prop · G803145 · 1984-12-31 00:00:00 — Statskontoret uttryckernu liksom tidigare vissa betänkligheter inför förslaget om att inrätta en särskildmyndighel. Statskontoret anser att beslulsunderiaget borde kompletteras med etlutredningsmaterial som belyser förutsättningar och möjligheter atladministrera tillståndsprövning för närradiosändning genom länsstyrelserna. PRO framhåller att närradion kan bidra till att spridainformation om den egna organisationen och dess aktiviteter lokalt och ävensamhällsinformation till många äldre som av olika skäl ofrivilligt isolerats.Närradion bör 1984/85:145 54 ävenkunna bidra till att förmedla information mellan olika generationer och på så säumedverka till att minska generationsklyftorna. Närradion får dock aldrigersätta föreningsaktiviteter. KLYS godtar förslaget men anser att närradioproblematikenär en del av hela etermediapolitiken. "Ett slutligt ställningstagandetill om och i vilken utsträckning vi skall ha en närradio kan tas endast isamband med att beslut fattas om den svenska etermediapolitiken i slort." SNR,lOGT-NTO och Riksförbundel Hem- och Skola framför alt de inte inågon slörre utsträckning utnyttjar närradion men vill ändå uttrycka sintillfredsställelse över förslaget om permanentning. SFSframhåller att närradion betytt myckel för studentkårerna i deras arbete medatt nå ul med information till medlemmarna. SSR framhåller att närradion intepraktiskt och tekniskt motsvarar samernas behov av radioverksamhel. Dettainnebär i sig inle en negativ inställning till närradioverksamheten. FörLRF har deltagande i närradioförsöken inte varit meningsfullt. LRF finner dockingen anledning atl motsätta sig permanentning. RRVmotsätter sig inte förslaget om permanentning men framhåller att frågan ominrättande av en särskild närradiomyndighet samt avgiftemas konstmktion måsteomprövas. framhåller atl erfarenheterna i de hyresgästföreningar somdeltagit eller som deltar i närradioverksamheten är övervägande negaliva. Deanser dels all närradion är etl kostsamt och resursslukande medium - omsändningarna skall ha någon kvalitet -, dels att lyssnandet är mycket begränsat.Förbundel anser sig dock inte ha någon anledning atl hindra de organisationersom så önskar alt få sända närradio men framhåller att dessa självamåste bekosta verksamheten. KFprotesterar skarpt mot alt kooperaliva föreningar inle ges möjlighel alt sökasändningstillstånd. KF ser detta som en diskriminering av denna gren avfolkrörelserna och menar att det utan närmare analys är orimligt att utestängakooperativa föreningar från närradion. HSBframhåller all de aldrig kan tillstyrka etl förslag till permanentning avnärradion som innebär att de kooperativa folkrörelserna utestängs. 2 Förutsättningar för att få inrätta sändare på en ort Somvillkor för tillstånd för närradiosändare krävs aU minst tre olikar-ladesammanslutningar inom sändningsområdel har beslutat om medverkan med egen sändningsrält.Sammanslutningarna skall samverka i en närradioförening. Medlemskap i närradioföreningskall även i fortsättningen vara frivilligt. Ledamoten har reserveratsig mot del förstnämnda kravet. Prop.1984/85:145 55 ABF slöder förslaget och sätter stort värde på kravel atttre föreningar skall samverka i närradioföreningen. Fler remissinstanser är kritiska mot förslaget Företagarförbundelocb TU anser all det bör räcka med en förening för atl sändningstillstånd skallkunna ges på en ort. Vuxenskolan anser att kraven missgynnar mångaorganisationer och orter, inte minst mindre orter och glesbygd. Förbundetframhåller att det på sju orter förekommit alt mindre än tre organisationerbedriver närradioverksamhet och atl de inte heller är "olikartade".Vuxenskolan, anser atl kravet skall utgå ur lagförslaget. närradioförbundanser att det på orter där förutsättningar saknas alt samla minst treföreningar ändå bör finnas möjlighel att ge sändningstillstånd. Detta under fömtsättningatl dokumenterade försök gjorts att engagera andra föreningar. Några remissinstanser har yttrat sig om förslaget angåendefrivilligt medlemskap i närradioförening. RF, SNR och lOGT-NTO tillstyrker förslaget,medan SKC och närradio anser att eftersom samverkan i närradioföreningär ett krav för att få sändare - bör även medlemskap i denna förening vara ettkrav. SKC menar atl ett obligatoriskt medlemskap gör kontrollen fastare närdet gäller tillståndsgivning och efterlevnad av de etiska reglerna. Det skulleockså underlätta för den lokala närradioföreningen och närradioförbundet atlöverta uppgifter som ligger på närradiokommittén. 3 Kretsen av tillståndsberättigade 3.1 Kretsen av sammanslutningar som kan fåsändningstillstånd föreslås utökad Fömtom lokala ideella föreningar som bedriver verksamhetinom sändningsområdet föreslås alt också andra organisationer, nämligen folkparks-ochfolketshus- och bygdegårdsföreningar samt kyrkliga samfälligheter skall kunnafå sändningstillstånd. Även bostadsrättsföreningar och stiftelser som bedriververksamhet av ideellt slag skall kunna få sändningstillstånd efter prövning ivarje särskilt fall. Ett tiotal remissinstanser har yttrat sig om förslaget attäven andra lokala organisalioner än ideella föreningar skall få tillstånd attsända närradio. JK anser inte att uttrycket "andra lokalaorganisationer" i lagtexten har tillräcklig precision. JK föreslår attuttrycket ersätts med de av kommittén angivna slagen av juridiska personernämligen "andra lokala föreningar eller stiftelser". 1984/85:145 56 Kammarrätteni anser att de föreslagna reglerna om fömtsättningar för att fåsändningstillstånd är otillfredsställande och avstyrker förslaget.Rättssäkerheten kräver att del framgår direkt av lagen vilka sammanslulningarsom skall kunna få sändningstillstånd och under vilka fömtsättningar tillståndskall beviljas. Kammarrätten motsäller sig därför utvidgningen tillbostadsrättsföreningar och stiftelser. TUanser del svårt att bedöma räckvidden av förslaget. I klarhetens intresse kandet finnas anledning att före ett lagfästande precisera vilka typer avekonomiska föreningar som åsyftas ulöver bostadsrätts-, bygdegårds-,folkparks- och folketshusföreningar. KFoch HSB anser det utgöra en klar diskriminering att utestänga kooperalivaföreningar från möjlighelen att använda närradion som medium för informalion, ulbildningoch agitation. KF motsätter sig med skärpa förslaget och anser atl kooperativaföreningar inklusive bostadsrättsföreningar skall kunna få sändningstillståndutan särskild tillståndsprövning. KF framhåller det som anmärkningsvärt att kommilléninte analyserar och argumenterar för sin gränsdragning och menar att detlaberor på bristande insikt om den konsumentkooperativa rörelsens mål ochgrundsatser. KF pekar också på utvecklingen mot det ökade inslaget av olikaformer av kooperativ i samhällel och del ofta uttalade samhällsintresset bakomen sådan utveckling. EnligtHSB bör samlliga kooperaliva folkrörelseorganisationer som är anslulna lillInternationella Kooperativa Alliansen kunna erhålla sändningsrält eflersom enav de kooperativa grundsatserna för alliansens medlemsorganisationer är upplysningsverksamhet.HSB pekar på gränsdragningsproblemen när del gäller information och reklam menanser att dessa kan lösas genom reglerna om reklamförbud och närradions etiskaregler. HSB framhåller slutligen all om inle de kooperativa organisationernages ett generelh lillslånd att få sända så förutsätter HSB att lagen utformaspå ett sådant sätt atl och bostadsrättsförening ansluten lill HSB-föreningskall erhålla sändningstillstånd utan särskild prövning. FHR,LO, SAF, , och tillstyrker förslaget. FHRkommenterar reservantens argumentation och framhåller atl de namngivnaorganisationerna (Folkparkerna, folketshus- och HSB-för-eningarna) inte ärkommersiella i den bemärkelsen att de som mål för sin verksamhel har atl arbetaför så stort enskilt vinstintresse som möjligt. Samlliga lokalorganisationer ärföreningar av ideell och kulturell karaktär till skydd för yttrandefrihet ochdemokrati. LOär positiv till atl kretsen av sammanslutningar utökas atl även omfattabostadsrättsföreningar och menar att den lokala kontaktverksamheten ibostadsområdena har stor social betydelse. Man bör således visa hänsyn till verksamhelensideella karaktär vid behandlingen av ansökningar om sändningstillstånd. 1984/85:145 57 SAFtycker inte att det finns skäl för de begränsningar kommittén gör. Det bordeinte vara uteslutet atl finna former för att också rörelsedrivande företagskulle kunna få komma till tals i närradio. Därmed skulle det enligt SAF ocksåfinnas anledning atl ompröva inställningen lill reklamfinansiering. Kammarrälleni Slockholm delar kommitténs mening atl del inle skall krävas att den verksamhelsom en sammanslutning bedriver fömtom närradiosändningar skall kunna visasvara dess huvudsakliga uppgift. Folkbildningsförbundeloch TBV anser alt kravet alt en förening för atl vara sändningsberätligad skallbedriva "annan huvudsaklig verksamhet" bör behållas. Det för atl behållanärradioverksamhetens folkrörelsekarak-lär. SKCunderstryker kravet på att en sammanslutning för att vara sändningsberätligadskall bedriva annan verksamhel än närradiosändningar och atl denna verksamhetskall kunna dokumenteras. SNRoch lOGT-NTO anser det vara viktigt atl en förening närradio endaslom den bedriver annan verksamhet som sin huvudsakliga uppgift. Närradioverksamhetenmåsle vara en integrerad del av förenings verksamhet för atl den skall molsvaragmndtanken med närradion. Vuxenskolananser att det uttryck skall väljas som säkrast garanterar att organisationerinte bildas med det huvudsakliga syftet alt bedriva närradioverksamhet. Ensådan utveckling skulle strida mot målsätiningen att närradion skall vara en"föreningarnas radio". Vuxenskolan förordar all den hittillsvarandeformuleringen "annan huvudsaklig verksamhet" bibehålls. Kammarrätteni Slockholm och SKC delar kommitténs förslag all förutom församlingar ävenlokala kyrkliga samfälligheter inom skall kunna få lillståndatt sända närradio. SKC framhåller att ordet "lokal" bör utgå ur lagförslageleflersom det ligger i samfälligheters väsen att de är lokala. SSUanser inte alt kyrkliga samfälligheter skall kunna erhålla sändningsrätt. SFSanser atl inte bara obligatoriska sammanslutningar av studerande viduniversitet och högskolor utan även frivilliga sådana skall ha möjlighet altdelta i närradiosändningarna. Beträffandenärradioföreningarnas sändningsrätt anser kammarrätten i atttillägget (närradioföreningar) i 4 § 5 "sammanslutningar av flera lillståndshavareför gemensamma närradioändamål" är en förbättring. Kammarrätten påpekardock alt denna tillskapade definition på en närradioförening inte helt stämmeröverens med verkligheten. Åtskilhga närradioföreningar har åtminstone delvis enannan sammansättning än lagmmmet anger. Prop.1984/85:145 58 Kommittén föreslår atl regeln om alt en ideell föreningskall ha bedrivit verksamhet i minst etl år före ansökningsdagen skallbehållas. Kammarrätten i delar kommitténs uppfattning. och frikyrkoråd ärtveksamt till den begränsning som ligger i kravet att en sammanslutning skallha bedrivit verksamhel i minst etl år för att kunna få sändningstillstånd.Detta innebär elt hinder för föreningar som uppstår i anslutning till speciellabehov och opinioner på orten. Atl sådana föreningsbildningar inte kan kommatill tals i närradion är en onödig begränsning av möjlighelerna att användanärradio för lokal kommunikation och lokala opinionsyttringar och elt omotiveralstöd till del etablerade föreningslivet. RFSL är tveksamt till den föreslagna ettårsregeln.Rörligheten får inte i sig bli ett självändamål. Med hänsyn till del omfattandemerarbete ettårsregeln medför (omprövning av beslut, administrativhandläggning av besluten, utskrifter etc.) kan det ifrågasättas om denna ärnödvändig. Särskilt mot bakgrund av att föreningarna skall bära allaadministrativa kostnader för närradion måste dessa inskränkas i så storutsträckning som möjligt. Endast närradioföreningarna skall ha rätt att upplåtasändningstid till kommunala program (11 §). Följande remissinstanser tillstyrker - i vissa fall medförbehåll eller kommentarer förslaget: , informationsdelegationen. , , ,, och närradio. framhåller att information på minoritetsspråkär angelägen, särskilt till i kommunen nyinflyttade flyktingar. Informalionsdelegalionen framhåller att det redan nuförekommer ell inofficiellt samarbete mellan kommuner och närradioföreningar.På flera orter sänds information konsument- och invandrarinforma-tionsamt allmän serviceinformation - inom ramen för föreningamas sändningstillstånd. framhåller att kommunema underförsöksverksamheten inte har medgetts egen sändningsrätt för kommunalinformation med 1984/85:145 59 motiveringenatt närradion skall vara förbehållen frivilliga sammanslulningar av ideell karakiär.Många sammanslutningar har dock visal stort intresse för alt sända informalionoch även referat av kommunfullmäktiges sammanträden. Dessa program har röntrelativt stort lyssnar-intresse. Förbundel menar dock alt det kan te sigförvirrande för lyssnarna att information förmedlas i den enasammanslutningens program men inte i den andra. F. n. finns dock inget skäl atlhävda någon sändningsrätt utan förbundet ansluter sig till kommitlénsförslag lill sändningsmöjlighet via närradioföreningama. En fömtsättningär dock att närradioföreningarna disponerar sådana sändningstider som gör ettkommunall engagemang meningsfullt. Landstingsförbundetframhåller att den landstingskommunala informationen är en viktig angelägenhetför en orts samtliga invånare. Förbundet fömtsätter därför att sådan informationi fortsättningen skall kunna sändas genom samarbete med den lokala närradioföreningenoch dess medlemmar. En fömtsättning är att föreningar med sändningstillståndsamarbetar via den lokala närradioföreningen och att denna disponerar sådansändningstid att landstingskommunalt engagemang blir meningsfullt. är positivt till att kommunerna får sändningsmöjlighet och serdet som naturligt att den finns via närradioföreningama. Förbundet fömtsätterdock att en enskild förening inle hindras från att sända frånkommunfullmäktigesammanträden. Vuxenskolanunderstryker att det är viktigt att kommunemas medverkan sker med urskiljningoch måtta så att inte närradions karaktär av lokal föreningsradio går förlorad. TUdelar kommitténs uppfattning att sändningsrätt bör avvisas men haringen erinran mot att en närradioförening ges möjlighet att upplåta lid försändningar av program som ställts till förfogande av en kommun. TU fömtsätteratt den kommunala informationen skall vara faktabaserad, neutral i politiskafrågor och - i de flesta fall - icke pläderande. Det måste vidare i sådanafall klart framgå att del är kommunen som står för informationen. TU villstarkt understryka vikten av att kommunala programinslag inte får bli av sådanomfattning att närradions karaktär av föreningsradio ändras. SNRoch lOGT-NTO anser att varje sändande förening själv skall ha rätt att avgöraom kommunen ska erbjudas programmedverkan eller ej. En organisation som ärverksam på kulturområdet har rätt att i sina program upplåta tid åt t.ex.kulturnämnden eller kommunens bibliotekarie eller annan representant frånkommunen som genom sin medverkan kan ge ytterligare belysning av detämnesområde som avhandlas. SNR framhåller att direktsändning frånkommunfullmäktiges sammanträden på olika närra-dioorter klart har visat att definns ett mycket stort intresse för kommunala frågor. För närradion är detockså mycket angelägel alt kunna erbjuda lyssnama/kommunmedborgama denna servicei framtiden. 1984/85:145 60 hinderför atl sändningsrält kan beviljas också kommuner. Om så sker är det dockangeläget atl denna sändningsrält begränsas i lid och ges klara regler. Enkommunal anslagstavla med information till kommuninnevånarna borde rymmas inomnärradioverksamhetens ram. "I likhel med vad som sker i många kommunalalidsskrifter fömtsätter vi att kommunema i sådana sändningar lar ansvar för attsådana närradiosändningar överensstämmer med de riktlinjer för informalionsom normalt gäller". SNR anser att det för lyssnarna kan vara meraförvillande om informalion ges på en särskild organisationsprogramlid. För lyssnarna måste det vara betydligt klarare om man också iprogramtablån ser att programmet heler t. ex. "". I de fall då information sänds av en föreninganser SNR, liksom närradiokommittén, atl ekonomisk ersällning för dentillhandahållna programtiden inte får belraktas som reklam eller sponsring. Defyra kommuner som beretts tiUfalle att yttra sig är kritiska till förslaget. Slockholmskommun framhåller att decentraliseringen av den kommunala verksamheten ocksåpåverkar den kommunala informationen. Den måste få en mer lokal inriktning. Delokala organen kommer atl behöva nya informationskanaler för atl nåmedborgarna. Här har närradion betydelse. Det är värdefulll alt kommunen får dellai närradioverksamheten på samma villkor som de lokala föreningarna. Den för desändande organisationerna gemensamma närradioföreningen bör få ansvaret attfördela sändningstiden så alt en kommun som önskar delta i närradioverksamhetenkan göra del utan atl föreningslivet för den skull missgynnas. I Slockholmskommun fmns flera närradiosändare. I de fall där informationen rör alla kommuninvånare,är det viktigt att kunna sända samma program över flera sändare. Kommunalmedverkan i närradion för del är först och främst en uppgift för denya distriktsnämndema och för kommundels-råden. De senare har som direktiv förden fortsatta försöksperioden att de skall syssla med lokal information isamarbete med distriktsnämndema. Norrtäljekommun anser att risken för att kommunens medverkan i närradion uppfattas sompartisk är mindre om den sker på närradioföreningens sändningstid än på enenskild förenings. Det vore emellertid bältre om kommunen medgavs egensändningsrätt. Kommunens oberoende ställning kan då icke ifrågasättas. Genom atlmaximera kommunens rätt till sändningstid kan man undvika att kommunens inslagi närradioprogrammen dominerar. Det är viktigt att kommunen kan disponera ensådan sändningstid att tillräckligt många lyssnare kan nås för att det ska varanågon mening med sändningen. Om kommunen får egen sändningsrätt, dvs. blirjämställd med föreningarna, får den också enligt utredningens förslag garantierför att den - i likhet med föreningarna - får viss programtid som inte äruppenbart oförmånlig. 1984/85:145 61 Linköpingskommun anser atl del system som föreslås är krångligt. Man framhåller vidare atlutvärderingen visar på elt överlag mycket kraftigt intresse från kommunernassida. Kommunerna har på olika sätl stött närradioverksamheten, antingen genomegna sändningar eller också med hjälp för atl sändningsverksamheten skullekunna komma till slånd. Kommunemas programinslag med samhällsinformation ochkonsumentvägledning har varit uppskattade. Även om del primära syftet mednärradio är att ge föreningar ökade möjligheter att nå ut med information, bördetta inle hindra alt en kommun likaledes äger rätt atl förmedla information avallmänt intresse för kommuninvånarna. Så länge uppenbar strid inte råder omsändningstiderna, bör kommunema därför äga samma rätt till sändningstillstånd. Nybrokommun framhåller att det hade varit värdefullt om kommittén belyst ytterligareaspekler på medverkan i närradion som t. ex. skolans möjligheter atlanvända radio som elt led i svenskundervisningen. Förslagetavstyrks av kammarrätten i , SR, SSU och Radio . Kammarrättenhyser betänkligheter mol förslaget av principiella skäl och avstyrker det.Kommunal medverkan skulle strida mol gmndtanken att närradion skall vara ettfritt språkrör för föreningslivet och ingenling annal. De krav på opartiskhetoch saklighet som gäller för riksradion gäller inte för närradion. Lyssnarnavet att för de åsikter som framförs i närradion ansvarar endast densammanslutning som sänder programmet. För det juridiska ansvaret finns ensärskild programulgivare. En kommun är däremot enligt 1 kap. 9 §regeringsformen skyldig atl i sin verksamhel iaktta saklighet och opartiskhet,och allmänheten har rätt att vänta sig att en kommuns informalion sker sakligtoch opartiskt. Även om del i allmänhet inte finns någon anledning atl tro atldessa principer skulle frångås är detta dock ej uteslutet. Någon möjlighet tilleffektiv konlroll av att ett sådant informationsprogram blir sakligt ochopartiskt torde inte finnas. programutgivare är endastansvarig för alt yttrandefrihetsbrott inte begås. SRanser att kommunernas medverkan föreslås ske i former som avviker från den idéoch del syfte som gällt för närradioverksamheten. Därför är detangelägel atl kommunala sändningar inom närradioföreningarnas ansvar genomförspå sådant sätt att de av publiken lätt kan identifieras sommyndighetsinformation. 551/framhåller att det är viktigt och bra att våra kommuner på olika sätl ansträngersig för att öka och vidga sitt informationsutbud till kommuninvånarna. SSU serdet också som angeläget att kommunerna intresserar sig för folkrörelsemas rolli samhällsbyggandet. SSU avvisar dock kommunernas medverkan i närradion ochmenar att närradion måste ses som ett uttrycksmedel för del lokalaföreningslivet, och därmed fylla en funktion 1984/85:145 62 somfolkrörelsemas och föreningarnas angelägenhet. Detta syfte får inte förfuskasgenom närradiokommitténs förslag, som också håller dörren öppen för såvälstatlig som landstingskommunal medverkan. SSU vill därmed inte avvisa tanken ommyndigheters möjligheter atl använda etermediet.Det finns inga skäl som talarmot atl nya, speciella frekvenser för sändare med lokal räckvidd skulle kunnatas i anspråk för myndighetemas informationsbehov. RadioKlara uttrycker sin skepsis mot atl släppa in kommunema i närradion. Avprincipiella skäl är det olyckligt om närradion kan komma att betraktas som en myndighetsmegafonoch få sin identitet som del fria föreningslivets röst utsuddad. Radio Klaraanser att lagförslaget i denna fråga är olyckligt genom att kommunemasekonomiska bidrag till närradioföreningama kan komma att betraktas som en formav betald reklam, som underminerar motståndet mol reklam i närradion. Man kanheller inte bortse från risken att etl samarbete mellan närradion och kommunenkan leda till att sändande organisationer medvetet eller omedvetet uttryckersig mindre kritiskt om kommunens göranden och låtanden. Den kommunalainformation som närradions sändande föreningar bedömer som viktig kan dessasjälva svara för under egen sändningstid. Det gäller inle minst de partier somsitter i kommunfullmäktige. Radio framhåller all man ofta informerar omkommunens kulturevenemang, konsumentvägledning, stadsplaneutställningar m. m. 4 Frågor om tidsfördelning 4.1 Beslutanderätt Kommitténföreslår att närradiomyndigheten får uppdra åt närradioförening atl besluta omsändningstid. Närradioföreningama har under försökstidens senare del oftaberett förslagen till tidsfördelning inför kommitténs beslut. Erfarenheten avdenna decentralisering har mestadels varit god. Om det visar sig att närradioföreningenshandläggning är otillfredsställande skall myndigheten kunna återta uppdraget. FHR,SKC, Vuxenskolan, RFSL, , , Järva Närradioföreningoch närradio tillstyrker förslaget. Kammarrätteni avslyrker förslagel av principiella och praktiska skäl. Det ärvisserligen möjligt att med stöd av lag anförtro uppgifter som innebärmyndighetsutövning åt en förening men kammarrätten anser att denna möjlighetbör utnyttjas endast om synnerligen starka skäl föreligger och det är intefallet här. Dessutom kan praktiska problem uppstå eftersom varkenförvaltningslagen, tryckfrihetsförordningen eller sekre- Prop,1984/85:145 63 tesslagenskulle bli tillämplig på närradioföreningens handläggning. För att avhjälpadessa brister krävs särskilda lagregler. Kammarrätten föreslår i stället atl 7§ formuleras så all närradiomyndigheten beslutar om tillstånd och under vilkentid sändningarna får ske. Kommitténföreslår att nuvarande regler ersätts med en ny bestämmelse som anger attsändningstidens omfattning eller placering på schemat inte far vara uppenbartoförmånlig.