prop · G80377 · 1984-12-31 00:00:00 — Svenska rättssubjekt harmed vissa undantag full frihet alt teckna försäkring i utlandet. Härviduppkommer frågan vilka slag av aktiviteter från sådana här i landet ickekoncessionerade försäkringsgivare, som är tillåtna ulan svensk koncession. Kommittén anser atl utgångspunkten,liksom f.n. måsle vara atl det skall vara den svenske kunden som själv hartagit initiativ lill kontakt, tecknande av försäkring m. m. med del i Sverigeicke koncessionerade utländska förelaget. Så snart som det utländska företagetpå något sätt genom egna aktiviteter i söker att anskaffa försäkringarför sin räkning erfordras svensk koncession. De aktiviteter som avses utövas avmäklare eller ombud, dvs. av nägon som uppbär provision eller annan ersäitningeller i övrigl har elt ekonomiskt förhällande till den utländske, i Sverigeicke koncessionerade försäkringsgivaren. En försäkringskonsult ellerförsäkringsrådgivare, som inle uppbär provision el. dyl. från någon utländsk,här i icke koncessionerad försäkringsgivare, bör för sin klientsräkning kunna medverka lill tecknandet av försäkring i utlandet och även skötasin kunds kontakter med den utländske försäkringsgivaren, t.ex. vid informalionom nya villkor och i samband med skadeanmälan. Skulle en konsult eller rådgivaredäremot uppbära provision eller ersättning från den utländske, här i landeticke koncessionerade försäkringsgivaren för atl sköta skadebesiktning,skadereglering m. m. bör agerandet anses innebära drivande avförsäkringsrörelse i . I sådana fall måste koncession krävas förverksamhelen. Däremol krävs inle koncession för skadereglering som utförs avdel utländska försäkringsföretaget med anlitande av dess vanligaskaderegleringspersonal anställd utom . Frånvaron av legaldefinilion avförsäkringsrörelsebegreppet har föranlett kommittén att göra en översyn avgällande ordning för prövning i konkreta faU huruvida försäkringsrörelseföreligger. stadgas i försäkringsrörelselagsliflningenstraff för olaga försäkringsrörelse. Del tillkommer allmän domstol all efteråtal av allmän åklagare pröva huruvida olaga försäkringsrörelse föreligger ietl konkret fall. Den allvariigaste svagheten med nuvarande ordning är attstraff för olaga försäkringsrörelse kan ådömas den som är ansvarig för enverksamhet, trots alt denne ibland inle haft någon säker möjlighet alt iförväg bedöma om verksamheten betraktas som drivande av försäkringsrörelse.Vidare innebär den nuvarande ordningen risker för olikheter i bedömningen avvad som är försäkringsrörelse, eftersom det är inspektionen eller regeringensom avgör frågan om det rör sig om ell koncessionsärende, medan det är allmändomstol eller åklagare som avgör om olaga försäkringsrörelse utövas. 1984/85:77 79 Enligt kommitténs förslag skall inspektionen ellerregeringen, vilka bedömer vad som är försäkringsrörelse i koncessionsärenden,också svara för tolkningen av begreppet försäkringsrörelse i övriga fall.Vidare föreslås all del införs rätl att fä bindande förhandsbesked huruvidaplanerad verksamhet kan anses innebära bedrivande av försäkringsrörelse.Sådant förhandsbesked skall i första hand meddelas av inspektionen, med besvärsrätthos regeringen. Kommiiténs förslag atl inspektionen eller regeringen i samtligafall skall svara för tolkningen av vad som är försäkringsrörelse motiverasockså av atl dessa till skillnad mot domstolarna - har den direktaerfarenhelen av de tekniska bedömningar som är förknippade medförsäkringsrörelse. I konsekvens med förslaget föreslås atl brottet olagaförsäkringsrörelse utmönstras ur försäkringslagstiftningen. Ingripanden mot verksamhet som bedöms varaförsäkringsrörelse och som bedrivs ulan lillslånd skall ske genomvitesföreläggande. Sådant skall i första hand meddelas av inspektionen, medbesvärsrält hos regeringen. Utdömandet av förelagt vite föreslås ankomma päallmän domstol. Den materiella koncessionsprövningen påförsäkringsområdet sker bl. a. utifrån den s. k.behovsprincipen. Koncession skall meddelas om den avsedda rörelsen ellerverksamheten anses "behövlig och även i övrigt ägnad att främja en sundutveckling av försäkringsväsendet". Koncessionsprövningen inrymmer såledesen kvantitativ marknadsbedömning och en sundhetsbedömning. Sedan behovsprincipen infördes har en starkkoncentration ägt rum på den svenska försäkringsmarknaden. Antaletförsäkringsföretag i har mer än halverats. Försäkringskonsumenternasställning har förändrats och förbättrats. En ökad internationalisering har äglrum, vilkel aktualiserat elt ökat hänsynstagande lill andra ländersetableringsregler. 1 delta sammanhang har s. k. reciprociletshänsyn tagils. Förhållandena på försäkringsområdet är såledesnumera radikalt förändrade jämfört med läget vid behovsprincipens införandeoch motiverar inte längre den dominerande roll som behovsprincipen tilldelats ilagstiftningen. Erfarenheterna visar alt principen med dess krav på enkvantitativ marknadsbedömning är mångtydig och svår alt tillämpa. Principen tenderarvidare att låsa fast de koncessionsbeviljande myndigheterna i en onödigtrestriktiv tillämpning. Behovsprincipen har i någon mån kommit att upplevas somett hinder för de tilllagande inlernalionaliseringsslrävan-dena inomförsäkringsväsendet som bl. a. gjort sig gällande inom EG och . Den harockså medverkat till att i skapa föreställningen att försäkringsrörelseär en från konkurrens skyddad verksamhei. Kommittén föreslår mot denna bakgrund att demaleriella koncessionsprövningen inte i första hand skall inriktas på enbedömning av antalet Prop.1984/85:77 80 försäkringsbolagoch deras möjlighet all täcka försäkringstagarnas behov. Prövningen bör islällel grundas på en allsidig bedömning av om bifall lill enkoncessionsansökan är förenlig med en sund utveckling av del svenskaförsäkringsväsendet. Delta innebär atl lagsladgandel om behovsprincipen som enhuvudregel för koncessionsprövningen föreslås bli upphävt och atl grunden förden materiella koncessionsprövningen i fortsättningen endast blir principen omen sund utveckling av försäkringsväsendet. Kommittén anser att denna ändring,under rådande förhållanden inom försäkringsväsendet, bör kunna leda till ennågot mera öppen attityd till nya koncessioner än den restriktiva inställningsom i allmänhet kännetecknat lillämpningen av den hittillsvarande lagregeln. Begreppet "sund utveckling avförsäkringsväsendet" har hävd och återfinns i gällandeförsäkringslagstiflning ulan att dess innebörd närmare preciserats. förslag görs inte heller nu någon precisering av begreppei, ulandess innebörd får anpassas till försäkringsväsendets utveckling i dellångsiktiga perspektivet. Sålunda kan också vid en allsidigkoncessionsprövning som vilar på sundhetsprincipen - undvikas atlförsäkringsväsendet riskerar atl hamna i ett läge liknande del som rådde dåbehovsprincipen infördes, kännetecknat av alllför mänga försäkringsbolag. Etlnaturligt led i den maleriella koncessionsprövningen blir också all ta hänsynlill om den planerade verksamheten står i strid mot strävanden på andraväsenfiiga samhällsområden t. ex. där samhällel genom konsumentskydds-,kredit-, valuta-, skatte- och handelspolitik har angivit en viss målsättning. Varken koncessionsmyndighelen eller sökanden skallbehöva påvisa atl en ny koncession behövs eller främjar en allmänt sundutveckling. Koncessionsprövningen bör i stället vara inriktad på atl bedöma omell beviljande av en koncession i något avseende kan antas vara oförenligt meden sund utveckling av försäkringsväsendet. Kommittén föreslär att denmateriella koncessionsprövningen i försäkringslagstiftningen uttrycks så attkoncession skall beviljas om inle den planerade verksamhelen bedöms varaoförenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet. Förutsatt atl iförsäkringslagsliftningen uppställda formella och kvalitativa krav är uppfylldabör grundsynen vara atl koncession skall beviljas. En ansökan bör således inteavslås i annat fall än när det vid prövningen bedöms alt den tilltänktaverksamhelen är oförenlig med en för försäkringslagarna eller samhällel sundutveckling av försäkringsväsendet. Kommittén redovisar i betänkandet några faktorersom bör beaktas vid bedömningen huruvida den avsedda verksamheten kan ansesvara oförenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet. a. ägnas ål faran för en alltför slor uppsplittring av den svenskaförsäkringsmarknaden och följderna härav för t. ex. bolagenskostnadsutveckling och soliditet. Tendenser till bildande av specialbolag somenbari eller i huvudsak avser att vända sig till extremt goda risker inom eltförsäkrings-lagarkollekliv bör också uppmärksammas. Konsumenlförsäkringar och företagsförsäkringaruppvisar olikheter i många avseenden. Beträffande företagsförsäkringar talarsamhällsintressen av handels- och valutapolitisk art för att tillåta sådanrörelse att i huvudsak utvecklas fritt. Alternativet till detta kan nämligenbli atl större svenska företag i ökad utsträckning tecknar försäkringutomlands, vilkel kan få negativa följder för del svenska försäkringsväsendetoch - ur handels- och valutapolitisk synvinkel - även för landet. En grundprincip för kommillén har varit att sökaåstadkomma konkurrenslikställighel mellan svenska och utländska försäkringsföretag.1 enlighet härmed föreslår kommittén att koncessionsbedömningen för direktförsäkring i bedriven av utländska försäkringsförelag i princip skallgrundas på samma kriterier som för svenska bolag. Regeringen bör emellertid hamöjlighet alt vid bedömningen av ett utländskt försäkringsförelagskoncessionsansökan vid behov kunna ta hänsyn till hur myndigheterna isökandebolagets hemland de facto skulle ställa sig till svenskaförsäkringsbolag etablering i ifrågavarande land liksom fill om svenska bolagsredan existerande verksamhei i det landet över huvud taget skulle komma attpåverkas av ställningstagandet i det akluella svenska koncessionsärendet. I samband med behandlingen avkoncessionsbeslämmelserna för utländska försäkringsförelag har kommitténberört frågan huruvida det bör skapas möjlighet för den engelskaförsäkringssammanslutningen 's alt etablera sig här i landet. Då dennafråga på vissl sätt sammanhänger med mäklarfrägan, som skall behandlas i detkommande huvudbetänkandei, framläggs inte nu något förslag pä denna punkt. Kommittén har, med hänsyn dels till de svenskaförsäkringstagarnas trygghet, dels fill konkurrenslikslällighelen mellansvenska och ufiändska försäkringsföretag, setl över deposilionsbestämmelsernaför de ufiändska förelagen. På grund av bl.a. inflationsutvecklingen framstårnu gällande depositionsregler som otillräckliga. Beträffande skadeförsäkring har kommittén funnitdet lämpligt att, liksom , förutom krav på minimikapital, uppställasäkerhetskrav baserade på brultopremieinkomslen från den svenska delen av detutländska företagets rörelse. Kommillén föreslår vidare alt kraven fullgörsgenom deposition i av tillgångar som inspektionen godkänt. Kommitténanser att minimideposifionen för skadeförsäkring bör vara basbelopps-anknutenoch föreslår därvid 300 gånger basbeloppel (med basbelopp, ca 5,8milj. som en rimlig nivå. För alt också ta hänsyn lill storieken av deutländska företagens svenska skadeförsäkringsrörelse anser kommittén attminimideposilionen bör kombineras med en omslutningsrelaterad deposilion.Kommittén föreslår, efter jämförelser med 6 1984185. 1984/85:77 82 svenskaskadeförsäkringsbolag, att denna deposition skall utgöra avbruttopremieinkomsten under verksamhetsåret. Kombinationen av basbeloppsanknutenminimideposition och omslutningsrelaterad deposition innebär alt det är delhögsia av de båda beloppen som blir den lolala faktiska depositionen. Beträffande utländskt företag som driver ellerönskar driva livförsäkringsrörelse föreslår kommittén att den nuvarandeinifialdeposilionen i princip ersätts av en basbeloppsanknuten minimidepositionlill ett belopp som motsvarar 300 gånger gällande basbelopp. Liksom hittillsbör enligl kommitténs uppfattning elt utländskt företag medlivförsäkringsrörelse här i landet redovisa ett belopp moisvarande värdet av deförsäkringstekniska skulderna i särskilda tillgångar, i vilka försäkringslagarnahar panträtt. Kommittén föreslär därvid atl av minimideposilionen fåranvändas för all redovisa tillgångar som skall motsvara värdet av deförsäkringslekniska skulderna. Detta innebär all för livförsäkring minsl 10%av minimi-depositiotionen skall vara nedsatt i i värdehandlingar sominspektionen godkänt, för atl kunna tas i anspråk för böter, viten m. m. Kommittén föreslår vidare att inspektionen för bådeliv- och skadeförsäkring fär räll atl medge en lägre minimideposition än 300gånger basbeloppet i de fall detta anses mofiverat med hänsyn tillomfattningen och beskaffenheten av rörelsen. Kommitténs förslag rörande depositioner föreslåshelt genomfört med en dispensregel som ger möjlighet lill en längreanpassningstid, dock ytterligare högst . Kommillén avser med captivebolag eller captive ett/ anslutning lill en koncern (där moderbolaget ej är försäkringsbolag) bildatförsäkringsbolag .som har till uppgifi att försäkra valda delar av övrigakoncernbolags (moderbolagets och dess dotterbolags) risker och där verksamhetenär begränsad till att avse koncernen. 1 finns f.n. tre captivebolag, nämligen SKFRe, Elecirolux Re och AGA Re (samtliga återförsäkringscaptives). SKF Re ochElecirolux Re har endast koncession för återförsäkring av de utländskadotterbolagens risker. AGA Re däremol har även koncession för ålerförsäkringav svenska risker. Denna koncession begränsades emellertid (fill 1980). I samband med atl AGA Re beviljades koncession beslöts attfrågan huruvida sådan verksamhet som bolaget avsåg att driva var ändamålsenligoch utvecklingsfrämjande skulle utredas. Resultatet av denna utredningredovisas i promemorian Återförsäkringsverksamhet genom capfivebolag (Ds E1980: I). AGA Re beviljades 1980 förlängd koncession iytterligare . av bolagen har koncession för direktförsäkring(direktförsäkringscaplives), och koncessionerna omfatlar inte hellerpersonförsäkring. Prop.1984/85:77 83 Captivesystemet har främstföranletts av alt det ger goda förutsältningar för ett vidgat självrisktagande.Kommittén finner alt detta är värdefullt från samhällsekonomisk synpunkt genomatt det bl.a. uppmuntrar till skadeförebyggande verksamhet. Det rimmar ocksåmed utvecklingen hos de traditionella försäkringsbolagen, där man under senareär tillskapat försäkringslösningar med ökal självrisklagande. Kommitténs principiella inslällningär därför att det inte finns skäl all motsätta sig en etablering av ytterligarecaptivebolag inom de ramar som kommittén tidigare angivit förkoncessionsprövningen i allmänhet. Kommittén pekar också på att en restriktivhållning till captivebolag i kan leda till alt captivebolag i ställetetableras utomlands, vilket f n. i många fall inle kan förhindras. Kommitténdiskuterar vissa aspekter på caplivebolagens verksamhet som kan bli avbetydelse vid koncessionsbedömningen. Kommittén har bl. a. undersökt omcaplivebolagens verksamhet kan medföra ogynnsamma valularörelser, men intefunnit några entydiga tecken på detta. Erfarenheterna av de redanexisterande svenska caplivebolagens verksamhet, som alltså gäller ålerförsäkring,har inle varil negativa. En fortsatt etablering avåterförsäkringscaptives bör därför inte generellt anses oförenligmed försäkringsväsendets sunda utveckling. Eftersom verksamhelen endast pågåttunder , bör emellerlid den framtida utvecklingen uppmärksamt följas,och koncessionsgivningen anpassas härefier. Belräffandedirektförsäkringscaplives anser kommittén alt koncessionsmyndigheten bör iakttasärskild försiktighet och om sädan koncession beviljas överväga alt endasl getidsbegränsad koncession -detla mol bakgrund av att aktuella erfarenheler avsvenska direkförsäk-ringscaplives saknas. En fråga som länge diskuterats inomden svenska försäkringsbranschen hänför sig till konkurrenslikslällighelenmellan captivebolagen och de traditionella försäkringsbolagen. Främst gällerdetta möjligheten till koncernbidrag i captivesystemet och kravel på likabehandling när det gäller reglerna för försäkringsbolagens kapitalplacering,särskilt beträffande den kreditpolitiska reglering som grundas på riksbankensföreskrifter för kapi-talmarknadsinstiluten. Visserligen gäller härvidlagnumera samma regler för captivebolag som för andra försäkringsbolag, men genommöjligheten alt lämna koncernbidrag har verkningarna av regleringen för captivebolagenlindrats i praktiken. För alt åstadkomma en praktiskt möjlig likställighet idessa hänseenden föreslår kommittén därför atl captivebolags rält att lämnakoncernbidrag begränsas till de fall när maximala avsättningar tillsäkerhetsreserv gjorts. Begränsningen föresläs ske genom att ikonces-sionsbeslulet införs ett särskill villkor av denna innebörd. Prop.1984/85:77 84 Lagom ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) Härigenomföreskrivs i fråga om försäkringsrörelselagen (1982:713) dels alt i 19 kap.skall införas en ny bestämmelse 12 §, vilken skall ha nedan angivna lydelse, dels atl 1 kap. 1 §, 2 kap.3 § och 21 kap. 1 § skall ha nedan angivna 1 § Försäkringsrörelse fär drivas endast avförsäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag som fått tillstånd(koncession) till detta enligt denna lag, om inte annat följer av 2 § eller av10 § fjärde stycket. skall efter ansökan lämnaförhandsbesked huruvida koncession enligt första styckel krävs för planeradverksamhet. Försäkringsbolagen skall stå under tillsyn av försäkringsinspeklionenoch vara registrerade hos denna. Stiftarnaskall upprätta en bo- Stiftarna skall upprätta en bo- lagsordningsom skall underställas lagsordning som skall underställas regeringen för stadfästelse. Avser regeringen för stadfästelse. Tdl el bolagets rörelse livförsäkring eller sökan om koncession skall fogas en avser rörelsen annal slag av försäk- plan för den tilltänkta verksamhe- ring än , skall ten. Avser bolagets rörelse livför- dessutom särskilda regler (grunder) säkring eller avser rörelsen annat för verksamhelen upprättas enligl slag av försäkring för längre lid än vad som sägs i 6 §. Grunderna skall , skall dessutom särskilda underställas regeringen för stadfäs- regler (grunder) för verksamhelen telse. upprättas enligt vad som sägs i 6 §. Grundernaskall underställas regeringen för stadfästelse. Regeringenprövar atl bolagsord- Regeringen prövar alt bolagsord- ningenoch grunderna överensstäm- ningen och grunderna överensslämmer med denna lagoch med andra mer med denna lag och med andra författningar samt om och i vadförfattningar saml om och i vad mån särskilda bestämmelser be- mån särskildabestämmelser behövs med hänsyn till omfattningen hövs med hänsyn tillomfattningen och arten av bolagets verksamhet. och arten av bolagelsverksamhet. Om regeringen finner den planeraderörelsen behövUg och även i övrigt ägnad att främja en sund utveckling avförsäkringsväsendet, stadfäster regeringen bolagsordningen och grunderna samtbeviljar koncession tiUs vidare eller, om särskilda omständigheter föranlederdella, för beslämd tid, högst , och därutöver till del löpande räkenskapsåretsslut. Vid förlängning av en koncession som har beviljats ett försäkringsbolagför bestämd tid gäller samma regler som vid stadfästelse av bolagsordning ochgrunder för ett nytt bolag. Regeringen stadfäster bolagsordningenoch grunderna saml beviljar koncession, om inte den planerade rörelsen bedömsvara oförenUg med en sund utveckling av försäkringsväsendet. Koncession beviljas tiUs vidare eller, om särskildaomständigheter föranleder detta, för bestämd tid, högst . och därutövertill det löpande räkenskapsårets slut. Vid förlängning av en koncession som harbevUjats etl försäkringsbolag för bestämd tid gäller samma regler som vidstadfästelse av bolagsordning och grunder för ett nytt bolag. Om det kan antas att någon driversådan verksamhet atl denna lag är tiUämplig, får försäkringsinspektionenförelägga denne att till inspektionen lämna de upplysningar om verksamhetensom behövs för att bedöma om lagen är tillämp- Finner försäkringsinspektionen attnågon driver försäkringsrörelse utan koncession som avses i 1 kap. 1 §, skallinspektionen förelägga denne att ansöka om koncession, vidta deändringar i verksamheten som inspektionen anger eller upphöra med densamma. Till böter eller fängelse döms den som uppsåtiigen i bedriver försäkringsrörelse utanatt vara berättigad till detta, 2. uppsåtiigen eller av oaktsamhettill försäkringsinspeklionen meddelar oriktiga eller vilseledande uppgifter omsådana omsländighe- Till böter eller fängelse döms den som uppsåtiigen eller av oaktsamhet tillförsäkringsinspektionen meddelar oriktiga eller vilseledande uppgifi om sådanaomständigheter som han är skyldig att lämna uppgift om enligl denna lag, 2. uppsåtiigen eller av oaktsam- Prop.1984/85:77 86 het underiåler att enligt denna lag föra aktiebok, aktiebrevsregister, förteckning enligt 3 kap. 12 § eller hålla aktiebok fillgänglig, 3. uppsåtiigen eller av oaktsamhet bryter mot 3 kap. 12 § iredje styckel, 7 kap. 20 §, 8 kap. 10 § andra stycket andra meningen eller 11 § första stycket andra eller tredje meningen, 4. uppsåtiigen eller av grov oaktsamhet bryter mot 12 kap. 12 §, 5. uppsåtiigen eller av oaktsamhet bryter mot 18 kap. 3 § första eller andra stycket, 5 § tredje styckel eller 7 §, 6. uppsåtiigen eller av oaktsam het bryter mot 4 kap. 8 § iredje styckel såvitt detla lagrum rör för behåll enligt 18 kap. 1 §. ter som han är skyldig att lämna uppgift om enligt dennalag, 3. uppsåtiigeneller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra aktiebok,aktiebrevsregister, förteckning enligt 3 kap. 12 § eller hålla aktieboktillgänglig, 4. uppsåtiigeneller av oaktsamhet bryter mot 3 kap. 12 § tredje siycket, 7 kap. 20 §, 8 kap.10 § andra stycket andra meningen eller 11 § första stycket andra eller tredjemeningen, 5. uppsåtiigeneller av grov oaktsamhet bryter mot 12 kap. 12 §, 6. uppsåtiigeneller av oaktsamhet bryter mol 18 kap. 3 § första eller andra stycket, 5 §tredje styckel eller 7 §, 7. uppsåtiigen eller av oaktsam het bryter mol 4 kap. 8 § tredje siycket såvitt della lagrum rör för behåll enligl 18 kap. I §. I fall som avses i 10 kap. 14 §första styckel skall inte följa ansvar enligl 20 kap. 3 § . Den som har åsidosatt vitesföreläggandesom avses i 2 § detta kapitel döms ej till ansvar för gärning som omfattas avföreläggandel. Utan hinder av 35 kap. 1 § brotts- Utan hinder av 35 kap. 1 § brotts- balken fär påföljd för brott enligt balken fär påföljdför brott enligl första stycket 5 mot 12 kap. 12 § ådömas, om den misstänkte häktats eller erhållit del av åtal för brottet från brottet. första slyckel 4 mol 12 kap. 12 § ådömas, om denmisstänkte häktats eller erhållit del av åtal för brottet från brottet. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländskaförsäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1950:272) om rätt för utländska försäkringsförelag att drivaförsäkringsrörelse i dels att 34 § skall upphöra atl gälla, dels alt i lagen skall införas en ny bestämmelse 25b §,vilken skall ha nedan angivna lydelse, dehatt I, 6, 7, 10, 13, 15, I5a, 16, 25, 28 och 35 §§ skall ha nedan angivnalydelse. får, underförutsättning att företaget erhållit lillslånd (koncession) därtill enligt 7§, här i riket driva försäkringsrörelse genom generalagent såsom syssloman ochi övrigl under villkor, som stadgas i denna lag. Försäkringsinspeklionen skaU efteransökan lämna förhandsbesked huruvida koncession enligt första stycket krävsför planerad verksamhet. Om särskilda skäl föreligga och hinder ej möter enligt företagets reglemente, må utländskt försäkringsföretag som erhållit koncession medgivas att genom generalagenten driva annan rörelse här i riket än försäkringsrörelse. Medgivande lämnas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, försäkringsinspektionen. Om skäl föreligga, må medgivande enligl andra slyckel återkallas av den som äger lämna sådant medgivande.