prop · G803161 · 1984-12-31 00:00:00 — De s. k. personalbankerna slopas. Rapportenom civilförsvarets personalförsörjning: Överensstämmer i allt väsentligl medmilt förslag. Remissinstanserna:Rapporten får i huvudsak ell positivi moltagande (se bU.7). Skälenför mitt förslag: Jag kan konstalera atl rapporten om civilförsvarelspersonalförsöijning har fått ell i huvudsak posilivi bemötande under remissbehandlingen.Det bör dock pekas på alt flera av förslagen har samband med det pågåendeöverförandel till kommunerna av ledningen av civitförsvarsverksamheten i krig ochflera av förslag. Den närmare utformningen av rapportensförslag bör därför enligt min 1984/85:161 21 meningövervägas i särskild ordning. Redan i delta sammanhang anserjag del docklämpligl atl redovisa min syn på inrikiningen i stort av arbelel medpersonatförsörjningsfrågorna. Som försvarelsralionaliseringsinstUul framhåller är beredskapskraven väsenlliga för hurpersonalförsörjningen skall lillgodoses. Enligt min mening har ävenkommunernas nya uppgifter och den omständigheten all civUförsvaret i högre gradän tidigare kommer all tillföras personal med lämplig bakgmnd betydelse för hurpersonalförsörjningen skall utformas. Genom samordningen mellanräddningstjänsten i fred och krig kommer av personalen i civitförsvarelskrigsorganisation att utgöras av personer som har motsvarande uppgifter i fred.En myckel stor del av befälsbehovel kommer att kunna lillgodoses med sådanpersonal. Denna bakgrund lillsammans med institutets förslag lill förbättringarav rekryterings- och inskrivningssystemel bör enligt min mening göra detmöjligt alt skriva in och krigsplacera personalen direkl. Jag kan också anslulamig till institutets förslag om förenkling och rationalisering avutbildningssystemet. Denna fråga har emellertid samband med frågan omutbUdningen. Jag återkommer därför lill frågan. Institutetsförslag all de s. k. personalbankerna slopas möjliggörs genom den inriktning avinskrivnings- och utbildningssystemen somjag förordar. Den personalbuffert sombehövs blir till skillnad mol nu myckel begränsad. blirkrigsorganisationen i princip fulltalig. Jag kan anslula mig lill förslaget altöverinskrivning i mobiliseringsreserven utnyttjas som en buffert. Del bör sominstitutet föreslår ankomma på länsstyrelserna all bedöma när krigsplaceringkan göras. I vissa fall bör del tillålas alt oulbU-dad personal krigsplaceras,men utbUdningen bör i så fall genomföras så snabbt som möjligt därefler. Jagålerkommer senare lill övningsverksamhelen. Jag vill dock redan nu anslula migtill principen om enhelsvisa övningar under ledning av krigs-placerat befäl.Det är också enligt min mening viktigt all mobUiseringsmo-mentet får ökadlyngd. 7 Utbildningen av personal för räddningstjänst och solningsväsende Jaghar inledningsvis förordal all en ny utbildning för räddningstjänst, inlegreradmed civitförsvarsulbildningen, liksom en reformerad utbUdning för personal inomsotningsväsendel nu genomförs enligt huvudlinjerna i kommitténs förslag. Delbör ankomma på regeringen eller den myndighel regeringen besiämmer altslutligen besluta om detaljerna i dessa frågor. 1likhei med kommittén anserjag del angeläget alt den nya utbildningen iräddningstjänst kan påbörjas . Del krävs emellertid en visstid innan den nya ulbildningen kan börja fungera. Prop.1984/85:161 22 skaUutbildningsplaner och kursplaner tas fram dels för den utbildning som jagförordat skall genomföras vid civitförsvarsstyrelsens utbUdnings- ochförrådsanläggningar, dels vad gäller den föreslagna högskoleulbildningen. I detfortsatta organisationsarbetet bör kursplaner utarbetas för den nyautbildningen. De förfatiningar som berörs av den förändrade räddningsljänstulbildningenmåsle också tas fram. Jagräknar med att den nya utbildningen skall kunna påbörjas höslen 1986. Takten igenomförandel är emellertid i hög grad beroende av decentraliseringen avövningsverksamheten tiU kommunema och de besparingar i övrigl som harföreslagits. I del följande behandlar jag de olika delama avräddningstjänstutbildningen. 7.1Utbildning av heltidsanställda brandmän Mittförslag: Den heltidsansläUde brandmannen får efter gmndulbildning vid ettbrandförsvar och efler hellidstjänslgöring i räddningstjänst gåigenom en kompelensutbildning. Denna bör även ge kompetens för placering somgruppchef i civilförsvarets krigsorganisalion. UlbUdningens innehåll börnärmare ulformas i det fortsatla organisationsarbetet. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag (se rapporten från : sarbelsgmpp s. 53-54). Remissinstanserna:Flertalel remissinstanser släller sig bakom principerna i förslagel lillutbildning av heltidsanställda brandmän. Synpunkter har främsl anförtsbeträffande längden av den föreslagna gmndulbildningen och lokaliseringen avulbildningen (se bil. 4 avsnill 3.4.2). Skälenför mitt förslag: Brandförsvaret är en angelägenhet och det ärföljaktligen kommunen som är arbetsgivare för brandpersonalen. Enligtinstruktionen (1974: 408) för statens brandnämnd åligger det nämnden attmeddela kompelensutbildning för brandpersonalen. Detla innebär alt statentiUhandahåUer resurser för utbildning medan kommunen får ta kosinader förbrandpersonalens lön under ulbUdningstiden, kosinader för resor och traktamentenm. Jag anser att ulbildningen inom brandväsendet även i fortsättningenskall ske som en utbildning av anslällda. Mol detla förslag har inle helleranförts några synpunkter från remissinstanserna. Heltidsanställdabrandmän får f n. dels en introduktionsutbildning, som kan variera från någonvecka lill i de tre största kommunerna, vid resp. brandförsvari samband med anställningen, dels en traditionell skolutbildning vid statensbrandnämnds utbildningsenhet. Prop.1984/85:161 23 naklassenomfattar åtta veckors huvudsakligen teoretisk utbildning. Brandmannen övasdessulom fortlöpande under sin yrkesverksamma tid vid den egna brandkårenenligt föreskrtfter i kommunernas brandordningar. Genomgången brandmannaklassmed godkända vitsord är ell krav för behörighel alt vinna inträde ividareutbildning tiU brandbefäl vid statens brandnämnd. Enligt min mening börutbildningen utformas för alt ge den kompetens som krävs för såvälräddningstjänst i fred som krigsräddningstjänst. Ansvaret för ulbildningensuppläggning, innehåll och genomförande bör ligga på det nya cenirala verkel.Genomförandel av utbUdningen bör så långt möjligt decentraliseras och i förstahand genomföras vid alla civilförsvarets ulbildnings- och förrådsanläggningar(CUFA). I den mån del skuUe visa sig nödvändigl bör ulbildningen även kunnagenomföras vid några större brandförsvar med resurser för utbildning. Enligtmin mening bör det ankomma på slatens räddningsverk att la ställning till ivilken omfattning denna möjlighet skall utnyttjas. I likhet med arbetsgmppenanser jag att del skaU krävas minst tvåårig gymnasieskola eller motsvarandekunskaper förvärvade på annal säll för atl antas till utbildning lillheltidsanställd brandman. Utvecklingen visar att flertalelungdomar går igenom gymnasial utbildning. , men ocksåmed hänsyn till dem som även i fortsättningen inle går igenom en utbildninginom gymnasieskolan, kan det dock finnas skäl att i särskilda fall göra avstegfrån de formella kraven. Från några håll har isamband med remissbehandlingen anförts synpunkter på viklen av atl kunnarekrytera personer med yrkeserfarenhet till brandmannayrket. Det är även enligtmin mening önskvärt att den blivande brandmannen, utöver Ivååriggymnasieutbildning, också har en tids erfarenhet av yrkesarbete bakom sig. Jagär dock inte beredd atl föreslå särskilda krav på yrkeserfarenhet för tillträdelill brandmannautbildningen. Brandmannen bör även vara lämplig för ijänst somgmppchef i civitförsvarels krigsorganisation. Jag anser allarbelsgmppens förslag i fråga om brandmannautbildningen är väl avvägda och börligga lUl grund för del fortsatta organisationsarbetet. UtbUdningen avbrandmän bör således inledas med en gmndutbUdning efler anslällningen somsenare bör följas av en kompelensutbildning. Gmndulbildningen kan jämföras medden introduktionsutbildning som i varierande omfattning förekommer redan nu.Den bör avslutas med prakliska prov. Den nyansläUde kommer inom ramen för sintjänstgöring också atl få della i den övningsverksamhet som regelbundet bedrivsinom brandförsvaret. För att han skaU få tillräckliga erfarenheler börkompetensutbildningen därför inte påbörjas förrän efter ca etl årsheltidstjänstgöring vid egen kår. Ikompetensulbildningen bör också ingå utbildning för räddningstjänst i krig,vilken ger möjlighel till placering som gruppchef i civilförsvaretskrigsorganisalion. Utbildningen bör leda fram lill brandmansexamen. Prop.1984/85:161 24 7.2 Utbildning av heltidsanställda brandförmän,brandmästare m.m. Mitt förslag: hellidstjänslgöring iräddningstjänst vid brandförsvar kan brandmannen gå igenom en utbildning somleder fram lill brandförmansexamen och ger kompetens som utryckningsledare.Efter ca ell års praklisk tjänstgöring och utbildning i förebyggandebrandförsvar, kan brandförmannen antas till brandmästamtbildning. I denna ingårutbildning som ger kompetens som plutonchef i civUförsva-retskrigsorganisation. Ulbildningen leder fram lill brandmästarexamen som gerkompelens som högre utryckningsbefäl. Brandmästaren kan därefter gå igenomytteriigare utbildning i förebyggande brandförsvar och får då kompetens attansvara även för förebyggande verksamhel. Brandmästaren kan också gå igenom enförvallningsulbildning. Den brandmäslare som har gåll igenom både förebyggandeutbildning och förvaltningsutbildning blir kompetent atl inneha tjänst sombrandchef och vice brandchef i vissa kommuner. Utbildningarnas innehåll börnärmare ulformas i del fortsatla organisationsarbetet. Kommitténs förslag: Överensslämmer i huvudsak med mittförslag (se rapporten från : s arbelsgmpp s. 55). Remissinstanserna: Det övervägande anlalet remissinstansertillslyrker i princip kommilléns förslag. Om kommitténs förslag altbrandförmansul-bildningen skall ge kompelens som utryckningsledare råder dockdelade meningar. Synpunkier har även framförts beiräffande lokaUseringen ochfrån något håll på innehållel i utbildningen (se bil. 4 avsnill 3.4.3). Skälen för mitt förslag: Arbetsgruppens förslag i fråga omutbildning av heltidsanställda brandförmän och brandmästare är enligt minmening väl avvägda och jag anser alt de kan ligga till grund för det fortsallaorganisationsarbetet. Jag går över lill all behandla de olika delarna avbefälsul-bildningen. Lägsla befälsljänsten inom brandförsvaret ärf n.brandförman. Heltidsanställd brandförman skall enligt brandsladgan ha avlagtlägst brandförmansexamen. Kompetensulbildningen, som omfaltar lolvveckor huvudsakligen leorelisk utbildning, sker vid slatens brandnämnds utbildningsenhet. För egen del anserjag del vara angelägel att alltbrandbefäl får gå genom en utbildning som kan ge de kunskaper om risker ocharbetsmetodik som behövs för all kunna leda en insatsstyrka. Jag anser vidareall utbUdningen bör ge sådana kunskaper all både personalens och allmänhelenssäkerhel tillvaratas på bäsla möjliga sätl. Enligt min mening börbrandförmansul- Prop.1984/85:161 25 bildningeni allt väsentligt ges en sädan inrikining att personalen får förutsättningaratl svara mol de krav samhället ställer på en effektiv räddningstjänst liksomatt ulföra sina uppgifler under betryggande former. Jag ansluter mig alltsåtill arbelsgruppens förslag att brandförmansutbildningen bör ge kompelens somutryckningsledare för en mindre utryckningsenhet. Ulbildningen bör leda lillbrandförmansexamen. Till lokaliseringen av och genomförandel av utbildningenavser jag alt återkomma i samband med behandlingen av brandmäslamtbildningen. Densom önskar gå vidare och få utbildning till högre befäl skaU dels ha erfarenhetsom befäl under , dels gå igenom en utbildning i förebyggandebrandförsvar. Utbildningen skall ge sådana kunskaper att den som har genomgåltulbildningen kan utföra brandsyn av mlinkaraktär och vissalillslåndsbesiklningar. UtbUdningen skaU också ge kunskaper för allmänrådgivning angående förebyggande ålgärder mol brand. Jag anser alt utbildningeni förebyggande brandförsvar bör kunna anordnas som ett särskiltutbildningsavsnili. Idelta sammanhang vill jag erinra om atl lidigare utredningar inomräddningsljänslutbildningens område har föreslagil atl även vissa brandmänskulle kunna genomgå denna utbildning. Även jag ansluter mig till dettaförslag. Det kan enligt min uppfattning finnas anledning alt låta de brandmänsom t.ex. av medicinska skäl tvingas avstå från atl della i utryckningar ochlikartad tjänst gå igenom utbildning i förebyggande brandförsvar för att kunnaarbela med viss brandsyn m. m. Jag vill därför förorda alt möjligheten ståröppen för de brandmän som är iniresserade av atl gå igenom denna utbildning ochdär kommunen har behov av atl så sker. Ulbildningen bör anordnas och genomförasav slatens räddningsverk vid en CUFA. HellidsansläUdbrandmästare skall enligt brandstadgan ha avlagl lägst brandmästarexamen vidslalens brandnämnds utbildningsenhet. För inträde i brandmästarklassen krävsavlagd brandförmansexamen. I praktiken har de antagna liU brandmästarklassengenomsnittligt anställningstid i statligt eller kommunallbrandförsvar. Brandmästarklassen omfattar huvudsakligenleorelisk utbUdning. Föregen del anserjag att del, även om brandmäslamtbildningen i första hand skallinriktas på rollen som mera kvalificerad utryckningsledare, finns vissa andrakrav som också bör lillgodoses. Brandmäslarna har ofta atl ulföra kvalificeratadministrativt och personalledande arbele. Det är uppgifler som normall liggerpå brandchefen men som måsle avlastas honom. Enligt min mening måslebrandmäslarna få kunskaper för att kunna fullgöra dessa uppgifter. Jag anserdärför all brandmästamtbildning- 1984/85:161 26 enskall innehålla sådana inslag av förvaltningskunskap och administration som ärspecifika för räddningstjänsten. Förde brandmästare som önskar nå befattning som brandchef eller vice brandchefanser jag i likhei med arbelsgruppen att det är nödvändigt att tillskapasärskilda utbildningar i dels förebyggande brandförsvar, dels förvaltningskunskap. Utbildningeni förebyggande brandförsvar bör enligt min mening samordnas med motsvarandeutbildning för brandingenjörerna. Utbildningen i förebyggande brandförsvar förbrandmästare skall ge erforderliga kunskaper för sådan brandsyn,ritningsgranskning och rådgivning som del ankommer på brandchef att utföra. Enbrandmästare som har genomgått denna utbildning kan således tjänstgöra sombesiklningsbrandmästare. Detär enligt min mening vidare nödvändigl, inte minst från rättssäkerhetssynpunkt,all också kunskaperna i förvallningskunskap utökas för den brandmästare somavser att söka Ijänst som brandchef eller vice brandchef. Brandmästarnasvidareulbildning i förvaltningskunskap bör även den samordnas med motsvarandedelar i brandingenjörsutbildningen. Förvaltningsutbildningen bör anordnas ihögskolan. TUlsamordningen av brandingenjörsutbildningen med utbildningarna i förebyggandebrandförsvar och förvaltningsutbildning ålerkommer jag i samband med behandlingenav brandingenjörsulbildningen. Ilikhet med remissinstanserna anserjag att räddningsljänstulbildningen på allanivåer måste innehålla etl stort inslag av sjukvårdsutbildning. Personalenanlitas nämligen ofta i ambulanstjänst. Dessulom är omhändertagandet avskadade personer på en olycksplats en primär uppgifl för all räddningspersonal.Enligt min mening ligger elt sådant utbildningsinslag i linje med syftet attgöra utbildningen effektivare och ändamålsenligare för eleverna. Sedanriksdagen i princip lagit ställning till den framtida ulbildningen får delingå i det fortsatta organisationsarbetet all beakla frågor om vissaspecialinslag i ulbildningen i samband med atl kursernas närmare innehållbestäms. Beträffandelokaliseringen av de utbildningar som jag nu föreslagit vill jag framhållaföljande. Inledningsvisharjag pekal på den renl innehållsmässiga samhörigheten mellan utbildningen förräddningstjänsten i fred och molsvarande utbildning för räddningstjänsten ikrig. Genom samordningen skapas möjligheter all utnyttja de resurser som i uppbyggda inom civilförsvarsorganisalionen, nämligen CUFA. Avinlresse i detta sammanhang är hur många elevdagar som befälsul-bildningenfordrar. Arbetsgmppen räknar med atl förslaget omfattar sammanlagt 16975elevdagar. De nu berörda befälsutbildningarna tar sålunda i anspråk en relativtstor del av en CUFA: s lillgängliga elevdagar. Anlalel elevdagar förbrandingenjörer kan dessulom komma all öka. 1984/85:161 27 avbrandförmän fordrar ytteriigare ca . I stort sell helakapaciteten vid en CUFA skulle fordras för en samlad befälsutbildning. Redanmed arbelsgruppens förslag kan del därför bli aklueUt atl föriägga viss del avbrandmäslamtbildningen till flera CUFA med hänsyn lill den övriga UtbUdning somskall genomföras. Jagvill i sammanhanget åter erinra om att inriktningen av den framtidaulbildningen skall vara en integrerad utbildning för fred och krig. Dettafordrar enligt min mening en så jämn standard som möjligt på CUFA.Kvaliflcerade resurser kommer alt fordras under alla omständigheter vidsamtiiga CUFA. Jag anser dock att utbildning av brandmäslare i försia handskall lokaliseras lill den CUFA som skall anordna den prakliska utbildningenför brandingenjörerna. Del bör däremoi vara en strävan att så långt möjligtfördela övrig befälsutbildning över alla anläggningar, eftersom jag ser denlösning som arbelsgruppen har föreslagil som en helhels-lösning för attåstadkomma en integrerad utbildning. Den iniegrerade utbildningen är också enförutsättning för en finansiering av den utbildningsreform som jag nuföreslår. Enligtmin uppfattning bör det dock ankomma på atl la ställning enskilda utbildningar bör föriäggas i samband med detaljplaneringen avdessa med hänsyn till vad det finner det praktiskt eller av andra orsakerönskvärt. Mittförslag: En brandingenjörslinje omfattande 100 poäng (2,) inrättas ihögskolan den . Linjen förläggs till i och får 25nybörjarplatser . Genom alt ulbildningen inordnas i högskolan kommer deökande kraven på tekniskl-velenskapligt kunnande hos personalen inomräddningstjänsten att kunna tillgodoses i större omfattning. Förden som skall bli brandchef krävs, utöver genomgängen brandingenjörslinje, eltårs praktisk utbildning vid bl.a. CUFA. Ansvaret för denna utbildning läggs påstatens räddningsverk. Utbildningens innehåll bör närmare utformas i detfortsalla organisationsarbetet. Ulbildningen ger också kompetens som chef förbl. a. civilförsvarsstab inom civilförsvarets krigsorganisation. Kommitténsförslag: Brandingenjörsutbildningen föreslås bli anordnad som en fyraårigleknisk högskoleutbildning med betydande inslag av praklisk UtbUdning ellerpraktik vid brandförsvar. Del sisla utbildningsåret skall enligt förslagelinriklas på räddningsljänslteknik, förvallning m. m. och under femveckor på de behov som räddningstjänsten i krig ställer. Brandingenjörenföreslås få kompelens som brandchef och som 1984/85:161 28 a. civitförsvarsslab. Som ett alternativ kan enligt förslagel det sislautbildningsåret i släUel inriktas mot indusirins, försäkringsbranschens medfleras behov (se rapporten från : s arbelsgmpp s. 57-61). Remissinstanserna:De flesta instanserna lämnar kommitténs förslag tUl principer förbrandingenjörsutbildningen ulan erinran. SärskUda synpunkter har framförts påinnehållet i ulbildningen, på utbildningsvolymen och på lokaliseringen (se bil.4 avsnitt 3.4.4). Skälenför mitt förslag: Enligt 7 § brandsladgan (1962: 91) skall brandchef och vissaandra befattningshavare ha avlagt brandingenjörsexamen. Denna examen avläggsvid statens brandnämnds utbildningsenhet i . Antagning till ulbildningensker med ca 30 studerande. Som behörighetskrav gäller i principslutförd tre- eller fyraårig linje inom gymnasieskola. Brandingenjörsutbildningenomfallar f n. fördelade på 28 veckors utbildningstjänstgöring,55 veckors teoretisk undervisning och 2 veckors praktisk undervisning.Utbildningen indelas i fyra skeden, nämligen 19 veckors handledd, gmndläggandebrandmannaul-bildning vid brandkår med heltidsanställd personal (skede1), en termins sludier vid brandnämnden (skede II), 9veckors praklisk befälsutbildning vid brandkår med heltidsanställdpersonal (skede III) samt ett läsårs studier vid brandnämnden (skede IV). Ulbildningenav brandingenjörer bedrivs i slort sell som i början av 1960-lalel. Dentekniska utvecklingen har lillsammans med 1974års brandlagsliflning lett fram till etl väsentligt bredare lillämpningsområdeän tidigare. Kombinerat med ny lagstifining inom arbetslivets och förvaltningensområden innebär detta all arbetsuppgifterna för brandingenjörer i hög grad harförändrats. Dessa förhållanden måsle påverka utformning och innehåll i denframlida brandingenjörsulbildningen. Redande sakkunniga för översyn av brandförsvarsulbildningen föreslog i sittbelänkande (Ds Kn 1979: 5) BrandförsvarsutbUdningen en föriängd utbildning. Denskulle omfatta totalt och väsentiiga delar av utbildningenskulle ges i form av specialinriktade kurser vid teknisk högskola. Arbetsgmppenför överarbelning av förslagel lill ändrad brandförsvarsutbildning m.m., meduppgtft att se över de sakkunnigas förslag, föreslog i sin lur i promemorian(Ds Kn 1981: 24) Utbildning i räddningstjänst m. m. att en allmänutbildningslinje, brandingenjörslinjen, omfattande 80 poäng (två läsår) skulleinrättas i högskolan. Densärskilda arbetsgmppen inom föreslår i sin rapport allbrandingenjörsutbildningen skall anordnas som en fyraårig tekniskhögskoleutbildning. Utbildningen bör inledas med två perioder om Prop.1984/85:161 29 vid leknisk högskola med en mellanliggande period om lio veckormed handledd praktisk brandmannautbildning. Efter den sisla perioden vidleknisk högskola följer ytterligare praktik vid brandförsvar.Därefter skaU den blivande brandingenjören gå igenom en utbildning ibrandskyddsleknik följt av en ny praktikperiod . Dennapraktik skaU anpassas liU vilkel val av inriktning som görs för det sista åreti utbildningen. Det ena av de alternativ arbetsgmppen föreslår innebärutbildning i räddningsljänslteknik, förvallning m. m. och innehållerdessutom fem veckors utbildning för de behov räddningstjänsten i krig släller.Utbildningen leder fram tiU en brandingenjörsexamen som ger kompelens sombrandchef och som chef för bl.a. civilförsvarsstab. Det andra alternalivelinriklas mot industrins och försäkringsbranschens med fleras behov. Brandskyddsfrågorav olika slag har av tradition både i och utomlands - behandlatsganska schematiskt och i stor ulslräckning baserats på erfarenhet,"tumregler", eller på resultat av enkla prövningar. Vid jämförelsermed andra delar av del lekniska och industriella områdel har brandskyddsområdellänge karaktäriserats av slor knapphei på utvecklingsarbete. har deti samhället sketl en utveckling mot stora komplexa syslem som innebär atlsårbarheten för och konsekvenserna av olyckor har ökal. har lell till enalllmer besvärande brisl på brand-skyddstekniskt välutbildad personal medkompetens att på vetenskaplig/ teknisk gmnd angripa skyddstekniska problem. Brandingenjörsulbildningenär den enda civila eftergymnasiala ingenjörsutbUdning som ligger utanförhögskolan. Jag anser del både naturligt och angeläget allbrandingenjörsutbildning inordnas i högskoleorganisalionen. Härigenom blir delockså möjligt att lillgodose del påtalade behovel av en vetenskaplig/tekniskgmnd för yrkesområdet. ger brandingenjörsutbildning inle behörighel lillforskarutbildning. Enligt beslut skall principen om elt sambandmellan forskning och gmndläggande utbildning vara en cenlral del i delfortsatla reform- och utvecklingsarbetet inom högskolan. För de utbildningarsom saknar forskning försöker utbildningsmyndigheierna åsladkomma enforskningsanknyining. En viklig form av forskningsanknyining är attforskningsresullal direkt kan las till vara i den gmndläggande utbildningensinnehåll och arbelsformer.