prop · G803142 · 1984-12-31 00:00:00 — a. saml Norrboltens länslandsting, tillstyrker den föreslagna ulvidgningen av tillämpningsområdet. DHRavstyrker och kräver i stället en ulbyggnad av lägenheler med service dygnetrunt. Skälen för mitt förslag: Slatligl stöd för anpassninglämnas f. n. endast när del är frågan om permanenlbostäder som bebos avpersoner med funktionsnedsättningar. Avsteg från denna beslämmelse kan göras itvä fall. Om föräldrar till ett handikappat barn inte bor tillsammans men hargemensam vårdnad om barnet, kan båda fä sina bosläder anpassade. Vidare lämnasbidrag för anpassning av s. k. avlaslningsfamiljers bosläder. Medavlastningsfamilj avses i detla sammanhang en eller flera personer somregelbundet tar hand om elt svårt handikappat barn i sin bostad. Många vuxna, svårt handikappade har inle möjlighel alt boeller vistas i exempelvis föräldrars eller barns hem på grund av alt dessabosläder inle är handikappanpassade och eftersom stöd för anpassning av sådanabosläder inte kan lämnas enligt gällande bestämmelser. Prop.1984/85:142 30 Som ett led i normaliseringssträvandena bör kontaktermellan handikappade och andra underlättas. Dessulom är det, som jag tidigarehar framhållit, viktigt alt stödja anhörigas och andra närslåendes medverkan iom-sorgsarbetel. Jag anser därför att lillämpningsområdet för statens slödtill bostadsanpassning bör vidgas sä att del blir möjligl att lämna bidrag ochlån för anpassning av alla bostäder för permanent bmk där en svårt handikappadperson regelbundet vistas under vissa perioder. En förulsättning bör dock varadels all det gäller svåra funktionsnedsättningar, dels att den handikappadesperiodiska vistelse i en sådan bostad bedöms vara regelbunden och av långsiktigkarakiär. Jag vill med anledning av DHR:s yllrande understryka altbostäder för avlösning bör ses som elt komplement till och inte som enersättning för permanenta bosläder för människor med behov av slöd och hjälp. Vidgningen av tillämpningsområdet bör ske den 1 juli 1985och gälla i ärenden som kommer in till kommunernas förmedlingsorgan fr. o. m.detta datum. Jag beräknar att statens kostnader i form av bosladsanpassningsbidragökar med ca I milj. kr. lill följd av förslaget. Ökningen av medelsanspråkenuppkommer dock först fr. o. m. /87. 2.4.3 Utvärdering av kommunens räll atl beslula om bostadsanpassningsbidragm.m. (1981/82:126) om vissa ändringar i reglerna omstöd för individuell handikappanpassning av bostäder m.m. uttaladeföredraganden bl.a. (s.l6) alt en utvärdering borde ske av effekterna av deföreslagna ändringarna i fråga om bostadsanpassningsbidrag och av förslagelatt beslutande-rätlen i vissa bidragsärenden skall ligga hos kommunensförmedlingsorgan. En ulvärdering borde enligt föredraganden göras bl. a. för allge underlag för en bedömning av om kommuner och landsting bör svara för en vissdel av kostnaderna för slödet. Arbetsgmppen redovisar i belänkandel sin syn på frågan omkommunall kostnadsansvar. Gruppen anser att kommunerna är bäst lämpade atl svaraför beslulen om bosladsanpassning och alt de också bör ha ett ekonomiskt ansvarför de beslut som fattas. slort antal remissinstanser har yttrat sig medanledning härav. De är genomgående negativt inställda till etl kommunaltkostnadsansvar. Den kommunala beslutanderätten har gällt sedan den 1januari 1984. Tiden är nu enligt min mening mogen för att genomföra den ulvärderingsom förutskickades i den nämnda propositionen. Utvärderingen bör göras av bosladsstyrelsen.Enligt vad jag har erfarit har redan påbörjat planeringenhärför. När utvärderingen är genomförd avser jag att återkomma till regeringenbl. a. i fräga om det framtida kostnadsansvaret. Prop.1984/85:142 31 2.4.4 Översyn av reglerna för bostadsanpassning för atl underlältakvarboende Arbetsgmppen föreslär i betänkandet att möjligheterna attsystematiskt och i förebyggande syfte förbättra handikappanpassningen avbostäder och närmiljö ulreds. Få remissinslanser har yttrat sig med anledninghärav. Som jag tidigare nämnde lämnas bostadsanpassningsbidragtill sädana anpassningsålgärder inom och i anslutning lill en bostadslägenhetsom behövs för att den skall vara ändamålsenlig som boslad för den handikappade.Bl. a. krävs det således att det finns ett aktuellt behov av anpassning och atlbehovel kan anses vara av långvarig eller bestående art. Bidrag lämnas ocksåför åtgärder som behövs för att underlätta utvecklingen mot elt självständigtliv i en egen boslad. Bosladsanpassningsbidrag fömtsätter således alt handikappredan föreligger. Åldrandet medför normalt funktionsnedsättningar. Gamlamöter med stigande ålder ökade svårigheter alt bo kvar i sin bostad.Svårigheterna är påtagliga för många gamla innan handikappet blir sä omfallandeatt en anpassning av bostaden måste göras för att den skall vara ändamålsenligför den boende. Möjligheten atl kunna göra vissa förbättringar i bosladenkan ofta vara utslagsgivande för en gammal människas möjligheter atl bo kvar isin boslad och sköta sig själv. Det är som regel fråga om enklare åtgärder, t.ex. anordnande av särskilt utformade ledstänger, handtag, strömbrytare o. d.Det är dessutom ofta ålgärder som vidias i samband med en senare anpassning av bosladen. Med hänsyn till strävan att underlätta eget boende och kvarboendeär del vikligt all ålgärder för anpassning av boendemiljön kan sättas in i lid.Det är enligt min mening därför önskvärt att bostadsanpassningsbidrag kanlämnas för alt anpassa bostaden för en boende med begynnande funktionsnedsättningarsom kan leda till beslående handikapp. Jag anser därför att en vidgningav tillämpningsområdet för bostadsanpassningsbidraget bör övervägas. Jag avseratl i annal sammanhang föreslå regeringen atl får i uppdragatt bl. a. utreda formerna för statens slöd till handikappanpassning avbosläder och närmiljö i dessa avseenden. 2.4.5 Återställning av anpassad bostad Mitt förslag: Elt statligt bidrag skall lämnas föråterställning av åtgärder för bostadsanpassning i flerbosladshus och i småhussom upplåts med hyresrätt. Bidragel skall lämnas för ålgärder som har utförtsmed slatligt stöd till bostadsanpassning. Vad gäller åtgärder som har vidlagitsinom en lägenhet lämnas bidrag endasl i de fall lägenheten upplåts medhyresrätt. I sädana fall skall som villkor för bidrag dock gälla atl kommunenhar erhållit anvisningsräit till lägenheten. Slatligt bidrag lämnas bara underförutsättning att kommunen bidrar med minst hälften av den kostnad somkommunen har godkäni. Slatligl bidrag lämnas endast om den av kommunen godkändakostnaden översiiger . Prop.1984/85:142 32 Arbetsgruppensförslag: Överensslämmer i stort med mill men innebär atl bidrag lämnas omkostnaderna överstiger . Remissinstanserna:Remissutfallet är övervägande posilivt. Länsstyrelserna i samtGöteborgs och län samt kommun är dock Iveksamma till behovelav bidrag. Flera kommuner, bl.a. och , anser alt bidragethelt skall betalas av staten. RRV däremol finner det naturligt atl kommunernapå egen hand bär kostnaderna för bidragel. Eskilsluna kommun befarar all regelnom anvisningsräit kan leda till onödig byråkrati.Kommunalarbetareförbundet avstyrker med hänvisning till atl förbundet anser atlkommunen bör förhyra lägenheter där hyresvärden inle vill medverka lillhandikappanpassningen. Bosladsstyrelsen anser att bidragsgivningen bör vararestriktiv. Med hänsyn till de villkor som är förknippade med bidraget och av adminislralivaskäl anser styrelsen att den nedre gränsen för koslnader som kan ersättas börvara . Skälenför mitt förslag: Enligt gällande bestämmelser är det en förutsättning för bostadsanpassningsbidragatl fastighetsägaren skriflUgen medger alt den handikappade inle skall behövaåterställa lägenheten i ursprungligt skick vid avflyttning eller i annal fall.1 flera fall har fastighetsägare inte anseti sig kunna tillgodose detta krav.Följden härav har blivit att anpassning inte har skett och att denhandikappade har tvingats flytta. Fråganbehandlades senast i samband med översynen av bidragssystemet (Ds Bo 1981:5). Nägonändring av bestämmelserna ansågs dä inte erforderlig. Situationen ter sig dockannorlunda . Om målet att gamla, handikappade och sjuka skall bo i egnabostäder skall främjas, behöver allt fler anpassningsätgärder vidtas ibostäder, bosladshus och boendemiljöer. Enligtmin mening är det främsta skälel lill att en fastighetsägare motsätter sig allanpassningsåtgärder vidias all han ibland kan drabbas av slora koslnader föratt återställa en lägenhet i normalskick. Om fastighetsägarna kan erbjudas ersällningför större återställnings kostnader, borde möjligheterna atl erhållamedgivande lill anpassning underlättas väsentligt. Därmed kan fler människormed svåra funktionshinder fä möjlighet inte bara lill en egen bostad utan till etlsjälvständigt boende med eget kontrakt. Jaganser därför att ell bidrag för ålerställning av sädan anpassning som hargjorts inom eller i anslutning lill den handikappades bostad bör införas. Somförutsättning för återställningsbidraget bör gälla att bosladsanpassningsbidraghar lämnats. Mångaåtgärder för individuell handikappanpassning kan vara till fördel även förandra boende med eller utan funktionshinder. Återställning av en anpassadbostad bör naturligtvis ske endast om den utförda anpassningen är till nackdelför andra boende. När den anpassade bostaden blir hyresle-dig bör möjlighelen atlanvisa denna lill bostadssökanden därför försl Prop.1984/85:142 33 Enligt min mening bör kommunen således fä anvisningsräitlill lägenhelen. Om kommunen vid den lidpunkl då den anpassade lägenhelen blirledig inte har kunnat anvisa den lill en annan person bör fastighetsägarenunder vissa förulsällningar kunna få ett ålerställningsbidrag. Med hänsyn lill bidragels syfte anserjag det inlemotiverat att bidrag lämnas för bostäder som upplåts med äganderätt ellerbostadsrätt. Ocksä i en bostadsrättsförening kan emellerlid svårigheter uppståatt genomföra en anpassning lill följd av alt ålerslällningskosinaderna kan blibelungande för föreningen. Jag anser därför alt även en bostadsrättsföreningskall kunna få bidrag men då enbart för ålerställning av sådanaanpassningsåtgärder som har gjorts för atl den handikappade skall komma in ioch ul ur bostaden samt för atl underlälta förflyttningen till och från huseleller inom lomlen. Krav på anvisningsrätt blir därmed inte aktuellt. Med hänsyn till vad jag har framhållit föreslår jagalt etl statligt bidrag införs för återställning av åtgärder för bosladsanpasssning.Del bör ankomma på kommunernas förmedlingsorgan atl besluta i ärenden av dennatyp. Det är enligt min mening rimligl att kommunerna också tardel i det ekonomiska ansvaret för dessa bidrag som de ges ell så slorl inflytandeöver. En förutsättning för ell slatligt ålerställningsbidrag bör därför vara atlkommunen lämnar ett lika stort bidrag. Det statliga bidraget bör därför ulbelalastill kommunen med ell belopp molsvarande av de kostnader för återställningsätgärdernasom kommunen godkänt. Bidraget bör utbetalas när återslällningsarbelena harutförts och godkänts av kommunen. Jag delar bosladsslyrelsens uppfatlning attbidrag bör lämnas endasl om åter-ställningskoslnaderna överstiger . Reglerna om ålerställningsbidrag bör träda i kraft den Ijuli 1985. Jag beräknar statens kostnader för ålerslällningsbidragel lill ca 5 milj.kr.per år. Kommunernas koslnader blir lika slora. Jag förordar atl medel för ändamälelanvisas under anslaget B 8. 2.5 Tillgängligheten i den yttre miljön Mitt förslag: Etl statligt bidrag skall införas för tillgänglighetsskapandeåtgärder på kvartersmark. Bidraget skall lämnas med ett belopp som motsvararhögst av kostnaden. Beslut om bidrag meddelas av regeringen. En medelsramom 10 milj. kr. ärligen skall faslslällas för ändamålet. Arbetsgruppens förslag: Arbetsgruppens föreslag överenstämmeri huvudsak med milt. Gruppen har dock som yllerligare villkor föreslagil attkommunen skall ha upprättat en lillgänglighelsplan för det berörda bostadsområdetsaml att kommunen bidrar med av kostnaden. 3 1984/85. 1984/85:142 34 Remissinstanserna:Flertalel av de remissinslanser som har yttrat sig i frågan, bl. a. AMS, HCKoch DHR saml flera kommuner, anser alt frågan om förbättrad tillgänglighet iden yttre miljön är angelägen. När del gäller finansieringsformen ochadministrationen av bidragel finns en del kriliska synpunkler. Vissaremissinstanser, l.ex. och , anser,bl. a. med hänsyn till de adminislrativa svårigheterna med ytterligare ettbidragssystem, all tillämpningsområdet för det nuvarande hissbidragel börutvidgas att gälla även åtgärder på tomtmark. Bosladsstyrelsen förordar av främsladministrativa skäl alt miljöförbättrings-bidraget ges en vidgad lillämpningoch all ramen för detta utökas i molsvarande omfattning. Skälenför mitt förslag: Som jag har framhållit är det angeläget att intebara bostäderna anpassas för alt främja kvarboende. Behovet av anpassninggäller i hög grad också den omgivande miljön. Åtgärder för all förbättra tillgänglighetenvidtas som regel endast i samband med ombyggnad. Ombyggnad genomförs faslighelsvisoch i de flesta fall ulan samordning av lidpunkten för ombyggnad. Därför lordestora delar av bostadsbebyggelsen och viktiga bostadskomplement, säsom butikslokaler,fritidslokaler och liknande, inte komma atl förbättras i detta avseende . Detär enligt min mening önskvärt alt ålgärder vidias för alt förbättra tillgängligheteni den ytlre miljön. Jag anser därför, liksom remissinslanserna, alt enstimulans för sådana åtgärder bör införas. Jag föreslär därför ell statligtbidrag för tillgänglighetsskapande ålgärder i den yttre miljön. Bidragetbör slimulera till samordnade insatser för all göra bostadsmiljön som helhet inomflera bostadskvarter eller ett bostadsområde tillgänglig och användbar förpersoner vilkas rörelse- eller orienteringsförmäga är nedsatt till följd avålder, sjukdom eller handikapp. Bidraget bör således avse generella åtgärdersom vidias samordnat, oftast av flera fastighetsägare, t. ex. för attunderlätta förflyttningar mellan bostadshusens entréer och till olika fritids-och servicelokaler i området. Det bör alltså inte lämnas för individuellaanpassningsåtgärder inom en fastighet för en viss person eller en viss grupp avhandikappade. Bidraget avser ålgärder på kvarlersmark för bostadsändamål.Bidrag bör således inte lämnas för åtgärder på parkmark eller gatumark ikommunens ägo eller på områden för allmänl ändamål. Bidragbör lämnas högst med etl belopp som motsvarar av den godkända kostnadenför åtgärderna. Ålerslående del bör falla pä fastighetsägaren. I de fleslafall lorde bosladslån kunna lämnas. Kommunerna torde i vissa fall få ta ett ekonomisklansvar för att åtgärderna genomförs. Del anserjag för egen del kan vara mofiveratmed hänsyn till de besparingar som kommunerna kan göra när tillgängligheteninom ell område ökar och möjlighelerna till självständigt boende förbättras. 1984/85:142 35 ävenfaslighelsägare kunna avkrävas ersättning för kostnader för vissa förbättringsåtgärderpå mark. Någolkrav på lillgånglighetsplanering anserjag i molsals till arbetsgruppeninte nödvändigt all ställa , eftersom del bör ligga i kommunens egelintresse atl göra sådana samlade överväganden. Ansökanom bidrag bör göras av kommunen för de av kommunen godkända ålgärderna och koslnadernahärför. Medhänvisning till vad jag nu har sagt föreslår jag atl ett statligt bidrag införsför tillgänglighetsskapande ålgärder på kvartersmark. Bidraget skall lämnas tillkommunen på ansökan av denna och med etl belopp som motsvarar högsl av dengodkända koslnaden. Bidraget bör belalas ul när ålgärderna har vidtagits. Enram pä 10 milj. kr. bör fastställas för detla ändamål. Vissaremissinstanser har påtalat nackdelarna ur adminislraliv synpunkt med en nybidragsform. I viss utsträckning kan jag ha förståelse för dessa synpunkter.Efter närmare överväganden har jag dock funnit att nu gällande bidragsformer inlekan utnyttjas för ett bidrag av denna typ. Enligtmin uppfattning torde sådana tillgänglighetsproblem i den yttre miljön som häravses i slor utsträckning sammanfalla med andra förnyelseproblem i äldrebostadsområden, t. ex. problem med handikappanpassning och lillgänglighet ibostäderna, bristfälligt utbud av service m.m. Problemen uppträder alltsåvanligtvis inom sådana områden där kommunerna har anledning atl göra mersamlade överväganden i fräga om förnyelse, bosladsförbätlring och andraåtgärder för att underlätta etl självständigt boende för gamla, sjuka ochhandikappade. Jag har lidigare i flera sammanhang poängterat belydelsen avsamordning och helhetssyn områdesvis när det gäller åtgärder för alt förbättra boendeförhållandena.Det föreslagna bidraget kan i hög grad ses som ett stimulansbidrag för enområdesvis, sektorsövergripande planering. Jag anser alt detta talar för attbidraget administrativt knyts samman med frågorna om planering för och försök medintegrerad boendeservice i bostadsområdena som jag kommer att behandla senare(avsnitt 2.6.3). Enligt min mening kan detta bidra lill atl både planering och försöksverksamhelvinner i inlresse och effekiiviiel. Ansökanom bidrag bör prövas av regeringen. Mot bakgrund av vad jag nu har anförl anserjagall bidragsärenden tills vidare skall beredas av den delegation för försöksverksamhelmed boendeservice som jag kommer att föreslå regeringen alt inrätta. Avslutningsvisvill jag framhålla, vilket också AMS har anförl i sitt yttrande, atlupprustnings- och ombyggnadsarbeten som främjar tillgängligheten i den yttremiljön lämpar sig väl att användas i sysselsättningsskapande syfte. Medelför ändamålet bör anvisas under anslag B 8. Jag räknar dock inle med att några utbetalningar kommer atl ske under budgetårel1985/86. Till frågan om medel för utbe- 1984/85:142 36 lalningav bidrag under budgetårel 1986/87 återkommer jag i samband med budgetpropositionenför detta budgetår. 2.6.1 Utrymmen Jör boendeservice Arbetsgruppenredovisar i belänkandet vissa överväganden belräffande möjligheterna all fä räniebidragför län lill vissa gemensamma utrymmen. Arbetsgruppen anser aU räntebidrag börlämnas endasl för lån till sådana utrymmen som ingår i hyresförhållandet, bostadsupplålelseneller dylikt och betalas av de boende via hyran eller avgiften för bostaden. Somen informalion vill jag redogöra för remissinstansernas uppfattningar och förmin syn på denna fräga. Flerlalelremissinstanser, l.ex. , ,HSB saml flera kommuner, motsätter sig inskränkningar i möjligheterna alterhålla bosladslån med räntebidrag för servicelokaler. Förbundet anser att förslagetinnebär att villkoren på lokalhyresmarknaden blir mera likvärdiga. Enligtnu gällande bestämmelser lämnas räniebidrag för lån till vissa bostadsanknutna gemensamhetsutrymmenför begränsade grupper av hushåll. Som villkor för räniebidrag gäller enligt bosladsslyrelsensföreskrifter att utrymmena fär betjäna högsl 100 hushåll och ha en ytamotsvarande högsl 10 m' per lägenhet. Enligtvad jag har erfaril har många av dessa gemensamhetsutrymmen tagils i anspråksom kommunala servicelokaler. För egen del anserjag inle alt detta slär iöverensstämmelse med gällande beslämmelser. Räniebidrag bör inle lämnas för lånsom avser lokaler av detla slag. Syflel med räntebidraget är främst att hållanere hushållens bostadskostnader. Som grundprincip bör därför enligt minmening gälla att rällen lill räntebidrag förbehålls sådana gemensamma utrymmensom omfattas av upplåtelseavlalet belräffande bostadslägenheterna. Som regeltorde del vara fråga om utrymmen som utgör nalurliga komplement till ordinärabostäder, t.ex. tvättstugor eller närlokaler, som de boende förfogar över. Detkan också gälla boendefunktioner som har brutits ul ur den individuella bosladenoch förts samman lill gemensamma funktioner för de boende. Grundprincipeninnebär att räntebidrag bör medges bara för utrymmen för vilka de boende betalarhyra eller liknande. Förtydlighetens skull vill jag framhålla atl denna princip inte innebär någoninskränkning i möjligheterna all erhålla räntebidrag för lån till bostadskomplementi form av t.ex. gemensamma tvättstugor, kök. matrum eller andra lokaler ochutrymmen för vilka koslnaderna tas ul av de boende i form av hyra eller avgiftför bostaden. Däremot skall räntebidrag inle lämnas för län som avser lokalerav typen restaurang, restaurangkök samt 1984/85:142 37 lokalerför förmedling av varor eller tjänster, t.ex. hår- och fotvård, personallokaler,reception o. d. Jagavser alt i annat sammanhang återkomma lill regeringen med förslag till enprecisering av bestämmelserna i bostadsfinansieringsförordningen i det nuberörda avseendet. Dennuvarande tillämpningen av bestämmelserna bör gälla för projekt som harfortskridit så långt atl koslnadsförulsättningarna inte kan ändras utan attallvarliga olägenheter uppkommer. Den precisering av bestämmelserna som jagavser att föreslå regeringen bör därför komma i tillämpning först den 1 januari1986 och gälla i ärenden i vilka ansökan om lån ges in till förmedlingsorganetefter utgången av . Nya beslämmelsermed den innebörd som jag nu har angett medför besparingar för slalen. Jagberäknar att de uppgår lill 5-lOmilj.kr. del försia året. Efter fem är kan besparingen beräknas uppgå till 25-50milj.kr.och totalt för en femårsperiod till 75-150 milj. kr. Mittförslag: Försöksverksamhet skall bedrivas med slatligt bidrag för att stimuleratill uppbyggnad av integrerad boendeservice. Bidraget skall vara elt engångsbidragför att täcka en del av investerings-och/eller driftskostnaderna under ettinledningsskede. Försöksverksamheten skall bedrivas under fem är. Beslut ombidrag meddelas av regeringen. En medelsram på 10 milj.kr. skallfastställas för ändamålet. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser som har yttrat sig i frågan är positiva enförsöksverksamhet och till atl ett statligt bidrag lämnas. Nägra inslanserbefarar dock en ulveckling mot flera parter och oklara ansvarsförhållanden iomsorgsarbetet. Vissa, bl.a. TCO, samt några kommuner, stödjer förslagel med motivetatt bidraget kan slimulera en ulveckling mol bättre samordning av resursernaoch minskad sektorisering. Skälenför mitt förslag: Jag vill inledningsvis underslryka att jag fäster stort avseendevid de invändningar som har sin grund i frågan om ansvarsförhållandena. Jagvill betona alt välfärdssamhällets uppgift är atl svara för all människor fårdel stöd och den hjälp och vård som de behöver. Mina överväganden, som jagredogjorde för inledningsvis, innebär elt förtydligande i dessa avseenden.Samtidigt finner jag del också angelägel atl 4 1984/85. Prop.1984/85:142 38 slödjaen utveckling som innebär att människor fär så slor valfrihet som möjligl närdel gäller formen och omfattningen av den hjälp för självsländig livsföring somde behöver. Enbra boendeservice är en av de viktigaste förutsättningarna för en självständiglivsföring. Servicen är också en viktig del av del sociala nätverket. Brislpå god närservice påverkar starkt behovel av hemtjänst och annan kommunalservice. Etl områdes olika servicesystem är ömsesidigt beroende; brister i etlutbud påverkar efterfrågan i ell annat. kvarters-bufiken slår igen,ökar belastningen på den sociala . När servicehuset öppnarmatservering, mäste bostadsområdets restaurang slänga etc. Enannan viktig förutsättning för atl gamla, handikappade och långlids-sjuka skallvilja och kunna bo i vanliga bostäder är atl de, liksom deras anhöriga, intekänner någon risk för isolering och otrygghet. En rad undersökningar och de prakfiskaerfarenheter som har vunnits genom de senaste årens satsningar på kvarboendeoch öppenvård visar enligt min mening på belydelsen av den sociala miljön ochav möjlighelerna alt snabbi kunna få den hjälp som man behöver. Samtidigtkan vi konstatera alt utvecklingen har inneburit attsåväl närservicen som de sociala nätverken hartunnats ut och att ensamhet ochisolering har blivit etl stort och växande problem. Dessutom har den kommunalaverksamheten blivit påtagligt sektoriserad även pä bostadsomrädesnivå med olikautbud riktade mot olika gmpper. Denhär utvecklingen är oroande från bostadssociala utgångspunkter.