prop · G80321 · 1984-12-31 00:00:00 — Trafikövervakningen skulle därmed få större avhällandeeffekt än . I och med att man inför begreppet grovt rattfylleri skaparman också nya definitioner varför VTI finner att man borde kunna slopa den övregränsen. Vi utgår då frän att man tillämpar de nya straffbestämmelserna ienlighet med förslaget. Ett slopande av den övre gränsen skulle också underiättainförandet av utandningsprov som bevismedel, som också framhålls i promemorian.VTI menar således att man redan nu kan slopa den övre gränsen (1,). Utredningen om alkoholutandningsprov kommer med störstasannolikhet att föreslå att utandningsprov används som rättsligabevismedel i stället för blodprov. Ett sådant förslag, som i hög grad är ägnatatt främja trafiksäkerheten, fömtsätter att de nu föreslagna rekvisiten förgrovt rattfylleri ändras. Reglerna om trafiknykterhetsbrott intar en central plats imänniskornas rättsmedvetande. Fasthet och stadga i lagstiftningen är därför ennödvändighet. Upprepade ändringar av rättsreglerna på detta område kan urholkafordonsförarnas uppfattning om lagstiftningens innehåll och ändamål. Det ärdärför enligt mening olämpligt att nu genomföra en genomgripandereform, vilken kommer att följas av ännu en författningsändring.I stället bör en samlad översyn av trafiknykterhetslagstiftningen ske närovannämnda förslag föreligger. Utredningen om alkoholutandningsprov som bevismedel vid trafiknykterhetsbrott Som framhålls i promemorian medför användningen av utandningsprovsom bevismedel i stället för det traditionella blodprovet väsentliga effektivitetsvinstersärskilt när det gäller polisens övervakning av nykterheten i trafiken. Även lagföringenav de för trafiknykterhetsbrott misstänkta förenklas och blir mindre kostsam.Då det numera inte torde råda något tvivel om att det är risken för att bliupptäckt som är den väsentligaste brottsför-hindrande faktorn när det gäller trafiknykterhetsbrott,anser utredningen det synnerligen angläget att polisen ges ökade möjlighetertill trafiknykter-hetsövervakning. Ett sätt att påtagligt intensifiera dennaövervakning utan ökade kostnader för staten är just användningen avluftanalysteknik. Vid högre alkoholhalter kan variationerna ianalysresultaten från tagna utandnings- och blodprov undantagsvis iabsoluta tal vara så stora - ehum procentuellt av samma storleksordning som vidden lägre 1984/85:21 225 promillegränsen- att det f. n. synes möta stora svårigheter att med den avgörande betydelsesom 1,5 "/oo-gränsen har i straffrättsligt hänseende ersätta blodanalysermed luftanalyser. Variationerna är dock inte större än att luftanalyserna kananvändas i rättsliga sammanhang för att ange nivån på alkoholhalten. Pägrund av det nu anförda skulle utredningen med tillfredsställelse hälsa att 1,5"/oo-gränsenredan nu utmönstrades frän lagstiftningen. Ett sådant steg skulle medföra att luftprovsanalyserutan större svårighet skulle kunna användas för rättsligt bruk. promemorian omnämnda försöksverksamheten med luftanalysteknik, som sedannågra år har bedrivits i under ledning av och vars resultat skall läggas till grund för ett eventuellt beslut om övergångtill luftanalysteknik för rättsligt bruk, har genomgående visat säkra resultatvid lägre alkoholhalter. Den nedre straffbarhetsgränsen, 0,5"/oo eller 0,4"/oosom nu föreslås, utgör därför inget hinder för övergång tUl luftanalysteknik. Omdrograttfylleri m. m. BRÅnoterar som positivt att uttrycket "annat berusningsmedel" i lagtextförslagetföreslås utbytt till "annat medel", liksom att drog-rattfyllerietfortsättningsvis skulle kunna bedömas enligt båda svårighetsgraderna i ställetför som , bara efter den högre skalan. Förslaget erbjuder dock inte någonlösning för att komma till rätta med problemet hur påverkan av annat medel änalkohol skall mätas och bedömas. De svårigheter som möter härvidlag harbeskrivits och kommenterats av i SvJT 1980 s 40 ff.Drograttfylleriet synes vara ett problem i växande (se Schu-bert-Ceder-Holmgrenom narkotika hos bilförare i BRÅs rapport 1982:2 Narkotikautvecklingen ).Det är också välkänt att kombinationen av alkohol-läkemedel/andra droger kanmedföra en högre påverkansgrad och därmed en större trafikfara änalkoholkoncentrationen i blodet ger vid handen. Läkemedlensbetydelse som trafikolycksfaktor har studerats av Solarz (Läkemedelspåverkanoch trafik. Genom den märkning av trafikfarliga läkemedel somnumera sker riktas allmänhetens uppmärksamhet mot problemet med läkemedelspäverkan.Promemorian innehålller ställningstagandet att straffansvar inte bör införasför samtliga fall då en förare är påverkad av något narkotiskt medel med hänsyntill den komplikation som de legalt föreskrivna läkemedlen innebär. BRÅ menaremellertid att det är påkallat att söka en modell för säkrare bedömningar idessa fall av påverkan. Kanske bör en annoriunda konstruktion av rattfylleribrotteti dessa fall övervägas om de analystekniska problemen framstår som svårlösta. 15 1984/85. 1984/85:21 226 Idetta sammanhang bör påpekas att lagens utformning omöjliggörforskning för att ytteriigare belysa de prestationsnedsättningar som kanförorsakas av låga blodalkoholkoncentrationer och av droger av annat slag.Sålunda medges inga som helst avsteg när det gäller förande av motorfordon.Inte ens dispensmöjligheten föreligger även om forskningsbehovet skulle varaaldrig så väl dokumenterat och undersökningarna kunna ske under betryggandeformer. Institutet har tidigare framfört dessa synpunkter och fömtsätter attäven detta problem kan fä sin lösning i det kommande lagförslaget. Den någotmärkliga situationen föreligger att vid forskning är promiUegränsen Omedan utredningen nu föreslär en allmän gräns pä . Läkaresällskapetmenar att berusning med andra medel ägnats större uppmärksamhet. Den lösaformuleringen i 4 § "om någon på motsvarande sätt är påverkad av annatmedel" ger möjlighet till godtycke. Då nu läkemedlen har klassats efter trafikfarlighetssynpunktborde det vara möjligt att i en bilaga ange läkemedel och olämpliga doser. Trafikupplysning,körkortsåterkallelse m.m. Detgörs ofta gällande att allmänpreventionen verkar främst då stadgandet/praxisenär ny men att den sedan efter hand minskar i värde. Andra medel erfordras dåmot den ansvarslöshet rattfylleristen ådagalägger. Detta torde karaktärisera dagenssituation i vårt land. Andra åtgärder står nu till buds för att avhålla förarefrån att köra med sprit i kroppen. Möjligheterna att ge saklig upplysning omtrafikfaran p. g. a. alkohol med dess nedsättning av reflexer och reaktioner ärnumera stora genom press, radio och TV. Den längre skoltiden inbjuder tillupplysning och påverkan upp tUl körkortsåldern. Körkortsutbildningen medkörskolor ger också i ökande grad möjlighet härtill. Faran för att självskadas, att själv behöva betala reparationskostnader och inte minst att bli avmed körkortet spelar för genomsnittsföraren en väsentlig roll. Även om mängafortsätter att köra trots körkortsåterkallelse, bUr deras körning mindre frekventoch försiktigare, inför risken att upptäckas. Vid en nödvändig prioritering avsamhällets insatser för trafiksäkerheten bör ökad trafikkontroU för ökad upptäcktsriskgå före fängelse. Hit hör användandet av luftanalysteknik och snabbt flyttbarakontroller. DVkonstaterar att 4 § trafikbrottslagen i den föreslagna lydelsen öppnarmöjlighet för ensamdomare att avgöra trafiknykterhetsmäl i långt större 1984/85:21 227 omfattningän vad som är fallet vilket är ägnat att medföra besparing för staten.Möjligen kan antalet trafiknykterhetsmäl öka något vid de allmänna domstolarna.Målutvecklingen torde dock vara mer beroende av polisens prioritering av sinakontroll- och utredningsinsatser än den föreslagna utvidgningen av detstraffbara området i och för sig. Deföreslagna ändringarna av trafiknykterhetsbrotten får självfallet betydelseför åklagarnas praxis vid utfärdandet av strafföreläggande. Detta har dock inteberörts i promemorian. Det är emeUertid från processekonomisk synpunktangeläget att de klara fallen i största möjliga utsträckning kan bli föremålför strafföreläggande. I fall där alkoholhalten inte överstiger cirka 1,5promille och där inte heller återfall är för handen eller eljest omständigheterav försvårande karaktär föreligger inom ramen för den föreslagna 4 §, börenligt min mening strafföreläggandeinstitutet kunna komma till användning. Utredningensdiskussion kring förslag om ändrade straffbestämmelser ger anledning att beröraden ur trafiksäkerhetssynpunkt än mer angelägna frågan om återkallelse av förarbehörighetenpå gmnd av brott och förseelser i trafiken. Denna samhällets reaktion har iflera avseenden vidare konsekvenser för den enskilde än vad en straffrättsligreaktion har. Det är därför motiverat att ta tag i de olägenheter som finnsbeträffande den absoluta kopplingen mellan den straffrättsliga sidan av sakenoch ingripandet på körkortssidan. Målsättningen bör vara att samhälletsreaktion beträffande förarbehörigheten skall komma i direkt anslutning tillgärningen. Receptet är effektiva instmment för snabba och administrativtlätthanterliga ingripanden. En sådan strävan har kommit till uttryck redan ipropositionen 1967:55 sid. 62. Gmnderna härför och närmare förslag om steg idenna riktning har sedermera i utkastsform redovisats av generaldirektörentill bland annat dåvarande statsrådet och chefen för kommunikationsdepartementet.Utkasten biläggs detta yttrande. 1984/85:21 228 Sammanställningav remissyttrandena över skrivelsen från statens väg- ochtrafikinstitut ang. dispens från vissa bestämmelser i trafikbrottslagen(1951:649) och vägtraflkkungörelsen (1972:603) Efterremiss har yttranden över skrivelsen avgetts av hovrätten över ochBlekinge, kammarrätten i , riksåklagaren (), ,, statens rättskemiska laboratorium, trafiksäkerhetsverket,i , i län, , , för trafiksäkerhetens främjande (NTF), , Föreningen . Föreningen , (), ()och . Framställningentillstyrks utan närmare kommentarer av . FöreningenSveriges statsåklagare, och (). Länsstyrelseni : När det gäller genomförandet av försöken fömtsätterlänsstyrelsen att de kommer att ske inom avspärrade områden t. ex. körgårdareller motorbanor dvs. avskilda frän allmän trafik. m. m. bör ledning kunna hämtas från de bestämmelser enpolismyndighet har att följa vid godkännande av motorbanor (se RPS FS 1982:6). Pröningen av nämnda dispenser bör kunna åläggas i respektive län.Samråd i säkerhetsfrågor kommer dä att ske med den lokala polismyndigheten. Rikspolisstyrelsen:Styrelsen tillstyrker att experimentella försök skallfå genomföras i trafiksituationer inom ramen för forskningen kring prestationsnedsättandeeffekter av droger av olika slag. För sådana försök bör dock inte utfärdasgenerella bestämmelser utan provverksamhet bör få ske endast efter särskildansökan hos regeringen. Provverksamhetenbör endast få genomföras på avlysta och avspärrade banor under betryggandekontroll. Innan provverksamhet påbörjas bör forskningsledaren samråda med denlokala polismyndigheten, vilken bör ges befogenhet att vid behov utfärdasäkerhetsföreskrifter. Liknandesynpunkter framförs av . () och . Statensrättstekniska laboratorium (professorn ): Jag delar VTIs bedömningom betydelsen av forskning över prestationsnedsättande drogers effekter påbilförare under realistiska trafikförhållanden. 1984/85:21 229 mbriceradebegäran synes mig därför väl motiverad och jag har inga invändningar mot den.För att kunna dra meningsfulla slutsatser frän experimenten viU jag dock framhållabetydelsen av att man också skapar möjligheter att utföra analyser avdrogkoncentrationer i blod frän försökspersonerna. : Kunskaper om människors förmåga att uppfatta och reagera påförhållanden i trafikmiljön är gmndläggande för hur denna miljö skall utformas;skyltning, signaler utefter vägar, hastighetsbestämmelser, vägbredd, styrka,riktning och manöverbarhet hos fordonens strålkastarljus är exempel påförhållanden, som skall utformas med hänsyn till trafikanters, särskiltmotorfordonsförares ålder, utbildning och hälsotillstånd. Isistnämnt avseende bör naturligtvis ej blott sjukdomar och skador utan äveninverkan av droger, använda som lake- eller bemsningsmedel, tillmätasintresse. Att effekter av alkoholbmket härvidlag är synnerligen viktiga attuppmärksamma står klart mot den obestridliga erfarenheten att körförmågan blirnedsatt av alkohol samt att bmket är oerhört omfattande. Även andra kemiskapåverkningar är viktiga, t.ex. verkan av läkemedel, narkotiska preparatintagna i bemsningssyfte samt lösningsmedel, använda yrkesmässigt och genom sinångbildning skadliga för arbetare som tvingas andas in dem. Manbör eftersträva så god kunskap om orsakerna tUl trafikskador som problemen ifråga motiverar. Det är då angeläget framhåUa den eventuella inverkan som lågahalter i blodet av alkohol kan utöva. Ävenså betydelsen av resttillstånd somkvarstår efter att alkoholen lämnat kroppen är viktiga att utreda. Dessaförhållanden synes vara av stort intresse med tanke på den personligasäkerheten i trafiken för dem som är påverkade, och de är av betydelse somorsak till skador på medtrafikanter. Närdet i vägtrafikkungörelsen och trafikbrottslagen föreskrivs så stränga reglerbeträffande förande av motorfordon under inverkan av alkohol att seriösastudier av de tillhörande trafikriskerna tillintetgörs, dä har reglernamotverkat sitt syfte. Ovan och i skrivelsen från VTI har några aktuellaanledningar tUl studier omnämnts; betydelsen av låga blodalkoholhalter förskickligheten att föra motorfordon, jämförelser av resultat från körsimulatorprovoch prov på avlyst bana eller testbana är exempel. För att möjliggöra sådanastudier, vilka är angelägna för trafiksäkerhetsreglernas framtida utformning,bör VTI erhålla dispens från vad som gäller enligt vägtraflkkungörelsen i § 19och trafikbrottslagen § 4. Däremot ställer sig Svenska Läkaresällskapetavvisande till prov i verklig trafik. Till dispensen kan lämpligen knytas devillkor, som skall vara uppfyllda för att säkerheten för berörd personal ochtredje man skall förbli fullt betryggande. Medicinsk kontroll bör utövas av deberörda personerna så att inte arbetet ger upphov till oförmodade reaktioner. Kammarrätteni : Man bör enligt kammarrättens mening sam- 1984/85:21 230 tidigtundersöka om det inte finns behov av att kunna utfärda motsvarande dispenser påluft- och sjötrafikområdena. Trafiksäkerhetsverket:Proven behöver såvitt framgår av skrivelsen inte ske i allmän trafik.Trafiksäkerhetsverket fömtsätter därmed att försök inte avses att genomföras påområden som är att anse som väg enligt 2 § vägtrafikkungörelsen (1972:603) (VTK).Någon möjlighet till undantag från 19 § VTK torde därför inte vara erforderligoch kan inte heller tillstyrkas. avstyrker såledesbegäran i denna del. Ettmed 19 § VTK likalydande förbud mot körning i terräng återfinns i 37 § terrängtrafikkungörelsen(1972:594) (TTK). För att försöksverksamhet skall kunna genomföras torde krävasundantag från detta förbud. Sådana undantag ankommer på regeringen att medge. Trafiksäkerhetsverketföreslär att regeringen ges rätt att i det enskUda fallet, då undantag meddelasfrän 37 § TTK, även förordna att förande i enlighet med undantaget inte skallvara straffbart enligt 4 § trafikbrottslagen (1951:649). En bestämmelse härombör förslagsvis införas som en ny 7 § i trafikbrottslagen och utformas enligtföljande. 7 §Regeringen får för visst eller vissa fall besluta att förande av motordrivetfordon i enlighet med av regeringen meddelat undantag från 37 § tertängtrafikkungörelsen(1972:594) inte skall vara brott enligt 4 §. Riksåklagaren:Det är angeläget att forskningen avseende olika drogers och läkemedels inverkanpå motorfordonsförares prestationsförmåga främjas. Resultaten av dennaforskning är av stor betydelse för utformningen av ansvarsreglerna förtrafikbrott. VTLshemstäUan är betingad av att experimentella försök inom ramen för forskningkring prestationsnedsättande effekter av droger inte kan göras med hänsyn tillbestämmelserna i 19 § vägtrafikkungörelsen och 4 § trafikbrottslagen. VTLsskrivelse ger närmast det intrycket att all vidare forskning på området äromöjlig om inte undantag från nämnda bestämmelser införs. För egen del finnerjag VTLs uppfattning med hänsyn tiU den tekniska utvecklingen i allmänhet välpessimistisk. Självfallet vore det för forskningens skull önskvärt om undantagfrån dessa bestämmelser kunde ske i någon form. Innan denna fråga närmareövervägs bör emeUertid enligt min mening en kartläggning ske av de befintligatekniska möjligheterna att med hjälp av simulatorer och liknande anordningarvisa och mäta prestationsförmågan hos motorfordonsförare som utsatts förpåverkan av något slag. Även en bedömning av den förväntade tekniskautvecklingen på området bör göras. Skulle det visa sig att tillräckligatekniska resurser finns eller kan förväntas bör enligt min mening inga ingreppi förevarande syfte göras i 19 § vägtrafikkungörelsen och 4 § trafikbrottslagen.Jag vill i detta sammanhang erinra om att det anses naturvetenskapligt omöjligtatt uppställa promUlegränser vid läkemedelsrattfyUeri och att en presumtionsregelmed fasta koncentrationshalter för alla aktiva substanser som ingår i läkemedelinte är möjlig att praktiskt införa. 1984/85:21 231 mån nämnda kartläggning ger vid handen att fortsatt forskning pä områdetkräver tillgäng till en realistisk trafikmiljö kan en utredning av frågan ominförande av undantagsbestämmelser i bl.a. 19 § vägtrafikkungörelsen och 4 §trafikbrottslagen bli aktuell. Det ligger i sakens natur att dessaundantagsregler, om de kommer tUl stånd, måste bli ytterst restriktiva bl. a.vad gäller platsen för experimentens utförande. Flera straffrättsligtkomplicerade frågor måste därvid övervägas. Även det skadestånds-rättsligaansvaret måste belysas. Prop, 1984/85:21 Lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa traHkhrott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1951:649) om straffför vissa trafikbrott dels att 4 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att ilagen skall införas två nya paragrafer, 4 a och 7 §§, av nedan angivna lydelse. Den som vid förande av motordrivet fordon ellerspårvagn varit så påverkad av starka drycker, att det kan antagas, att hanicke på betryggande sätt kunnat föra fordonet eller spårvagnen dömes, förrattfylleri tUl fängelse i högst eller, där omständigheterna ärmildrande, till böter, dock lägst tjugofem dagsböter. Till samma straff dömes föraren, om han av annatberusningsmedel var så påverkad som sagts. Den som fört motordrivet fordon eller spårvagn efter attha förtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blodunder eller efter färden uppgick till eller däröver, skall ansesha varit så påverkad av starka drycker under färden, som iförs-ta stycketsägs. 2 mom. År det ej styrkt, att förare av motordrivet fordoneller spårvagn var så påverkad, som i I mom. första stycket sägs, men har hanfört fordonet eller spårvagnen Den som framför motordrivet fordon eller spårvagn efteratt ha förtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationeni hans blod under eller efter färden uppgår till eller däröverdöms för rattfylleri till böter eller fängelse . Detsamma gäller om någon annars vid framförande avmotordrivet fordon eller spårvagn är så påverkad av alkoholhaltiga dryckeratt det kan antas att han inte på betryggande sätt kan föra fordonet ellerspårvagnen eller om föraren på motsvarande sätt är påverkad av annat medel. ' Senaste lydelse 1978:92. Senaste lydelse 1978: 92. Prop.1984/85:21 233 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse efter att ha förtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blod undereller efter färdenuppgick till 0,5 men ej till 1.5 promille, dömes till böter, dock lägst tio dagsböter, eller fängelse i Vad som sägs i 1 mom. Förstastycket gäller inte förare av tredje stycket och 2 mom. gäller ej motordrivet fordonsom är avsett förare av motordrivet fordon som att föras av gående. är avsett att föras av gående. Första och andra styckena gäller inte, om förandet avfordonet ingår som ett led i en vetenskaplig eller därmed jämförligundersökning till vilken tillstånd har lämnats av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. Har ifall som avses i 4 § föraren haft enalkoholkoncentration i blodet som uppgått till eller varitså påverkad som anges i andra samma paragraf och är brottet att anse som grovt,skall föraren dömas för grovt rattfylleri till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskiltbeaktas om gärningen har medfört avsevärd fara för trafiksäkerheten. Ett fordon som har använts vid brott enligt denna lag fårförklaras förverkat, om det av särskilda skäl behövs för att ett sådant brottskall förebyggas och förverkande inte är oskäligt. Denna lag träder i kraft . ' Senaste lydelse 1978:92. * Momentet föreslås upphävt i prop. 1983/84: 112. 1984/85:21 234 Propositionen ..................................................... ..... I Propositionenshuvudsakliga innehåll......................... ..... 1 Förslag till lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott 2 Förslag till lag om ändring ikörkortslagen (1977; 477) 4 Förslag till lag om ändring ilagen (1976; 1090) om alkoholutandningsprov 6 Förslag till lagom ändring i trafikskadelagen(1975:1410) 7 Förslag tiU lag om ändring ilagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m. m 8 Förslag till tag om ändring iskadeståndslagen (1972; 207) 9 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde 19840830 10 1 Inledning ......................................................... ... 10 2 Allmän motivering ........................................... .... II 2.1 Bakgrund..................................................... ... 11 2.2 Närmare om behovet av ändradepåföljdsregler.... 15 2.3 Vidgat utrymme för böter vidrattfylleri.............. ... 25 2.4 Promillereglerna............................................. 28 2.4.1 Bakgmnd............................................... 28 2.4.2 Den nedre gränsen ............................... 28 2.4.3 Den övre gränsen.................................... 32 2.5 Straffskärpning för trafiknykterhetsbrotti vissa fall m.m 33 2.6 Förverkande av fordonet vidrattfylleri och andra trafikbrott . 2.7 Undantag från trafiknykterhetsregleringenvid vissa vetenskapliga undersökningar 37 3 Upprättade lagförslag.......................................... .. 38 4 Specialmotivering ............................................ .. 39 6 Beslut.............................................................. .. 50 Utdragav lagrådets protokoll ................................ .. 51 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde 53 BilagalDepartementspromemorian (Ds Ju 1983:6) Trafiknykter hetsbrotten Förslag tUl ändringar i lagstiftningen 55 Bilaga2 Sammanställning av remissyttrandena över promemorian. BUaga3 SammanstäUning av remissyttrandena över skrivelsen den 4mars 1983 från statens väg- och trafikinstitut 228 Bilaga4 De remitterade förslaget......................... 232