prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Deåtgärder som föreslås syftar dock till att förstärka det samladeinvasionsförsvaret saml försvarets förmåga att på etl trovärdigt sätt stödjaden svenska säkerhetspolitiken. Möjliga samverkansformermed civila myndigheter kommer att studeras i det fortsatta arbetet ochredovisas till regeringen i särskildordning. Inom området forskning,försök och utveckling kommer överbefälhavaren att ge berörda myndigheter iuppdrag att utarbeta planer för priorilerade åtgärder i närtid. Kränkningar av svenskt territorium kan aldrigaccepteras. Trovärdigheten för våralliansfria politik syftande till neutralitet i krig grundläggs i fred. Vårtmilitära försvar skall redan i fred genom sin styrka och sitt agerande bidralill omvärldens respekt för vår förmåga och vilja all försvara vårt territoriumoch våra vitala intressen. Det kan mot dennabakgrund oberoende av bakomliggande motiv aldrig accepteras att främmandestridskrafter uppträder på svenskt territorium i strid med våratillträdesbestämmelser. Ubåtsskyddsåtgärderna måste ges ett innehåll som inärtid säkerställer respekt för och tilltro lill vår vilja och förmåga alt slåvakt om våra säkerhetspolitiska intressen. Som jag har angett iavsnitt 3 angående säkerhetspolitiska överväganden kräver respekten för vårsäkerhetspolitiska linje att vi redan i fredstid ingriper med största fasthetmot kränkningar av vårt territorium. Det är vår bestämda föresats att med allatill buds stående medel hävda territoriella integritet. Regeringenkommer inte att tveka att ingripa mot den eller dem som kan komma att kränkasvenskt territorium. Målet är och förblir alt förmå främmande makter att avståfrån kränkningar, under fred såväl som under krig då är neutralt. Det är enligt min meningsärskilt angelägel att motverka sådan främmande illegal undervattensverksamhetsom kan försvaga totalförsvarets förmåga att verka under neutralitet och ikrig. Därvid måste särskild uppmärksamhet ägnas våra viktigaste kustområden. Jag finner det viktigt,utifrån dessa överväganden, att åtgärder för alt förbättra ubåtsskyddet snabbtvidtas. fattade beslut kommer att 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 55 medföra en betydande förstärkning. Jag anserdock att osäkerheten om nu föreslagna ubåtsskyddsåtgärders effekt i förhållandetill kostnaderna och den framtida omfattningen och karaktären av främmandeillegal undervattensverksamhet på svenskt område gör att det inte är möjligtatl binda sig för en långsiktig avvägning mellan ubåtsskydd och andrafunktioner inom försvaret. Enligt min mening kan denplan som överbefälhavaren nu har redovisat i sina huvuddrag ligga till gmnd förplaneringen av ubåtsskyddsverksamhe-len på kort sikt. Jag finner det särskiltangelägel all förmågan lill spaning och övervakning ges hög prioritet samt attresurserna i övrigl för ubåtsskyddsverksamhet vidareutvecklas. Jag utgår vidarefrån att planen kommer att revideras i takt med atl forskning och utveckling,fortsatt ubåtsskyddsverksamhet m.m. ger ökade kunskaper om hur ubåtsskyddetbäst bör utformas. Jag delar överbefälhavarens bedömning att det inte är möjligtall nu klarlägga vilka ubåtsskyddsresurser som kommer att erfordras föratt uppnå en tillräckligt avhållande förmåga. försvarskommittésförslag bör vara utgångspunkter för en bedömning av det långsiktiga behovet avresurser för ubåtsskydd. Jag förutsätter att försvarskommittén även bedömervilka resurser som bör inriktas mot ubåtsskydd i relation till andrafunktioner inom försvaret. En viktig grund förfortsatta ställningstaganden inom ubåtsskyddet kommer att utgöras av framtidaforskningsrön. Forskningen kring nya upptäcktsmetoder och vapen bör därförenligt min mening prioriteras i närtid. Enligt min mening börslutlig ställning till utbildningssystemet inom marinen tas i samband med 1987års försvarsbeslut, då den långsiktiga inriktningen av ubåtsskyddel harstuderats yllerligare. Ubåtsskyddel tillförs dock successivt ny materiel.Enligt min mening är det angeläget all utbildningen av personal för de nyasystemen och den nya materielen bedrivs med en sådan ambitionsnivå attmaterielens operativa tillgänglighet inle fördröjs av utbildningsskäl. Överbefälhavarenkonstaterar atl gällande personal- och värnpliktsramar för marinen inte ärdimensionerade för den utökade freds- och krigsorganisatoriska verksamhet somubåtsskyddel innebär. Överbefälhavaren föreslår att behovet av personaltillgodoses genom att personalramen successivt fram till /92utökas med . Mot detta ökade behov måste dock vägas ytterligaremöjliga rationaliseringar och uppgiftsförändringar inom marinen i övrigt. Bl.a.måste förslagen från befälsbehovsutredningen om det långsikliga behovet avbefäl i krigs- och fredsorganisafionen beaktas. Jag är därför inte nu bereddatt ta ställning till den utökning av yrkesofficerare inom marinen som framgårav överbefälhavarens planering. Jag anser i likhet medöverbefälhavaren, all ubåtsskyddsverksamheten bör ledas inom ramen förförsvarsmaktens ordinarie ledningssystem. En av cheferna på lägre regional nivåbör, beroende på lägel i varje särskilt Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 56 fall, av militärbefälhavaren utses att med befalsrättansvara för samordning avubåtsskyddet. Överbefälhavarenhar även i uppdrag att studera vissa frågor som inte behandlats iöverbefälhavarens plan, bl. a. samverkan mellan militära och civila myndigheter,säkerhets- och sekretessfrågor inom ubåtsskyddet, informationsfrågormellan myndigheter och gentemot allmänheten. Dessa frågor kommer attredovisas för regeringen . Med hänvisning tillvad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bereder tillfälle atlta del av vad jag har anfört om ubåtsskydd. Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 57 I enlighet medriksdagens beslut (prop. 1981/82; 102 bil. 2, FöU 18, rskr 374) omriktlinjer för utveckling och anskaffning av JAS-systemet skall regeringen ianslutning till budgetpropositionen orientera om läget inom JAS-projektet.Grunden för JAS-projek-tets värdering är riksdagsbeslutet om riktlinjer förJAS-projektet fram (prop. 1982/83:119, FöU 9, rskr 271). Ipropositionen om det militära försvarets fortsatta utveckling, m.m. (prop. 1983/84:112, FöU 20, rskr 348)redovisades läget inom efter den första projekt värderingen. Överbefälhavaren har med underlag från chefen för flygvapnet och försvarets materielverklämnat en rapport till regeringen omläget inom för tiden fram till den 1 juh 1984. 5.5.2 De ekonomiska förutsättningarna för projektet I enlighet medriksdagens beslut (prop. 1982/83; 119, FöU 9, rskr 271) ärplaneringsramen för projektet fram . i prislägetfebruari 1981. följer vidare samma regler för priskompensationsom all annan materiel inom försvarsmakten. Enligt beslut undervåren 1984 om det militära försvarets fortsatta utveckling m. m. 1983/84:112,FöU 20, rskr 348) skall den militära ramen ökas med 600 milj. kr. i prislägetfebmari 1983 för att bl. a. kompensera försvaret för den kraftiga ökning av vissaväxelkurser, särskilt kursen pådollar, som har skett försvarsbeslut. Överbefälhavarenanger i sin rapport att planeringsramen för JAS-projektet inkl.prisreserver enligt gällande beräkningsmetoder uppgår till . iprisläget febmari 1984. Överbefälhavaren anför vidare alt planeringen förJAS-projektet i likhet med övrig planering ulgår från en dollarkurs om 8:00kr. De av överbefälhavaren presenterade kostnaderna för JAS-projektetberäknas uppgå till . i prisläget febmari 1984. Dessakostnader utgår från en planeringsram för projektet som i prisläget februari1981 är 800 milj. kr. större än den ram som har fastställt.Överbefälhavaren har fått i uppgift att lämna förslag till åtgärder för att reducerakostnaderna med motsvarande belopp samt övriga nödvändigaanpassningsåtgärder. 1983/84; 112, efter den första projektvärderingen, redovisades exempel pååtgärder som kan vidtas för atl anpassaprojektet fill den fastställda planeringsramen. I likhet med överbefälhavaren anser jag att beslut inte ännu behöverfattas om sådana åtgärder. 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 58 5.5.3 Teknisk värdering av projektet I överbefälhavarensrapport redovisar den tekniska värderingenav projektet. Rapporten bygger på ett slort antal granskningar av deltekniska underiagel för utvecklingsarbetet och visar sammanfattningsvis atlJAS-projektet i stort följer uppgjorda planer samt all avseddaflygtekniska prestanda i allt väsentligt kan uppnås. Flygplanets yttregeometri har fastställts. Vindtunnelprov har genomförts med gottresultat. Preliminära beräkningar av flygplanets flygegenskaper ärtillfredsställande. Flygplanets vikt överstiger f n. något specifi-kafionskraven. Ett speciellt program föratt minska vikten har därför påbörjats. Arbetet med motorn(RM 12) fortsätter enligt plan. Fågelkollisionsprov med modifierad fläkthar genomförts med gott resultat. påbörjades prov medden första RM 12-motorn. Uppmätta värden från proven är i vissa avseendenbättre än vad motorspecifikationen kräver. En viss ökning avleveranstiderna för elektronikkomponenter kan konstateras. Industrinförsöker motverka detta genom att söka alternativa leverantörer. Gemensammarutiner för kvalitetsstyrning av programvara har tagits fram. Underieverantörerhar valts till nästan samtliga i flygplanet ingående delsystem. Detaljtillverkning förprovföremål har påbörjats. Kontrakte-radedirektleverantörer följer i alll väsentligt uppgjorda planer. I den föregåenderedovisningen (prop. 1983/84:112) konstaterades bl. a. en viss försening avprojektet. Jag framhöll därvid att det är väsentligt att Industrigmppen JAS (IGJAS) ökar sina ansträngningar för att återta de inträffade förseningarna. Avöverbefälhavarens rapport framgår dock att projektet ytterligare har försenatsnågot. Överbefälhavaren framhåller, att kraftfulla åtgärder måste vidtas föratt återta förseningarna. Även jag vill kraftigt understryka behovet av att projektet återförstill den fastställda tidsplanen. Jag fömtsätter också att försvaretsmaterielverk noga följer industrins ansträngningar i detta avseende. En forceringav arbetet får emellertid inte medföra att den tekniska målsättningeneftersatts. Beträffandeprogrammet för beväpning av flygplan JAS 39 redovisas i rapporten vissasvårigheter att uppnå en väl avvägd integration för vissa planerade vapen.För några av vapenalternativen saknas nämligen f.n. erforderliga dataför integrationsarbetet. Jag vill erinra om att förseningar och förändringar i integrationsarbetet kan kommaatt medföra ökade kostnader inomJAS-programmet. Jag utgår från att staber och myndigheter noga beaktar detta i planeringen för beväpning avflygplanet. Jag konstaterar motbakgmnd av det presenterade underlaget att projektet i stort följeruppgjorda planer om än med vissa förseningar. Beträffande de tekniska problemsom här har redovisats delar jag överbefälhavarens, chefens för flygvapnet ochförsvarets materielverks bedömning att dessa i 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 59 huvudsak är av normal omfattning för det tidsskede ivilket projektet nu befinner sig. För vapenprogrammet krävs dock enmålmedveten satsning av staber och myndigheter så atl underlag förintegralionsarbetet kan tas fram . Det är härvid väsenlligl atl inom ramen fördetta arbete alternativa lösningar för den planerade beväpningen noga prövasoch värderas. 5.5.4 Vissa industripolitiska aspekter på projektet Av de 800 nyaarbetstillfällen som utlovades fram lill av företagen (IG JAS) i samband med JAS-beslutet har, enligt den årsrapport som är överlämnad till min kollega i industridepartementet, ca 320 hittillsinrättats. Totalt har beslut fatlats om 870 nya arbetstillfällen, varav ca 560skall tillkomma genom att arbetsuppgifter förs från utlandet till . Investeringar pågår för bl. a. dessa. I början av 1985kommer en ny bilglasfabrik, med 45 arbetstillfällen, att inleda sinverksamhet i . Vidare har i datorprogramverksamhetpåbörjats i ett nytt förelag som skall ge sysselsättning ål ca 50 personer. I övrigt har avtalslutits om industriell samverkan och en rad nya kontakter etableratsmellan svenska företag och utländska underleverantörer till IG JAS. Dessa avtal och kontakterkommer all leda fill framtida samarbete och exportaffärer. Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört om . Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 60 5.6Vissa frågor rörande försvarsindustrin Överbefälhavarenframhåller i sin programplan för det militära försvaret för perioden1985/86-1989/90 att förmågan att inom landet utveckla, tillverka och underhållaförsvarsmateriel har stor betydelse för vår säkerhetspolitiska trovärdighet.Tillgången till en kvalificerad svensk försvarsindustri gör detmöjligt att utforma förband och system med särskild hänsyn fill våraförsvarsbetingelser. Trots stark utländsk konkurrens har beställningarna till övervägande del kontrakteratshos svensk industri. Överbefälhavarenbedömer att det ekonomiska utrymmet för nya materielbeställningar inomförsvaret är litet. Detta försvårar för svensk industri att behålla bredden påförsvarsmaterielproduktionen. Orsaken härtill är det förändrade ekonomiska utrymmet för försvaret sedan slutet av1960-ta-let i kombination med allt dyrare teknik. Materielens livslängd ökar.Dessutom förlängs livslängden avekonomiska skäl i stället för att ny materiel anskaffas. Detta medför att förflyter mellananskaffningsfillfäl-lena. Konkurrenssituationen för svensk industri försvårasdärmed. Den internationellahandeln med teknik har ökat i omfattning. Denna handel har i ökande grad kommit attintegreras med utrikes- och säkerhetspolitiken och omges med olikarestriktioner. Beträffande vissa komponenter och delsystem kommer vi i högregrad att bli beroende av den internationella marknaden. Att kunna värdera möjhgheterna tilloch betydelsen av framtidatekniköverföring tekniskt, ekonomiskt, säkerhetspolitiskt -innebär därför delvis nya och ökade krav på såvälförsvarssektorns myndigheter som på industrin. I de fall därinhemsk kapacitet för utveckling och produktion av försvarsmateriel ärsärskilt angelägen har planeringen, med beaktande av försvarsmaktensbehov, därför så långt möjligt tidsmässigt anpassats till företagens aktuella beläggningssituation.Sålunda har t. ex. beställningar tillvarvsindustrin tidigarelagis och leveranstakten av granater minskats för attbättre passa industrins behov av kontinuerlig produktion och leveranser avbandvagnar förändrats för att medge export. Överbefälhavarenframhåller att robotindustrin har fått beställningar för att säkerställaviss kompetens. Överbefälhavaren kommer att i särskild ordning till regeringenredovisa beslutsunderlag avseende fortsatt robotanskaffning och de åtgärder,som överbefälhavaren anser erfordras för att säkerställa en lämplig inhemskkompetens inom detta område. Inom området elektronik och telematerielfår den allmänt sett minskandematerielanskaffningen för merparten av företag med bred inrikining inte några stora konsekvenser. För vissa företagmed smal flygelektronisk Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 61 inriktning blir neddragningarna mer kännbara och kansnabbt medföra allvarliga problem. Enligt överbefälhavaren bör dock pågående utredningar inom bl. a.informationsteknologi- och mikroelektronikområdet bidra fill att vinna ökadklarhet om erforderlig framtida kompetens. Överbefälhavarenanger att beställningsvolymen av fartyg och båtar har ökat sedan föregående årsprogramplan genom att kustkorvett 90 tidigarelagis och att transportbåtar till amfibieförbandenanskaffas i en snabbare takt. Däremotminskas beställningarna av fartygsunderhåll redan fr.o.m. budgetåret1985/86. Enligtöverbefälhavaren har vissa insatser gjorts för att behålla en fortsatt och jämn produktionskapacitet inomkmt- och sprängämnesindustrierna. Kraven på produktionen i krig och fredkommer att granskas närmare.Överbefälhavaren anser att nuvarande planering kan innebära en omställningför ammunitionsindustrin . Även om vissaindustrisektorers beläggningssituation till del har kunnat beaklas i planeringen, kan enligt överbefälhavaren en jämn och kontinuerligbeläggning inte garanteras. Försvarsindustrins överlevnadsmöjligheter blir vid en minskad beställningsvolym i hög gradberoende av dess förmåga att anpassa sig till försvarets behov,exportfömtsättningar och civila behov. Till gmnd förinriktningen av den svenska försvarsindustrin ligger försvarsbeslut(prop. 1981/82; 102 bil. 2, FöU 18, rskr 374) med den inriktning somstatsmaktema gav detta beslut (prop. 1982/83:100 bil. 6, FöU 9, rskr 271). För vårsäkerhetspolitiska trovärdighet och för försvarsmaktens utformning är det enligtmin mening väsentligt att kan bedriva forskning samt ha enindustriell kapacitet för att inom landet utveckla, fillverka och underhållaförsvarsmateriel. Svensk försvarsindustri har således betydelse för vårasträvanden att upprätthålla neutraliteten och integriteten. En egenförsvarsindustri ger oss också möjligheter att välja en svensk försvarsprofil, där vi kanutveckla vapensystem som är anpassade till våra särskilda behov ochförhållanden. En inhemsk försvarsindustri ger oss vidare möjligheter att inomvissa områden utveckla och tillverka försvarsmateriel när vi är avskurna frånleveranser från utlandet. All upphandling av försvarsmateriel måste bedömasäven med hänsyn lill dessa faktorer. Det är väsentligtatt i planeringen beakta konsekvenserna för industrin. Jag vill erinra om att 1984 årsförsvarskommitté särskilt skall överväga vilkenframtida omfattning den inhemska kompetensen i fråga om forskning, utveckling och tillverkning förtotalförsvaret bör ha. I anvisningar tillöverbefälhavaren för perspektivplaneringen avseende det militära försvaretsulveckling efter /87 har regeringen 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 62 med utgångspunkt i den militärtekniskautvecklingen närmare angett de områden inom vilka forskning, utveckling ochtillverkning i första hand bör eftersträvas. Jag delar i huvudsaköverbefälhavarens syn på försvarsindustrins fortsatta utveckling. De flesta systemen iförsvaret är beroende av elektronik. För vissa system är elektronikandelen högoch den successiva tekniska förnyelsen avgörande för en godtagbarsystemfunktion. Vapensystemens anpassning till våra speciella förhållandenbygger också på elektroniken. Jag anser mot denna bakgmnd att det är angelägetatl svensk elektronikindustri också har kompetens för att utvecklaoch fillverka viktigare försvarsmateriel eller delar därav och kan göra det ikonkurrens med utlandet. Enligt min mening bör därför möjlighetema för svenskindustri att delta i störte upphandlingar av försvarsmateriel noga övervägas. Det är vidare myckelviktigt att svensk industri har förmågan att utveckla kvalificerade robotareller delsystem till robotar, t.ex. målsökare och styrsystem, som är anpassadeför våra speciella förhållanden. Kostnaderna för utveckling och anskaffning avrobotsystem är emellertid så höga att det kan bli nödvändigt att överväga delsen ökad specialisering vid val av robotar och funktioner inom robotsystemen,dels ett ökat industriellt samarbete inom detta område inom och utom landet.Vid utveckling av robotsystem är det angeläget att likartade behov så långtmöjligt samordnas i robotfamiljer. 1 planeringen för kommande robotsysiem börockså noga studeras möjligheterna att vidareutveckla eller modifiera befinfiigarobotsystem inom försvarsmakten. Jag vill i dettasammanhang nämna frågan om den kommande beväpningen av . Enligtmin mening måste mot bakgmnd av vad jag har sagt svenska alternativ tillbeväpning noga studeras och prövas. En reell handlingsfrihet inför val avbeväpningssystem skall finnas. Underlag för val av beväpning av flygplanetmåste vara tillgängligt senast i samband med försvarsbeslut. Infördetta beslut är det angeläget att berörda svenska försvarsindustrierpresenterar reaUstiska alternativ, som kan utgöra underiag för fortsattutveckling m. m. Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört omförsvarsindustrin. 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 63 5.7Försök med decentraliserad produktionsledning (DEPROL) I propositionen om försvarsmaktenscentrala ledning m.m. (prop. 1978/79:111bil. 3, FöU 25, rskr 331) angav dåvarande chefen för försvarsdepartementet att regeringen avsåg påbörjaförsöksverksamhet under budgetåret1979/80 vid de fem arméförbanden inom Nedre militärområde. Avsiklen var att förbanden skulle fåbetydligt större befogenheter attsjälva bestämma över den interna organisationen, fördelningen av personal, utbildningens uppläggning, vissamaterielinköp och den lokala byggnadsverksamheten. Försöken skulle läggas uppså atl även förband ur marinen och flygvapnet skulle kunna anslutas. Dåvarande departementschefen anfördeockså att antalet handläggare på centralnivå inom försvarsmakten i hög grad skulle komma att minska och att dettaförhållande skulle medföra attåtskiUiga uppgifter måste lösas lokalt. Därigenom skulle besluten kunnafattas snabbare. Detta borde medföra ett ökat ansvarstagande och ett ökat engagemang, vilket i sin tur bordeleda till ökad arbetstillfredsställelseoch effektivitet. Det ökade lokala ansvaret skulle också medföra att möjligheter skulle skapas att förläggatyngdpunkten i personalens medbestämmande till lokal nivå. Regeringen gav den18 ett uppdrag till överbefälhavaren beträffande försökmed decentraliserad ledning av produktionen vid myndigheterna i militärområde. Sedan överbefälhavaren i enlighet meduppdraget givit in en plan för utvidgat försök med decentraliseradproduktionsledning inom Nedre mihtärområde beslöt regeringen den 27mars 1980 om fortsatt utveckling av försvarets ledningssystem - decentraliseradproduktionsledning. I propositionen omorganisationen av försvarsmaktens högre regionala ledning m.m. (prop.1979/80; 135, FöU 15, rskr 318) anförde dåvarande departementschefen bl. a. atten samlad utvärdering av försöken inte skulle vara klar förrän . 5.7.2 Överbefälhavarens utvärdering avförsöksverksamheten Överbefälhavarenredovisade sina erfarenheter av försöksverksamheten där han bl. a.framhöll att DEPROL-försöken varit avvärde för det totala decentraliseringsarbetet, och atl försöken kunde sägas ha verkat som en katalysator, dvs. de |hadegett upphov lill nya ideér och metoder. Vissa resultat i form av ekonomiskavinster och ökad arbetstillfredsställelse hade uppnåtts. De ekonomiskavinsterna var dock svåra Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 64 atl konkretisera på grundval av föreliggande material.Vissa försök pågår fortfarandesom överbefälhavaren avser att återkomma till i kommande årsredovisningar.Försökens påverkan på arbetssättet vid centrala myndigheter hade varit begränsad medan den varit större på regional nivå.Den centrala organisationen hadeockså haft svårt att hantera ett militärområde på ett avvikande sätt.Överbefälhavaren framhöll också att andra faktorer såsom överbefälhavarensfredsorganisationsplan, den nya befälsordningen (NBO), det generellaorganisationsbemyndigandet och verksamhetsförordningen hade påverkatdecentraliseringen inom försvarsmakten i högre grad än försöken med DEPROL.Detta hade medfört att befogenheterna endast i begränsad omfattning var unikaför Nedre militärområde. Överbefälhavaren bedömde att fortsattaförsök inom Nedre Nortlands militärområdeinte skulle komma atl leda till några radikalt nya idéer om decentraliseringsåtgärder. Med hänsyn tillbehovet att med kraft fortsäUa decentraliseringsarbetet inom helaförsvarsmakten föreslog överbefälhavarenatt försöksverksamheten skulle avslutas . Överbefälhavaren framhöll atterfarenheterna från försöken bör tas till vara i det allmännadecentraliseringsarbetet genom att de befogenheter som kan decentraliserasges direkt och övriga befogenheter efter en snabb utvärdering, samt att dekunskaper och erfarenheter som samlats i NedreNortlands militärområde skulle ges spridning. Vidare ansåg överbefälhavarenatt revideringen av anvisningarna för försvarets planerings- och ekonomisystemskulle ske bl.