prop · G80387 · 1984-12-31 00:00:00 — har därvid att utgå från gällandelag om ATPs utformning och omfattning och från rimliga antaganden om denekonomiska utvecklingen i samhället m. m. Avgiftsuttaget föreslås enbartutifrån en bedömning av den allmänna tilläggspensioneringens behov, således ejmed hänsynstagande till samhällsekonomin i dess helhet eller företagensmöjligheter att bära de ökade avgifterna. Mot den angivna bakgrunden kan jag biträda beslutet omförslag till ATP-avgift 1985 1989. Jag finner beslutet välgrundat såväl vadavser val av beräkningsalternativ som slutsatser ifråga om behov avavgiftshöjningar. Jag villemellertid förutsätta att då slutligt beslut fattas om ATP-avgifterna för deangivna åren detta beslut grundas på vidare bedömningar och hänsynstagandenän dem det ålegat att göra. Ett "naket" beslutom så höga arbetsgivaravgiftsökningar som föreslås skulle tillsammans medövriga kostnadsökningar för företagen leda till en nedåtgående spiral förtillväxten. Detta skulle ytterligare försämra möjligheterna för ekonomiskåterhämtning i landet och också för att gardera ATP. Att förlita sig på atthöjningen av ATP-avgiften i någon mening kan tas ur "löneutrymmet" äricke realistiskt. Om den prioriteringen görs att ATPs förmånssida skall varaoförändrad måste därför beslutet om höjning av ATP-avgiften åtföljas av beslutom lika stor sänkning av någon annan arbetsgivaravgift för företagen, eftersomen ökning av den sammanlagda belastningen på företagen inte kanaccepteras." 1984/85:87 28 Angående avgiftsuttag och förvaltningskostnadsandel förarbetsskadeförsäkringen för åren 19851989 (I bilaga)' Det åligger att under innevarande årföreslå procentsats och förvaltningskostnadsandel för uttag av avgift enligt 7kap 3 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring . Beträffande val av beräkningsalternativ och ekonomiskaöverväganden för avgiftsperioden hänvisar verket till den av verket samtidigtavlämnade skrivelsen (Dnr GD nr 420/82) om avgiftsuttag för allmäntilläggspension. De av verket utförda beräkningarna redovisas i bifogadetekniska underlag. Som framgår av bilaga 1 i det tekniska underlaget beräknasfondstyrkan, med det fastställda avgiftsuttaget, att avta under innevarandeavgiftsperiod. I verkets beräkningsalternativ I som innebär oförändradereallöner kommer fondstyrkan vid oförändrat avgiftsuttag att öka under perioden1985 1989 under alla antaganden om infiationens storlek. 1 verkets beräkningsalternativ 2 som innebär en årligminskning av reallönerna med en procent kommer fondstyrkan att avta. Vid en infiationpå sjunker fondstyrkan från 0,46 till 0,36. Effekten av devalveringen på priser och löner kommer attpåverka försäkringens ekonomi och 1983. Med hänsyntill fondens relativt ringa storlek bör utvecklingen av försäkringens ekonomiföljas med största uppmärksamhet. Verket föreslår oförändrat avgiftsuttag på 0,60 procent19851989 men avser att återkomma med nytt förslag till avgiftsuttag om denekonomiska utvecklingen blir ogynnsammare än vad som antagits i verketsberäknings-alternativ 1 och 2. Beträffande förvaltningskostnadsandelen föreslår verketatt denna bibehålles oförändrad och fastställd till1/30 av avgiftsuttaget. I handläggningen av detta ärende har, förutom undertecknadScher- ' Har ej medtagits här. 1984/85:87 29 man,deltagit överdirektören samt ledamöterna . Därjämte har närvaritstyrelsesuppleanterna och Ringaby, personalföreträdarna ochTjärnberg, avdelningscheferna , tfavdelningschefen , byråcheferna samtsocialförsäkringsombuden och . 1984/85:87 30 Sammanställning av remissyttranden på RFV:s förslag tillavgift för ATP och arbetsskadeförsäkringen för åren .19851989 Prognosen över den ekonomiska utvecklingen Allmänna pensionsfondens första, andra och tredjefondstyrelse Osäkerheten vid bedömningen av de olika förutsättningarnaför kalkyler blir större ju längre kalkylperioden göres.Erfarenheterna från långtidsutredningarna visar att redan över ett femårsperspektivkan prognosmissarna bli fatalt stora. På ökar osäkerhetenprogressivt. När trots denna osäkerhet gör beräkningar 50år in kan motivet härför vara att vissa element av betydelse, t.ex. befolkningsutvecklingen, kan bedömas med en viss sannolikhet för länga perioder.Det långa perspektivet kan vidare vara naturligt med hänsyn till attpensionssystemet avser kostnaders och inkomsters fördelning över generationer.Vissa frågor kan meningsfullt belysas i det långa perspektivet. Det äremellertid tveksamt om man utifrån mycket osäkra och svårmotiverade kalkyler i verkligheten räkneexempel över den ekonomiska utvecklingen på mycket längsikt kan dra några slutsatser om hur avgiftsstrategin skall läggas upp för dennärmaste femårsperioden. Osäkerheten om vad som inträffar redan under resten av80-talet är så stor att man även som ur ATP-systemets synvinkelframstår som korta bör föra en flexibel politik, som möjliggör en successivanpassning både till själva ATP-systemet och till den samhällsekonomiskaproblematiken. ATP-systemets intäkter och kostnader är kostnader ochintäkter för andra delar av samhällsekonomin. ATP-systemet är inte i och försig ett ekonomiskt-politiskt medel men avgiftsuttag och fonduppbyggnad påverkarsamhällsekonomin och får därmed återverkningar också på ATP-systemet.Behovet av en fonduppbyggnad måste ses i samband med behovet avsamhällsekonomins totala sparande och sparfördelning. Avgiftsuttagen har iprincip samma innebörd som de arbetsgivaravgifter som staten använder sig avoch konkurrerar med dessa. Att ATP-systemet måste ses i ett vidare ekonomiskt-politisktsammanhang betyder att ställningstagandet till avgiftsuttaget inte kanbestämmas enbart med utgångspunkt från systemets finansieringsbehov. Dennasynpunkt framhålles också av , i varje fall beträffandede långsiktiga alternativen först med en "bredare bakgrund(inkluderande skattebelastningen på ATP-pensionerna, fondens samhällsekonomiskabetydelse m. fl. faktorer) kan mer definitiva slutsatser dras om betydelsen avangivna avgiftsbehov". Prop.1984/85:87 31 Vid beräkningar av det slag som RFV utfört blir detnödvändigt att som RFV gjort arbeta med ett begränsat antalutvecklingsmöjligheter. Enligt RRVs mening är det emellertid mer ändamålsenligtatt här arbeta med tre tidsperioder, ett kort perspektiv fram t. o. m. ,ett medellångt perspektiv 1986-1989 och ett långt 1990-2030. Detta kan görasutan att antalet alternativ behöver utökas, nämligen genom att i modellenendast ha ett gemensamt antagande om BNP-utvecklingen i det långa perspektivet. Om en sådan indelning görs för tiden kan merrealistiska antaganden göras för det korta perspektivet både vad gällerreallöneutvecklingen och den reala nyplaceringsräntans utveckling. Den reala nyplaceringsräntan framtill antas i RFVsmodell ligga en halv procentenhet över den reala löneutvecklingen i samtligaalternativ. Den genomsnittliga reala nyplaceringsräntan för AP-fonden har underåren 1979 1982 legat över den reala löneutvecklingen.Förhållandet mellan reallöneförändringen och den genomsnittliga reala nyplaceringsräntanför AP-fonden avviker således markant från antagandena i RFVsmodell. Förslaget i fråga bygger på ett mycket pessimistisktscenario med en reallön som sjunker för perioden 1989 och därefter äroförändrad fram . En sådan drastisk försämring av desamhällsekonomiska förutsättningarna skulle framtvinga en förändring av heladet svenska välfärdssystemet. Därvid skulle enligt fullmäktiges mening tidigarepensionsutfästelser inte kunna lämnas utan omprövning. En så kraftig försvagningav den svenska ekonomin borde därför snarare föranleda en reduktion av gjordapensionsutfästelser än en omedelbar, tämligen drastisk höjning avavgiftsuttaget. Något preciserat mål för fonduppbyggnaden har aldrigformulerats. Det är under sådana omständigheter naturligt att RFV utifrån sinautgångspunkter, i försäkringens intresse, grundar sina förslag tillavgiftsuttag på en mycket försiktig, långsiktig ekonomisk framtidsbedömning.Ett så pessimistiskt utvecklingsscenario fram , som alternativ 2representerar, bör emellertid inte läggas till grund för fastställande avavgiftsuttaget för perioden 1989. Det finns enligt fullmäktiges meninginte anledning att bygga beslutet på ett inte underbyggtextremt pessimistiskt scenario. AP-fonden bör kunna tjäna som buffert vid entemporär svacka i avgiftsunderlaget. Förslaget om höjd avgift till ATP bygger på antagandet omen fortsatt 1984/85:87 . svag ekonomisk utveckling i samhället. Det finns enligtstyrelsens mening skäl till vissa justeringar i de antaganden som legat tillgrund för beräkningarna. Ett lägre avgiftsuttag än enligt verkets förslag börenligt styrelsens mening vara tillfyllest. TCO vill för sin del understryka att ATP-systemet stårinför en allvarlig utveckling endast om man inte är beredd att tillgodosefinansieringen av systemet. Avgiftsuttagets storlek inom ATP-systemet är direktberoende av reallönernas utveckling och därmed av den ekonomiska utvecklingen. TCO:sutgångspunkt är att man även i fortsättningen skall vidhålla den pensionsniväsom finns inom ATP-systemet. Vad gällerden nu aktuella frågan om fastställande av avgiftsuttaget för perioden 19851989 konstaterar TCO att bedömningar av den ekonomiskautvecklingen av naturliga skäl präglas av stor osäkerhet. Med hänsyn till dettaoch till att förutsättningarna för att fastställa avgiftsuttaget kan komma attändras till följd av den föreslagna utredningen är det nu enligt TCO:s meningsvårt att definitivt fastställa avgiftsuttaget för hela perioden 1989. LO anser att vid bedömningen av denlångsiktiga samhällsutvecklingen har utgått från ett direktkatastrofalternativ. Alternativet innebär att löneutvecklingen i stortberäknas avstanna från och med innevarande år och inte förändras i positivriktning fram . Skulle detta ske blir såväl ATP-systemetsom många andra trygghetssystem omöjliga att upprätthålla. Alternativet innebärständigt stegrad arbetslöshet, fortsatt förlorad löneandel och ett mycket lågtresursutnyttjande. LO anser alternativet helt orealistiskt och menar attberäkningar av avgiftsuttag utifrån detta alternativ därmed är ointressanta,särskilt i det längre tidsperspektivet. Ett mer realistiskt alternativ, även om detta ocksåframstår som alltför pessimistiskt är alternativ 1 a, där man i det kortatidsperspektivet har en reallöneutveckling på + O och i det längretidsperspektivet innebär en ärlig reallöneförbättring på . Samtliga av verkets alternativ utgår ifrån enberäkningsmetod som innebären enprocentigskillnad mellan BNP-ökningochlöneökning. Hur relationerna mellan dessa två faktorer ska vara är emellertidresultat av ekonomisk-politiska åtgärder. På kortare sikt kan verketsutgångspunkt vara motiverad av att resurser måste styras över tillavgiftsökningar, bl. a. till ATP, till kapitalbildning och bytesbalans. Pålängre sikt är det emellertid inte rimligt med så stora skillnader mellan BNPoch löneökningar. Sannolikt skulle en sådan utveckling leda till fortsatt ökadevinstandelar Prop.1984/85:87 33 Slutsatsen av kritiken avverkets bedömningsmetod är att inget av verkets ekonomiska alternativ i detlånga perspektivet synes riktigt genomarbetat. LO kaninte acceptera verkets prognos för den ekonomiska utvecklingen och därigenomockså för inkomstunderlaget för ATP. LO förutser en bättre ekonomisk utvecklingän den verket prognostiserar. De av RFV valda antagandena är uttryck för storförsiktighet, vilket är naturligt med tanke på RFVs ställning. Vi vill för vårdel också betona osäkerheten i beräkningar som avser perioder bortom år 2000.Det kan erinras om att nyplaceringsränta för AP-fonden innebar en realräntapå . Även torde nyplaceringsräntan komma attuppvisa en viss realränta. Därigenom stärks AP-fondens roll som buffert. S H lO-Familjeföretagen: SHIO-Familjeföretagen finner att verkets uppfattning omutvecklingen är något för pessimistisk. I bedömningen finns detanledning att beakta alternativet 3 förutom 1 och 2. SHIO-Familjeföretagen anser vidare att de angivnaförutsättningarna beträffande real nyplaceringsränta är alltför negativa. Engod real avkastning på AP-fonden är av stor betydelse för att vi skall kunnatrygga ATP-utfästelserna. SHIO-Familjeföretagen delar AP-fondens syn påberäkningsförutsättningarna. Förslaget om perioden för vilken ATP-avgiften skallfastställas Allmänna pensionsfondens första, andra och tredje fondstyrelse Fastställandet av avgiftsuttaget måste alltid grundas påosäkra och i viss mening godtyckligt valda förutsättningar. Fondstyrelserna finner att starka skäl, inte minst inuvarande läge, talar för att begränsa det aktuella beslutet till att gälla 2 å3 år. Därigenom ökar fiexibiliteten i den ekonomiska politiken. RRV föreslår att ATP-avgiftens storlek fastställs endastför . Att fastställa ATP-avgiftens storlek endast för dessaår torde möjliggöra en mjukare anpassning av avgiftsnivån. Den nya prövning avavgiftens storlek som därmed erfordras längre fram för att fastställa avgiftenför åren 19871989 kan då grundas på ett mer aktuellt underlag. 1984/85:87 34 Med hänsyn till rådande osäkerhet om bl. a. styrkan ochvaraktigheten i en kommande internationell expansion skulle fullmäktige viljaförorda i detta sammanhang att man inte fastställde avgiften för hela perioden1985 1989 utan nöjde sig med att lägga fast den för de första två, möjligentre, åren. Med tanke på osäkerheten i den ekonomiska utvecklingen kandet enligt styrelsens mening vara motiverat att undvika att nu binda sig för ATP-avgifternasstorlek under en så som föreslås i Riksförsäkringsverketsutredning. TCO finner det inte möjligt att ta ställning tillRiksförsäkringsverkets bedömningar vad gäller avgiftsuttaget för hela perioden.Dessa är som angetts präglade av stor osäkerhet. TCO anser att man tillsvidarekan utgå från verkets förslag, men med den absoluta förutsättningen attbeslutet kan omprövas . Mot bakgrund av osäkerheten i den ekonomiska bedömningenunder anser LO det oklokt att redan nu besluta om avgiftsnivån förresten av 80-talet. LO vill därför föreslå att beslutet om avgifterna till ATPfattas för , förslagsvis för 2 å , för att därefter äteromprövas. /SR pekar på möjligheten att låta avgiftsuttagetbestämmas för kortare perioder än . I praktiken innebär ju ett besluthösten att man skall bestämma avgifterna . Även ompensionsfrågorna skall ses långsiktigt så bör detta inte hindra attavgiftsuttagen bestäms för kortare perioder, med hänsyn tillreallöneutveckling, realränta, fondavkastning, övriga konkurrerandefinansieringsbehov m. m. Svårigheterna att bedöma utvecklingen av BNP och reallönerpå längre siktan 1020 är är betydande. Detta i förening med rådande osäkerhetom hur dagens belansproblem skall lösas talar för att statsmakterna låterbeslutet om ATP-avgift avse endast 2 eller . I avvaktan på en översyn av pensionssystemet, bör beslutetom framtida uttag om ATP-avgifter omfatta än . Prop.1984/85:87 35 Förslaget om höjning av ATP-avgifter Allmänna pensionsfonden, första, andra och tredjefondstyrelserna Beträffande storleken av avgiftsuttagets höjning villfondstyrelserna inte precisera sin uppfattning längre än att den bör ligga inommarginalen 0,2 . Denna bedömning grundar sig på densamhällsekonomiska situation som kan förutses under resten av 80-talet och deproblem som då möter för att upprätta balansen i den svenska ekonomin.Fondstyrelsernas förslag har likaledes beaktat systemets förmåga attfinansiera de pensionsåtaganden som föreligger . En framräkning av alternativ 2 vid årligprisstegring och en årlig höjning av avgiftsuttaget med en halv procentenhetunder perioden 1989 ger vid handen att AP-fondens reala storlek (1982 årspriser) skulle minska med från . till185 miljarder kr. som dess nominella värde skulleväxa avsevärt till . en ökning med i genomsnitt 15 miljarderkr. Med något gynnsammare antaganden för reallön och realränta än desom ligger till grund för alternativ 2, bör AP-fondens reala nivå kunna hållasoförändrad eller t. o. m. stiga. Denna nivå har i stort sett legat fast underde senaste fyra å fem åren. har de årliga avgiftshöjningarnarört sig kring omräknat till det nya störreavgiftsunderlaget. Mot bakgrund av ovan angivna överväganden anserfullmäktige en ärlig avgiftshöjning i intervallet tre till fem tiondelsprocentenheter rimlig. Ett lägre avgiftsuttag än enligt verkets förslag börenligt styrelsens mening vara tillfyllest. uppgift är att föreslå ettavgiftsuttag enbart utifrån en bedömning av den allmännatilläggspensioneringens behov. förutsätter emellertid attnär statsmakterna fattar beslut om ATP-avgifterna för de angivna åren, så grundasdetta beslut på vidare bedömningar och avvägningar än dem som det ankommer påriksförsäkringsverket att göra. Utifrån ökningen av ATP-utbetalningarna ,anser LO en avgiftshöjning helt nödvändig. Mot bakgrund av LOs mer optimistiskasyn 1984/85:87 36 pä den ekonomiska utvecklingen är dock den av verketföreslagna avgiftshöjningen i överkant. LO anser därför att avgiftshöjningen rimligen borde kunnaläggas lägre än den nivå pä mellan 0,8 somRiksförsäkringsverket har föreslagit i sin skrivelse till regeringen. En årlighöjning med högst torde täcka ATP-systemets behov avresurstillskott. Med längre bindningsperioder är möjligen en riktigstrategi att ta det "säkra före det osäkra" och gardera ATP-systemetmed rejäla avgiftshöjningar. Enligt /SR:s mening kan det vara motiveratatt i den fortsatta beredningen som ett huvudalternativ utgå från attreallönerna före skatt inte sjunker ytterligare . Det innebäratt de årliga avgiftshöjningarna för resten av 1980-talet bör kunna begränsastill den nedre gränsen i det av RFV angivna intervallet eller någon eller någrationdels procentenheter ytterligare lägre ökning, dvs. ATP-avgifterna måste höjas väsentligt mindre än vad RFVföreslagit. Av samhällsekonomiska skäl är det omöjligt att genomförade föreslagna avgiftshöjningarna. Det finns inget "tillgängligtlöneutrymme" att in-teckna. De föreslagna höjningarna skulle leda till ennedåtgående spiral för tillväxten och därigenom undergräva grundvalen för bl.a. ATP. intar en särställning när det gäller utvecklingen avarbetsgivares socialavgifter och löneskatter i procent av BNP. L/?Fföreslår att beslutet endast skall avse åren 1985 och1986 och att avgiften bestäms till 10,2 resp. . SHIO-Familjeföretagen föreslår att avgiftsuttaget förallmän tilläggspension skall vara oförändrat för åren 19851989 i förhållandetill det beslutade uttaget för . Krav på en översyn av pensionssystemet Allmänna pensionsfondens första, andra och tredjefondstyrelse Fördelningsproblemet pensionärskollektivetsinkomstutveckling i förhållande till de aktivas kan komma att aktualiseraförändringar på förmånssidan och/eller beskattnings- och avgiftssidan.Utbetalningar i form av ATP-pensioner och statsskuldräntor kommer att ökakontinuerligt i förhållande till nationalinkomsten. Lösningen av dettransfereringsproblem som härigenom uppkommer, måste förberedas . 1984/85:87 37 serna anser det nödvändigt att de problem sompensionssystemens utveckling i en förändrad samhällsekonomisk miljö kommer attmöta, göres till förmån för en övergripande utredning. RRV finner det angeläget att frågan om AP-fondens realastorlek i ett fullt utbyggt ATP-system klarläggs och att den lägsta tillåtnafondstyrkan fastställs. I det fördelningssystem som ATP-systemet utgör skallfonden bl. a. utgöra en buffert mot tillfälliga påfrestningar i systemet. I ettläge där fondstyrkan och fondens reala storlek bedöms som tillräcklig synes detenligt RRVs uppfattning vara möjligt att använda även fondens reala avkastningtill att finansiera pensionsutbetalningarna och därvid reducera behovet avavgiftshöjning. Den kraftiga förbättring av pensionärernas ekonomi somskedde genom ett antal reformer skulle bäras genomen fortsatt god ekonomisk tillväxt. Den gynnsamma utveckling som ägde rum under1960-talet födde tanken på att pensionärerna även borde få del istandardstegringen. Detta stannade dock vid diskussioner. ärs nedgång irealinkomst för den arbetande befolkningen har i stället gett upphov till enrakt motsatt diskussion: Bör inte även pensionärerna bära sin del av dennaförsämring? Det ledde till en del ingrepp i beräkningsgrunderna som tillstörre delen har återtagits. har regeringen uttalat att pensionärernamåste bära en del av den realinkomstförsämring som följer som effekt avdevalveringen av den svenska kronan. Sedan ATP-systemets tillkomst har ocksåbefolkningspyramiden blivit tyngre upptill än vad man tidigare räknade med. Alla de frågor som här tagits upp är av grundläggande fördelningspoli-tisknatur. Otvivelaktigt har osäkerheten ökat om pensionssystemets bärkraftframöver och hur inkomster och bördor skall fördelas. Enligt fullmäktigesmening bör dessa frågor bli föremål för en mer ingående analys än som varitmöjlig i RFV:s skrivelse. Förhoppningsvis kan detta ske mot bakgrund av ennågot säkrare och mer välgrundad bedömning av förutsättningarna för denlångsiktiga ekonomiska tillväxten än vad som föreligger. anser att en viktig fråga isammanhanget är avvägningen mellan offentlig konsumtion, de yrkesaktivaskonsumtion och den privata konsumtionen som genereras av de löpandepensionsutbetalningarna från ATP inom det begränsade samhällsekonomiskautrymmet för konsumtion. Vid denna avvägning kan även ATP-systemets finanssidabehöva tas upp till prövning. 1984/85:87 38 Med hänsyn till bl. a. förändringar i den samhällsekonomiskabilden finns det skäl att göra en översyn av systemet. TCOs uppfattning ärdärför att regeringen bör tillsätta en utredning som får till uppgift att göradenna översyn. Bland annat bör utredas finansieringen, pensionernas värdesäkringoch AP-fondernas roll i kapitalbildningen. De grundläggande principerna för ATP-systemet och detlångsiktiga åtagande för pensionsutbetalningarna som systemet förutsätter börligga fast. Genom fördelningsprincipen delas detta åtagande för pensionärernasekonomiska trygghet på ett rättvist och solidariskt sätt mellan åldersklasseroch generationer. Vad som däremot framstår som väsentligt, nu när systemetnärmar sig fullfunktionsstadiet är en mer fullständig översyn av finansieringenav samhällets olika åtaganden för de äldre. Allt fier kommer in i ett fullt ut fungerande ATP-system. Tilläggsförmånersom höjer basnivån, t. ex. pensionstillskott, skattelättnad och KBT, har varitavsedda för de äldre pensionärer som inte hann komma med i ATP. Utvecklingengår med all sannolikhet mot att ATP (med folkpension i botten) är den normalapensionsformen och att grupper som inte har ATP eller motsvarande tillhörundantagen. Pensionssystemets uppbyggnad bör därför utvärderas och enframtida avvägning mellan pensionens bas- och inkomsttrygghet göras. /SR anser att man i det längsta skall stå fast vid delöften som givits pensionärerna. I det långsiktiga perspektiv det här är frågaom så bör inte tillfälliga svängningar i ekonomin föranleda förändringar påförmånssidan. De avgiftsuttag som RFV föreslår för perioden avviker intesärskilt mycket från den utveckling som förutsågs när pensionsbeslutet togs.Däremot måste det naturligtvis noga övervägas om kraftiga avgiftshöjningarunder kan förenas med strävandena om en återhållsam kostnadsutveckling.SACO/SR har inte skäl att motsätta sig en övergripande utredning kringhithörande fördelningsfrågor. /SR motsätter sig dock bestämt det slagsmanipulationer med basbeloppet som skett. Lika bestämt tar /SR avstånd frånbegränsade indexeringar upp till en högsta nivå så länge de fördelningsmässigakonsekvenserna inte riktigt kan överblickas. Sådana åtgärder sätts in i ettsammanhang när de grupper som drabbas inte har realistiska möjligheter attpåverka den infiationstakt som förutsätts urholka förmånerna. De eventuellaförändringar på förmånssidan som kan bli aktuella måste därför öppet redovisasoch remiss-behandlas för att kunna bli föremål för genomtänkta överväganden. 1984/85:87 39 SAF anser att ATP-systemet bör ses över. Detta gäller iföljande hänseende.