prop · G803117 · 1984-12-31 00:00:00 — Efter lagakraftvunnen dom i brottmålet måsle frågan omavskedande i normalfallet prövas inom en månad (II kap. 5 § första stycketLOA). För slatens ansvarsnämnd är frislen . Beslulel om avskedandebehöver inle ha delgetts arbelslagaren före utgången av frislen. Prop.1984/85:117 23 En myndighet skulle alltså efter en meddelad dom som avsererkänd brottslighet kunna på gmnd av månadsregeln i 7 § LAS - i varje fallenligt lagmmmets ordalag - anses utesluten från möjligheten att säga upp arbetstagaren,men ha kvar möjligheten att avskeda honom eller henne. Som jag ser saken måste det gagna båda parter i detoffentliga anställningsförhållandet all få lill stånd en samlad bedömning avfrågan humvida en arbetstagare bör sägas upp eller i stället avskedas medanledning av brott som arbetstagaren har begått. Delta synsätt stämmer överensmed det som kommittén och majoriteten av remissinstansema har redovisat. Somframgått finns också denna valmöjlighet för privata arbetsgivare.Enligt min mening bör givelvis myndigheten - när den finner skäl för del - varaoförhindrad alt använda sig av den för arbetstagaren mindre ingripande åtgärdenuppsägning i stället för avskedande. Den av mig förordade ordningen kan uppnås, om den i 14kap. 6 § intagna regeln om förbud mol avskedande innan brotlmålsdomenvunnit laga kraft ändras så att den omfattar även uppsägningsfall. Det ligger isakens natur aU månadsfristen enligt 7 § LAS p.g.a. regeln i 14 kap. 6 § LOAböljar löpa först när brottmålsdomen har vunnit laga kraft. I delta sammanhang vill jag påpeka att arbelsgivaren införett beslut om avskedande alltid bör undersöka, om det inte finns någonmöjlighet att ge arbetslagaren andra arbelsuppgifter i stället för att avskedahonom eUer henne Ofr prop. 1975:78 s. 164). Myndigheiema bör alltså därvidpröva lämpligheten för fortsatt anställning med beaktande även av tillgängliga omplaceringsmöjligheter.Jag delar också kommitténs uppfattning (s. 343) alt frågan om ett särskiltomplaceringsansvar i vissa avskedandesituationer bör uppmärksammas i delfortsatta lagstiftningsarbetet. Avslutningsvis vill jag säga att jag inte delar vägverketsuppfattning att samma regler i dessa frågor kan gälla för hela arbetsmarknaden.Del finns sålunda enligt min mening skäl alt låta avskedandeinslitutet i LOAvara annorlunda ulformal än det i LAS (jfr även prop. 1977/78:34 s. 8). 4.2 Möjligheterna att avstänga en arbetstagare frånarbetet utvidgas Mitt förslag: En arbelslagare skall i fortsättningen kunnaavstängas från silt arbele, om han eller hon har begått ett brott eller entjänsteförseelse som kan antas medföra uppsägning. Beslutas avstängning, skall frågan om uppsägning snarastprövas. Därvid skall också prövas humvida avstångningen skall bestå. Kommitténs förslag: Överensstämmer i stort med mitlförslag (betänkan-del s. 353). 1984/85:117 24 Remissinstanserna:Bara etl fålal remissinslanser har berört förslagel i denna del. De godtar förslagetutom en instans, TCO, som anser atl avstängningsreglerna i LAS bör tillämpasockså på : s område. Skälenför mitt förslag: Om avstängning i uppsägnings- och avskedandefall finns vissaföreskrifter i 34, 35 och 37 §§ LAS. Sålunda sägs det t. ex. atl en arbetstagareinte får avstängas från arbete på gmnd av de omständigheter som har föranletten uppsägning annal än om det finns särskilda skäl (34 § andra slycket). Reglemai LAS gäller bara i den mån något annat inle föreskrivs i lag m. m. (2 § förstastycket LAS), exempelvis i . LOA:s föreskrifter om avstängning innebär bl. a. följande. En arbelslagare fåravstängas från arbelet sedan ålgärder vidlagils för alt anslälla ålal mot honomför en gärning som kan antas medföra avskedande (13 kap. 1 §). En sådanavstängning får inte gälla för längre lid än lill dess frågan om avskedande harprövats slutiigt. Beslutas avstängning, skall frågan om avskedande tasupp till prövning (14 kap. 8 §). Vid avgörandel av den frågan skall myndighetenpröva om avstångningen skall beslå. beslul om avstängning har omedelbarverkan (17 kap. 3 §). Men avstängningsbeslutet kan överprövas av domstol somockså har möjlighel alt förordna att en beslutad avstängning skall hävas förtiden inlill dess lagakraftägande dom eller beslut i frågan föreligger. Reglerom avstängning vid uppsägning saknas f. n. i . Eflersomreglerna om uppsägning och avskedande med anledning av brott föreslås blisamordnade, bör emellertid enligt min mening en följdändring i avstängningsreglernai 13 kap. I § göras så alt de omfallar också uppsägningsfall. Men givetvis böravstängning i sådana silualioner inle kunna komma i fråga annat än i mycketallvarliga fall, där den anställde av någon speciell anledning inte kan varakvar i ijänsl fram lill dess all anslällningen upphör (jfr prop. Enavstängning i dessa fall bör sålunda - liksom vid avskedande -kunna gälla förtiden fram till dess anslällningen upphör. Efler en uppsägning upphöranställningen när uppsägningstiden enligt lag eller avtal löper ut eller vidden senare tidpunkt som kan komma att bestämmas av en domslol Ofr 34 § tredje slycketLAS). Även om del med den ordning som jag förordar strängt taget inte behövsnågon uttrycklig föreskrifl om slutpunkten för en pågående avstängning,föreslår jag för klarhetens skull ändå en sådan. I13 kap. 1 § bör dessutom göras vissa redaktionella ändringar i förtydligandesyfte. Ikonsekvens med del sagda bör givelvis även 14 kap. 8 § ändras så alt lagmmmetomfattar också uppsägningsfall. Prop.1984/85:117 25 4.3Överträdelser av bl.a. den nya regeln om tidpunkten för uppsägning förenas medskadeståndsansvar Mittförslag: Bestämmelserna om skadestånd i 16 kap. 7 § skall i fortsättningentillämpas också när en myndighet i ett ärende om uppsägning bryler mot de nyahandläggningsreglerna i 14 kap. 6 och 8 §§. Kommitténsförslag: Överensstämmer i slort med milt förslag (betänkan-del s. 354). Remissinstanserna:Det fåtal inslanser som ytlral sig på denna punkt har inle hafl någon erinran molkommiltéförslagel. Skälenför mitt förslag: Enligt 16 kap. 7 § gäller för del allmänna sammaskadeståndsansvar som enligt LAS, om en myndighel sätter åsidoordningsföreskrifterna i 14 kap. 6 § om förbud atl avskeda någon på grundav broU innan brotlmålsdomen vunnit laga kraft eller 8 § i samma kap. pm påbudatt snarasl pröva bl.a. frågan om avskedande efler beslul om avstängning. Jaghar här föreslagil all 14 kap. 6 och 8 §§ skall gälla också vid uppsägning pägrund av brott. Ellåsidosättande av de nya handläggningsreglerna i uppsägningsfallen bör kunnaleda till skyldighet att utge skadestånd på samma säll som i avskedandefallen.Skulle l. ex. en myndighel inte avvakla brotlmålsdomen innan uppsägning sker,kan den alltså med mitt förslag bli skyldig all ulge allmänl skadestånd lillarbetstagaren för denna förseelse under handläggningen. En följd av ell sådanthandlande från myndighelens sida kan också bli - om uppsägningen står fast -all myndighelen förklaras skyldig au utge ersättning för ekonomisk skada,nämligen för bl.a. den uppsägningslön som arbelslagaren har gått miste om genomatl uppsägningstiden har börjal löpa lidigare än som annars skulle ha varil fallel. Härvill jag också påpeka atl en avstängning inför uppsägning givelvis inte medföralt arbelslagaren går miste om avialsenlig lön eller andra anställningsförmånerunder avstängningsiiden. JagviU även anmäla all jag har övervägl atl - såsom under beredningen av dellalagstiftningsärende har yrkats från fackligl håll - föreslå en skyldighel förden myndighet som oriktigt avslänger en anställd från arbelel att betalaskadestånd i samma ordning som enligt 16 kap. 7 §. Syfiel därmed skulle främslvara preventivt men också reparalivt på så säll all den avslängde skulle kunnafå upprättelse i de fall där del i efterhand visar sig atl avstängningsbeslutetvaril uppenbart felaktigt. Molsvarande yrkande har framslällls i fråga omorikliga beslul om disciplinpåföljd eller avskedande. Jag har dock - med hänsynlill de problem som en skadeslåndsskyldighel för bedömningsfel skulle kunnaföra med sig - stannat 1984/85:117 26 föratt . avstå från att lägga fram någol sådant förslag (se prop. 1978/79:84 s.10, 75). 4.4Det fackliga inflytandet i disciplin- och avstängningsfrågor behålls oförändrat Mittförslag: Någon ändring bör inte göras beiräffande del fackliga inflytandet iärenden om disciplinansvar eUer avstängning. Kommitténsförslag: Kommillén föreslår att en varsel- och överläggningsskyldighetgentemot den lokala arbetstagarorganisationen införs för myndigheiema iärenden om disciplinpåföljd för de fall där arbetstagaren är fackligtorganiserad. För de fall där en skriftiig anmaning enligt 14 kap. 1 § förstastycket utfördas i ett ärende om avstängning, föreslår kommittén enskyldighet för myndigheterna att om arbetstagaren är fackligt organiserad -sända en avskrift av anmaningen till den lokala arbetstagarorganisationsom arbetstagaren tillhör (betänkandet s. 355 363). I etlsärskilt yttrande avslyrker en av kommitténs sakkunniga förslaget. Han anseratt i praktiken inlressel av fackligt inflytande kan lillgodoses ulan all manbelastar den redan nu mycket utförliga proceduren i disciplinfrågor med flerlagregler (belänkandet s. 430-431). Remissinstansema:Flertalel instanser har yttrat sig i denna del. Drygt hälften av dessainstanser avstyrker kommitténs förslag, i allmänhet med hänvisning till vad somanförs i del särskilda yttrandet. Återstoden av dem som har yttrat sig i fråganlillstyrker kommittéförslaget. Skälenför mitt förslag: När fråga uppkommer om bl. a. disciplinansvar elleravstängning enligt åligger del myndighelen alt genom skriftlig anmaningbereda arbetstagaren tillfålle att yttra sig om vad som anförs mot honom (14kap. 1 § försia slyckel ). Arbetstagaren kan därvid begära alt också andraskall yllra sig i saken eller att någon annan ulredning skall förebringas.Denna begäran skall myndighelen efterkomma, om det inte är uppenbart aUutredningen saknar betydelse (14 kap. 1 § andra stycket). Någonregel om varsel- och överiäggningsrätt för vederbörande fackliga organisalionfinns inte i dessa faU. AU 11-14 §§ lagen (1976:580) om medbeslämmande iarbetslivet (MBL, ändrad senast 1980:238) inle heller skall tillämpas framgårav 2 kap. 5 § andra slycket . Förhandlingar kan dock begäras med slöd av denallmänna regeln om förhandlingsrätt i 10 § medbestämmandelagen. Jagvill särskilt framhålla del förhållandel all arbetslagaren sålunda enligt LOAhar getts en speciell möjlighet all med slöd av lagen påkalla att 1984/85:117 27 exempelvisen facklig företrädare skall ytlra sig i ärendel. Arbelslagaren kan givelvisockså anlila någon från fackföreningen som sitl biträde eller ombud. Man börockså beakta att den myndighet som brister i handläggningen av ett ärendeenligt riskerar atl få betala skadestånd till den berörde arbetstagaren (16kap. 7 §). Mol denna bakgrund bör manenligt min mening inte ytterligare komplicera och formalisera förfarandetgenom att införa en sådan varsel- och överläggningsplikt som kommillénförordar. Jag delar således den uppfallningsom har kommii lill utiryck i bl. a. del särskilda yttrandet i kommitlébelänkandeloch som också överväger bland remissinslanserna, nämligen all del inte finns lillräckliganledning all ändra de nuvarande bestämmelserna om fackligt inflytande idisciplin- och avstängningsfrågor. 5 JK befrias från sin förhandlingsskyldighet enligt arbetstvistlagen Mittförslag: JK befrias från sin nu gällande skyldighel alt förhandla om tvistefråganmed arbetstagarens fackliga organisation före en process i arbetstvist. Kommitténsförslag: Överensslämmer med milt förslag (beiänkandei s. 420-427). Molsvarande åndringföreslås fö. för JO: s del. Remissinstanserna:De som särskilt yttral sig över förslagel, dvs. JK, Jö och arbetsdomslolen, hartillstyrkt förslaget. Skälenför mitt förslag: Enligt gammal tradition på arbetsmarknaden har parternaförhandlat om en uppkommen tvistefråga innan talan anhängiggjorts vid domstol.Regler om tvisteförhandlingar har vuxit fram utan stöd i lag. Sådana beslämmelserhar dock sedan lång lid tillbaka funnits inlagna i kolleklivavlal och ulgörnumera grunden för MBL: s regler om tvisteförhandling och rättegång (64-68 §§). I4 kap. 7 § försia slycket lagen (1974:371) om rällegången i arbelstvisterföreskrivs atl lalan inle får tas upp till prövning av arbelsdomslolen förränförhandling, som kan påkallas enligt medbestämmandelagen eller som anges ikollektivavtal, har ägl rum rörande tvistefrågan. Genom en hänvisning i 5 kap.1 § försia slyckel arbelslvistlagen gäller molsvarande förhandlingsskyldighet iarbetstvisler som skall las upp av tingsrätt. Syfiei medförhandlingsskyldigheten är främsl all tvistefrågorna skaU vara preciseradeoch väl förberedda innan de överiämnas för domstolsprövning. Etl annal skäl är atlförhandlingsskyldigheten kan bidra till atl frågor av mindre intresse sållasbort och alt den på så sätl medverkar lill all arbetsdomstolen lillförs endasltvister av mer principiell karaklär. 1984/85:117 28 Genomen bestämmelse i 7 § lagen (1975:1339) om justitiekanslerns lillsyn skall vadsom i lag eller annan författning är föreskrivet om arbetsgivare ägamotsvarande tillämpning på JK när denne för talan i sådan arbetstvist som angesi paragrafen. Eflersom arbetsgivare är underkastad den generellaförhandlingsskyldigheten enligt arbetstvistlagen har således JK genom nämndahänvisning ålagts skyldighel att tvisteförhandla innan talan av denne kanupptas av domslol (se även AD 1981 nr 68). JOhar motsvarande skyldighet. Denfunktion som denna förhandlingsskyldighet är avsedd atl fylla är emellertidinte något bärkraftigt moliv för att även JK skaU omfattas av den. De tvister ivilka JK kan föra talan härrör från del område som regleras av och harhandlagts av vederbörande myndighet (i vissa fall av statens ansvarsnämnd)enligt reglema i och förvaltningslagen. I samband med den handläggningenhar förhandling ägt mm. Önskemålet alt genom ytterligare förhandlingar sållabort tvister av mindre principielll intresse gör sig inte särskilt starktgällande i den typ av tvister där JK kan föra lalan. Att JK kommit att omfattasav förhandlingsskyldighet får i stället ses som en lagteknisk följd av attförhandlingsskyldigheten är genereU och därför gäller även för JK i och medatt samma regler som för arbetsgivare skall tUlämpas när denne utövar sin partsroU. Jagfinner sammanfattningsvis atl det inte finns någon anledning att upprätthåUaförhandlingsskyldigheten när JK väcker och för talan mot berörda arbetsgivarbeslut.Inte heller gör sig sådana synpunkier gällande när JK intar motsatt partsställning.Jag föreslår därför en lagändring som innebär att förhandlingskravet enligt arbetstvistlageninte skall gälla i tvistemål i vilka JK för talan. Ett sådantundantagsstadgande bör lämpligen tas in efter hänvisningen till vad som gällerför arbetsgivare i 7 § lagen om justitiekanslerns tUlsyn. Fråganom, som kommittén föreslagil, motsvarande ändring bör göras för JO: s del, lordefå tas upp av vederbörande utskott vid riksdagsbehandlingen. 6 Ikraftträdande m. m. Lagändringarnabör träda i krafl . Haren uppsägning enligt skelt före ikraftträdandet, bör de äldre beslämmelsemadock tillämpas i ärendet. JagviU erinra om att det av 5 § andra stycket lagen (1964:163) om införande avbrottsbalken följer all en gärning, som genom reformen undantas frånstraffansvar och som har begåtts innan lagändringarna trätt i krafl, inte skallmedföra ansvar, om dom meddelas efter ikraftträdandet. Prop.1984/85:117 29 Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. tag om ändring i , 2. lag om ändring i lagen (1975:667) om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, 4. lag om ändring i lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa lolkaroch översättare, 5. lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning, 6. lag om ändring i lagen (1975:1339) om justitiekanslems tillsyn. De under 1, 3, 4 och 5upptagna förslagen har upprättats i samråd med chefen för ;del under 3 i samråd även med chefen för försvarsdepartemenlel och del under 4i samråd även med statsrådet . Förstagenbör fogas till prolokollet i detta ärende som bilaga 4.' Jaghemställer att lagrådets yllrande inhämtas över lagförslagen. Regeringenbeslutar i enlighel med föredragandens hemställan. ' Bilagan har uteslutits har. Frånsett det tillägg somföranletts av lagrådets yttrande är lagrådsremissens lagförslag likalydande meddem som fogats till propositionen. 1984/85:117 30 , regeringsrådet Bjöme, justitierådet Gregow. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. lagom ändring i , 2. lag om ändring i lagen (1975:667) om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, 4. lag om ändring i lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkaroch översättare, 5. lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning, 6. lagom ändring i lagen (1975:1339) om justitiekanslems tillsyn. Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorerna och . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet. Förslagettill lag om ändring i lagen om offentlig anställning Enligt13 kap. 1 § i förslaget skall en arbetstagare kunna avstängas från arbetet dåen brottslig gärning kan antas leda till uppsägning. Någon övergångsbestämmelsemed avseende på denna bestämmelse har inte tagits upp i förslaget. Det tordeinnebära att avstängning efter ikraftträdandet kan ske även på gmnd av en gärningsom begåtts före ikraftträdandet av lagändringen; sådan gärning kan tänkas haägt mm förhållandevis före ikraftlrädandet. Det synes emellertid bäslförenligt med allmänna principer på förevarande område atl den nya möjligbetentill avstängning inte skall kunna tillämpas på gmndval av andra gärningar änsådana som ägt mm efter ikraftträdandet. Motbakgmnd härav förordar lagrådel atl till ändringarna i förevarande lag, lämpligensom ett särskilt siycke efler bestämmelsen om ikraftträdande, tas upp ensärskild övergångsbestämmelse av förslagsvis följande lydelse: "Vadsom sägs i 13 kap. 1 § i dess nya lydelse om avstängning från arbetet på gmndav gärningar, som kan antas medföra uppsägning, gäller inte beträffande gämingarsom har begålls före ikraftträdandet." Lagrådetlämnar förslagen ulan erinran. 1984/85:117 31 Närvarande:statsminister , ordförande, och statsråden , , ;, , , , , , , , , , , , Propositionom vissa frågor rörande tjänsteansvaret i offentlig verksamhet 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i lagen (1975:667) om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, 4. lag om ändring i lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkaroch översällare, 5. lag om ändring i lagen (1976:600) om ofTentiig anställning, 6. lagom ändring i lagen (1975:1339) om justitiekanslems tUlsyn. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådethar lämnat förslagen utan erinran med det undantaget att lagrådet förordat attett tillägg görs till övergångsbestämmelsema till lagen om ändring i lagen omoffentlig anställning. Tillägget innebär atl den nya lydelsen av 13 kap. 1 §såvitt rör avstängning på gmnd av sådana brott som kan antas leda tilluppsägning från tjänsten inte skall tillämpas på gärningar som har begåtts föreikraftträdandet. Eflersamråd med chefen för godlarjag vad lagrådet har förordal.Ett tillägg av nyssnämnda innehåll bör sålunda göras. Beslutom lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde . 1984/85:117 32 JaghemstäUer att regeringen föreslår atl anta de av lagrådet granskadelagförslagen efter vidtagen ändring. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden bar lagt fram. Prop.1984/85:117 33 Förteckningöver de remissinstanser som avgett yttrande över tjänsteansvarskommitténsbetänkande (Ds Ju 1983:7) Tjänsteansvar i offentlig verksamhet Efterremiss har yttranden avgetts av hovrätten för , kammarrätien i Göleborg,, justitiekanslem (JK), (), riksåklagaren(), (), (), överbefälhavaren(), försvarets civilförvaltning, , postverket, televerkel,(), statens vägverk, generaltullstyrelsen (GTS), lantbmksstyrelsen,(), (), arbetsdomstolen (AD),kammarkollegiet, statskontoret, (), slatens arbetsgivarverk(SAV), statens arbelsmarknadsnämnd (SAMN), statens ansvarsnämnd, länsstyrelseni , i , i Uppsalaärkestift, ombudsmän (), , , (),Centralorganisationen /SR, i (Lö),Aktiebolaget , och FöreningenSveriges åklagare. RA har överlämnatyttranden från överåklagaren i samt länsåklagama iMalmöhus och . Försvarets civilförvaltning har bifogat ettyttrande från och LO har bifogal elt yttrande frånStatsanställdas Förbund. En skrivelse har inkommii från Medborgarräiisrörelsen. 1984/85:117 34 Vissaändringar i 20 kap. m. m. Idenna PM föreslås att 20 kap. 2 § , 19 § lagen (1966:413) omvapenfri tjänst och 1 § lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar ochöversättare skall ändras så, att man slopar de nuvarande hänvis-ningama tiU 1kap. 1 § 3 lagen (1976:600) om offentlig anställning (, omtryckt 1982:100,ändrad senast 1983:1074). Genomändringen förenklas de tre lagmmmen som man undanröjer oklarheter omräckvidden av deras tillämpningsområde såvitt rör styrelseledamöter,uppdragstagare, anställda m.fl. hos en del offentliga rättssubjekt. DennaPM har utarbetats inom justitie- och civildepartementen efter samråd medutrikes- och försvarsdepartementen. 2 § andra stycket föreskrivs att för mutbrott kan dömasledamot av styrelse, verk, nämnd, kommitté eller annan sådan myndighet som hörtill staten eller till kommun, landstingskommun, kommunalförbund, kyrklig samhällighet,allmän försäkringskassa eller till "någon sådan arbetsgivare som avses i1 kap. 1 § 3" . I 20 kap. 4 § föreskrivs att den som harvalts till sådant uppdrag hos staten eller hos en kommun med vilket följermyndighetsutövning får av rätlen skiljas från uppdraget, om han har begåttbrott för vilket är stadgat fångelse eller däröver och han genombrottet har visat sig uppenbarligen olämplig att inneha uppdraget. Med uppdraghos staten eller hos kommun likställs därvid uppdrag hos "andra sådanaarbetsgivare som avses" i 20 kap. 2 § beträffande mutbrott. 2.2I 19 § lagen (1966:413) om vapenfri tjänst (ändrad senast 1982:104) finnsföreskrifter om befogenhet att meddela vapenfri tjänstepliktig tillrättavisning.Sådan befogenhet tillkommer hos staten eller hos kommun anställdcivilförsvars-, brand-, eller arbetschef i fråga om underställd personal. Medkommuner likställs landstingskommuner, kommunalförbund, församlingar, kyrkliga samhälligheter,allmänna försäkringskassor och "sådana arbelsgivare som avses i 1 kap. 1 §3" . 1984/85:117 35 2.3 Lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare (ändradsenasl 1982:105) äger enligt sin 1 § tillämpning på lolkar och översättare somanlitas av myndighel eller annat organ som utövar verksamhel för varsfullgörande staten eller kommun svarar. Med kommuner likställs därvid landstingskommuner,kommunalförbund, församlingar, kyrkliga samfälligheter, allmännaförsäkringskassor och "sådana arbetsgivare som avses i 1 kap. 1 § 3". 2.4 gäller enligt 1 kap. 1 § arbetstagare hos (1) staten, (2)kommuner, landstingskommuner, kommunalförbund, församlingar, kyrkliga samfållighetereller allmänna försäkringskassor och (3) andra arbetsgivare, om anställningenär statligt reglerad. Uttrycket "andra arbelsgivare,om anställningen är statiigl reglerad" i 1 kap. 1 § 3 är alltsåbestämmande också för tillämpningsområdet för de nämnda lagrummen ibrottsbalken, vapenfrilagen och tystnadspliktslagen. En speciell sak är därvidvärd att notera. Föreskriften i punkl 3 i I kap. 1 § är nämligen"upphängd" på förekomslen i det konkreta fallet av ell slalliglreglerat anställningsförhållande, trols att den inle som punklema 1 och 2 ilagrummet - uttryckligen anger vilka arbelsgivare (rättssubjekt) som avses.