prop · G803161 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1984/85:161 omledningen av befolkningsskyddet och räddningstjänsten m. m.; Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade uidrag avregeringsprotokoll för de ålgärder och del ändamål som framgår avföredragandens hemställan. 1propositionen föreslås all och statens brandnämnd läggssamman tUl en ny central myndighet, slatens räddningsverk. Till verkel knytsden samordningsfunktion avseende beredskapsåtgärder mol kärnkraftsolyckor somligger på statens strålskyddsinslilul. Propositioneninnehåller också bl.a. förslag om de principer som bör gälla för utbildningen avpersonal för räddningstjänst och solningsväsende. Dennya cenirala myndigheten inrättas den . 1 1984/85. 1984/85:161 2 Närvarande:slalsminislern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , ,, , R. Carisson, , , , Propositionom ledningen av befolkningsskyddet och räddningstjänsten m.m. 1juni 1982 bemyndigade regeringen chefen för dåvarande kommundepartementet atttillkalla en kommillé (Kn 1982:03) med uppdrag atl uireda frågan om ensamordning av den cenirala ledningen av räddningstjänsten i fred ochcivitförsvarsverksamheten. Kommittén' antog namnel ; samordningav den centrala ledningen av räddningstjänsten i fred ochcivilförsvarsverksamheten. 1tilläggsdirektiv (Dir 1983: 11) till framhöll föredragandenall översynen av utbildningen i allmän räddningstjänst, vilken tidigare hadeutretts i betänkandet (Ds Kn 1979:5) Brandförsvarsulbild-ningen och ideparlementspromemorian (Ds Kn 1981:24) Utbildning i räddningstjänst m.m.,borde fortsätta. Utredningsarbetet skulle bedrivas fömtsättningslöst och detskulle slå kommittén frill att pröva olika organisationsformer förulbildningen. Översynen skulle dock ske inom ramen för i huvudsak oförändraderesurser. För arbelet med den fortsatla översynen tillsatte ensärskild arbelsgmpp. 1 arbelsgruppen ingick företrädare för berördamyndigheter och personalorganisationer under ordförandeskap av direktören iSvenska kommunförbundet . 'Landshövdingen , ordförande, överdirektören ,generaldirektören , rationaliseringschefen direktören . Prop.1984/85:161 3 CESAM-kommitténavgav principbetänkandet (Ds Fö 1984:2) Räddningsverket.Betänkandets sammanfattning bör fogas lill protokollet i detta ärende somhilaga I. Till betänkandet är fogat rapporten (Ds Fö 1984:1) Utbildning förräddningstjänst och solningsväsende. Rapportens sammanfattning bör fogas lillprolokollet som bilaga 2. CESAM-kommitténsprincipbetänkande har remissbehandlats lillsammans med rapporten omutbildningen. En förteckning över remissinslanserna och en sammanställning avderas yllranden bör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 3. 1982års kommitté om försvarets gemensamma myndigheter m. m., den s.k. Hpg5-kommiltén, har i silt belänkande (Ds Fö 1983: 5) Strukturförändring ochsamordning tagit upp frågan om atl till föra övercivilförsvarsstyrelsens produklionsuppgifter för utveckling, anskaffning ochredovisning av materiel. Denna fråga måste enligt kommilléns mening nogaprövas mol bakgrund av andra pågående uiredningar om samordning av denfredstida räddningstjänsten, kommunanknutel civilförsvar och civitförsvarsverksamheteni övrigl. Kommillén har också lagil upp frågan om det kan anses motiverat altbehålla den nuvarande lekniska kompeiensen för produktion av skyddsmm ochanläggningar inom civilförsvarsslyrelsen. skulle enligt kommittén kunna utnyttjas i ökadomfattning när del gäller skydds-mmsproduklionen resp. produktionen avanläggningar för civitförsvarels krigsorganisalion. betänkande har remissbehandlats. En sammanställning av remissinslansernasyttranden över nu berörda frågor bör fogas till protokollet i della ärende sombilaga 4. avgav på regeringens uppdrag rapporten(nr3.83-4401) Civilförsvarets materielförsöoning. Rapportens sammanfattningbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5. Civilförsvarsstyrelsenhar i en skrivelse hemställt alt få genomföra enförsöksverksamhet med ökad samverkan mellan civilförsvaret och kommunerna inommaterielområdet. avgav på regeringens uppdrag i december 1983rapporten (nr 2.83-4301) Civilförsvarels personalförsörjning. Rapportenssammanfattning bör fogas till protokollet i della ärende som bilaga 6. Institutetsrapport om personatförsörjningen har remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna och en sammanställning av deras yttranden bör fogas lillprotokollet i della ärende som bilaga 7. Regeringenhar tidigare denna dag beslutat om en proposiiion om ledningen av de civiladelarna av totalförsvaret m.m.i proposilionen föreslås ålgärder för atlförbättra samordningen inom totalförsvarets civila del. Den civUa delen avlotatförsvaret indelas i funktioner med ansvariga myndighe- 1984/85:161 4 ter.En funkiion ulgörs av civitförsvar. Jag framhåller i propositionen atlprinciperna i försvarels planerings- och ekonomisystem bör vara vägledande förledningen ocksä inom denna del av lotatförsvaret. Föratl göra framställningen om ledningen av befolkningsskyddet ochräddningstjänsten mer överskådlig lämnas här en redogörelse för några av debegrepp som används. CivUförsvarsverksamheten har lill syfte atl vid väpnadeangrepp mot riket utifrån skydda och rädda civilbefolkningens liv saml enskildoch civil allmän egendom. Verksamhelens omfattning anges i 1 §civilförsvarslagen (1960: 74, ändrad : 1026). beslår av s. k. allmän räddningstjänst och olika former avsärskild räddningstjänst. Den allmänna räddningstjänsten avser ingripanden vidbrand, oljeutflöde, ras, översvämning eller annat i brandlagen (1974: 80)åsyftat nödläge. Särskild räddningstjänst är räddningstjänst vid olyckor iatomanläggningar saml sjö-, flyg- och fjällräddningstjänsl. Med uttrycketräddningstjänst avses, om inte annat anges, allmän räddningstjänst.Förebyggande ålgärder kan indelas i åtgärder som vidlas för alt förhindraolyckor och åtgärder som vidtas för atl begränsa skadan, om en olycka skuUeinträffa. Med uttrycket befolkningsskydd avses alla slags förebyggandeålgärder. Med den begreppsbestämningen kommer alltså civitförsvarsverksamhetenatl omfalta befolkningsskyddet och räddningstjänsten för de situationer dåcivilförsvarsberedskap råder medan befolkningsskyddet och räddningstjänsten iövriga situationer i huvudsak regleras av brandlagen. Ennärmare redovisning av berörda myndighelers verksamhel bör fogas tillprotokollet i delta ärende som bilaga 8. Fråganom en samordning av den cenirala ledningen av räddningstjänsten i fred ochcivitförsvarsverksamheten har aktualiserats genom lotalförsvarsbeslul(prop. 1981/82:102 bil. 1, FöU 18, rskr 374) och rädd-ningstjänstkommitléns (Kn1979:01) arbete. Den har också uppmärksammats under det arbete som harbedriviis för atl förbättra den fredstida UtbUdningen i räddningstjänst. Riksdagenhar beslulal all kommunerna skall la över ansvaret för ledningen avcivitförsvarsverksamheten på lokal nivå i krig och del planläggningsansvar ifred som hänger samman härmed. Övertagandel skall samordnas med atlhemskyddsorganisalionen införs. 1984/85: 49, FöU 5, rskr 93)har därefler beslulal om de ändringar i civilförsvarslagen (1960: 74) ochlagen (1964: 63) om beredskap som behövs för att införa del kommunalalednings- och planläggningsansvaret. Räddningstjänslkommillénföreslår i sill slutbetänkande (SOU 1984: 77) Effekliv räddningstjänst en radålgärder för alt göra räddningstjänsten och Prop.1984/85:161 - 5 denförebyggande verksamheten bättre. Kommittén konstaterar all del modemasamhällels utveckling har lell till elt allt sårbarare samhäUe och atlsårbarheten har ökal kraven på skydd för människor, egendom och miljö. Enligtkommilléns bedömning är det möjligt att uppnå en väsentiig minskning av anlaletolyckor och av skadoma. En sädan utveckling fömtsätter enligt kommittén eneffektiv räddningstjänst och förebyggande verksamhel som kan anpassas tUlförändringarna i samhället. För all möjliggöra detta föreslås en samladlagstiftning om samhällets räddningstjänst. Kommittén anser också atl det påcenlral nivå bör bildas elt nytt räddnings-tjänslverk av CivUförsvarsstyrelsenoch slalens brandnämnd. En sådan samordning anses vara en viktig fömtsättningför genomförandet av de flesla förslagen i kommitténs betänkande. Kommitténföreslår även att de uppgifler som sjöfartsverkei svarar för när del gällertransport av farligt gods på land och lill sjöss skall föras över tillräddningsljänslverkel. Räddningsljänstkommillénsbetänkande har remissbehandlats. Remissinstanserna delar i huvudsak kommillénsbedömningar. Endasl från några håll framförs invändningar av principiell natur.Kommilléns förslag bereds nu inom regeringskansliel. Jag avser atl vid eltsenare lillfälle la upp frågan i regeringen. CESAM-kommitténföreslår atl en ny cenlral myndighet bildas. Enligt kommitténs mening är detbåde ur kommunernas och länsslyrelsemas synvinkel otiltfredsslällande att haall göra med olika cenirala myndigheler som kan ha olika syn på civilförsvars-och räddningstjänslfrågorna. Kommittén framhåller atl ansvaret kommer allsammanfalla på den lokala nivån och all arbetet i stor utsträckning kommer atlbedrivas integrerat hos kommunerna. Den planläggningsvana som finns inom denfredstida räddningstjänsten liksom den omfattande erfarenhelen av attgenomföra räddningsinsatser anses komma att spela en slor roll iplanläggningsarbetel för krigssituationen och alltså kommacivilförsvarsverksamheten till godo. Kommiitén pekar på att det redan finns ettsamordnat ansvar på regional nivå hos länsstyrelserna. Det går enligt kommitténatt uppnå rationaliserings- och effektivitetsvinster genom alt samordnaledningen centralt och genom att integrera ell stort antal funktioner. mening är del också en pålaglig fördel med en gemensam centralledning för atl civitförsvarsverksamhetens resurser i ökad utsträckning skallkunna utnyttjas i fredsräddningstjänsten. CESAM-kommitténinstämmer i räddningsljänstkommilléns förslag all verkel bör få en samordnandefunkiion för skadeförebyggande ålgärder med hänsyn lill de olägenheter som ärförenade med splittringen av ansvaret för sådana ålgärder i samhället.Kommillén ansluter sig också till förslaget all vissa uppgifter av sådan artförs över till den nya myndigheten. Remissinstansernaär i huvudsak myckel positiva till förslag om en ökad centralsamordning. De invändningar som fram- 1984/85:161 6 försfrån några håll gäller i försia hand vilka uppgtfter som skall tiltföras dennya centrala myndigheten. Föregen del ser jag samordningen mellan räddningstjänsten i fred ochCivUförsvarsverksamheten som etl led i strävandena atl i enlighel med 1982 årstolatförsvarsbeslut förankra lotatförsvaret i samhället. Utvecklingen innebäralt den s. k. totatförsvarsprincipen införs på detta område, dvs. att den somhar ansvaret för en verksamhel i fred ocksä skall ha detla ansvar i krig.Samtidigt kan man konslalera atl samordningen ger belydande fördelar förverksamhelen i både fred och krig. Bl.a. kan möjligheterna all få erfarenhelerfrån fredsolyckor och anknyiningen till en praklisk fredsmässig verksamhetvara lill gagn för civitförsvarsverksamheten. Integrationen ger vidareförutsättningar för atl lösa frågan om en modernisering av räddningsljänstulbildningen. Mankan konstalera att räddningstjänsten i fred och civitförsvarsverksamhetenredan är samordnade på regional nivå. Motsvarande utveckling pågår på lokalnivå. Dessa förhållanden pekar enligt min mening mot en samordning även påcentral nivå. Jag ser naturiiglvis i en samordning på central nivå ocksåmöjligheter att göra rationaliseringsvinster. Jag vill i sammanhanget erinra omatl chefen för försvarsdepartemenlel sedan regeringsskiftet inomregeringen svarar för bl.a. räddningstjänsten i fred. har konstaterat är det moderna samhällel sårbart.SamhäUet är beroende av avancerade och invecklade försörjnings- ochkommunikationssystem. Kemikalier, som vid olyckor kan åstadkomma omfattandeskador, tillverkas, transporteras och används i stor utsträckning. Den slarkaurbaniseringen har också ökal olycksriskerna, och olyckorna får ofta betydligtallvarligare följder än lidigare. Brandskadorna har t.ex. ökat och i ettinternationellt perspektiv framstår ulvecklingen i på della område somotillfredsställande. Mycket lalar därför för alt arbelel med alt förebyggaolyckorna bör effektiviseras och förstärkas. Del är vidare vikligl all manredan i fred beaklar civitförsvarsverksamhetens krav och behovel av förebyggandeålgärder för all minska sårbarheten i krig. Betydandeinsalser görs i inom olika sektorer för atl förebygga olyckor. Bildenär emellertid splittrad, och ingen myndighet har ett övergripande ansvar inomområdet. Mot denna bakgrund föreligger enligt min mening etl behov av atleffektivisera del förebyggande arbetet mol olyckor. Del är angelägel alt enmyndighet får lill uppgifl atl samordna samhällels olycksförebyggandeåtgärder. En samordnad civilförsvarsverksamhel och räddningstjänst i fredkommer enligt min mening all ge goda fömtsättningar för en effekliv samordningav samhällets skade- och olycksförebyggande åtgärder. En sådansamordningsuppgtft fullgörs redan av brandnämnden på räddningstjänslområdet. Prop.1984/85:161 7 Jagvill också särskilt peka på behovet av att förbättra beredskapen motkemikalieolyckor. lotalförsvarsbeslul har i fråga om huvudinriktningenav civitförsvarsverksamheten alt ökad uppmärksamhel skall ägnas åtskyddet mot kärnvapen och kemiska stridsmedel. har samband med del arbelesom bedrivs för alt öka beredskapen mot kemikalieolyckor i fred.Erfarenhelerna såväl från , senasl gasutsläppet i , som frånandra länder, , och , visar all konsekvenserna av sådanaolyckor kan bli mycket allvarliga. Kunskaperna är emellertid begränsade om hurberedskapen för bekämpning av kemikalieolyckor bäsl bör ulformas. DelsammagäUer vilken teknik som bör användas. Man kan således konstalera all del ärangeläget all kunskapsuppbyggande forskning och studier samt teknikutvecklinggenomförs på delta område. Från svensk sida har därför iniliativ lagits hosNordiska minislerrådel för all få lill slånd ell gemensaml nordiskl forsknings-och utvecklingsarbete om bekämpning av kemikalieolyckor. Jag vill i dellasammanhang peka på all samarbele med andra länder, inle minsl i , ärbetydelsefullt på räddningstjänslområdet. Räddningsljänstulbildningenhar i slort selt varil oförändrad sedan 1960-lalel. harföreslagtf atl utbildningen i räddningstjänst i fred skall integreras medutbildningen i räddningstjänst i krig. Förslagel har rönt ett i huvudsakpositivt bemötande vid remissbehandUngen. Mol bakgrund av samordningen avräddningstjänsten i fred och civilförsvarsverksamheten faller det signasiirligt alt utbildningen genomförs som en inlegrerad utbildning. Trols deskillnader som f. n. föreligger organisaloriskl är det i stort selt sammauppgifter som skall utföras av personalen både i krig och fred. Räddningsorganisalioneni fred med dess personal och maleriel kommer att utgöra stommen icivilförsvarets krigsorganisation. Därigenom kan den personal som utbildas förräddningstjänst i fred, ulan eller med begränsad yllerligare utbildning, ävenanvändas i civilförsvarels krigsorganisation för räddningsuppgifter. Jagålerkommer senare lill utbildningsfrågorna. Sammanfattningsvis ser jagposkivt på förslagen om samordning och om en utbildning för räddningstjänst ifred och krig. Jag finner del angelägel alt regeringen nu för riksdagenredovisar del utredningsarbete som har genomförts på del aktueUa området ochlägger fram förslag i fråga om ledningen av befolkningsskyddet ochräddningstjänsten. Jag tar i denna proposiiion först upp de frågor somsammanhänger med de föreslagna organisatoriska lösningarna och utbildningen.Därefter behandlar jag frågor om personaldimensionering, kosinader ochbesparingsmöjligheter saml vilka ekonomiska viUkor som bör vara styrande fördel fortsatta arbelet. Slutligen redovisar jag hur förslagen bör kunnagenomföras. 3 Ledningen av befolkningsskyddet och räddningstjänsten Mittförslag: En ny central myndighet, , ersällercivilförsvarsslyrelsen och statens brandnämnd. Samordningen av beredskapsplaneringenmol kärnkraftsolyckor förs över till den nya myndigheten. Kommitténsförslag: Kommillén föreslår all även sprängämnesinspeklionen och riksnämndenför beredskap skall ingå i verkel saml all frågor om land- ochsjölransporler av fariigl gods skall föras över dit (se betänkandets. 99-111,155-156, 214-215, 219-220 och 262-263). Remissinstanserna:Flertalet godlar kommitténs förslag. anlal remissinstanser har annanuppfattning om främsl sprängämnesinspeklionens verksamhel och om uppgifternavid sjöfartsverkei i fråga om transport av farligl gods skall ingå i den nyamyndighelens verksamhetsområde (se bil. 2 avsnill 2). Skälenför mitt förslag: Jag har lidigare förordat en samordning på cenlral nivå avräddningstjänsten ifred och civilförsvarsverksamheten. För egen del ärjagövertygad om atl man kan få samordningsvinster, men jag fäster stort avseendevid all samordningen ger möjlighet atl höja effektiviteten både icivitförsvaret och i den fredslida räddningstjänsten. Enligt min mening skaparsamordningen också förutsättningar för ell mera kostnads-effektivtutbildningssystem på räddningstjänslområdet. Jag förordar därför atl en nymyndighet bildas och all de uppgifter som fullgörs av statens brandnämnd ochcivilförsvarsstyrelsen i försia hand skaU ingå i den nya myndighetensverksamhelsområde. Civilförsvarsslyrelsens nuvarande kansliuppgifter bör i enlighet med vad jag har föreslagitlidigare denna dag föras över lill överstyrelsen för civil beredskap. Civilförsvarsslyrelsentar upp frågan om benämningen på den nya myndigheten. Även jag anser atlräddningsverket är en ofuUsländig benämning. Den läcker nämligen inte den delav verksamhelen som avser alt skydda befolkningen i krig. Den kan inle helleranses läcka den förebyggande verksamhelen i fred vilken, i enlighel med vad jagtidigare har anfört, skall få en framträdande roll. Del är emellertid svårt atlfinna en lämplig benämning på verkel som är heltäckande. Ordet räddningsverketsom benämning på den nya myndighelen synes ha blivil allmänt accepterad. Jaganser alt myndigheten bör benämnas . Jagövergår nu till att behandla förslag att densamordningsuppgtft avseende beredskapsplaneringen mot kärnkraftsolyckor somåvilar statens strålskyddsinslitut skall överföras lill räddnings- 1984/85:161 9 verkel.Enligt kommittéförslagel blir slrålskyddsinstilutel en rådgivande myndighet istrålskyddsfrågor vid beredskapsplaneringen och i en olyckssituation. Underremissbehandlingen har erinringar mot förslaget framförts endasl i fråga omuppdelning av ansvaret mellan myndigheterna. Civilförsvarsslyrelsen, statensbrandnämnd och slatens strålskyddsinslitut har redovisatett gemensamt förslag till rikllinjer för samordningen mellan räddningsverketoch slatens strålskyddsinslitut i frågor om beredskap för kärnkraftsolyckor. Myndigheternas gemensammaförslag ligger i linje med vad kommittén föreslog och kan närmast ses som enprecisering av ansvarsfördelningen. Ansvaret för beredskapen förkärnkraftsolyckor bör således fördelas mellan och statensstrålskyddsinstitut i huvudsak enligt myndigheternas förslag. föreslår jag att man för ansvarei för planering och uppbyggnadav telesamband och alarmering, informalion till allmänheten, övningar ochutbildning, ulrymningsplanering samt samordning av freds- ochkrigsberedskapen. Institutet bör få ansvaret för slrålskyddsbedömningar,indikeringen, beredskapens geografiska utsträckning, larmkriterier,inlernationell uppföljning samt forskning och studier i frågor som avserstrålskydd. Vardera myndigheten avses svara för sin budgetplanering ochflerårsplanering. Det kan tilläggas att inte får någonoperativ roll i samband med en olycka. behåller sinuppgift atl i samverkan med slatens kärnkraftinspektion svara för ensammanhållande, rådgivande funkiion i en olyckssituation. Kommittéförslagen innebärvidare atl sjöfartsverkels uppgifter avseende transport av fariigt gods skallföras över till och all sprängämnesinspeklionen skallinförlivas i verket. AUmänl sett är det enligt min mening en klar fördel fördel förebyggande arbetets effektivitet om mer verksamhet med uppgift attförebygga olyckor kan sammanföras i verket. Samlidigt minskas den nuvarandesplittringen på området. Del kan finnas anledningalt redan nu la upp en fråga som har behandlals av flera remissinstanser. Dessahar ansett all sprängämnesinspektionens tillsynsverksamhet och verksamhel medmeddelande av föreskrifter som har angetts som olycksförebyggande ålgärder ärväsensskild och saknar nära anknylning lill räddningstjänstens ellerbrandnämndens verksamhel som har angetts som verkstäUande räddningstjänst.Någon insians har ansett att ett sammanförande av sådana uppgifter skulleinnebära avsevärda risker för all effektiviteten skulle minska vad gällerförebyggande åtgärder med åtföljande konsekvenser för säkerhelen. Brandnämndenhar emellertid redan nu belydande uppgifler på det förebyggande områdel. verksamhelsområde ligger ansvaret för både olycksförebyggandeoch skadeförebyggande åtgärder mol brand. har inom ramen för sillansvar för den allmänna räddningstjänsten att verka för atl skador vid nödlägenkan avvärjas eller 1984/85:161 10 begränsas.Nämnden har således redan etl allmänt ansvar för skadeförebyggande ålgärder.De förebyggande uppgiflerna verkställs främst genom brandsynerna.Brandmyndigheterna medverkar också bäde centralt och lokall i utformningen avde krav som slälls på byggnadslov och i den fysiska planläggningen. Vidare hararbelel med upprättandet av insats-planer för bl.a. anläggningar, lagerlokaleroch fabriker inslag av förebyggande arbele. Sektionen för förebyggandebrandförsvar är störst inom brandnämndens räddningsljänstenhel, och andrasektioner, t.ex. sektionen för hälso- och miljöfarliga varor samt farligtgods, har också uppgifler på det förebyggande området. Jagvill erinra om att insatsplaner upprättas för bl. a. fabriker med farligt godsoch för transporter av sådanl gods. 1 dessa sammanhang kan krav ställas pävissa beredskapsåtgärder för olyckor med farligl gods. Rädd-ningsljänstkommitténföreslår all ökade krav på skyddsålgärder skall slällas på industrier ochandra förelag som bedriver riskfylld verksamhet. Jagövergår nu till frågan om sprängämnesinspektionens verksamhet bör införlivas iden nya myndigheten. En genomgång av bestämmelserna om brandfarliga varor visarenligt min mening att det föreligger etl klart samband mellansprängämnesinspeklionens och nuvarande statens brand-nämnds verksamheter. Jagvill framhålla all redan de uppgifter som ligger på räddningstjänsten i frågaom förebyggande åtgärder och uppbyggnaden av beredskapen visar atl del fordrasetl nära samarbete mellan myndigheterna. Samarbetsbehovet förstärks enligt minmening . Sprängämnesinspektionensuppgifter i fråga om tillverkning, handel, hanlering, förvärv, överlålelseeller införsel av explosiva varor har karaktär av produktkontroll och har intedirekt samband med den nya myndighetens övriga verksamhel. Som har framhållilsunder remissbehandlingen är det nödvändigl att i dessa frågor samarbeia ocksåmed andra myndigheler och organ än brandnämnden, främst medarbelarskyddsstyrelsen. Jaghar stor förståelse för den oro för kompelensföriuster som kan uppstå.CESAM-kommittén har ansett att problemen vid genomförandet blir störst försprängämnesinspeklionen. Kommittén anser atl problemen kan lösas genom ellsuccessivi överförande. Man kan emellerlid konstatera all inspektionen är enrelativt ny myndighet som fungerar väl i nuvarande organisationsform.Inspektionens administration är pålagligl liten, vilket medför alt endastbegränsade administrativa rationaliseringsvinster slår atl vinna. Verksamhelenhar stor belydelse från arbelarskyddssynpunkl. Mot denna bakgrund vUl jag intenu förorda att sprängämnesinspektionen införUvas i . Olikaåtgärder bör dock vidtas för all förbättra samordningen mellan myndigheterna,t. ex genom represenlalion i slyrelserna. Jag avser all noga följa utvecklingeni delta avseende och åierkomma lUl frågan om det visar sig alt denlösning som valts inle är tiltfredsstäUande.