prop · G803107 · 1984-12-31 00:00:00 — finner därför all enförefintlig fiskerätt, oavsett om det bedrivs fiske med slöd av denna eller ej,måste betraktas som pågående markanvändning. EU intrång i rällen skall därförvara i princip ersättningsgillt. Näslafråga blir sedan vilka intrång som går ulöver den s. k. tolerans-punkten, dvs. "avsevärt försvårar" den pågående markanvändningen och därför skallersättas. Som är förhållandet vid andra intrång i pågående markanvändning börfastighetsägaren vara skyldig att tåla vissa inskränkningar. 1 förslaget angesockså att det för rätt lill ersättning bör krävas atl skadan mätt i absoluta lalinte framsiår som obelydlig. En sådan tillämpning synes rimlig. Del böremellertid också fastslås elt belopp över vilket skadan i princip aldrig skallanses obelydlig. Som exempel på så små nettointäkter av kortfiskeupplåtelseratt föriusten inte bör vara ersättnings- Prop.1984/85:107 107 gill anges i promemorian (sid 29) "intäkter somendast uppgår lill några ". Ett belopp av till exempel motsvarar vid en kapilalisering efter en värdesänkning av 50000kronor. Beräknad på detta sätt är värdeminskningen ej obelydlig. Gränsen lordei stället böra sällas lill storleksordningen några totalvärdesänkning. Vid den totala kostnadsuppskattningen hävdas i promemorianatl man vid beräkningen av ersättning inle schablonmässigt bör använda sig aven viss kapitaliseringsfaktor. Del är givet alt situationer kan förekomma därsärskilda förulsättningar kan konstateras föreligga och där ett schablonförfarandeframstår som direkt olämpligt. 1 normalfallei bör dock schablonreglertillämpas. För delta lalar den slora osäkerhel som ändå vidlåder beräkningar avdenna art. Det må räcka med all peka på den avgörande betydelse för resultatetsom valet av kalkylränta har. Beräkningen måste emellertid alltid slutligenstämmas av mol en rimlighetsbedömning. 2.20 i : De föreslagnareglerna om ersättning lill fiskevallensägarna bör göras betydligt generösare. Sålunda bör ersätt ning ulgå med belopp som motsvarar del verkliga värdet (motsvarande marknadsvärdet) av upplåtelserätten för handredskapsfisket. Oberoende av om den enskilda fiskevallensägaren tar ul ersällning eller ej för upplå telse till handredskapsfiske så finns del elt ekonomiskl värde i rätten att upplåta vatten för handredskapsfiske. Upplåtelsen kan ha skett genom arrende, via kortfiskeförsäljning eller genom alt allmänheten fått fiska fritt. De fiskevatlensägare som upplåtit sitt enskilda vatten för handredskaps fiske mot ingen eller ringa ersättning bör inte frånkännas rätt tillersättning. Skäligen bör väl också de fiskevatlensägare tillgodoses ekonomiskt som varit generösa nog att tillåta allmänheten atl fritt fiska på sina vatten utan all belala någol vederlag. anser vidare, atl möjlighet alltid bör gesåt fiskevallensägarna atl få ul viss andel av ersättningen i pengar, detta pågrund av att ersättning i form av bidrag endast till viss del kommer fiskevattensägarna lillgodo. 2.21 i län: Enligt 1 -2 §§lagförslaget skall fiskerätts havare ha rätl till ersättning om pågående användning av enskill fiskevat ten avsevärt försvåras. Ersättning skall främst ulgå i pengar men kan även, om det befinns lämpligt, utgå i form av bidrag för fiskevårdsålgärder eller åtgärder som främjar frilidsfisket. Lagförslaget utgår från att den enskilde fiskevattenägaren hos gör anspråk på ersätt ning. Man förutsätter också alt den sökande själv kan visa atl en verklig skada föreligger. Bevisbördan ligger således hos den enskilde. Länsstyrel sen anser del vara orimligt att begära atl en enskild fiskevaltenägare, som kanske själv inle bedriver yrkesmässigt fiske, skall kunna visa att en ersätlningsberälUgad försämring av fiskei skett. Endast yrkesfiskare, vilka Prop.1984/85:107 108 för statistik över fångster och för böcker över sin verksamhelsaml fiskevattensägare som mol ersättning upplåtit handredskapsviske tillandra, torde kunna bevisa om sådana skador föreligger. , som avslyrker förslagel i denna del, villistället föreslå, dels atl någon form av inlösen kan ske i områden där frifiskei betydande omfattning kan förvänlas, exempelvis utanför större tätorter, delsatt ersättning - efter ansökan - kan utges med ett generelll belopp för vatje enskillfiskevatten. Om det generelll bestämda beloppet ej täcker skadorna och denenskilde fiskevattenägaren i detta fall kan visa att så är förhållandet, börersättningsregler liknande de nu föreslagna träda i krafl. Frågan omersättningsreglerna bör således ulredas yllerligare. 2.22 i län:Såvitt gäller ersättning kan länsstyelsen i och för sig ansluta sig lill den ipromemorian redovisade uppfattningen att en fiskerättsägare skall styrka atthan lidit ekonomisk skada genom del frisläppta handredskapsfisket för allersättning skall ulgå. Del kan dock ifrågasällas om förutsättningarna förersättning skall sältas sä snävt som skell dvs. "med utgångspunkt i det fakiiskainkomstbortfall som den enskilde fiskerätlsägaren får vidkännas till följd av etlfrisläppande av handredskapsfisket". (sid 24). Om ett frilt handredskapsfiskemedför annan påvisbar skada på enskild fastighet, genom nedskräpning, vägslilageosv., bör även detta kunna berättiga till ersättning. 2.23 i län:Förslaget till lag om ersättning för intrång i enskild fiskerätt anser länsstyelsenvara väl genomarbetat. Sex av ledamöterna i i (, , , . och )reserverar sig och anför: Förslagel lill lag om ersättning för intrång ienskild fiskerätt anser vi bör omarbetas så att fiskerättsinnehavare ges skäligersättning för värdet av mistad fiskerätt vid inlösen. 2.24 i : Tvångsvis ianspråktagandeav mark eller vattenområde får inle ske ulan slöd av lag. Regeringsformen anger atl varje medborgare är tillförsäkrad rätt lill ersällning för förlusten då hans egendom las i anspråk på olika sätt. främsl då genom exproprialion. Enligt naturvårdslagstiftningen kan en fastighetsägaretvingas atl låla en inskränkning i rätten alt förfoga över fastigheten ellerall anordningar eller åtgärder vidtas med syfte atl göra elt reservattillgängligt för allmänheten. Dessa begränsningar, som i och för sig kan leda lillalt ersättning utges, är enligt förarbetena till regeringsformen dock inte attbetrakta som med exproprialion likställda ingrepp. Vid en jämförelse med de nu redovisade rådighetsinskränkningarnaframstår det enligt som helt klart alt inle heller det ingrepp iägandet som det fria handredskapsfisket medför kan jämställas med sådan 1984/85:107 109 tvångsavhändelse som grundar ersättning enligt expropriationsrätlsligaregler. delar således uppfattningen i promemorian om att någonsjälvklar rätt till ersättning inte kan anses föreligga på grund avfrisläppandet av det fria handredskapsfisket men atl rätt lill ersättning bör utgånär pågående utnyttjande av enskilt för fiske avsevärt försvåras. Moldenna bakgrund framsiår det som naturligt att ersättning normalt skalluppskattas med uigångspunkt från ett faktiskt inkomstbortfall som den enskildefiskerättsinnehavaren får vidkännas och som föreslås i promemorian. Medhänvisning till vad som anförts ovan under 1.24 är dock av denåsikten att även vissa ölägenheter till följd av en kraftig anhopning avfiskande bör kunna berättiga tili ersättning i en eller annan form, l. ex.bidrag till serviceanläggningar, parkeringsplatser, vägar o. d. 2.25 i : Promemorieförslagetutgår från att endast fiskerättshavare som har utnyttjat sin fiskerätt skallkunna erhålla ersättning för det intrång som etl fritt handredskapsfiske kanmedföra. Intrånget anses inte vara av expropriativ nalur. I stället liknasintrånget med de rådighetsinskränkningar som kan förekomma enligt nalurvårdslagen.Enligt denna lag kan ersällning utgå om pågående markanvändning avsevärtförsvåras. Ersättningen lill fiskerättshavaren skulle därför begränsas tilldet intrång som medför alt pågående utnyttjande av enskilt vatten för fiskeavsevärt försvåras. Enligt bedömning finns en avgörande skillnadmellan de båda slagen av intrång. Ett förordnande enligt naturvårdslageninnebär inte att fastighetens naluraprodukter kan las i anspråk av någon annanän fastighetsägaren. Förordnandet innebär i stället som regel attfaslighels-ägaren betages möjligheten att fritt förfoga över fastigheten. Ettfritt handredskapsfiske enligt förslaget betyder däremol alt faslighetens naturiigaavkastning kan tillgodogöras av allmänheten, dvs. allmänheten erhåller en formav nyttjanderätt till fastigheten. Enligt uppfallning är del medell sådani synsätt naturligare att jämföra intrånget med expropriation ellerannan ivångsupplåtelse. Denna uppfatlning synes också ha intagits av 1973 årsfiskevattensutredning i belänkandel Fiska på frilid (SOU 1978:75). Skulle emellertid de föreslagna ersättningsreglerna antasav bör kravet på ersättningsgill skada inie sättas för högl.Länsstyrelsen kan inte dela den uppfattning som framförs i promemorian (sid 29)alt elt ikomsibortfall som endasl uppgår lill några lusen kronor inie skulleberättiga lill ersällning. En kapilalisering av exempelvis /år i 20år efler6% motsvaras av . Såvitt känner till finns del inga fiskekortsområdeni eller . Däremot kan del, om än i ringa omfattning, förekomma ularrenderingav fiskerätt på enskilt vatten. Sex av ledamöterna i i (,Eksell, 1984/85:107 110 ,, och ) reserverar sig och ansluter sig i fråga omersättningsprinciperna till förslagel i promemorian. 2.26 i län:Enligt de ersättningsprinciper som anges i promemorian skall kortfiskeupplålareersättas för de förluster som åsamkas honom i samband med att handredskapsfisketsläpps fritt. Som underlag för beräkningar av förhållandel mellan intäkter ochomkostnader för kortfiskeupplålare har man bl. a. hänvisal till omkostnader föradministrationen av länsfiskekortet i . Enligt länsstyielsens bedömningförefaller omkostnaderna för ifrågavarande länsfiskekort onödigt stora. För deflesta privata kortfiskeupplålare ligger sannolikl denna kostnad avintäkterna. Administrationen sköts i de flesta fall ideellt och kostnadernahålls även i övrigt på en låg nivå. Summan .av nettoinkomsterna av kortfiskeupplåtelserlorde därför uppgå lill elt större belopp än vad som beräknas i promemorian.Enligt mening bör om förslaget genomförs - inte någon nedregräns finnas för ersättningar lill kortfiskeupplålare. Åven om vissa belopp kananses små i del lotala sammanhanget kan de vara av betydelse för den enskilde upplålaren.I vatlenmål tillämpas exempelvis inle någon nedre gräns för ersättningar. Enviss schablonisering kan emellertid vara nödvändig. Sammanlaget får dockersättningsprinciperna anses rimliga. 2.27 i län: Ipromemorian konstateras att den fiske-rättsägare som utnyttjar sitt fiskevattenför husbehovsfiske eller som fritidsnöje inle åsamkas någon sådan skada, somberättigar lill ersättning. Enligt mening är detta atl tolkanaturvårdslagens ersättningsregler väl fritt och generellt. Konstaterandet ärsäkert rikligt i många fall. Men i sådana vatten, där fisket är särskiltgivande, kan elt fritt handredskapsfiske begränsa fiskevattensägarensmöjligheter atl ulnyttja det fiske som hör lill fastigheten. De föreslagnaersättningsreglerna kan leda lill all fiskerällsägare i vissa fall måsle tålaintrång ulan ersättning i en omfattning, som avviker från gällande räll iliknande siluationer. anser därför att ersättningsreglernaenligt nalurvårdslagen bör Ull-lämpas ulan inskränkande tolkningar. Enligtförslaget till lag om ersättning för intrång i enskild fiskerätt skall anspråkpå ersällning framställas före utgången av . Med hänsyn till alt det ipromemorian anges att lokala föreskrifter kan meddelas eller fiskevårdande ålgärderkan sättas in i stället för att ersättning ulgår, kan en definitivlidsangivelse medföra rättsförlust för en fiskerättsinnehavare. Ett beslut omlokala föreskrifier eller om fiskevårdande ålgärder kan ändras ulan fiskerätlsinnehavarensmedgivande. Om delta sker efler , kommer han enligt förslagel inle altkunna få ersättning. En anpassning till en sådan situation bör därför ske. Prop.1984/85:107 111 2.28 i : Ett frisläppande avhandredskapsfisket får bland annat lill följd alt innehavare av enskildfiskerätt blir skyldiga att tåla atl allmänheten fiskar med sådana redskap påderas vatten. Av betydelse i sammanhanget är givetvis frågan om och i vad mån fiskerätlsägarenskall vara beräuigad lill ersällning för de ingrepp i den enskilda fiskerättensom frisläppandet kan innebära. Enligt 2 kap 18 § RF är varje medborgaretillförsäkrad rätt till ersättning för föriusten dä hans egendom tas i anspråkgenom exproprialion eller annal sådant förfogande. Regeln är lillämplig endastvid ingrepp av expropriativ nalur i äganderätt och liknande rättigheter. Dengrundlagsfästa ersättningsrätten omfattar däremol inle andra inskränkningar ien ägares rådighel. Ulredningsförsla-get anger att de inskränkningar i enskild fiskeräiisom kan bli akluella inte är alt betrakta som sådana ingrepp av expropriativnatur som avses i nämnda lagrum. Ulredningen konstaterar vidare atl gränsenmellan tvångsavhändelser och lålighelsinskränkningar i allmänt intresse kanvara svår alt dra. Till slöd för uppfattningen alt inskränkningen i denenskilda fiskerätten endast är av rådigheiskaraklär konstateras atl fiskevaitenägarnainte fråntas någon rätt vilket har sin grund i att de har kvar rätten attfiska med handredskap i egel vatien. Enligt mening kvarstårhärvid endast samma rätl för sakägaren i vad avser handredskapsfiske som gällerför alla svenska medborgare. Den exklusiva rätt lill handredskapsfiske ochrätten att tillgodogöra sig avkastningen från fasligheten går föriorad. Ulredningenhar vidare jämställt elt faktiskt utnyttjande av enskild fiskerätt med pågåendemarkanvändning i naturvårdslagens mening och anknutit lill naturvårdslagensregler avseende inlrångsersältning. Jämförelsen är behäftad med allvarligabrister eflersom inträngsersätiningen avser att kompensera inskräkningar ifastighets nyttjande medan föreliggande förslag avser rätt att tillgodogöra sigen form av avkastning från fasUghel. Del saknar i och för sig betydelse för ersättningfråganhur åtgärden atl inskränka den enskilda fiskerätten skall betecknas. 1 sak fårde föreslagna åtgärderna anses vara av expropriativ nalur eftersom en funktion,fiskerätten, som tillsammans med värdel av övriga funktioner ingår ifastighetens totala värde, tvångsvis frånhänds ägaren. Full kompensalion skall,i likhet med vad gäller vid rätligheisexpropriaiion, därför lämnas lill defiskerättsägare som lider ekonomisk skada av åtgärderna. 1 vad avser de ersäitningsberäliigade kategoriernafiskerättsinnehavare kan påpekas au i samarrenderar yrkesfiskare och fritidsfiskeor-ganisalionerslora fiskevallen som utnyttjas gemensaml. Bortfaller arrendet med den enaparlen kommer sannolikt yrkesfiskarnas arrendeavgifter alt höjas avsevärtvilket skulle medföra negaliva effekler på yrkesfiskets utvecklingsmöjligheter,öm handredskapsfiske upplåts på sätl utredningen föreslagil kan faslighelsägareoch fiskeräUsägare, som tillhandahåller service ål fritidsfiskare i formav upplåtelse av vägar, parkeringsplatser. 1984/85:107 112 båtar och bryggor förväntas till en del upphöra med denna verksamhel.Eftersom dessa former av service ofta är en förutsättning för fisketsbedrivande bör kostnaden härför täckas av de medel som influtit i form avfiskevårdsavgifter. 2.32 : Förbundsstyrelsen ansluler sig lillden uppfallning som redovisas i promemorian om alt allmänintresset motiverar atlfiskevattensägarna bör tåla etl visst intrång när vattnen släpps fria men all ersällningbör utgå när ägaren lider avsevärd skada i pågående nyttjande av fiskevatten. De fiskerällsägare som i första hand kan komma i fråga förräll lill ersällning är enskilda fiskevatlensägare som upplåter handredskapsfisketill andra. Inkomstbortfall drabbar också t.ex. primärkomnuner och landstingsom av rekreationspoliiiska moliv upplåter handredskapsfiske. Förbundsstyrelsenaccepterar förslaget att de senare inte skall kunna få ersättning p. g. a. atl handredskapsfisketsläpps fritt. Styrelsen anser emellertid all denna princip också skall gällaför andra juridiska personer. Rälten lill skadeersättning bör enligtförbundsstyrelsen således begränsas lill fysiska personer och avse styrktbortfall av inkomsler av väsentlig betydelse för den enskildes ekonomi. Ipromemorian föreslagna ersäit-ningsgrunder bör därför ytterligare preciseras. Åtta av ledamöterna i landstingsförbundets styrelse(, , Henstrand, Högemark, , Leuchovius, Roselloch Torfgård) reserverar sig och anför: har fattat ett principbeslutatt släppa handredskapsfisket fritt längs återstående kustområden och de storasjöarna. Beslutet är omstritt, och har väckt kraftig reaktion hos den bofastabefolkningen och fiskevatlenägarna i de berörda regionerna. 1 den nu aktuella departementspromemorian föreslås altdagens fiskerällsägare inte skall ersättas enligt normallförekommande ersättningsregler för intrånget i deras äganderätt. Ersättningföreslås endasl utgå för den skada som nuvarande ägare kan anses lida för atlhan inle längre kan nyttja vattnen för fiskekortsförsäljning på sätt som hankan visa atl han gjort. Den ekonomiska situationen för byalag eller samfälligheterhar inle berörts. Kommuner och landsting som är fiskevaltenägare föreslåsöver huvud taget inte få någon ersättning alls för den förlorade rätten. fritt fiske medför utan tvekan stort intrång för denbofasta befolkningen och fiskevatlenägarna i de berörda områdena. Del finns enuppenbar risk alt möjligheterna all bedriva ell yrkesfiske kraftigt beskärs.Mot denna bekgrund måste ersättningsreglerna noggrant övervägas. Olika formerav fiskevattenägare måste behandlas lika. Vi anser del vara orimligt att begäraatl en enskild fiskevattenägare, som kanske själv inte bedriver yrkesmässigtfiske, skall kunna visa att en ersättningberättigad försämring 1984/85:107 113 Vi avslyrker därför föreliggande förslag och efteriyser ettförslag som beaklar ovanstående synpunkler. 2.33Lantbrukarnas riksförbund: Rätl till ersättning har enligt promemorianyrkesfiskare, den som fiskar lill husbehov eller som elt fritidsnöje saml fiskerällsägaresom upplåler handredskapsfiske lill andra. Av dessa kategorier anses endast desistnämnda åsamkas någon nämnvärd skada och kunna påräkna någon ersättning. Detlaär enligt förbunden en felaktig uppfattning. I områden där yrkesfiske normaltbedrivs efter de fiskarter som handredskapsfisket i hög grad är inriktat på, t.ex.gädda, gös och abborre, kommer yrkesfisket att få vidkännas förluster. Dessafiskslag växlar i betydelse för yrkesfisket både inom regionen och mellan olikaår. har strömmingsfisket varil ovanligtgivande och förhållandevis lite Ud har ägnats åt skärgårdsfiskel på andra försportfisket attraktiva arter. Belydelsen av skärgårdsfiskel kommer därför alt öka. Förbundenvill därför bestämt hävda att handredskapsfisket i väsentlig omfattninginkräktar på yrkesfisket. Försök till värdering av detta intrång har som ovansagts gjorts av SOC. Förutsättningenför en levande skärgård är att yrkes- och binäringsfiskel kan bedrivas ostört.Regler som ger garantier för all så kan ske måsle tillskapas. Såvittavser den kategori som fiskar till husbehov eller som ett fritidsnöje kanförbunden inte se all reformen skall, som påslås, kunna medföra någon förmån.Ett allvarligt problem torde, framför allt inom lätorlsre-gioner, blikonkurrenssituationen på attraktiva fiskeplatser. Med andra ord vem skall haföreträde - den som fiskar med stöd av frifiskerätl eller fiskeräUsägare somfiskar exempelvis med nät med stöd av enskild rätt? Vidförsök att bestämma storieken av aktuella ersättningar lill kategorinfiskerättsägare som upplåter handredskapsfisket till andra har man i promemoriananvänt sig av värderingsmaterial som framtagits av av förbunden m.fl. Därvidhar felakiiga slutsatser dragits. Sålunda avser inte etl väsentligt antal avredovisade upplåtelser statligt och kommunalt ägt vatten. Absoluta merpartenav i utredningsmaterialet redovisade upplåtelser är gjorda avfiskevårdsområden, fiskevårdsföreningar och enskilda personer. Omkostnadernaför upplåtelse av kortfiskevatlen har i promemorian beräknats till avintäkterna. Förbunden anser att omkostnaderna är avsevärt mindre. Ipromemorian konstateras utan motivering att viss kapitaliseringsfaktor inteschablonmässigt bör användas. Enligt förbundens mening bör givetvisersättningar för framtida bestående skador kapitaliseras på gängse sätt. I t.ex.vattenmål brukar i de allra flesta fall kapilaliseringsfaktorn sättas till . Detkonstateras i promemorian atl de kommunala fiskeupplåtelserna endast har etl rekrealionspolitisktmotiv. Denna syn är inte riktig. Intäk-8 1984/85. Prop.1984/85:107 114 terna frän fiskevaltnen, exempelvis i Slockholms lan.möjliggör heltidsanställning för två personer samt fiskevårdsiitgärdcr för ca250000kr. Om reformen genomfors kommer fritidsfisket i länet attförsämras genom förlusten av tvä personers heltidsarbete inom fiskesekiorn samtbortfallet av medel för fiskevård. Sammantaget innebär ;illtsä kostnadsberäkningen i promemorianen grov underskattning av toialbeloppet. Enligt förbundens uppfattning skallvid ianspråktagande av enskild fiskerätt ersättning utgå till samtliga fiskerättsägare.De av förbunden m.fi. i tidigare skrivelse redovisade kostnaderna får däiföranses vara realistiska. Som jämförelse kan man fundera över det värde som handredskapsfisketrepresenterar. Elt mått på detta kan erhållas om man beaktar intäkterna från fiskevårdsavgifien.Den kalkylerade intäkten därav utgör 19 - /år beroende av avgiftensstorlek (50 - ). Handredskapsfiskel kan därtör anses motsvara ett motdenna intäkt svarande värde. Används i promemorian angivna omkostnadsavdraget50%. ger delta eli neiio av 9.5 - /år, kapilaliseral efter , 237.5 - 475Mkr. 2.35 Svenska kuinmunfurbundet: Frisläppandet av handredskapsfisketinnebär en viss inskränkning av nuvarande fiskevattenägares rätt lill fiske.Styrelsen ansluter sig till den uppfattning som redovisas i promemorian attallmänintresset motiverar att fiskevattenägarna bör tåla ett visst intrång närvattnen släpps fria. och atl ersättning bör utgå endast när ägaren lideravsevärd skada i pågående nyttjande av fiskevatten. När frågan om rätt tillersättning skall avgöras bör hänsyn tas till att frisläppandet av handredskapsfisketockså kan leda lill koslnader för åtgärder på hmd för t.ex. parkeringsplatseroch ökal vägunderhåll. Allmänintresset motiverar emellertid också attgenomförandet kan ske med administrativa insatser som kan anses rimliga iförhållande till de ersättningsbelopp som kan komma i fråga. Bruttointäkterna för fiskekortsförsäljning ocharrendeupplåtelse beräknas till . Summan av ersättningarför att införa fritt handredskapsfiske kommer emellertid att uppgä tillavsevårt lägre belopp. Adminisiraiionen av fiskekortsförsäljningen skall avr.iknasliksom de belopp som inte är så stora atl ersättning kan bli aktuell. Mol den bakgrunden är del angelägel all mer konkretklarlägga i vilka fall ersättning kan komma i fråga för all undvika ett stortantal framställningar som kräver handläggning men som resulterar i avslag. Omså inle sker är del risk för atl koslnaderna för all genomföra reformen kommeralt överstiga de ersättningsbelopp som kommer all ulgå. Dessa cmödiga kostnaderkommer all minska möjlighelerna all effektivt slödja fritidsfisket. 1 promemorian föreslås att kommuner och landsting inleskall få ersättning för skada på grund av det utökade fria fisket. Styrelsenaccepterar denna begränsning som en konsekvens av att den godtagit principen omalt ersättning skall ulgå endasl när ägaren lider avsevärd skada. Prop.1984/85:107 115 Enligt promemorian är del inle möjligl att bestämma beloppi absoluta eller relativa tal som grundar rätt till ersättning utan frågan mästebedömas frånfall tili fall. Enligt styrelsens uppfatlning är det emellertid nödvändigl altnärmare precisera ersällningsgrunderna. I annat fall är det risk for att flertalet fiskevattenägare kommer attbegära ersättning för att få en prövning av det enskilda fallet.