prop · G803222 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommitténs förslag att LMV ska ansvara förförberedelsearbelet inför mllande fastighetstaxering medför givetvis att verketmåste tilldelas behövliga resurser, LMV har till fastighetstaxeringskommitténpå begäran redovisat en mycket översiktlig resursbedömning utifrån då givnadelvis ofullständiga fömtsältningiir. Bedömningen gmndades inle på några delaljeradebeskrivningar av arbetsuppgiflema. Därtill har LMV inle bedömi resursbehovenför vissa av de arbetsuppgifter som kommittén slutgiltigt valt att lägga påLMV, Kostnader för nedanstående arbetsuppgifter ellerfunktioner har således inte bedömts medverkan iandra myndigheters utbildning av personal och funktionärer informationtill allmänheten på lokal, regional och riksnivå I den översiktliga resursbedömningen har inte hellerbeaklals den ökning av allmänna myndighetsuppgifter t.ex, remissverksamhet somlorde bli följden av LMVs nya myndighetsansvar. Vidare vill LMV betona att det vid den översiktliga resursbedömningenfömtsätts tillgång till utvecklade och rationella hjälpmedel. Kostnaderna förutveckling av sådana hjälpmedel torde bli större än vad LMV lidigare bedömt.När det gäller utveckling av ADB-system kommer LMV atl 1984/85:222 198 samarbeiamed framibr alli RSV. I3äribr vill LMV belöna vikien av atl också RSV gesbehövliga resurser för della arbete. Vidare anser LMV all kosinaderna förledning och adminislralion underskaiiais liksom vissa iniiialkosinader, bl.a.för inlern uibildning, Dessulom har kosinaderna lör klassiflcering avvärdcfaklorn speciell belagenhei underskaiiais, LMV vil! 'iiiiningsvisframhålla att del ligger i sakens nalur atl inga slutgiltiga bedömningar avverkels resursbehov gär alt göra , 1L.MVs myiidigheisansvar bör i effekliviseringssyfie inbegripas skyldighelenall när del gäller förberdelsearbeiei samordna de olikas medverkandem>'ndigheiernas resursbedömningar saml all se lill alt de föi' förberedelsearbelettoialt anslagna medlen används pä ell för fastighetstaxeringen optimalt säll. Länsrättenflnner kostnadsberäkningarna högst översiktliga och ulgär frän alt kostnadernaför en rullande faslighelsiaxering kommer att bli väsenlligl högre än vadkommillén räknat med. Förlänsrätternas del har man anledning att utgå från atl anialei mål medfasiighelsiaxeringsbesvär konimer all bli långt, längt större än del antalbcsvärsmäl som följer av särskilda faslighetsiaxeringar. Länsrätternahar i sin fasla organisation inte resurser för mer än de mål som följer avsärskilda fastighetstaxeringar. Kommittén har räknal med all kostnaderna förAFT 81 för länsrätlsorganisationens del kan uppskattas till 40 milj. kronor. Församma ändamål har skatledomstolarna tilldelats extra medel med 1.5 milj.kronor. Återstoden har bekostats genom snyltning på de förstärkningsresursersom länsrätterna tilldelats för avarbetning av skattebalanser. Dessa resurserkommer att i sin helhel ha fråntagits länsrät-tema. En ordningmed mllande fastighetstaxering torde följakfligen kräva etl avsevärdresurstillskott till domstolarna. Omman för länsrättens egen del beräkningsmässigt utgår från att en mllandefastighetstaxering över en åttaårscykel leder flll hälften av det antal besvärsom föranleddes av AFT 81 skulle länsrätten behöva tillföras resurser föromkring 11.500 mål d.v.s. i runt lal 1.500 mål . Kosinadernaför handläggningen av 1.500 mål kan grovt setl anias uppgä till omkring 800.000kronor (löner och övriga kostnader för en rotel). Församtliga länsrätter skulle kostnadema under samma fömtsättningar kunnauppskattas till omkring 3.2 miljoner och för överrätierna flll ytteriigarenågon miljon. 13.1Begränsning av måltillströmning till domstolarna Kommitténriktar i betänkandet uppmärksamheten på åtgärder som kan vidtagas för attminska måltillströmningen till domstolama och för att underlätta länsrättemasarbete med fastighetstaxeringsmål. För mål i länsrätten där talan endastomfattar ett yrkande om förändring av taxeringsvärdet med belopp somunderstiger eller bör målet kunna avgöras av ensamdomarealternativt av en juristdomare och en värderingsteknisk ledamot av rätten. Medbeaktande av att det är normalt för en Prop.1984/85:222 199 fasliglieisägaie ati allmiint yrka nedsiitlning ;iv eillaxeringsviirde eller l.ex. yrka ändring av fasligheiens beskaliningsnaiur ime vara liimpligi med bcloppsspärrar för att minska mållillsirömningen. Eufull-fölidsbegriinsning lili kiinimanätten bör enligl kommitténs meningövervii-gas i mä! om de rör ringa värde, i vart fall ifriiga om dem som biirkunna avgöras som enmuiismi°il i länsriillen. Remissinslanserna är överlag skeptiskalill all kommitténs förslag nägot nämn\ än skulle minska mfdiillsiröm-ningenlill donisiolarna. DV anser att ensamdomarbehörighcien bör ulvidgas ienlighet med kommilléns förslag. En fullföljdsbegränsning lill kammarrätt kanocksä övervägas och samordnas med SFKs förslag lill molsvarande förändringar. 1 övrigt bör framhållas, att del givetvis är värdefullt ommållillströmningen lill domslolarna kan begränsas. En mera angelägen uppgiflur adminislraiiv synpunkt är dock atl bryla anhopningen av mål i domslolarnavid enslaka lillfällen. DV bedömer atl en mllande fastighetstaxering bör ledalill en sådan förbättring i domslolarnas arbelssitualion. Länsrätten i anför: Kommittén diskulerar möjlighelema all minska länsrätternasarbete med lästighelsiaxeringsmålen. Ett förslag är att höja taket förenmansmål lill som lägsta ändringsbelopp, beloppslak är emellertidenligl länsrättens mening föga intressant i detta sammanhang. Nuvarande regler,framför alll dä reglerna om enmansmålshandläggning när partema är ense och närsaken är uppenbar ger länsrätterna alla de möjligheter som behövs för atl målskall kunna handläggas som enmansmål när handläggning med nämnd framstår somonödig. Del finns därför föga att hämta ytteriigare i E-målshänseende. Ettbeloppstak på eller skulle endasl få marginell belydelse. Kommittén diskuterar också ett eventuellt införande avbeloppsspärr för överklagande till länsrätt men avvisar tanken härpå.Länsrätten kan instämma häri. Det skulle stå i strid mol iakttagnagmndsatser att införa en sådan spärr. Det lordc också vara svårt all vinnagehör för någon form av prövningstillstånd för fullföljd lill kammarrätt.Länsrätten kan heller inte finna att tillräckligt mycket skulle stå atl vinnamed en sådan ordning. Den skulle komplicera systemel mer än förenkla del ocheffeklen för kammarräitema skulle förmodligen bli myckel marginell. Kommittén har diskuterat vissa fullföljdsbegränsningar ibesvärsrätten till överrättema. anser dock att del saknas skälför sådana begränsningar i synnerhet som antalet mål som förs flll dessainstanser sannolikt kommer att minska kraftigt. Kommittén ifrågasätter om prövningstillstånd skall införasvid besvär flll kammarrätt och åberopar härvid förfarandet i hovrätt i fråga ommindre tvistemål. Prop.1984/85:222 200 Delegalionen anser att jämRirelsen med ivislemål inle ärrelevani och aii niigon fullföljdsbegränsning ime bör införas förfasligheisiaxei'ingsmål i kammarriiu. Kamman-älien I Göteboig anför; KammaiTätten har förui uilalal sig mol alt det införsnågra regler som beg! 'iiusar den enskildes möjlighet alt få taxeringen prövadav länsrätt. De nuvarande bestämmelserna om länsrättens sammansällning vidprövning av mäl om fastighetstaxering bör inle ändras. Enligi 21 kap 8§ faslighelstaxeringslagen gäller i mäl omfaslighelsiaxering all länsräu är domför med en lagfaren ledamoi och ire andraledamöier, varav minsl en värderingsteknisk ledamot och minsi ivå nämndemän.Från denna beslämmelse ges vissa undanlag i 18 § lagen om allmännaförvallningsdomslolar. Bland undantagen flnns att länsrätt är domför med enlagfaren ledamot vid förhör med vittne eller sakkunnig pä begäran av annanlänsrätt. Samma domförhelsregel gäller bl a vid avgörande av mäl i vilkel sakenär uppenbar. Om del behövs vittnesförhör eller syn kan saken inte varauppenbar. Dessa mäl kan alllsä inte avgöras av en lagfaren domare. Bestämmelsenom länsrätts domförhet vid bevisupptagning för annan länsrätt hade varil onödigom bevisupptagningen inle skall ses som etl led i målets avgörande. Enligt debestämmelser som gäller skall länsriitt alltså vid syn ha den sammansättningsom är föreskriven för måls avgörande. Vid syn i fastighetstaxeringsmål skallalltså värderingsleknisk ledamoi och nämndemän medverka. För att länsrätt skallkunna förelä syn utan all ha den sammansättning som gäller enligt huvudregeln,fordras det en lagändring. Kammarrätien flnner emellertid atl det finns starkaskäl mol en sädan ändring. Kammarrätien har hållit många syner i mål om fastighetstaxeringoch har fått den beslämda uppfattningen atl del bör flnnas värderingstekniskakunskaper inom domstolen vid en syn. Om sä inle är fallet blir synen oftameningslös. Dessutom bör de delta i synen som skall avgöra målel. Anteckningarfrån synen kan aldrig ersätta egna iakttagelser, inte ens om anteckningarnakompletteras med fotografier som tagils vid synen. Syn bör därför alllid skemed fullsutlen rätl och om möjligt av de ledamöter som skall avgöra målet. All bestämma en beloppsgräns för mål som alltid kanavgöras av ensamdomare i länsrätt kommer inle atl betyda mycket vid sidan omden allmänna regeln att ensamdomare får avgöra mål i vilka saken är uppenbar. Kommittén tar också upp frågan om man kan begränsamåltillströmningen till kammarrätterna. Övervägandena i denna del äremellertid ofullständiga och ger små möjligheter atl bedöma effekten av enbegränsningsregel. Rent allmänt anser kammarrätten atl frågan omprövningstillstånd och liknande frågor inte bör prövas i etl så begränsatsammanhang som det förevarande. När det gäller tanken att med hjälp av enregel, som anknyter till slorieken av yrkandena i kammarrätten, bör framhållasatt dessa ofta är ofullständiga och att det kan vara svårt att exakt bestämmavilket belopp som yrkandet avser. Om en av de särskilda ledamötema skall deltanär frågan om prövningstillstånd avgörs, blir den administrativa vinsten liten.Med tre jurister och en särskild ledamot kan nästan alla mål avgöras i sak. Vinstenmed krav pä prövningstillstånd är att besvären inte behöver kommuniceras,vilket leder till mindre arbete för domstolamas kanslipersonal. Om det bliraktuellt att införa prövningstillstånd för vissa mål i kammartätten, börprövningstillständsfrågan kunna avgöras av två juristdomare. 1984/85:222 20! ibruisiiilningarnalör piövningslillsländ unges pä samma siill som i 22 § kigcii om räiicgängen iivisiemäl om mindre värden, behöver särskilda ledamöier inle medverka. Ibetiinkandel föreslås inte någon iindnng av den principiella uppbyggnaden avreglerna, fördelade pä faslighelslaxeringslagcn ochfasiigheistaxe-ringsfiiioidningen saml föreskrifter och anvisningar.Föreskriflsverksam-heien bör i alli viisentligl ligga hos ellerregeringen. Anlalel bindande föreskrifter bör nedbringas och regelsystemetgöras mer flexibelt. Kammarrätiendelar kommilléns uppfallning att de regler för fastighetstaxeringen som skalllämnas i föreskriftsform i alla delar där det är möjligt bör meddelas avriksdagen eller regeringen. Utredningen nämner etl enda exempel på föreskriflsom av prakliska skäl inte kan meddelas på detta säu, nämligen före skrifter omindelning i värdeområden. Kammarrälten har i annat sammanhang ifrågasatt ominle indelningen i värdeområden bör vara en anvisning som kan omprövas avdomstol i besvärsförfarandet, öm kammarrättens synpunkter beaktas i denna del,finns det knappasl något uirymme för en delegaiion av rätlen atl utfärdaföreskrifier. uppfattning bör de regler för en mllande fastighetstaxering somskall lämnas i föreskriftsform meddelas av eller av regeringen. Avpraktiska skäl föresläs en särskild bestämmelse om möjlighel för regeringenatt till lantmäteriverket delegera beslutet om indelningen i värdeområden, RRVanser atl även i fråga om prisbildningsområden och omräkningsindexbeslutsunderiagei kan väntas bli mycket omfattande och bestå av statistiskaberäkningar utifrån fastighetsprisstatistik. Av kommitténs författningsförslagframgår dessutom att de regler som skall gälla för beräkning av index kananges mycket detaljerat i författningen, RRV föreslår därför att det iförfattningen införs delegeringsmöjlighet för regeringen även i fråga om beslutom prisbildningsområden, I fråga om omräkningsindex bör beslutet redan iförfattningen förläggas till myndighetsnivå. Kommitténanser att det visal sig atl en gmpp föreskrifter som RSV meddelat främst omstandardbedömning av småhus och mätning, var alltför styrande, osmidiga ochoflexibla och att detta skulle ha medfört problem med många ändringsyrkandenetc. Kommittén menar därför med hänvisning till JO:s utlåtande över 81 årsallmänna fastighetstaxering att en översyn av värderingsmodellema bör leda tillbl. a. minskad föreskriftsreglering och minskad stelhet vid värderingen.Allmänt sett har detta resone- Prop.1984/85:222 202 mang betydande giliig hel. I deiUi speciellii lall ärliinssiyi'elsen emellertid iveksam. Den cif:u'enhei vi haft av konlakler medallmiinheien under de senaste iillniiinna ftisiighcislaxeringarna är all justi'ii!!visekrave! är särskili slori. oftii siöiTe ån uägan om viirdeniviin. Det ärdäribr vikiici alt lillämp-niugcn av beslämmelsema biir lika inom dislriklenoch mellaii olika distrikt. En noggrann samoi'dniug frän RSV ioi'dc däiförvara nödviindig. De krav pä 1'öi'enklingar som siändigi slälls i dessasammanhang kan oflasl endast uppfyllas genom ati olika schabloner införs. Omman ft'än kommilléns sida anser au dessa schablonei', som naturiiglvis oftablir ganska sielbenia, skall behandlas mer flexibell skulle vi läll hamna idelaljvärde-ringar som inle är lealisiiska i cn niassbesluisprocess somläsiigheisiaxe-ring. vill i slällei päiala behovel av allregeringen, förulom den samordning a\' regelsysiemel som krävs, även ger allade odeflnierade begrrpp som flnns i nuvai"ande bestämmelser en för såvälallmänhel som myndighel så längl möjligl entydig deflnition. Ibrordiir således ell syslem där demaleriella reglerna formuleras pä ett så klart och entydigt sätt som möjligtoeh att RSV samoidnar lilliimpningen sä alt subjektiva lyckanden i enskildaärenden inle bildar underlag för beslul. Ett ofiänkomligt krav är också för atlförenkla i möjligaste män all schabloner används även om della i och för siginle tilläler del "flnlir" med enskilda fasligheler som efleriyslsfrån vissa håll. är därvid medveten om atl kritik på grund häravkan komma au riktas mol "orättvisor" i beslul i enskilda ärenden.Dessa "orättvisor" är erfarenhetsmässigt ofta till beloppen så småatl de faller inom den i och för sig för fastighetstaxering ganska stora"felmarginalen". Del lillämpade värderingsförfarandei ärinte godtagbart och har medfört alllför mänga onödiga tvisier. Det har ialldeles för hög grad varil inriktat på all tillgodose laxeringsmyndigheternasiniressen. Lagstiftningen måste på ett myckel klarare säll än hittUls slå fast,alt taxeringsmyndigheternas uppgift är all faslställa etl för varje enskildtaxeringsenhet rikligl värde med beaktande av alla de specieUa omständighetersom JÖreligger och som i prakliken påverkar dess värde. Visserligen måsievärderingen göras med hjälp av schablonartade anvisningar och riktvärden m. m.men del måsle klart framgå av lagstiftningen och tränga igenom i praxis, attalla regler och anvisningar m. m. för värderingen som ges i lag ellermyndigheters förordningar är underordnade del gmndläggande syftet attfastställa etl för varje enskild taxeingsenhel rikligl värde. Myndigheternaskompletterande värderingsregler, anvisningar och riktvärden har ej någon annanfunkflon än att vara hjälpmedel för att uppnå det grundläggande målet förvärderingen. delar Fastighetstaxeringskommitténsuppfattning, att möjligheten och skyldigheten att beakta för den enskildataxeringsenheten speciella förhållanden måste framhävs på ett helt annat sättän vad som gäller . Kommittén lämnar förslag till författningsreglering endasti frågor som måste lösas för atl den mllande fastighetstaxeringen skallfungera. 1984/85:222 203 liicgerkommittén fram synpunklei. rekommendalioner och förslag som kan beaklas ikommande översynsarbele. Eifarenheierna ftän AFT 81 bör leda lill ViSsaförändringar av väideringssysiemei och av tillviigagängssät-lel dä riktvärdenoch riktväi"dekarlor skall tas fram. Om en rullande fasiiglielslaxeringges den ulformning som k(>mmiiién förordar, mäsie vissa Ibiiiudringar avvärderingssyslemel genomföras tbr ail del skall bli möjligt at! i erforderliguisiräckniiig utnyttja .ADB vid taxeringen. Någraremissinstanser konslalerar att de föreslagnii föiändringarna avviirderingssyslemel medför ökade schabloniseringar vid fastiglieistaxeringen.Synpunkter framförs all en sädan utveckling inle kan godiagas si°ival som altschabloniseringar av värderingsmodellema är angeliigna. Några remissinslanserföreslär alt värderingsreglerna ses över innan en rullande fastighetstaxeringinförs, Denföreslagna successiva övergängen lill ändrade värderingsregler medföradminisiraliva komplikationer. Del nuvarande regelverket skall lillämpas vidomtaxering lills avslämning gjorts. Av rättviseskäl är del också nödvändigl attså sker. En omlaxerad faslighel skall ju värderas efter samma gmnder som övrigafasligheter tillhörande samma kategori. Följden blir emellertid all man måstearbeta med regelsyslem från såväl den gamla som nya ordningen samlidigt.Exempelvis skall markvärdekar-tor och värderingsanvisningar för småhusunderhållas av skallechefen medan motsvarande handlingar för hyreshus skallfastställas i den nya ordningen. RSV inser all delta inte kan undvikas, understryka viklen av atl man i det fortsatla utredningsarbetet söker nåsamordning så långl del är möjligt, sä atl LSMs och faslighetstaxeringsnämndensarbele underlättas, Beiräflande utformningenav värderingsreglerna ansluter sig RSV till kommitténs synpunkter och förslag.För att övergång till det nya systemel vid avsiämnng skall ske smidigt och islor utsträckning maskinelh, krävs alt värdefaktorerna i huvudsak äroförändrade och alt de har samma innebörd som i del gamla systemet, Enligl RSVsmening är emellertid en sirävan efler förenklingar och ökade schabloniseringarav värderingsmodellema angelägen. Fastighetstaxering är ett område som lämparsig väl för förenklingar. Även om en grövre teknik utesluter millimeterrättvisaså blir den slutliga effekten vid inkomsttaxeringen ändå marginell med tanke pävilka små belopp det rör sig om redan i utgångsläget, t, ex, garanlibeloppeloch schablonintäkten för en villafastighet. Kommitténframhåller att förslaget om en mllande fastighetstaxering kräver vissaförändringar av värderingssystemet så att ADB skall kunna utnyttjas ierforderlig utsträckning vid taxeringen. Deförädringar av värderingssystemet som kommittén föreslår kommer att medföra attfastighetstaxeringen blir mera schablonartad än den är . Delegationen kaninte godta en sådan utveckling så länge som taxeringsvärdena har sin nuvarandestora ekonomiska betydelse för fastighetsägama. 1984/85:222 204 Sk(}gssr\-rdsen auför; Fasligheisiaxeringskommilténs förslag lili uy uppliiggningav t;ixeringen inneftitiar eil ökai ulnytljande a\' .'VDB. bl.a. vid omiiikningoch avstiimning. Koiiiuiitién föresliir au sjiilva viirderingen. dvsbesiämmandel nv basviiidcl pä giundval a\' de enskilda värderingsläktoieina.skulle kunna göras niiiskiiielli. Sambanden mellan läkiorernas \';irdc ochbasxärdei skulle kunna beiäknas med hjiilp av niaskinelll lagradei'äknemöns!er. Skogsslyrelsen molsätlcr sig inie delta förfarande undersiryka au dei samiidigi måsle finnas möjligheter för allmänhel ochandra berörda aii kunna konlrollera eller själva beräkna basviiidei med hjiilpav värdela-bcller, som lillliiandahälles av den lokala skaiiemyndigheien. Nuvarande värderingsgruuder, värderingsmetoder ochvärderingsmodeller kan i huvudsak behållas vid övergäng lill rullandefaslighelsiaxering. De erläienheier som vanns vid AFT 81 och de synpunkter somsenare framförls måste las tillvara och bör leda lill vissa förändringar. LMVsföreslagna myndighetsansvar innebär atl verket fortlöpande ska följa fasiigheismarknadenoch specielll vara observant på marknadsförändringar. LMV tillstyrker förslagelall lanimäteriei vid avslämningsförberedelserna ska i samarbele med andra myndigheteroch företrädare för olika grupper i samhället undersöka behovet av förändringari värderingsmodeller m. m. samt föreslå behövliga förändringar. Kommittén har lämnat författningsförslag endast i frågorsom måste lösas för att den rullande fastighetstaxeringen skall kunna fungera.I övrigl har kommittén lagt fram synpunkter på värderingsreglerna som kan beaktasi del kommande översynsarbetet. RRV tar inte ställning till kommitténs synpunkter påvärderingsreglerna utan föreslår att värderingsreglema ses över innan enmllande fastighetstaxering införs. Till gmnd för översynsarbetel bör ligga enulvärdering av värdefaktoremas värdepåverkan av det slag som lanimäteriverkeidiskuterar i sitl yttrande 1983-0928 med synpunkter på värderingsförfarandeim.m. vid fastighelstaxering (bilaga 5 till betänkandet). Vid översynen måste värderingsreglernas administrativaeffekter beaktas. Således måste kosinaderna för faktainsamling och värderingvägas mot olika utformningar av värderingsreglema. Kommittén har på sid 254 i betänkandet förordat attlämplig metodik att beakta ett småhus standard även fortsättningsvis bör utgåfrån en "indiciebevisning". De kritiserade frågorna om takmaterial,golvmaterial, sanitel, köksinredning, badmmsinredning, tvättutmstning skallenligt kommittén utmönstras. Kommittén har dock inte lämnal några förslag omhur man har tänkt sig att alternativet skall se ut. Vi anser det helt növändigtatt det materiella regelverket förenklas avsevärt i jämförelse med AFT-81, Förenklingarbör åtminstone göras på de områden som kommittén i allmänna ordalag diskuterat.Ytterligare förenklingar bör dämtöver prövas. Prop.1984/85:222 205 all ell rullande syslem kan få en konserverande inverkanpå del maleriella regelverket. Del är däiför av slor betydelse au nuvarandekrångliga regler inte införs i ell nyll syslem ulan noggrann prövning. Vi anserdei vara niidvändigl all man gör klart hur det maleriella regelverket skall seut innan niiin slutligt Uii siällning lill eu nyll fasughetstaxeringssystem.Regelverket är styrande föi hur adminislralion och organisalion skall ulformasoeh för hur resurser och eflckler skall beräknas. Materiella regler ochorganisationsförändringar bör däribr behandlas samlal. 15.1 Indelning i Uixeringsenlieter Kommittén anför alt vad gäller reglema om indelning ilaxcrinpscnhel och beskaliningsnaiur har del slörsia inlressel riklals motgränsdragningen mellan jordbmksfaslighet och annan faslighel. Indelningsfråganhar slor belydelse ur inkomsi- och förmögcnheislaxeringssynpunkl. De önskemålom grunderna för indelningen i beskattningsnatur som kan slällas i olikabeskaitningssammanhang torde behöva prövas i annal sammanhang för all enlämplig samordning skall kunna ske. Kammarrälten i anför; Enligt 4 kap 5§ andra stycket faslighelstaxeringslagenskall småhus, hyreshus och lomimark för sådan byggnad som ligger i anslulninglill lantbruksenhet om , betesmark eller skogsmarkingå i lanibmksenhelen, om byggnaden eller byggnadema behövs som bostad förägare, arrendalor eller deras arbetskraft. En småhusenhet eller hyreshusenhelskall i allmänhel ha beskattningsnaturen annan fastighet. Enligt 4 kap 11 §fastighetstaxeringslagen skall emellertid småhusenheten eller hyreshusenhetenha beskattningsnaturen jordbruksfastighet, om småhusenheten ellerhyreshusenheten är belägen i anslutning lill en lantbruksenhet med minst femhektar produktiv mark. Vissa andra fömlsätlningar skall också vara uppfyllda.Dessa beslämmelser medför atl etl småhus med loml blir jordbruksfastighet, omägaren arrenderar minsl fem hektar produktiv mark som ligger i anslutning tillsmåhuset.