prop · G803180 · 1984-12-31 00:00:00 — för såväl ensamslående som makargemensamt, omvandlas lill etl individuellt avdrag pä . Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Praktiskt taget samtliga tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälenför mitt förslag; Enligt nuvarande regler i 35 § 3 mom. KL är realisationsvinstpå grund av avyttring av aktier och därmed likställda tillgångar i sin helhetskattepliktig om den skaltskyldige innehaft egendomen mindre än . skattskyldige innehaft egendomen tvä år eller mer, s. k. äldre aklier, är40 % av vinsten vid avyiiringen skatteplik- 1984/85:180 72 Från sammanlagda beloppet av skauepliktigrealisationsvinst på äldre aktier minskat med eventuella reahsalionsföriusterför samma slags aktier fär den skaltskyldige göra avdrag med . För makaroch andra sambeskattade är avdraget gemensamt. För atl fåmed löntagare med smärre aktieinnehav i det förenklade deklarationssyslemetkrävs dels all det nuvarande avdraget individualiseras, dvs. att det inte fårdelas upp mellan makar, dels att eu liknande avdrag införs för vinster påavyttring av korttidsakfier. Genom dessa åtgärder blir det nämligen möjligl förlöntagare med små realisationsvinster att lämna förenklad deklaration.Kommittén har uppskattat atl ytterligare 200000-300000 skattskyldiga kanomfattas av det förenklade deklarationssyslemet om kommitténs förslag i dessadelar genomförs. Åtgärderna innebär också i övrigt en förenkling genom altredovisningen av små vinster vid avyttring av etl fålal aklier, teckningsrätterm. m. kan slopas. I likhet med kommillén anser jag det angeläget att löntagaremed smä vinster på aktieförsäljningar också kan inrymmas i det förenkladedeklarationssystemet. De angivna åtgärderna bör således genomföras. För altuppnå avsedd effekt torde det vara tillräckligt med ett relativt lågt avdragsbeloppför vinster på korttidsakfier. Avdraget bör bestämmas till . Detnuvarande avdraget frän vinster på äldre aktier bör vidare bestämmas till 2000kr. för vaije skattskyldig. För ensamstående liksom för sambeskaitade därendast den ene har aktier innebär detta en minskning av avdraget med ,medan individualiseringen för sambeskattade som båda har aktier innebär enhöjning med samma belopp. Vad jag nu har anfört föreslås komma till utlryck i 35 § 3mom. 3.4 Avdrag för underhåll av icke hemmavarande barn Mitt förslag: Rätlen lill avdrag för underhåll av ickehemmavarande barn behålls. Däremot avskaffas den nuvarande regeln att avdragsyrkandetskall slyrkas med inlyg som skall fogas till deklarationen. Kommitténs förslag: Avdraget slopas. I andra hand lämnasetl förslag som överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Flertalel remissinslanser som yttratsig i denna fråga anser att avdragsrätten bör upphöra först när denna harersatts av någon stödform utanför skattesystemet. Praktiskt tagel samlliga lillslyrkerandra-handsförslagel eller lämnar det ulan erinran. Skälen för mitt förslag: Enligt 46 § 2 mom. 4 KL får denskaltskyldige göra avdrag för belopp som han under beskattningsåret betalat förunderhåll av icke hemmavarande barn . Avdrag medges dock till dessbarnet Prop.1984/85:180 73 fyllt om det genomgår gmndskola, gymnasieskola ellerdärmed jämföriig grundutbildning. Avdrag fär göras med högst . En förutsättning för avdrag är vidare atl den skatlskyldige styrker sitlyrkande med intyg eller annat skriftligt bevis som skall fogas tillsjälvdeklarationen. Antalet skattskyldiga som utnyttjar avdraget har beräknatstill omkring 200000. Detta stora antal och del högl ställda beviskravet innebäratl deklarationsgranskarna mäste ägna förhållandevis myckel tid ål dessayrkanden. Vid taxering vidtog sålunda taxeringsfunkiionärernaålgärder med anledning av avdragsyrkandena i 30000 fall. Förskattemyndigheterna och i slrävandena att förenkla beskattningsreglerna skulledärför ett avskaffande av avdragsrällen vara välkommet. Del finns också merprincipiella skäl som talar för en avveckling av avdraget. Sålunda förordarensamförälderkommiitén i sitt betänkande, (SOU 1983:51) Ensamföräldrarna ochderas barn, att det stöd till barnfamiljerna som ges inom beskaltningssystemelavvecklas lill förmän för stöd i andra former. Enligt kommiltén bör bl.a.ifrågavarande avdragsrält omfördelas till annat stöd, bl.a. förlängt ochförhöjl bidragsförskott, bidrag till resekostnader vid umgänge och ekonomisklslöd till hushåll med ensamboende vårdnadshavare. Som många remissinstanser framhållit är det emellertidinle lämpligt atl slopa avdraget förrän del har klarlagls hur man bör utformaslödel till ensamföräldrarna. Till detta kommer atl etl slopande fär lill följdatt redan fastställda underhållsbidrag kan behöva omprövas, eflersom man vid beräkningenav förmågan atl betala bidrag beaktar den skattelättnad som avdragsmöjlighelenger. Slutsatsen blir därför att avdraget t. v. bör vara kvar och att frågan omett slopande får tas upp i samband med familjepolitiska överväganden. Genom atl i stället slopa intygskravet bör en kraftigminskning ske av de nuvarande olägenheterna med avdraget. Lättnader uppkommerför bäde skattemyndigheterna och de enskilda. Slopandet av iniygskravel innebäratt bevisläget blir delsamma som i fråga om flertalel andra avdrag. Det bör vara tillräckligt att den skaltskyldige ideklarationen anger avdragsbeloppet samt barnets namn och personnummer. Detta innebärdock inle atl han skall vara befriad frän all pä begäran styrka sin rätt lillavdrag pä samma sätt som gäller för de flesta andra avdragsyrkanden. förslag föranleder ändring i 46§ 2 mom. KL. 3.5 Avdrag för nedsatt skatteförmåga Mitt förslag: Avdraget pä gmnd av sjukdomskostnaderbehålls t. v. Prop.1984/85:180 74 Kommitténs förslag: Avdraget på grund av sjukdomskostnaderslopas och ersätts med ett bidragssystem som administreras av de allmännaförsäkringskassorna. Remissinstanserna: 1 stort sett samtliga anser atlavdraget på grund av sjukdomskostnader bör slopas. Skälen för mitt förslag: Reglerna om avdrag för nedsattskatteförmåga på grund av sjukdomskoslnader (50§ 2 mom. andra slycket KL och 9§2 mom. första styckel lagen (1947:576) om slallig inkomstskatt, ,) äravsedda att ge skattelättnader lill flera olika grupper skattskyldiga, bl.a.till handikappade och personer med kroniska sjukdomar. Vid taxeringfick ca 255000 skattskyldiga avdrag pä grund av sjukdomskostnader, varav ca220000 var folkpensionärer som fick extra avdrag också på den grunden atl deuppburit folkpension. Yrkandena om avdrag pä grund av sjukdomskoslnader kräverofta belydande insatser av taxeringsfunktionärerna. Ett yrkande förutsälternämligen inte sällan en närmare utredning från granskarens sida och entämligen ingående prövning av olika förhållanden. RSV har i fråga om 1984 årstaxering ulfärdal anvisningar (RSV Dt 1983: 18) vari anges bl.a. den personkretssom förelrädesvis bör vara berättigad till avdraget, vilka merut-gifter som börbeaklas, vilket beviskrav som bör gälla samt hur avdraget skall beräknas medhänsyn bl. a. till inkomstens storlek och den skallskyldigesförsörjningsbörda. Av anvisningarna framgår bl. a. alt memtgifterna förpersoner som pä grund av sin sjukdom är i behov av särskild kost kan varieramellan 700 och . beroende på sjukdomens art. Detta ger en bild av denuvarande tillämpningssvärigheterna och även av svårigheterna att förenklareglerna genom schabloniseringar. För skatteadministrationen och inte minsl fränförenklingssynpunkt skulle det naturligtvis vara av stort värde om den storagrupp deklaranter som är i behov av stöd med anledning av sjukdomskostnaderkunde få delta utanför beskattningssystemet. Den nuvarande stödformen har genomsitt samband med taxeringen ocksä direkta nackdelar för den enskilde. Enolägenhet är att skatienedsätiningen kommer den skattskyldige till godo iallmänhet först efter debiteringen av den slutliga skatten för taxeringsåret,dvs. ofla i december året efter utgiflsåret. Det är vidare klart atttaxerings-funktionärerna inte är bäst lämpade all göra de bedömningar av socialoch medicinsk karaktär som dessa avdragsyrkanden inte sällan förutsätter. Jag delar därför kommitténs och remissinstansernasuppfattning att avdragsrätten bör avskaffas. En slopad avdragsrält förutsätteremellertid att ifrågavarande personers behov av ekonomiskt slöd kan tillgodosespå ett tillfredsställande sätt. Till gmnd för en förändring måste ligga enkartläggning av de olika stödformer som sjuka och handikappade kan fädel av. En sådan kartläggning pågår f. n. på regeringens uppdrag inom statens Prop.1984/85:180 75 Denna skall vara klar före utgången av juni1985. Jag har av chefen för inhämtat atl han på grundval avkartläggningen avser att överväga vilka åtgärder som behövs för alt dennuvarande skallelindringen skall kunna avskaffas. Del förefaller dock f. n.inte möjligt all förändra stödformerna redan till . Enligt min mening bör det vara möjligl all övergångsvisläla dem som yrkar avdrag för sjukdomskostnader använda den förenkladedeklarationen. De deklarationer som innehåller sädana yrkanden fär behandlasenligt nägon lämplig särruiin. Mitt förslag: Reglerna om existensminimum behälls. Kommitténs förslag: Överensstämmer med mill. Remissinstanserna: Förslagel lämnas i allmänhel utanerinran. Skälen för mitt förslag: Existensminimum beaklas vidbeskallningen på två skilda sätl, nämligen dels genom exlra avdrag vidberäkning av preliminär och slutlig skall, dels genom nedsatt skatteavdrag förkvarstående skatt. Det senare fallet berör endasl den lokala skattemyndighetenoch kronofogdemyndighelen medan del förra hanteras av den lokalaskattemyndigheten och taxeringsnämnden. Reglerna om existensminimum vidtaxeringen finns i 50§ 2 mom. tredje slycket KL med anvisningar och i 9§ 2 mom.försia stycket SIL. I sambandmed 1982 ärs taxering medgavs omkring I 500 skattskyldiga avdrag med stöd avreglerna om existensminimum. Denna ringa förekomst medför atl det inte ärmotiverat att i del här sammanhanget göra en mer ingående bedömning avavdragsreglerna. Det kan emellertid konstaleras att skattemyndigheternas prövningav rätten till avdrag är omständlig och arbetskrävande och att del trots detlaofta förekommer slora avvikelser mellan avdraget vid beräkningen av denpreliminära skatten och avdraget vid laxeringen, till följd varav kvarståendeskatl påförs. Riksdagenhar under föregående uttalat att existensminimireglerna delvis ärföråldrade och atl behov av en översyn föreligger (SkU 1983/84:50, rskr 395).Riksrevisionsverket har därefter i en till regeringen överiämnadrevisionsrapport, Systemel för ekonomisk minimistandard, bl.a behandlatexistensminimistödel och dess samband med socialbidrag. Enligt verkets meningtalar starka skäl för att systemel med existensminimum i samband medtaxeringen bör avskaffas. Detla ger anledning att i ett senare sammanhangåterkomma i den här frågan. Prop.1984/85:180 76 Mitt förslag: De nuvarande reglerna om avdrag förfolkpensionärer pä grund av nedsatt skatleförmåga behålls utom såvitt avser denuppräkningsregel som skall tillämpas när pension ulgäll under endast en del avåret. Kommitténs förslag: Regeln om att man beträffande makarskall beräkna avdraget med hänsyn till värdet av makarnas sammanlagdaförmögenhet slopas. Nya regler införs för värdering av bostadsfastighet somingår i den skatiskyldiges förmögenhet. I övrigl överensslämmer förslaget ihuvudsak med mitl. Remissinstanserna: Meningarna är delade om förslagelangående beräkningen av makars förmögenhel och värdel av bosladsfaslighet.Många efterlyser en närmare belysning av vilka effekler förslagen skulle fä.Förslaget rörande den särskilda uppräkningsregeln lämnas utan erinran. Skälen för mitt förslag: Vid taxering fick nästan1,2 miljoner folkpensionärer avdrag för nedsatt skatteförmåga. Det är såledesen sådan frekvens pä avdraget alt detla mäste kunna omfattas av en förenkladdeklarationsredovisning. En viktig fömtsättning för alt hanteringen av dessaavdragsfall skall bli ralionell är att avdraget kan beräknas maskinellt, ulankompletterande granskning eller andra åtgärder. Redan i daghar granskarna i viss utsträckning ADB-stöd för att beräkna avdraget som - ominle särskilda omsländigheter föranleder annat medges i enlighet med tabellvärdensom RSV fastställer (vid taxering lillämpas RSV:s föreskrifter m. m.RSV Dt 1984; 10). För att förenkla hanteringen av avdragsfallen är deförhållanden som skall beaktas vid beräkningen och som kräver insatserav granskaren av särskilt intresse. Vissa av dessa förhållanden är emellertidsådana att de inle påverkar det förenklade deklarationssystem som föreslås idet här ärendet, eftersom de berörda skattskyldiga ändå inte kan omfattas avsystemet. Sä är fallet i fråga om pensionärer som uppburit sjöinkomst eller sommedgetts investeringsavdrag. Övervägandena bör i stället främst gälla desituationer då den skattskyldige hafl pension under endast en del av året ellerförmögenhet som skall föranleda jämkning av avdraget. Den skattskyldige är enligt författningstexten (50 § 2mom. fjärde stycket KL med anvisningar) berättigad till extra avdrag ominkomsten till inte obetydlig del utgjorts av folkpension. Den omständighetenatt pensionen varit låg till följd av att den inte ulgäll under helabeskattningsåret ulgör dock inte hinder mot avdrag. Avgörande för bedömningenär huruvida pensionen, om den hade utgått , skulle ha utgjort en inteobetydlig 1984/85:180 77 del av inkomsten. RSV har i de nämnda föreskrifterna fördetta fall angett att föreskrifternas tabellvärden bör lillämpas om folkpensionenräknat uppgått till . eller minst en femtedel av densammanräknade inkomsten, dvs. summan av inkomsterna från olika inkomstslag.Vid tidigare taxeringar har beloppet varit . Bestämmelsen om att det beträffande pension som utgåttunder endast en del av året är avgörande vad pensionen skulle ha uppgått tillom den utbetalats medför att avdraget inte i sin helhel kan beräknasmaskinellt. En möjlighel att förenkla hanieringen av dessa fall är att slopa regelnatl folkpensionen skall ha uppgått till minst en femtedel av inkomsten eller6000 kr. och alltså beräkna avdrag så snart en folkpensionsförmån har utgått. En annanmöjlighel är att inte företa nägon omräkning när pensionen har utgått underbara en del av året. Regeln att pensionen skall ha uppgått till minsl 6000 kreller minst en femtedel av den sammanlagda inkomslen görs då absolut. Detta germinskade avdragsmöjligheler för den som inte uppburit pension under helabeskattningsåret. Eftersom del för avdragsrält är tillräckligt att . harerhållits i pension och detta belopp svarar mot mindre än tre månadersoreducerad pension kommer begränsningen dock främsl att gälla skattskyldiga somuppbär pension . Den nackdel som detta innebär fören begränsad krets skattskyldiga uppvägs enligt min mening klart av de fördelarsom erhålls genom att 6000 kronors- och en femtedelsregeln kan iakttasmaskinellt. Någon erinran mot en sådan justering av förutsättningarna föravdrag har inte heller framförts vid remissbehandlingen. Enligt RSV:s föreskrifter bör vid beräkningen av avdragför nedsatt skatteförmåga hänsyn också tas till vissa inte skattepliktigainkomster och förmögenhetslillgångar. Dessa skall därvid räknas med på sammasätt som skallepliktiga inkomster och tillgångar. Av särskilt intresse ärutländska pensioner och utländsk förmögenhet som genom dubbelbeskattningsavtalhar undantagits från beskattning här i landel. Den skattskyldige måste självredovisa dessa eftersom skallemyndigheterna inte på annal sätl får informationom dem. Det finns emellertid inte anledning all i det här sammanhanget föreslåändringar pä dessa punkter. Som jag kommer alt utveckla närmare förordarjag nämligen att skattskyldiga med inkomsler från utlandet eller med utländskaförmögenhetstillgångar inte skall få lämna en förenklad självdeklaration. Folkpensionärens förmögenhetsinnehav skall beaktas vidberäkning av avdrag för nedsatt skatteförmåga. De gällande reglerna föranlederöverväganden i främst två avseenden, nämligen dels i fräga om hänsynstagandettill andra makens förmögenhet, dels vad gäller beräkningen av förmögenhetsvärdetav bosladsfaslighet. Belräffande makar skall pä vardera maken anses belöpahälften av makarnas sammanlagda skattepliktiga förmögenhet. Prop.1984/85:180 78 endast ena maken är folkpensionär. Denna sammanläggning avförmögen-heterna kräver alllid lillgång lill uppgifier från båda makarnasdeklarationer. En övergång till individuell avdragsberäkning såvitt avserförmögenhel skulle därför underlätta granskning- och laxeringsarbetet. Manskulle då också nå överensstämmelse med vad som gäller i fräga om inkomsler.Vid avdragsberäkningen las nämligen ingen hänsyn till de inkomster som andra makenhafl. Den gällande beräkningsgrunden i fråga om förmögenhet infördesemellertid sä sent som vid 1983 ärs laxering pä grundval av förslag fränkommiltén om folkpensionärernas skattelättnader. Denna uttalade i betänkandet(Ds B 1981:7) Folkpensionärernas beskattning atl del renl principiellt voreönskvärt med en individuell beskattning även i detla fall men alt det lillföljd av skalteflyktsrisken inte var lämpligt med en sådan förändring. Medskatlflyklsrisk avsåg kommittén bl. a. att en övergäng lill en individuellprövning kunde ge incitament till formella förmögenhetsöverföringar mellanmakar och leda lill att de i sina deklarationer gjorde en felaklig uppdelningav förmögenheistillgångarna i syfte att fä största möjliga avdrag. Vid den nuföretagna remissbehandlingen har många remissinstanser framhällil alt dessaskäl fortfarande talar emot en individuell prövning. Skälen är också enligt minmening av sådan lyngd alt man inte nu bör göra någon ändring i de nuvarandereglerna om sammanläggning av förmögenheter. Vid beräkningen av förmögenheten beaklas bl. a. värdel avschablonbeskattad villa eller fritidshus enligt särskilda regler. Dessainnebär atl som förmögenhet räknas av skillnaden mellanfastighetens taxeringsvärde och lånat i fastigheten nedlagt kapilal i den mänskillnaden inte uppgår till . Den del av mellanskillnaden somöverstiger . värderas i sin helhel som förmögenhetslillgång. Reglernaskall pä molsvarande sätt tillämpas i fråga om sådan bostadsbyggnad med tillhörandetomt på jordbruksfastighet som används som boslad av den skatlskyldige. Ingår schablonbeskattad faslighet eller jordbruksfastigheti den skatiskyldiges förmögenhel blir beräkningen av det särskildaförmögenhetsvärde som kan komma alt reducera avdraget komplicerad för bådedeklaranter och skattemyndigheter. Förenklade regler på detta område utgördock inte en nödvändig förutsättning för del förenklade deklarationssyslemet.I detta bör det nämligen vara möjligl att beräkna avdraget - som skalltillföras av skattemyndigheterna utan atl den skaltskyldige framställer någotyrkande därom med hjälp av ADB genom alt bl.a. uppgifter om lånat ifastigheten nedlagt kapilal särredovisas och registreras från deklarationsblanketten.Å andra sidan är det önskvärt med regler som är enklare alt lillämpa ochlättare att förstå för de skattskyldiga och som minskar de iröskeleffekter denuvarande bestämmelserna ger. Kommitténs förslag om elt enhetligt, ickeomräknat, förmögenhetsbegrepp där hänsynstagande till bostadsfastighetens delav förmögenhetsmassan görs genom differentiera- Prop.1984/85:180 79 de avtrappningsintervall är ett steg i den riktningen. Manbör dock såsom flera remissinslanser framhåller inle i det här avseendet ändrade gällande reglerna - som f.ö. prövades av kommittén om folkpensionärernasskallelättnader - utan en mer genomgripande översyn än som varit möjlig atlföreta . Mitt förslag: Nuvarande regler om skattereduktionerbehälls. Kommitténs förslag: Skattereduktionen för den som harhemmamake och för den som är ensamslående med hemmavarande barn slopas. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig pädenna punkl anser i allmänhet att etl slopande förutsätter atl del försttillskapas elt annat stödsystem. Skälen för mitt förslag: Skattereduktion utgår f, n. i treformer. Den som laxeras som gift skaltskyldig medges skattereduktion på I 800kr. om andra maken saknar slatligl laxerad inkomst. Om maken har taxeradinkomsl men denna undersliger . utgår skattereduktion med etl reduceratbelopp. Om inkomslen översiiger . ulgår ingen skattereduktion. Den somtaxeras som ogift skattskyldig medges skattereduktion pä . om han den Inovember under beskattningsåret haft hemmavarande barn under 18 är. Den iredjeformen av skattereduktion medges den som har betalat medlemsavgift tillarbetstagarorganisation. Skattereduktionenför fackföreningsavgift behöver inle ändras med anledning av den förenkladesjälvdeklaraiionen. Reduktionen sker nämligen i samband med uppbördsförfarandetulan att vara beroende av uppgifter i deklarationerna. De bådaövriga skattereduktionsformerna som regleras i 2§ 4 mom. UBL är emellerlidutformade sä alt de måsle beaktas vid uppgiftslämnadet i deklarationen och vidtaxeringsarbetet. Vad gäller den s. k. hemmama-kereduktionen måste det sålundabl.a. finnas uppgifl om andra makens bosältningsförhållanden och beträffandeden s.k. ensamförälderreduk-lionen krävs att det finns uppgift om alt denskattskyldige haft hemmavarande barn vid viss lidpunkl. För eltförenklal system skulle det därför vara värdefullt atl reduktionerna slopas.Detta gäller särskilt ensamförälderreduklionen, eftersom denna efteravskaffandet av rätten till förvärvsavdrag utgör det enda skälel till attskatteadministrationen för varje skaltskyldig måsle infordra informationrörande hans barn. Det är emellerlid som en del remissinstanser framhållerinle lämpligl att 1984/85:180 80 avskaffadessa skattereduktioner innan del finns underlag för att ta ställning till ivilken mån och pä vilket sätt ifrågavarande skattskyldiga skall kompenseras förett ökat skatteuttag. För detta lalar inte minst atl skattereduktionernatillkommer personer som inte sällan har en ansträngd ekonomisk situalion. Jagkommer således fram lill atl frågan om elt slopande av skattereduktionerna fårlösas i samband med familjepolitiska överväganden. Mittförslag: Vid beräkning av pensionsgrundande inkomst (PGI) skall avdrag görasför kostnader som arbetstagaren haft i anställningen i den mån kostnadernaminskade med erhållen kostnadsersättning överstiger . F. n. ärbeloppsgränsen . Kommitténsförslag: Beloppsgränsen föresläs bli . Remissinstanserna:Så gott som samtliga remissinstanser godiar kommitténs förslag. Tvåremissinstanser förordar dock alt PGI bestäms till samma belopp somnettointäkten av tjänst. Skälenför mitt förslag: Inkomslbelopp som går ål för atl läcka koslnader ianställningen räknas i princip inte som pensionsgrundande. Med kostnader itjänsten avses endast utgifter som den anställde fåtl vidkännas i direklsamband med arbetet. Kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats är inlekostnader som hänförs lill tjänsten och påverkar inle PGI-beräk-ningen. För attförenkla den administraliva hanieringen finns en regel som innebär attkostnaderna måste uppgå lill vissl belopp för alt inkomsten vid PGI-beräkningenskall reduceras. Avdrag skall göras för kostnader som arbetstagaren haft ianställningen i den mån koslnaderna minskade med erhållen kostnadsersättningöverstiger . Överskjulande belopp skall dras av från den anställdesinkomst vid beräkningen av PGI. Tvåremissinstanser framhåller att det från förenklingssynpunkt vore lämpligast attPGI bestämdes till samma belopp som nettointäkten av tjänst. Del är givet atlen sådan metod är att föredra om man ser bara till förenkhngsaspekten. Denskulle dock medföra en allmän sänkning av de pensionsgrundande inkomsterna. Jagvill därför inle förorda en sådan lösning. Miltförslag innebär atl avdrag vid PGI-beräkningen görs först när kostnadernaminskade med erhållen kostnadsersättning överstiger . Detta medför attavdrag aldrig behöver göras om den skatlskyldige nöjer sig med schablonavdragetunder inkomst av tjänst. PGI bestäms då lill samma belopp som brultosumman avanställningsinkomsterna. Prop.1984/85:180 81 innebär inga försämringar för de försäkrade, obelydligamerkoslnader för del allmänna samt en enkel lillämpningsrulin för skattemyndigheterna.