prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — har därför sedan långe verkat för att alla bidragsgivare,liksom , skall lämna fleråriga bidragsutfäslelser, vilket dock flerastora givarländer motsätter sig. En särskild arbetsgrupp behandlade under1982-1983 dels UNDP:s akuta resurskris, dels mer långsiktiga lösningar.Arbetsgmppens arbete ledde inte till några väsentliga förändringar. Endast ettlitel fåtal stater följde uppmaningen att lämna extra bidrag för att lätta denomedelbara resursbristen. lämnade etl bidrag pä 20milj.kr. under 1983vilket 1984 följdes av ytterligare elt extra bidrag pä 36milj. kr.av dem är avsedda för de lorkdrabbade länderna i genom FN:sSahel-kon-tor(UNSO). De största enskildabidragsgivarna är och . bidrog 1984 med 360milj.kr. har utfästs 380milj. Det svenskabidraget utgjorde av UNDP:s resurser jämfört med en ärligprocentuell andel på åren 1984/85:100 Bilaga 5 179 har från en tredjeplats blandgivarna sjunkit till en 5-6-plats. gav dessutom 50milj.kr. tillUNDP:s särskilda program för de minst utvecklade . Elt lika slortbidrag för detla ändamål har ullovals . De fyra nordiska ländernasvarade 1984 för av de ordinarie bidragen lill UNDP. Från alt ha finansieratknappt tvä tredjedelar av FN-systemets tekniska bistånd i böijan av 1970-talelsvarar UNDP numera endasl för ca en tredjedel. Förklaringen är att det s.k. mullibi-biståndet, dvs. biståndsinsatsersom genomförs av fackorganen men finansieras med bilaterala biständsmedel, ochfackorganens egna biståndsprogram ökat myckel snabbt under 1970-lalel. har medtilltagande oro sett denna ökade uppsplittring av FN:s biståndsverksamhet, somi viss mån innebär elt underkännande av landprogrammeringsprincipen. Styrelsenhar därför betonat att den FN-resolution som gerUNDP den ledande och samordnande rollen i FN:s biståndsverksamhet skallrespekteras. har ocksä föreslagit att UNDP skall la över deladministrativa ansvaret för olika sårfonder inom FN-systemel. Detta skulleminska de administrativa kostnaderna, som det skulle kunna gegivar-och mottagarländer en bättre överblick över FN-biståndel. FN:skapitalutvecklingsfond tillkom 1966 med uppgift att ge gåvobistånd eller lån påförmänliga villkor lill investeringsprojekt i . De västligaindustriländerna motsatte sig atl fonden skulle inrättas med motiveringen attden föreslagna verksamheten kunde skötas av andra organ. bidrogdessa länder inte heller till fondens finansiering. beslötgeneralförsamlingen att kapitalutvecklingsfonden i fortsättningen endast skullefinansiera projekt i de minsl utvecklade , inriktade påfolkflertalets basbehov (bostad, kläder, mat, undervisning, grundläggandehälsovård). Fondens mål är att nä defattigaste människorna i de minst utvecklade länderna. Projekten skall utformasså alt befolkningen aktivt deltar i de projekt som genomförs. Fonden kan tahand om projekt som andra givare bedömer vara för små. Fonden finansierar f. n.193 projekt i 35 länder. 1984/85:100 Bilaga 5 180 Fonden är underställdUNDP:s styrelse och arbetar främst genom . Fonden finansieras genomfrivilliga bidrag. Bidragen beräknas lill ca 22milj. dollar jämförtmed drygl 28milj. De viktigaste bidragsgivarna är någramindre givarländer. bidrag uppgår till 32 milj. kr. Sverigeoch Nederiändema är de största bidragsgivarna. Ända fram till 1960-taletvar del svårt all nä fram till en överenskommelse om FN:s Insatser påbefolkningsområdet. Efter beslut av generalförsamlingen inrättades emellertid1967 en särskild fond för sådana insatser. 1969 fick fonden beteckningen FN:sbefolkningsfond. Fonden hade till enbörjan nästan uteslutande en finansiell och rådgivande funktion. FN:sekonomiska och sociala råd antog 1973 nya riktlinjer för fondens verksamhetenligt vilka fondens övergripande uppgift är atl leda och samordna FN-systemetsinsatser på befolkningsområdel. Mer än tvä tredjedelar avde totala programresurserna avsätts för 53 s. k. prioritetsländer medtillsammans av befolkning. Av dessa ligger 30 i . Fondens centralaverksamhetsområde är familjeplanering. 1983 användes av budgeten tillfamiljeplaneringsprojekt. I övrigt lämnas stöd till folkräkningar, uppbyggandeav folkbokföringssyslem, befolkningsstatistik, utbildning och information,forskning m. m. Merparten av projekten verkställs av . En växandeandel genomförs emellertid av mottagariänderna själva, 1983 . Fonden är underställdUNDP:s styrelse, som godkänner det långsiktiga arbetsprogrammet, de finansiellaplanerna m.m. Exekutivdirektör sedan fonden grundades är . frånFilippinerna. Huvudkontoret i 165 anställda. I mottagarländerna finns ca 40 UNFPA-representanter medansvar för ett eller flera länder. UNFPA:s verksamhelfinansieras genom frivilliga bidrag. beräknas inkomsterna komma atluppgå lill ca 140 milj. dollar, enökning med 1984/85:100 Bilaga 5 181 5 miljoner jämfört med . De största bidragsgivarna ärUSA, , , , , och . Det svenska bidraget är 48milj. Fondens uppgift var dä all lämna katastrofhjälp till barn och mödrar idet krigshärjade . Mandatet ändrades senare lill all främsl omfalla långsiktig utvecklingshjälp lillbarn i u-lånder. arbetar i 113 länder. av biståndet går till de hårdast drabbade och minsl utvecklade länderna. spelarfortfarande en viktig roll som förmedlare av katastrofbistånd.Tyngdpunkten i fondens verksamhel ligger emellertid numera pä långsiktigabiståndsprogram. Bistånd utgår i form av pengar, personal, tekniskt kunnandeoch varor. Målet år att tillgodose de mest grundläggande behoven hos barn och mödrar, framföralll i länder där samhällelig socialservice saknas. Bäde långsiktigt bistånd och katastrofbistånd behövsidag i de lorkdrabbade länderna i . håller på atl förstärka sin kapacitet både personellt ochfinansiellt i de mest behövande afrikanska länderna. omfattar insatser inom hälso- och sjukvård,vattenförsörjning, åtgärder för att förbättra näringsstandarden hos barn och mödrar,familjeplanering, grundläggande utbildning m. m. Fonden samarbetarsåväl på central som lokal nivå med andra FN-organ, däribland UNDP, UNFPA, , , WFP och UNHCR. Särskilt nära samarbetar med WHO för altbygga ut primärhälsovården iu-länderna. Insatserna omfattar olika förebyggande ålgärder, vaccinationer, kontroll av diartésjukdomar,distribution av basläkemedel m.m. En viktig uppgiftför har varit att söka finna nya metoderför att tillgängliga resurser skall komma nödlidande barn runt om i världentill godo. Ett uppmärksammat initiativ har därvid varit alt lyfta framenkla och billiga metoder för att radikalt minska spädbarnsdödligheten. UNICEFhar lyckats föra ut sitt budskap om en revolution för barnens överlevnad och utveckling (Child Survivaland Development Revolution) i vidakretsar och skapat ett medvetande om möjligheten att med relativt enkla åtgärder halvera barnadödlighelenoch därmed också pä sikt medverka begränsning av födelsetalen. Samarbetet med WHO är i det sammanhangetav största betydelse. Prop.1984/85:100 Bilaga 5 182 styrelsebestår av representanter för 41 stater. Av dessa är 24 U'länder, 12 västligai-länder och 4 socialistiska i-länder. Den återstående platsen skall roteramellan de fem regionala grupperna. Mandattiden är tre är. Styrelsengranskar och drar upp riktlinjer för verksamheten och fördelar medel lillfondens program. har varil medlem av understörte delen av dess existens men har inte kandiderat till omval, som en följd av nordiskrotation. Verkställandedirektör för är sen 1980 , . Biträdande direktör ärsvensken . UNIC.EF:s huvudkontor som är förlagt till NewYork har jämte i 500 anställda. Vid sex regionalkontoroch ett sjuttiotal lånderkontor arbetarca2000 personer - av personal finns alltså pä fältet. verksamhetfinansieras genom frivilliga bidrag, huvudsakligen från regeringar. Regeringsbidragenhar ut;äjort avfondens resurser. Nationalkommittéer, enskilda organisationer och andra privatabidragsgivare svarar för återstoden. Inkomsterna från nationalkommittéerkommer främst från försäljningen av kort. Med hjälp av särskilda bidrag finansieras speciella hjälpinsatser. Desammanlagda inkomsterna beräknas uppgå till ca350 milj. dollar. Det svenskaordinarie bidraget är 140milj. har utfäsl 760 milj. kr. Därtill kommer 1985 ett engångsbidrag pä 30 milj. kr. Under en lång följdav år svarade det svenska bidraget för av de totala regeringsbidragentill . Bl.a. som en följd av dollarkursens utveckling motsvarar del f.n.ca 10%. Bidraget frän Svenska UNICEF-kommiilén är drygt 5,5 milj.kr. 1984/85:100 Bilaga 5 183 Världsbanksgruppen och de regionalautvecklingsbankerna i och ' De internationellautvecklingsbankerna och-fonderna har till uppgift atl lämna finansiellt biståndi form av obundna lån. Därtill kommer ett omfattande tekniskt bistånd, somkomplement till del finansiella. Den äldsta och största ärVärldsbanken (), som kommit alt utgöra modell för uppbyggnaden av övrigautvecklingsbanker. Tabell 1: Fakta om deinternationella utvecklingsbankerna och -fonderna Utvecklingsbankernafungerar som ett mellanled mellan den internationella kapitalmarknaden ochu-länderna. De kan genom sin goda ställning låna upp och vidareförmedia lån pävillkor, som är förmånligare ån vad de allra flesta u-lånder själva skullekunna fä. Mänga av de fattigareu-länderna saknar den nödvändiga återbetalningsförmågan även när det gällerutvecklingsbankernas relativt förmånliga län. För att kunna bistå ocksä dessaländer har utvecklingsfonderna uppräilals som ett komplement lill bankerna. De lämnarulvecklingskrediter på näst intill gåvobasis. De svenska bidragen harkoncentrerats till dessa fonder. Föregångare och alltjämt hell dominerande ärInternationella utvecklingsfonden (), som är knuten lill . Bankernas/fondernashögsta beslutande organ är guvernörsstyrelsen (). Den årsammansatt av representanter för samtliga medlemsländer och håller elt möte perår. Däremellan handhas del löpande ' Den Interamerikanskautvecklingsbanken (IDB). som tillkom , behandlasinte i detta sammanhang, emedan det svenska bidraget inle finansieras över biståndsanslagen. 1984/85:100 Bilaga 5 184 arbetet av en direktörsstyrelse (Board ofDireclors). Eftersom antalet medlemsländer överstiger antalet platser idireklörsstyrelsen har man fåll gå samman i röslgrupper. En direktörrepresenterar således i regel flera länder. De nordiska ländernaingår i samma röstgrupp. Medan de i /bildar en egen röstgmpp har de iAfDB/AfDF slutit sig samman med och och i AsDB/AsDF med Canadaoch Nederiändema. Rösträtten är i principvägd i förhållande till andel tecknat kapital/bidrag. För atl ge små länder, iförsta hand små , ett störte inflytande filldelas varje medlemslandockså ett visst antal röster, oberoende av landets kapital- och bidragsandelar.De svenska andelama framgår av tabellerna 3 och 4. har störströststyrka i Afrikanska och Afrikanska utvecklingsfonden två tredjedelar resp. hälften av röslstyr-kan. I /och /AsDF ärmolsvarande siffror . Enligt en mer ellermindre uttalad regel har chefskapet i alltid tillfallit enamerikan, i AsDB alllid en japan och i AfDB naiurligen en . ärchef för , Wila D Mung'omba från utnämndestill AfDB:s president och tillträdde chefsposteni AsDB . Utvecklingsbankernasutlåningsverksamhel är baserad pä det av medlemsländerna tecknade kapitalet.Av det tecknade kapitalel inbetalas endasl en mindre del. Resterande delfungerar som en garanti för utvecklingsbankernas upplåning på deninternationella kapitalmarknaden. Detta innebär att utlåningen till stor delfinansieras med hjälp av upplåtiade pengar och att utläningsvillkoren därförblir bestämda av upplåningsvillkoren. Tabell 2: Utvecklingsbankernas utlåningsvillkor AfDB AsDB 15-25 år 9,10,10, Spännvidden i löptidernaberor på skillnader i låntagarlåndernas utvecklingsnivå och/eller iprojekfinriklningen. Tabell 3: Utvecklingsbankernas tecknade kapital,den inbetalda andi.>lenoch ute stående upplåning per Tecknat kapital (milj.dollar) 54896 5285 II510 Inbetald andel (procent) 9 25 14,5 Utestående upplåning (milj. dollar) 36 105 425 3429 andel av tecknade kapitalet (pro cent) 1,40 1,37 0,11 röstandel (procent) 1,36 1,45 0,53 1984/85:100 Bilaga 5 185 Till skillnad frånbankerna finansieras fondernas verksamhet inte genom upplåning utan genombidrag från i första hand i-länderna. Sedan mitten av 1970-talel har ocksåvissa OPEC-länder och andra rikare tillkommit som bidragsgivare.Bidragens sloriek fastställs i samband med s.k. påfyllnadsförhandlingar. Enpåfyllnad sker genom en internationell överenskommelse, där bidragsgivarna gören utfästelse för tre eller . En del av vinst överförsvarje årdessutom till . Utlåningen från fondernasker på mycket gynnsamma villkor. och lämnar räntefriaulvecklingskrediter med en löplid på 50 är till en administrationsavgift pä0,. AsDFs likaså räntefria utvecklingskrediter löper på 40 är med en avgiftav . är amorterings-fria i samtliga fonder. Tabell 4: Bidragen tillutvecklingsfonderna per Totala bidrag (miljdollar) 30212 1675 3 990 Sverigessamlade bidrag (miljdollar) 810 103 28,4 bidragsandel(procent) 2,82 6,14 0,71 röstandel(procent) 2,41 3,13 0,53 Storleken av det tecknadekapitalet i respektive utvecklingsbank och av bidragen till respekliveutvecklingsfond avspeglar samiidigi deras utlåningskapacitet. Tabell 5: Utvecklingsbankernas och -fondernasutlåningsvolym Total utlåning per (milj. dollar) Utlåning 1983 (milj. dollar) AfDB AfDF AfDB/AfDF AsDB AsDF AsDB/AsDF ' Avser budgetårel 1983/84. Fördelning av utlåningen på länder Även omutvecklingsbankerna och-fonderna riktar sig lill olika mottagarländer,beroende på utvecklingsnivå och kreditvärdighet, strävar både bankerna ochfonderna efter all bistå de fattigare länderna. Säväl som harunder i ökande utsträckning förskjutit utlåningen till länder medlägre BNI per capita. För de afrikanska och 13 1984/85.I saml. Prop.1984/85:100 Bilaga 5 186 asiatiska regionalbankerna ledde det växande behovet avatl bättre kunna bistå de fattigare länderna till bildandet av respektiveutvecklingsfond. I följandetabell visas den långsiktiga förskjutningen i bankernas utlåning efter BNI percapita. Tabell 6: Den procentuella länderfördelningen avutvecklingsbankerna och -fondernas utlåning BNI/capita 1982 1975-79 (procent) 1980-84 (procent) 1984 (procent) BNI/capita 1979 -400 401-700 701- BNI/capita 1979 -500' 501-780 781- ' inkl ö-medlemsländema i med högre BNI percapita. Fördelning av utlåningen på sektorer Utlåningen har inlebara i ökad utsträckning gått till de fattigare . Under senare är har strävan varitatt en störte del av utlåningen skullekomma de fattigare befolkningsgrupperna till del (se tabell 7). Detta framgår av att andelen projekt inomjordbruk och landsbygdsutveckling och socialinfrastruktur har ökat i jämförelse med andelen för industri och ekonomisk infrastruktur. Till socialinfrastruktur hänförs i allmänhet hälsovård,stadsutveckling, utbildning och vallenförsörjning. Med ekonomisk infrastrukturmenas energianläggningar, transport och kommunikation. Bakom den ökade satsningen påjordbruks-och landsbygdsutveckling och påsociala projekt ligger den förändrade inställningen till dessa sektorersbetydelse för utvecklingen. Denna förändrade syn grundar sig på insikten att det inle föreligger någotmotsatsförhållande mellan satsningen på basbehov, som i hög gradtillfredsställs genom sociala projekt, och ekonomisk tillväxt. Därtill kommeratt de fattigaste befolkningsgrupperna främst återfinns på landsbygden. För en allsidig utveckling krävsemellertid även fortsatt satsning på industri, energi, transport ochkommunikation. Inte minsl kommer ökade Prop.1984/85:100 Bilaga 5 187 insatser för energiulvinning i deoljeimporterande att spela en viktig roll för attförbättra betalningsbalansen. Den i längdenofrånkomliga stmkturomvandlingen av de oljeimporterande u-låndernas ekonomierkräver stora investeringar även inom andra sektorer än energin.Världsbankens/beslöt därför att bistå deoljeimporterande även med s.k. strukturanpassningslån, som inte ärknutna till specifika projekt. Genom denna modifierade form av programlän harVärldsbankens rådgivningsfunktion ytterligare markerats. har spelat en central roll för att,i samråd med berörda , upprätta biständskoordinerande grupper, s.k.konsortier och konsultativa grupper. Det finns f.n. ett tjugotal sådana grupper under ordförandeskap avVärldsbanken. är medlem i de grupper som berör länder som mottarsvenskt bilateralt bistånd. leder också den konsultativa gruppenför internationell jordbruksforskning (CGIAR). Tabell 7: Den procentuellafördelningen av utvecklingsbankernas och -fondernas utlåning på sektorer 1970/71- 1981/82- Sektor 1972/73 1983/84 Programlån och teknisktbistånd Totalt: Tolall: 100,0 100,0 Jordbruk och agroindustri Energi Industri och mineraler och kommunikationer Vattenförsöriningoch sanitet Stadsutveckling, utbildning, hälsovård och befolkning 1984/85:100 Bilaga 5 188 Internationella finansieringsbolagel (IFC) Internationellafinansieringsbolagel, som upprättades , är en del av Världsbanksgruppen.Dess syfte är att främja ekonomisk utveckling i genom atl, tillsammansmed privai kapital, medverka till upprättande och expansion av privata förelagi . För medlemskap i alt man är medlem i . IFC har 125 medlemsländer, varav 104u-länder. Guvernörs- och direktörsstyrelserna är desamma för IFC som förVärldsbanken och . chef fungerar som ordförande i . Rösträtten är liksom i vägd i förhållande tillandelen tecknat kapital. Verksamheten leds av en verkställande vice-president,f. n. engelsmannen . Antalet anställda uppgår till drygt 400. IFC:s tecknade kapitaluppgick till 544 milj. dollar. kapitalandel utgör6,9milj. IFC:s verksamhet finansieras även av ackumulerade vinster ochlån från . beslutades om en kapilalhöjning med 650milj.dollar för att finansiera en utvidgad verksamhel . IFC:s investeringar skeri allmänhel i form av en kombination av aktieteckning och långfristiga lån.Investeringsobjekt skall enligt stadgan vara privata företag. Statligtdelägande utesluts inle men förelajjet skall ha "privai karaktär" ochinte vara regeringskontrollerat. Varje investering måste uppfylla tvägrundläggande krav: 1) den mäste bidra tillutvecklingen av ekonomin i mottagarlandet och 2) den mäste med högsannolikhet vara vinstgivande. IFC:s investeringar /84 uppgick lill 770milj. Detta belopp utgjordeemellertid endast ca en femtedel av de totala kostnaderna för de investeringar,i vilka IFC dellog. Fyra femtedelar kom från andra finansieringskällor, iförsta hand privata banker. Någon motsvarighet tillIFC finns inle i AfDB och AsDB. Den senare har emellertid 1983 beslutat atl ibegränsad omfattning göra investeringar av riskvilligt kapital inom ramen förden ordinarie utlåningen. Del sker genom ärliga avsättningar om 5 milj. dollarfrån bankens vinst. Riktlinjerna följer i stort sett vad som gäller för IFC:sverksamhet. Till skillnad från IFC kan AsDB också erbjuda riskvilligt kapitalindirekt via de nationella finansieringsinstitutionerna. 1984/85:100 Bilaga 5 189 Internationella jordbruksutvecklingsfonden() Den internationellajordbmksuivecklingsfonden () är ett av och upprättades 1977efter rekommendation frän världslivsme-delskonferensen . uppgift äratl stödja projekt och utvecklingsprogram för livsmedelsproduktion ochlivsmedelshantering i . 1 synnerhet uppmärksammas de fattigasteu-länderna med livsmedelsbrist och med goda förutsättningar att ökalivsmedelsproduktionen. Särskild vikt skall läggas vid näringsstandard ochlivsvillkor för de fattigaste befolkningsgrupperna. Under åren 1978-83beviljade 135 lån till 77 länder på sammanlagt 1 577milj. avlånen gavs på synnerligen mjuka villkor till de fattigaste . Räntanpå dessa lån år , amorteringstiden är , varav de första tio äramorteringsfria. Av de län som ges på de gynnsammaste villkoren går huvuddelentill länder med en per capita-inkomst pä eller mindre. Omkring 32%av resurser går till kategorin minst utvecklade länder. Av de totalaresurserna har gåtl till asiatiska , till afrikanska,till latinamerikanska länder och till länder i ochNordafrika. Utöver lån förekommer även ett visst tekniskt bistånd. Av har 68 utarbetats av fonden, medan övriga 67 genomförts i samarbete medandra internationella utvecklingsorgan. medlemsländer - f.n. 139 - är indelade i tre kategorier: , OPEC-länder ochmottagarländer. Samtliga länder ingår i en styrande församling. Varje kategorihar 600 röster. Inom de bidragsgivande kategorierna fördelas rösträtten i storulslräckning i relation lill bidragsandel. består av18 medlemmar, sex från varje kategori, och den väljs för en treårsperiod.Danmark år fr. o. m. 1984 ordinarie styrelsemedlem för de nordiska länderna.Sekretariatet, som har knappt 200 anställda, leds av en person frånOPEC-gmppen, fr. o. m. Idriss Jazairy, . Fonden hade för sinförsta verksamhetsperiod 1061 milj. dollar till sitt förfogande, varav komfrån och från OPEC-länderna. bidrag uppgick lillsammanlagl 115 milj. kr. Delta utgjorde av den totala summan. En påfyllnad om 1lOOmilj. dollar för treårsperioden irädde i kraft försl . bidrag under påfyllnaden är Prop.1984/85:100 Bilaga 5 190 dollar, OPEC-ländernas 450milj. dollar medanövriga svarar för 30 milj. dollar. bidrog med 148,3milj. vilket är avdet totala påfyllnadsbeloppet Inbetalningen tillden första påfyllnaden har gåtl långsammare än väntat och har därför fått lov att skära nedutlåningen jämfört med . Förhandlingar om en andra påfyllnad avIFAD:s resurser påböijades men harännu inte resulterat i en slutlig överenskommelse. Det stora hindret utgörs avfrågan om bidragsfördelningen mellan och OPEC-länderna.Del står emellertid klart att det totala påfyllnadsbeloppet kommer att bli avsevärt lägre än till den första påfyllnaden, troligen mellan700-800 milj. dollar för perioden . 1984/85:100 Bilaga 5 191 FN:s/(WFP) Under årtiondena efterandra världskriget använde vissa länder, främst , sina storaspannmålsöverskott för bilateral livsmedelshjälp i vida störte än nuvarandeomfattning. Efterhand växte krav fram pä ett internationellt komplement tillden bilaterala hjälpen. inrättades WFP som en multilateral kanal förlivsmedelshjälp, underställd FN och FAO. WFP lämnar bistånd i formav livsmedel främst lill jordbmksutveck-lingsprojekt, där matransoner delas utfill de anställda vid anläggningsarbeten, s.k. food-for-work. WFP ger ocksähjälp till från näringssynpunkt särskilt behövande grupper, t.ex. kvinnor ochspädbarn, skolbarn samt flyktingar etc. Vidare används av WFP:s totalaresurser för katastrofbistånd. En medveten satsning skerpä de fattigaste , som mottar av WFP:s utveckhngshjälp. WFP:s styrande organ ärCommittee on Food Aid Policies and Programmes (CFA), som består av 30medlemsländer, varav hälften . har deltagit i WFP:s styrelseunder större delen av perioden . Innevarande treårsperiod går ul1985. och sitter ocksä i CFA f. n. medan avslutade sinförsta mandatperiod i och med utgången av 1984. Kommiltén sammanträdertvå gånger i , där WFP har sitt högkvarter. CFA skall, utöver sinslyrelsefunklion för WFP, vara etl forum för debatt och ge rekommendationer ombiständsmetoder och biståndspolitik på livsmedelsområdet. Sammanlagl drygt 900personer arbetar för WFP. I 76 mottagarländer finns 165 FN-handläggare och 500lokal-anställda. I huvudkontoret i arbetar 100 handläggare och 160lokalan-ställda biträden. Chef för programmet är , . WFP finansieras medfrivilliga bidrag, dels i form av livsmedel, dels i form av kontanter för attbetala administration, frakt, försäkringar etc. Bidragen lill WFP harökat från några tiotal milj. dollar lill . Bidragsmålet för WFP:s reguljära resurserär 1200 milj. dollar för perioden . hade måletuppfyllts till . 91 länder hade givit eller utlovat bidrag. Bidragsmålet förnästa tväårsperiod är 1 350milj. 1984/85:100 Bilaga 5 192 Därtill kommer bidragentill del internationella beredskapslagret av livsmedel för katastrofinsatser(Reserve, lEFR) som till största delen kanaliserasvia WFP. uppgick lEFR-bi-dragen till livsmedel till en kostnad inkl. frakt av . Vidare slussades en mindre del av de spannmälsgåvor som omfattas avlivsmedelshjälpskonventionen (Food Aid Convention, FAC) genom WFP. 1983filifördes WFP härigenom spannmål till en kostnad inkl. frakt av 44milj.