prop · G80348 · 1984-12-31 00:00:00 — Min bedömning: har meddelat anvisningar omhälso-och sjukvårdspersonalens medverkan vid abort. Dessa ger tillräckligagarantier fÖT sådan personal som finner abort oförenligt med sin etiska ellerreligiösa uppfattning att slippa delta i abortarbete. Någon lagstadgad rätt förhälso- och sjukvårdspersonalen att vägra medverka i abortverksamheten anserjag f.n. inte påkallad. Kommitténs förslag: Överensstämmer med min bedömning.Kommittén har i en särskild rapport (Ds 1981:24) Bilder och röster belystsjukvårdspersonalens syn på abortarbete. Till grund för rapporten ligger enintervjuundersökning. Prop.1984/85:48 13 Remissinstanserna: Kommentarer saknas. Skäl för min bedömning: I enlighet med vad som anförs isocialstyrelsens anvisningar bör inom hälso- och sjukvården liksom inomarbetslivet i övrigt hänsyn las till de anställdas inlressen ochförutsättningar i olika avseenden. Abortverksamheten bör sä långt möjligtorganiseras så all personal, som finner det oförenligt med sin etiska ochreligiösa uppfatining att medverka vid abort, inle bör las i anspråk för sådanaarbetsuppgifter. Jag anser det vikligt all framhålla attsjukvårdshuvudmännen bör ha en sådan beredskap i sin planering av arbetet atten abortsökande kvinna skall kunna få ingreppet ulfört utan onödigt dröjsmål. har inte pekal på något som påkallar ensträngare reglering av frågan. Till har del inle rapporteratsnågot fall där del förekommit att sjukvårdshuvudmännen sökt tvinga en läkareeller annan vårdpersonal att mot dennes vilja medverka i abort. Jag ansluter mig till abortkommitténs bedömning altnuvarande anvisningar (SOSFS(M) 1976:14) på området bör vara tillräckliga. 4.1 Preventivmedelrådgivningen efter 1975 Utbyggnaden av prevenlivmeddsrädgivningen stimuleradesstarkt i och med att rådgivningen blev ersällningsberätligad enligllagen (1974:525) om ersättning för viss föddsekontrollerande verksamhet m.m.Mellan åren 1975 och 1977 var ökningen kraftig. Sedan minskade antaletrådgivningsbesök . ökade antalet besök på nytt. Antalet preventivmeddsrådgivningsbesök Ugger i de flesta"län mellan 310-380 besök per 1000 fertila kvinnor och år. Abortkommitténhar med hjälp av uppgifter från statistiska centralbyrånsfruktsamhetsundersökning uppskattat rådgivningsbehovet lill 500 besök per 1000fertila kvinnor och år. Denna uppgift överensstämmer med de beräkningar, somanges i principprogram för mödra- och barnhälsovården. Endast tre län har en preventivmedelsrådgivning sommotsvarar eller närmar sig del beräknade behovet. Uppgifterna för anlal besökär dock delvis missvisande eftersom en del preventivmedelsrådgivning sannoliktges i samband med läkarbesök på gynekologmottagningar, vårdcentraler m.m. Dessabesök redovisas inte i den officiella statistiken. Preventivmedelsrådgivningen är i stor utsträckningförlagd till mödrahälsovården. Barnmorskornas andel av rådgivningen låg år 1980i nästan alla lån mellan av den totala rådgivningen. Denna utvecklinghar leu lill all de rådsökande har fått närmare lill rådgivningen, alt 1984/85:48 14 väntetiderna har förkortats och att möjligheterna tillkontinuitet har ökat. Utbildning i rådgivning om födelsekontroll ingår numera igrundutbildningen till barnmorska. De kan efter viss praktik också få förskrivningsrättav p-piller. har sedan är 1972 anordnat kurser i rådgivning omfödelsekontroll för barnmorskor som inte fält sådan i sin grundulbildning. Desenaste åren har inle anordnats några kurser av slyrelsen. Regionala kurser hardock anordnats i flera lån. kvarstår etl utbildningsbehov blandbarnmorskorna. Jag kommer i det följande att presentera min syn på hurdet abortförebyggande arbetet bör bedrivas. 4.2 Sjukvårdshuvudmännens ansvar att främja en godpreventivmedelsrådgivning Min bedömning: Varje sjukvårdshuvudman bör erbjuda en godpreventivmedelsrådgivning åt dem som år bosatta inom sjukvårdsområdet. Dettafår anses följa av hälso-och sjukvårdslagen. Planeringen avpreventivmedelsrådgivningen bör liksom annan hälso- och sjukvård ske medutgångspunkt i de behov som finns inom varje enskiU sjukvårdsområde. Kommitténs förslag: Överensstämmer i princip med minbedömning. Kommittén har i betänkandet närmare utvecklat olika kriterier för engod preveniivmeddsrådgivning (se betänkandet sid 101), bl.a. skaU rådgivningenha tillräcklig kapacitet. Kommittén uppskattar rådgivningsbehovet till ca 500besök per 1000 fertila kvinnor och år. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positivatill förslaget. Många landstingskommuner konstaterar att de inle har nått upptill den av kommittén beräknade behovsnivän. Man instämmer i kommitléns bedömningall den officiella rådgivningsstatistiken är missvisande. Flera landstingskommunerpekar på ökade resursbehov om behovet 500 besök per 1 000 fertila kvinnor ochår skall tillgodoses. Skäl för min bedömning: Genom den nya hälso- ochsjukvårdslagen har. landstingen fått ett lagsladgal ansvar även förförebyggande vård. Den aborlförebyggande verksamheten utgör en viktig del avden förebyggande vården. En vål fungerande preventivmedelsrådgivning är därvidav grundläggande betydelse. Som framgått av vad jag har anfört, har densärskilda ersättningen som infördes till landslingen haft en kraftigtstimulerande effekt på utbyggnaden av rådgivningsverksamheten. Prevenlivmedelsrådgivningensknytning till mödrahälsovården med i huvudsak barnmorskor som rådgivare 1984/85:48 15 har varit en viktig förutsättning för utbyggnaden.Socialstyrelsen har sedan är 1972 anordnat fortbildningskurser i rådgivning ochfödelsekontroll. De senasle åren har sädana kurser dock inle anordnats avstyrelsen. Enligt vad jag har inhämtat överväger f.n. fråganhur del fortbildningsbehov som finns bland barnmorskorna bäst skall kunnatillgodoses. Ansvaret för att barnmorskorna fär erforderlig fortbildning åvilarsjukvårdshuvudmännen. Preventivmedelsrådgivningen är mycket ojämnt fördelad överlandet. De resultat kommittén kommit fram lill efter en noggrann karlläggningav abortfrekvensen visar att där preventivmedelsrådgivningen varil väl utbyggdoch lättillgänglig har detta haft en direkt återverkan på abortfrekvensen i positivriktning. Kommittén pekar pä olika åtgärder för att öka prevenlivmedelsrådgivningenskapacitet. Jag bedömer att det bör vara möjligt all genomföra flera av dessaförslag-väl tilltagna telefontider vid olika lider , mottagningstideranpassade efter behov, ökad informaiion om verksamheten - utan nämnvärt ökaderesurser. Jag vill i detla sammanhang erinra om att i regeringens proposition(1983/84:190) om vissa ersättningar lill sjukvårdshuvudmännen m.m. (den s.k. Dagmarpropositionen)som antagits av har de förebyggande hälsovårdande insatserna särskiltframhävts. En särskild ersättning skall utgå till landstingen för förebyggandeåtgärder. Vid planeringen av prevenlivmeddsrådgivningen är detviktigt alt hänsyn tas till de särskilda behov av riktade insaiser som kanfinnas hos vissa åldersgmpper och invandrarna m.fl. Sä har t.ex.ungdomsmottagningarna haft stor betydelse för att tillgodose de ungas behov avdiskussion av frågor om födelsekontroll. 4.3 Upplysning om sexual- och samlevnadsfrågor I anslutning till den nya abortlagens genomförande 1974beslutade om särskilda medel för abortförebyggande åtgärder ochupplysning i sexual- och samlevnadsfrågor till dåvarande . Nämnden uppbar, enligl beslul, särskildamedel för sådan verksamhet under . beslut innebar att åvenungdoms- och kvinnoorganisationer och däribland olika invandrarorganisa-tionerunder flera är tilldelades medel från anslaget Hälsoupplysning under femtehuvudtiteln för information i sexual- och samlevnadsfrågor. Under anslaget disponerar för budgetåret1984/85 ca 1.7 milj. kr. för särskilda informationsprojekt ochinformationsmaterial om hälsoupplysning. Upplysning om abortförebyggandeåtgärder och samlevnadsfrågor är därvid ett av de områden som ,enligt beslut med anledning av budgetpropositionen skall prioritera. Upplysning om sexualitet och samlevnad bedrivs även () med bidrag från nämnda anslag. 1984/85:48 16 genomfört olika informationsprojekt i samarbete medsocialstyrelsen. har utvecklat metoder för upplysningen iabortförebyggande syfte och stimulerat och stött landsting och kommuner somstartat upplysning om sexualitet och samlevnad. bedrev åren1973-1976 en försöksverksamhet med upplysning i sexualitet och samlevnad isamarbete med . Inom ramen för försöksverksamheten gavs ävenpreventivmedelsrådgivning. Erfarenheterna från del s.k. Got-landsprojektei harförts ut till andra landsting. Flera andra landsting har startat liknandeverksamhet. Aborlförebyggande upplysningsverksamhet finns i de flestalandstingen. Nägra landsting befinner sig i ell uppbyggnadsskede. Andra harännu inte kommit igång med denna verksamhet. I vissa landsting bedrivs i samarbete med bl.a. kommuneroch länsskol-nåmnd omfattande sex- och samlevnadsprojeki. De innefattar t.ex.fortbildning i sexualitets- och samlevnadsfrågor för berörd personal, utökatsamarbete mellan ohka yrkesgrupper i kommuner och landsting och särskildasatsningar i form av temadagar, diskussioner, intensifieradsamlevnadsundervisning i skolan m.m. Ett minskat antal aborter i samband medsådana satsningar har iakttagits l.ex. på Gotiand, i , ochVärmland. En långsiktig plan för den abortförebyggande verksamhelenfinns endasl i ett fåtal landsting. 4.4 Delat ansvar för upplysning om födelsekontroll,sexualitet och samlevnad Min bedömning: ansvar för upplysning oinfödelsekontroll, sexualitet och samlevnad hör vara att förmedla kunskaper ocherfarenheter till landslingen på della område, ati följa utvecklingen ilandstingen och att initiera insatser för särskilda målgrupper, t.ex.invandrare. Varje landsting har inom sitt landstingsområde ansvaret förupplysning om födelsekontroll saml sexualitet och samlevnad. Landstingen bör idessa frågor samverka med berörda instanser inom kommuner, myndigheter ochorganisationer. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med minbedömning. Remissinstanserna: framhåller att istyrelsens fortsatta arbete med hälsoupplysning skall informationen om denabortförebyggande verksamheten vidareutvecklas. Styrelsen skall ge motiv ochunderlag till huvudmännen. () önskar alt del pågåendesamarbetet mellan och SÖ kan fördjupas vad gäller produktion avfakla-och diskussionsmalerial om sexualitet och samlevnad. 1984/85:48 17 finner kommitténs förslag vad gäller insatser förinvandrare inte tillräckligt utvecklade. Flera landsting meddelar att de harantagit särskilda planer för del abortförebyggande arbetet. Några landstinganför bristande resurser som ett hinder för utbyggnad av verksamheten. Skäl för min bedömning: Landslingens ansvar förhälsoupplysning, abortförebyggande upplysning m.m. enligt den nya hälso- ochsjukvårdslagen innebår inte att behovet av centrala initiativ försvinner.Socialstyrelsens resurser för abortförebyggande upplysning har dock begränsatsde senaste budgetåren eftersom landslingen övertagit uppgifter som tidigare i slorulsträckning låg på . hör enligt min mening alltjämt ha en vikiiguppgift när del gäller förmedling av kunskaper och erfarenheter på dettaområde. Styrelsen har utvecklat metoder för upplysningen i aborlförebyggandesyfte bl.a. genom det s.k. , samt stimulerat och stöttlandsting och kommuner som startat upplysning om sexualitet och samlevnad.Erfarenheten av dessa metoder har styrelsen spritt till samtliga landsting. Iflera landsting bedrivs nu omfattande sex- och samlevnadsprojekt.Socialstyrelsen bör följa utvecklingen av den abortförebyggande upplysningen ilandstingen. En vikiig uppgift för är vidare attinitiera insatser för särskilda målgrupper. Upplysningen i samlevnadsfrågortill invandrare är därvid en angelägen uppgift. Styrelsen har under flera årarbetat med insatser till invandrare. Arbetet härmed bör fortsätta. Somframgått av vad jag har anfört i det föregående är abortfrekvensen dubbelt såhög bland vissa invandrargrupper som bland svenska kvinnor. En annan viktiggrupp som har behov av särskilda insaiser är kvinnor . Utredningenhar visat all många kvinnor och män i dessa åldrar har problem att hitta enlämplig preventivmetod. Frågan om medel till verksamhet medhälsoupplysning för nästa budgetär kommer att i vanlig ordning behandlas ibudgetpropositionen. Landstingen har inom sina områden det övergripandeansvaret för upplysning om sexualitet, samlevnad och födelsekontroll. Demetoder har utvecklat för den abortförebyggande upplysningengenom bl.a. det s.k. bör vara vägledande för landstingen vidderas planering. Landstingens arbete med upplysning i abortförebyggandesyfte bör bedrivas enligt en långsiktig plan. Landstingen bör samarbeta medberörda organ inom kommuner, myndigheter och organisalioner. Skolan, fritidsverksamheten,barnomsorgen år exempel på viktiga samarbetspartners. I regeringens proposition (1983/84:190) om vissaersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. (den s.k. Dagmarpropositionen) harde förebyg- 2 1984/85. 1 sami Nr 48 Prop.1984/85:48 18 gande hälsovårdande insatserna särskilt framhävts. För attstimulera utvecklingen på del förebyggande området utgår till landstingen ensärskild ersättning för förebyggande ålgärder. I del abortförebyggande arbetel bör särskild uppmärksamhetägnas storstadsregionerna och andra regioner med hög abortfrekvens för allutröna vilka insaiser som kan göras för alt motverka den höga aborlfrekvensen idessa områden. har i sill delbetänkande "Lära levatillsammans" undersökt skolans roll i del abortförebyggande arbetet.Undersökningen har visat att åtgärder behöver vidtas för att förbättra ochintensifiera samlevnadsundervisningen i skolan. handledningför samlevnadsundervisningen som pubUcerades är ofta okänd hos skolpersonalen.Många lärare känner sig osäkra i undervisningen. Åmnesområdet sex och samlevnadär fortfarande i viss mån tabubelagt. Öppenheten är inte så stor och känns inteså naturlig. Samlevnadsundervisningen är ett övergripande ämne i skolanvars behandling kräver samverkan från lärare i flera ämnen. Svenska barn ochungdomar får en samlevnadsundervisning, som intemationdlt selt ger dem vålutvecklade kunskaper och begrepp. Samtal om etiska aspekter på samlevnad ellerom känslor och relationer förekommer dock endast i Uien omfattning. Min bedömning är att skolans samlevnadsundervisning är avgrundläggande betydelse i det abortförebyggande arbetet. Sexual- ochsamlevnadsfrågorna berör några av det mänskliga livets väsentligaste områdenoch de bör behandlas ur både individuella och sociala aspekter. Vår syn på ochattityder till kvinnor och män är av grundläggande betydelse för hur vi formarvåra liv tillsammans. Jämställdheten mellan kvinnor och män bör vara grunden ivårt samhälle. Om vi lär oss detta och alt respektera varandra bör vi ocksåkunna minska många av de problem som finns runt omkring oss-våldtäkt,kvinnomisshandel, prostitution, o.s.v. Med anledning av de överväganden abortkommittén har gjorti betänkandet "Lära leva tillsammans" kommer statsrådet senare denna dag föreslå regeringen att ge skolöverslyrelsen i uppdrag atti samråd med och övriga berörda myndigheter och organisationervidta åtgärder för att stödja och förbättra samlevnadsundervisningen i skolan.Behovet av ett praktiskt kompletterande material till SÖ:s handledning altanvändas i såväl undervisningen i skolan som i lärarutbildning ochlärarfortbildning skall övervägas. SÖ skall därvid också överväga behovet avvägledning rörande olika modeller för undervisningens uppläggning och församverkan mellan olika lärarkategorier och mellan lärare och elewärdsper- Prop.1984/85:48 19 sonalsamt medverkan av andra yrkesgrupper i undervisningen, t.ex. barnmorskor,kuratorer m.fl. I uppdraget ingår också att överväga behovet av särskildaåtgärder för invandrarelever. 5Handel med fosterfördrivande medel Mittförslag: Förordningen (1938:569) med vissa bestämmelser angående fosterfördrivandemedel upphävs. Förordningen(1938:569) med vissa bestämmelser angående fosterfördrivande medel har spelatut sin roll och bör enligl och abortkommittén upphävas. Iförordningen regleras införsel, tillverkning och tillhandahållande av medel somkan antas komma till användning för avbrytande av havandeskap. Dagensabortlagstiftning år en annan ån den som gällde när förordningen kom till år1938. Jag instämmer i bedömningen att förordningen har spelat ul sin roll ochbör upphävas. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att lagom upphävande av förordningen (1938:569) med vissa bestämmelser angående fosterfördrivandemedel. delsgodkänna vad jag har föreslagil i fräga om enhelliga ersättningsregler förrådgivning i samband med abort. Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle ta del av vad jag haranfört i fråga om abortvårdens innehåll och organisation, om omfattningen avpreventivmedelsrådgivningen och om upplysningen om födelsekontroll, sexualitetoch samlevnad. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärder ochde ändamål som föredraganden har hemställt om. 1984/85:48 20 Sammanfatlning av betänkandet (SOU 1983:31)Familjeplanering och abort. Erfarenheter av ny lagstiftning abortkommitté tillkallades för attgöra en utvärdering av abortlagen (1974:595) och de olika ålgärder som ianslutning till denna inleddes i syfte att förebygga aborter. Abortlagen, somträdde i kraft , ger kvinnan räll att före utgången av 18:ehavandeskapsveckan själv besluta om hon vill fullfölja graviditeten eller ej.För abort vid längre framskriden graviditet krävs tillstånd av socialstyrelsen.Tillslånd får lämnas endast om det föreligger synnerliga skäl för åtgärden. Såväl regering som riksdag betonade all abort var attbetrakta som en nödfallsåtgärd och endast som en del av den slörre frågan om födelsekontroUsamt att abort inte fick bli etl medvetet allernaliv till familjeplanering medpreventiva metoder. I anslulning till den nya lagstiftningen tillkom lagen(1974:525) om ersättning för viss föddsekontrollerande verksamhet m.m. samlandra författningsändringar för all stimulera utbyggnad av prevenlivmeddsrädgivningenoch underlätta användningen av preventiva metoder för födelsekontroll.Riksdagen beslutade även att etl särskill anslag för abortförebyggandeinformation skulle utgå lUl . Vi har under vårt arbeie publicerat rapporten ochröster med intervjuer bland kvinnor och sjukvårdspersonal kring abort (Ds S1981:24) och delbelänkandel Lära leva tillsammans om skolans samlevnadsundervisning(DsS 1982:8). I detta slutbetänkande presenterar vi etl omfattandematerial rörande erfarenheterna av abortlagen och de abortförebyggandeinsatserna och redovisar våra överväganden och förslag. Sedan abortlagen infördes har del verkställts 32000-34 000 aborter i . uppgick antalet till 32 602, vilketinnebar en minskning jämfört med de tre närmast föregående åren och ungefärsamma antal som 1975. Antalet aborter per 1 000 kvinnor i åldern har likadelesvarit stabilt sedan abortlagen infördes och varierat mellan 19,0 (1982) och20.7 (1979). abortfrekvens är den lägsta . Om nuvarandeabortfrekvens blir beslående innebär det att varannan kvinna, statistiskt sett,kommer att genomgå abort . Den svenska abortfrekvensen ligger påungefär samma nivå som de övriga västliga industriländernas, vilka har en medSverige likartad abortlagstiftning. Vissa intressanta äldersmässiga förändringar kan noteras.Tonåringarnas graviditets- och abortfrekvens har fortlöpande sjunkit sedan1975, vilket kan komma att få långsiktig betydelse för abortutvecklingen. Detår kvinnor födda och senare som i förhållande till tidigare årskullar merasällan 1984/85:48 21 I åldersbandet har abortfrekvensen varit i slort sett stabilsedan abortlagen infördes, medan den däremot ökat något bland kvinnor som är och äldre. Det bör emellertid noteras att den totala gravidiletsfrekvensen iåldrar är myckel låg. Sedanmitten av har födelsetalen sjunkit betydligt i , liksom i övrigaindustriländer. Antalet aborter har inle ökat i samma grad som antalet föddasjunkit vare sig eller efter abortlagens tillkomst. Den sedan fleraär sjunkande gravidiletsfrekvensen har således åstadkommils via förbättradepreventivmedel och effektivare användning av sådana. Abort har därför inteanvänts som medvetet alternativ till preventivmetoder. 95 %av alla aborter görs numera och kan därmed utförasmed en för kvinnan skonsam metod. av samlliga aborter sker inom denöppna sjukvärden. Den ökade andelen tidigt utförda aborter har inneburitminskad psykisk belastning för säväl patienten som sjukvårdspersonalen. Knappt4 % av aborterna utförs numera med s.k. tvästegsmetod. Antaletansökningar som underkastas prövning har blivit allt färre.Under de första åren abortlagen var i kraft ingavs omkring 400ansökningar om abort senare än i 18:e graviditelsveckan. I genomsnitt avdessa har beviljats och alltså bedömts ha synnerUga skål. , som särskiltundersökts av abortkommittén, var antalet ansökningar 308. Av dem beviljades256 (). Av dessa utfördes 67 p.g.a. diagnostiserad fosterskada. 1982utfördes 256 aborter efter utgången av 18:e graviditetsveckan. Vidvår granskning av handläggning av ansökningarna om abort harkunnat konstateras att det i flertalet av ansökningarna om abort efter 18:e graviditetsvekcanfinns tungt vägande skäl att göra abort och att i varje enskiltfall gör en saklig prövning av skälen för och emot abort. Vi anser vidare, ienlighet med den praxis som tillämpar, att med synnerliga skälskall avses starka skäl, oberoende av deras art och att det vid handläggningenav de aktuella abortärendena skall lämnas stort uirymme för vad som ärspeciellt i det enskilda fallet och stort avseende fästas vid kvinnans egenbedömning av sin situation. Bådesamhälleliga och individuella faktorer påverkar människors familjeplanering.Graviditets- och abortmönstret företer vid närmare analys vissa regionalaskillnader. Mest framträdande är de tre storstadsområdenas höga abortfrekvens.Abortfrekvensen är lägst i (utom i Malmö- och Göteborgsområdena) samti . Abortfrekvensen kan även variera avsevärt mellan olikakommuner inom ett och samma län. Tydligast är detta i län med stora städer, mensamma tendens framträder även i glesbygdslän. Orsakerna till sådana skiUnaderbör närmare undersökas och beaktas av landstingen i deras planering av den föreybggandehälso- och sjukvården. Vi föreslår därför alt den cenlrala abortrapporteringenoch 1984/85:48 22 socialstyrelsensstatistik i fortsättningen även skall redovisa uppgift om abortpatienlershemort. Enskillnad i abortfrekvens har kunnat konstateras mellan invandrade kvinnor fråndet östra och övriga i boende kvinnor, vilket är ettuttryck för en annan syn pä sexualitet och familjeplanering i deras kulturer.I dessa länder är preventivmedel svåra att få tag i och abort-även illegal - ären vanlig metod för födelsekontroll. Av vår undersökning att döma genomgårkvinnorna i de aktueUa invandrargrupperna abort ungefär dubbelt så ofta somövriga kvinnor. Upplysning till invandrare i sexualitets- och samlevnadsfrågorär av betydelse för att underlätta för invandrare att hantera konflikten mellanden egna kulturens och det omgivande samhällets värderingar. Socialstyrelsenhar bedrivit upplysningsarbete i samarbete med invandrarnas egnaorganisationer. Vi anser att sädan verksamhei även är en viktig uppgift förlandslingen och kommunerna. Denkartläggning av abortvården som vi genomfört, har visat att vårdens innehålloch organisation varierar avsevärt mellan olika sjukhus och mottagningar. Iallmänhet har dock de kvinnor som överväger och genomgår abort erbjudits ettmedicinskt sett gott omhändertagande medan den psykologiska sidan av vårdenibland är bristfällig. Det förekommer att behandlingen av kvinnor iabortsituation är mtinmässig och opersonlig och tiden för läkarbesök och samtalalltför knapp.