prop · G803212 · 1984-12-31 00:00:00 — Inspektionenpekar särskilt på den situationen att innehavare av ell utländskt certifikatbegär att få detta utbytt mot ett svenskt. I del läget går det ju inte attupprätthälla kravet pä elevtillstånd. Detla krav måste alltså slopas. Enligtkammarrätten i saknas anledning att ifrågasätta lämpligheten av attvid utbildningen övergå från individkonlroll till systemkonlroll. Enligtkammarrätten finns möjlighet att vägra förnyelse av tillstånd för skola vid lillståndstidensutgång medan bestämmelser om indragning eller återkallelse av tillstånd underlöpande tillståndstid saknas. Det torde enligt kammarrätten ligga i sakensnatur att tillståndet kan dras in för en skola som vidtar ändring avförhållanden som förelåg när tillståndet gavs och hade betydelse för delta. Om enskola ställer alltför låga krav på att godkänna sina elever kan det däremotvara diskutabelt om förutsättningar för indragning av tillståndet under löpandetillständstid föreligger ulan stöd av en särskild bestämmelse därom.Kammarrätten ifrågasätter om inte förslaget om en utökad examensrätt för skolormotiverar införande av en sankiionsbestämmelse av angivet slag, 2.5.2 Cerlifikalens giltighetstid och viltkoren förförnyelse Lufifartsinspekiionen finner det tillfredsställande all utredningen före slagit att certifikaten även forlsättningsvis skall ha begränsad giltighetstid. Inspektionen understryker att cerlifikalens begränsade giltighetstid inte utgör hinder för förenklingar i den nuvarande certifikathanteringen. Också länsrälten i finner skälen för utredningens ställningsta- 1984/85:212 272 Bestämmer man sig härför måsteemellertid enligt länsrätten ställas krav på att övriga bestämmelser om certifikatsgiltighet utformas med hänsynstagande härtill så att ett sammanhängande syslemerhålls. De föreslagna bestämmelserna kan enligl länsrätten inte anses uppfylladetta krav. Enligl bör det inte stå i lagtextenatt certifikat skall utfärdas . Enligt föreningen bör privatflygarcertifikalha en obegränsad giltighetstid men giltigheten bör vara förknippad med vissavillkor. Dessa villkor är i första hand all läkarundersökning och periodisk flygträningmed kontrollant har genomförts inom vissa tidsintervaller. Den formella delenav förnyelse av privatflygarcertifikal saknar flygsäkerhetsbetydelseenligt föreningen. Den är däremot en ekonomisk belastning bäde för luftfartsverkeioch certifikatinnehavaren. avstyrker utredningens förslag omförfarandet vid förnyelse av certifikat. anser att förfarandetblir så krångligt och tidsödande att det inte bör genomföras. Länsrätten iÖstergötlands län är införstådd med att länsrälten skall pröva mål om förnyelseav certifikat och elevtillstånd i de fall dä luftfartsverket har ifrågasattinnehavarens lämplighet och denne har begärt länsrättens prövning. anser att besvärstiden för prövning ilänsrätten av avslag om förnyelse skall vara . En stor del av dengrupp som kan beröras av dessa bestämmelser tjänstgör enligt pilotföreningenlånga perioder utomlands. Tjänstgöringsperioder pä mellan sju och ärinte ovanligt. Detta kan i olyckliga fall medföra att besvärstiden ytterligarebegränsas. 2.5.3 Grunderna för återkallelse av certifikat Enligl luftfartsinspektionen bör som äterkallelsegrundockså anges en grund som rör brister beträffande "kunskaper, erfarenhetoch skicklighet". Frågan om vad som skall ske om någon vid certifikaikontrolleller eljest inte visar sig hålla måtten i hithörande avseenden är, påpekarinspektionen, inte reglerad. Däremot har man tagit upp frågan om återkallelsepå grund av att någon inte följt ett föreläggande att genomgå certifikatkon-troll.Det kan enligt inspektionen inte uteslutas att ytterligare siiuaiioner kanuppkomma som förbises . Enligt blir den föreslagnabestämmelsen om ålerkallelse på grund av att innehavarens förutsättningar attfullgöra den tjänstgöring som certifikatet avser har minskat onödig på grund avbestämmelsen om all certifikat skall återkallas om innehavaren inte längreuppfyller de krav i fråga om fysisk och psykisk lämplighet som gäller förelevtillståndet. Samfundet föreslår därför att den förstnämnda grunden (punkten6) skall utgå. finner det fullkomligt oacceptabelt att certifikatinnehavarenvid förnyelse och beslut om återkallelse skall kunna styrka sin psykiskalämplighet. erinrar om att luftfartsverket är 1979 föresloginförande av psyko- Prop, 1984/85:212 273 logisk lämplighetsundersökning för trafikflygarcertifikaioch att detta förslag med kraft avfärdats av företrädare för piloter och andragrupper verksamma inom luftfarten. Föreningen motsätter sig inte psykologisk lämplighetsleslföre utfärdandet av elevtillstånd eller certifikat men tar bestämt avstånd frånvarje form av ivångsmässiga psykologiska tester och kontroller avseendeyrkesutövande piloters funktionsförmåga. kan inteinse varför det skall vara nödvändigt att inleda ett ålerkallelseförfarande molde certifikatinnehavare som genomgår den obligatoriska flygtråningen ellerskaffar sig ett läkarintyg om det som ett villkor för certifikatets giltighetkopplas regler om alt dessa förutsättningar skall vara uppfyllda. 2.5.4 Tiden för ålerkallelse och "spärrtid" Enligt kammarrätten i kan det när det gäller s.k.spärrtid synas- mindre konsekvent att lagstiftaren har två skilda system på sånärliggande områden som körkorts- och luftfartslagstiftningen. Kammarrättentillstyrker emellertid utredningens förslag att upphäva möjligheten attåterkalla ell certifikat . Kammarrätlen beaktar därvid främst tväomständigheter, nämligen dels att återkallelse för viss lid mera har karaktärenav en straffrätislig sanktion än av en administrativ åtgärd betingad avtrafiksäkerhetsskäl, dels att säkerhetsskälen torde ha än större betydelse isamband med återkallelse av luftfartscertifikat än vid återkallelse avkörkort. Del bör vidare enligt kammarrätten antas ha haft betydelse vid valetav åtgärdssystem i körkortslagstiftningen att det är något av en medborgerligrättighet att köra bil. Detsamma kan inte sägas gälla framförande avluftfartyg. Kammarrätlen avstyrker förslaget att införa termen spärrtid. Termenär enligt kammarrätten missvisande eftersom del , leder tanken till attspärren eller hindret är borta i och med att tiden är utgången såsom fallet äri körkortssammanhang. Kammarrätten erinrar om att det i luftfartssammanhanginte är fråga om en spärrtid av samma slag som i körkortslagstiftningen. Detförefaller därför enligt kammarrätten mindre lämpligt alt begagna samma termför två skilda saker. Enligt kammarrätten bör man antingen välja en annan termi luftfartslagstiftningen, förslagsvis lägsta väntetid e. d. eller avstå frånnågon särskild beteckning vilket kräver en viss omarbetning av de föreslagnaförfattningstexterna. Även länsrälten i pekar pä att termenspärrtid här används pä annat sätt än i körkortslagstiftningen. Ocksålänsrätten menar alt det av rältsierminologiska skäl inte kan anses lämpligtatt använda samma term i två olika betydelser. Länsrätten föreslår iluftfartslagen termen väntetid. 2.5.5 Grunderna för varning och erinran Enligt luftfartsinspektionen kommer det av utredningenföreslagna ingri-18 1984/85. 1984/85: 212 274 pandet mot en certifikatinnehavare i form av beslut om erinranatt få det resultatet att antalet varningar reduceras utan attflygsäkerhetseffekten förioras eller minskas. Genom att beslut om erinran fårankomma på luftfartsverket kommer såväl belastningen som byråkratin fördomstolarna och den enskilde att reduceras. välkomnar därförden föreslagna formen av ingripande. Förslaget innebär en kodifiering av denpraxis som utbildats inom luftfartsinspektionen. Eftersom varning kan meddelasmot innehavare av elevtillstånd vore del konsekvent om även en erinran som juär en betydligt mildare åtgärd kunde förekomma mot en sådan innehavare. Luftfartsinspektionenhemställer om komplettering av de föreslagna bestämmelserna i enlighet därmed. frågar sig om beslut om varning ellererinran kommer alt arkiveras och införas i någon form av register saml hurläng tid en sådan påföljd kommer att finnas kvar i ett eventuellt register.Föreningen frågar sig vidare om flera beslut om varning kan resultera iindragning av cerlifikal respektive flera beslut om erinran kan resultera itilldelning av varning. 2.5.6 Grunderna för försättande ur kraft ochomhändertagande Kammarrätten i föreslår att den föreslagnabestämmelsen i 4 kap. 12 8 görs tillämplig även vid den i punkt 719 8 sammakapitel avsedda återkallelsegrunden. Såvitt kammarrätten kan finna avserpunkterna 6 och 7 i 98 så likartade situationer att del saknas anledning attgöra skillnad mellan dem i vad avser möjligheten att försätta certifikat urkraft. Enligl kammarrättens erfarenheter i körkortsmäl av närmast motsvarandeslag behövs tämligen ofta interimistiska ålerkallelser tillserforderlig utredning blivit färdig. För den av ålderskrämpor eller psykiskaegenheter träffade torde del ofta vara svårt att medge att lämpligheten förbilkörning eller flygning minskat. Ett beslut att försätta ett certifikat urkraft är enligt kammarrätlen till sin natur interimistiskt. Av allmännarättsgrundsatser följer att ett sådant beslut skall omprövas så snart den enskildebegär det eller äterkallelsemyndigheten finner skäl till det. Vid sådanprövning sker det i kammarrätten normalt en lämplighetsprövning. Enliglkammarrätten är förslaget att giltighetstiden för vissa beslut att försätta certifikatur kraft skall begränsas i enlighet med vad som gäller för spärrtid någotoklart. Enligt kammarrätlen förleds man till tanken att en lämplighetsprövningskulle ske i dessa fall på samma sätl som vid utgången av den av utredningenföreslagna spärrtiden. En sådan innebörd är emellertid inte förenlig medordalagen i motiveringen. Tydligen är meningen att utgången av giltighetstidenvid försättande ur kraft skall medföra ett återställande avbehörigheten att flyga i motsats till utgången av spärrtiden vid ålerkallelsesom endast möjliggör en lämplighetsprövning. Man kan då lätt komma i densituationen att någon först får sitt certifikat försalt ur kraft och därefteråterfår behörigheten att flyga sedan beslutets 1984/85:212 275 giltighetstid utgått men lill sist likväl vid den slutligaprövningen får certifikatel återkallat. Denna situation är inte önskvärd menkan vara svär att undvika om utgången av giltighetstiden automatiskt medför ellåterställande av behörigheten men så är inte fallet med utgången avspärrtiden. Kammarrätten ifrågasätter om man inte skulle få en bättre ordningom man avstod frän bestämmelserna angående utgången av giltighetstid ochersatte dem med en erinran att försättandet ur kraft skall upphävas på talan avden enskilde eller på beslutsmyndighetens eget initiativ om och när det kanantas att den enskilde äter är lämplig att inneha det certifikat som försattsur kraft. Under förutsättning alt reglerna innebär alt den vars certifikatåterkallats först efter den s. k. spärrtiden kan få prövat om han uppfyllerförutsättningarna för förnyelse av cerlifikal kan länsrätten i Östergötlandslän ansluta sig till förslaget att försättande ur kraft av ett certifikat skallges begränsad giltighetstid i enlighet med det som gäller för spärrlid. Medhänsyn till att det ibland kan dra ut innan lagakraftägande domföreligger är del enligt länsrätten från den enskildes synpunkt angeläget althans väntetid inte blir längre än för den som snabbt får en lagakraftägandedom. Denne bör rimligen inte bli sämre ställd i fräga om möjligheten att få enansökan om certifikat prövad genom att han eller åklagaren fullföljer talantill överrätt. Lagtexten bör emellertid i sä fall kompletteras så att det klartframgår att meningen inte är alt certifikatel efter utgången av beslutetsgiltighetstid skall återlämnas lill innehavaren. Del är enligt länsrätten klartalt möjlighet mäste finnas att omhänderta ett certifikat och att omhändertagandetmåste få den rättsliga effekten att certifikatinnehavaren förlorar sinbehörighet som förare, navigatör eller flygmaskinist på ett luftfartyg. Avrättssäkerhetsskäl bör emellertid ett omhändertagande av ett certifikatbli föremål för domstols prövning och fastställas av domstol för att behållasin giltighet. Så är det ordnat när det gäller körkort och så bör detnaturligtvis vara ordnat också när det gäller certifikat. Au låtadomstolsprövningen i fastställelsefallen mynna ut i ett beslut om certifikatetsförsättande ur kraft ter sig i så fall som oegenilig. Certifikatet är ju redansalt ur kraft genom omhändertagandet. Däremot finns enligt länsrätten intenågot att erinra mot uttrycket "försätta ur kraft" i sådana fall därnågot omhändertagande inte har skett. Hellre än uttrycket "försätta urkraft" bör dock enligt länsrättens mening väljas uttrycket "återkallatills vidare". Fömtom att härigenom vinns att samspelet mellan omhändertagandetoch domstolens överprövningsinstitut framträder pä ett naturligt sätl erhållsockså överensstämmelse med vad som gäller i fråga om körkort. 2.5.7 Förfarandet vid certifikatåterkallelse, varning m.m. Enligt kan flera principiella skäl anförasför att frågor om återkallelse av certifikat m. m. bör prövas av domstol.Enligt domsiolsver- 1984/85:212 276 ket är inslaget av rättskipning vid prövningen betydande.Luftfartsverkets mänga roller, bl. a. tillsynsfunktionerna, gör att man kantveka inför att verket prövar frågor om återkallelse m.m. Enligt verketsuppfattning är det en förutsättning för att det skall vara någon mening med attflytta över prövningen av certifikatåterkallelser pä domstol alt även sädana ålerkallelsersom sker på medicinska grunder kan prövas där. Utredningens slutsats atthandläggningen när det gäller sådana frågor är ingående och komplicerad och attdet inte bör ankomma på domstol att pröva dem är enligt någotförvånande. Från de intressen som har att bevaka finns detemellertid inte skäl alt la i anspråk de hårt arbelsbelastade länsrätternasresurser med dessa arbetskrävande mål. kan därför instämma iutredningens uppfattning att prövningen av frågor om certifikatåterkallelse påmedicinska grunder bör ligga kvar hos luftfartsverket. Vid den bedömningenfinns det enligl mening inte skäl att flytta över prövningenav andra ålerkallelsefrågor eller frågor om varning till länsrätt eftersommålen blir så fä. anför att även om några verkliga riskerfrån rälis-säkerhetssynpunkl inte har påvisats med den nuvarande ordningenanser man av principiella skäl att sanktionsåtgärder av typ certifikatindragningoch varning inte borde beslutas av luftfartsverket utan av domstol. Om manaccepterar denna principiella utgångspunkt anser luftfartsinspektionen attutredningens förslag i huvudsak är lämpligt utformat. Särskilt viktigt är altbeslutanderätten i de många medicinska certifikalärendena, vilka inte har någonkaraktär av sanktion utan är en lämplighetsprövning, ligger kvar påluftfartsverket. En annan lösning skulle enligt inspektionen leda tilladministrativt och resursmässigt orimliga konsekvenser. Att det nya systemetkommer att medföra ökad byråkrati är dock enligl inspektionen ofrånkomligt.Den enkla snabba beslutsgängen går förlorad. En domstolsförhandling somdessutom sker på annan ort kommer alt bli betydligt mer arbets- och resurskrävandeän dagens smidiga ordning. Inspektionen vill framhålla att genomförandet avförslaget kommer att leda till ett ökat resursbehov vid såväl luftfartsverketsom länsrätten. Även om antalet ärenden kommer att hålla sig kring dagens nivå,omkring 15 , måste man räkna med att muntliga förhandlingar kommer tillstånd i betydande utsträckning vilket påverkar resursåtgången. Enligt luflfartsinspektionensmening är det inte troligt att förslaget i denna del verkligen står i samklangmed regeringens direktiv att av utredningen framlagda förslag skall kunnagenomföras enligl ramen för oförändrade resurser inom del område förslagetavser. Kammarrätten i finner i likhet med utredningenatt det kan göras till föremål för kritik att luftfartsinspektionen har alltförmånga roller. Kammarrätten kan inte finna de skäl som anförs till stöd förförslaget att vissa ärenden skall kvarbliva hos luftfarlsinspektionen övertygande.Kammarrätten uttalar visserligen att luftfartsverket ofta synes upp- 1984/85:212 277 nå såväl rättvisa som praktiska beslut. Det åberopadeutredningsmaterialet är ofta omfattande och avgörandena komplicerade. Delta kanemellertid inte gärna inverka på den principiella bedömningen och synes i vartfall inte tala mol att avgörandena sker hos domstol. De omständigheterna altavgörandena träffas av chefen för luftfartsinspektionen efter föredragning, vidvilken såväl flygöverläkaren som juridiskt och tekniskt operativt sakkunnigapersoner är närvarande, samt att avgörandena ofta träffas efter ingåendediskussioner och inte sällan utgörs av kompromisser och lösningar i det enskildafallet föranleder viss misstanke, att ärenden möjligen någon gäng skulletillföras material som inte bringas lill den enskildes kännedom. Skulle ensådan misstanke vara befogad ulgör de åberopade omständigheterna i självaverket ell argument för att flytta avgörandena till domstol. Av utredningensmaterial framgår att en myckel stor andel av de nu ifrågavarande certifikalälgärdernaalltjämt skulle handläggas av luftfartsverket. Den principiella inställningenskulle således inte få något mera märkbart inslag. Enligl kammarrättenförefaller farhågorna överdrivna för att de av medicinska skäl föranleddaåtgärderna skulle leda till ett opraktiskt och resurskrävande förfarande viddomstol. Länsrätten i instämmer i uppgiften attsäkerhetskraven bättre kan bli tillgodosedda om avgörandet av frågor omadministrativa sanktioner gentemot certifikatinnehavare skall vila på domstoli stället för pä luftfartsinspektionen som utfärdar föreskrifter och utrederbrott mol dessa föreskrifter. Enligt länsrätten kan en certifikatinnehavarerimligen inte vara sämre ställd i rättssäkerhetshånseende än enkörkortsinnehavare. Länsrätten kan emellertid inte dela utredningens mening attnågot påtagligt behov från rättssäkerhetssynpunkt av en överflyttning avprövningen lill domstol av frågan om återkallelse pä medicinska grunder inteföreligger. Den erfarenhet som länsrätten har i fråga om återkallelse avkörkort på medicinska grunder föranleder länsrätten att i stället ge uttryckför den uppfattningen au dessa mål är väl sä känsliga frånrättssäkerhetssynpunkt som mål om återkallelse pä grund av trafiknykterhetsbrott.brott mot trafikreglerna m.m. Länsrätten vill därför bestämt hävda att starkarättssäkerhetsskäl lalar för att också återkallelse på medicinska grunderskall beslutas av länsrätten och inte av luftfartsverket. Det bör då givetvisankomma på länsrätten alt fatta de interimistiska beslut som kan behövas iavvaktan pä frågans slutliga avgörande. hälsar med tillfredsställelseförslaget att beslutanderätten vid återkallelse av certifikat och meddelandeav varning i princip överförs till domstol. inrymmeremellertid en ålerkallelse pä medicinska grunder också viktiga råttssäkerhetsfrägor.För den enskilde är del viktigt alt frågan om ett certifikat skall återkallasavgörs med största möjliga snabbhet av en instans som inte pä en och samma gångfungerar som utredare, åklagare och domare. Den möjlighet att överklaga som stärden enskilde till buds är enligt samfundet inte 1984/85:212 278 tillfredsställande frän rättssäkerhetssynpunkt med hänsynframför allt till att förfarandet dä kan bli ännu mer utdraget, vilket i ochför sig kan medföra negativa psykiska effekier för den berörde. Ett skäl sommöjligtvis skulle kunna tala mol att länsrätten som första instans handlägger återkallelsepå grund av nu berörda förhållanden skulle kunna vara att antalet ärenden avaktuellt slag är så många att länsrättens kapacitet inte räcker till utanbetydande förstärkningar och att sådana förstärkningar inte kan komma i fråga inuvarande slatsfinansiella läge. invänder med skärpa motförslaget till särbehandling av återkallelse på medicinsk grund. Enhgl förbundetförefaller det ologiskt alt undanta en viss situation och därvid behålla dengamla rutinen. Redan den avvikelsen från vad som i övrigt skulle gälla attantalet instanser enligl förslaget tycks bli fyra i stället för tre väckerbetänkligheter från systematisk synpunkt. Förbundet kan inte finna att desynpunkter som redovisas såsom luftfartsinspektionens argument lill förmån försärreglering är övertygande. De farhågor rörande den praktiska handläggningeni domstol av dessa ärenden skulle lika väl kunna anföras mot nuvarande allmännarättegångsordning vid allmänna domstolar. KSAK kan acceptera de praktiska skäl som talar för ensärreglering beträffande ålerkallelse på medicinska grunder men anför atträttssäkerheten för den enskilde inte är helt tillfredsställande vid detlaförfarande. Möjligheten alt överklaga lill högre instans är alltför tungroddoch hämmar den enskildes möjlighet att bevaka sin rätt. KSAK anser därför attett stadgande av detta slag bör kompletteras med beslämmelser om förhandsbeskedi dylika ärenden till certifikatinnehavaren så att denne har möjlighet attframlägga ytterligare sakskäl eventuellt med hjälp av konsulterad medicinskexpertis innan luftfartsverkets beslut fattas. SAS/anser att också återkallelse på medicinska grunderbör prövas av länsrätt. 2.5.5 Valet av domstol Om utredningens förslag om domstolsprövning genomförs hardomstolsverket inte något att erinra mot att målen koncentreras tilllänsrätten i med kammarrätten i som fullföljdsinsians. Kammarrätten i ansluter sig till tanken på ett tväpartsförhål-landeliksom till uppfattningen att den sakkunskap och de insikter som finns inomluftfartsinspektionen bör tas till vara i detta sammanhang. Däremot bör enligtkammarrätten kanske uppdraget att företräda det allmänna inte åläggasluftfartsverket som sådant utan en eller flera enskilda personer utsedda avregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Man torde enligtkammarrätten kunna utgå ifrån att de personer som utses innehar den sakkunskapoch de insikter som borde tas till vara. 1984/85:212 279 Länsrätten i finner det heltföljdriktigt att processen byggs upp kontradiktorisk! med ett allmänt ombud somföreträdare för det allmänna. För allmänna ombudet i körkortsmål vidlänsstyrelsen i skulle del enligt länsrätten vara enfrämmande uppgift att vara allmänt ombud också i certifikatmälen. Denna uppgiftbör enligt länsrätten i stället som utredningen föreslår ankomma på luftfartsverkeioch dä lämpligen på ett allmänt ombud i certifikatmål vid verket.Erfarenheterna av en sådan ordning för länsstyrelsernas del i körkortsmål har enligllänsrätten varit goda. 2.5.10 Vissa processuella frågor Länsrätten i påpekar all domstolen redanenligt 20 8 förvaltningsprocesslagen har befogenhet att förelägga enskild partatt inge vissa intyg och bevis. Det kan därför enligt länsrätten diskuteras omde föreslagna föreskrifterna i 24 8 som har förebild i 42 8 körkortslagen behövs.Enligt länsrälten kan bestämmelserna dock möjligen ha viss informativbetydelse genom att de fäster uppmärksamheten på bevisförelägganden som detofta kan bli anledning för domstolen att besluta om. 3 Luftfartygs befälhavare och tjänsten ombord berör det skadeständsrättsliga ansvaret ianslutning lill förslaget rörande befälhavare vid flygning som avser kontrollav besättningar. En befälhavares ansvar är enligt luftfartsverket såvittgäller luftfartyget och tredje man mer omfattande och delvis av annat slag ändet ansvar som en kontrollant har. Ansvaret för luftfartsverkei kan i ettsådant fall komma alt föreligga inte bara enligt skadeståndslagen utan ocksåenligt 10 kap. 3 8 luftfartslagen. Enligt luftfartsinspektionen bör det i lagtexten i 5 kap.1 8 komma till uttryck att befälhavare finns ombord vid luftfart.