prop · G803178 · 1984-12-31 00:00:00 — ekonomiska eller skatterältsliga förhållanden harväsentlig betydelse får i en tingsrätt, ulöver vad som följer av 3 §, vidprövningen såsom särskilda ledamöter ingå, var för sig eller tillsammans, 1, en person som förordnats som ekonomisk expert enligt4 kap. 10 a §, om det finns behov av särskild fackkunskap inom rätlen i fråga om ekono miska förhållanden, 2. en person som är eller har varit lagfaren domare iallmän förvaltnings domstol, om del finns behov av särskild fackkunskap inom rätlen i fråga om skatterättsliga förhållanden." 2 kap. 4 a §: "I mål om allmänt åtal i vilka bedömningenav ekonomiska eller skatterätlsliga förhållanden har väsentlig betydelse får ihovrätten, utöver vad som följer av 4 §, såsom särskilda ledamöter ingå, varför sig eller tillsammans, 1. en person somförordnats som ekonomisk experi enligt 4 kap. 10a§, om det finns behov avsärskild fackkunskap inom hovrätten i fråga om ekonomiska förhållanden, 2. en person somär eller har varit lagfaren domare i allmän förvaltningsdomstol, om det finnsbehov av särskild fackkunskap inom hovrätten i fråga om skatterättsligaförhållanden." 4 kap. 10 a § 1 denna paragraf innehåller det remitterade förslagetregeln alt en ekonomisk expert som avgått är skyldig atl tjänstgöra vid denfortsatta behandlingen av mål i vars handläggning han lidigare har dellagil.Regeln har utformats med 4 kap. 9 § RB säsom förebild, en beslämmelse somgäller nämndemän. Oavsett den tämligen närliggande förebilden vill lagrådetifrågasätta om den nu föreslagna bestämmelsen Iräffar det som är väsentligast isammanhanget. Är det fråga om "avgång" - därför attförordnandeperioden har gått ut eller därför att experten hos regeringen begärtentledigande från sitl förordnande - synes det cenirala vara om justbehörigheten kvarstår såviit angår det pågående målel. Bestämmelsen lordedärför böra utformas pä förslagsvis följande sätt; "Inträffar medan denekonomiska experten deltar i behandlingen av etl mäl omsländighel som medföralt förordnandet skall upphöra att gälla, skall förordnandet oberoende däravanses ha fortsatt giltighet såviit angår del pågående målet." Särskild föreskrift om expertens skyldighet alt i eltövergångsskede av nu berört slag tjänstgöra i vederbörande domstol torde intevara erforderlig. Någol stadgande om skyldighet atl tjänstgöra på rättens kallelseunder ordinarie mandatperiod har inte ansetts behövligt - skyldigheten har säkeriigenansetts vara självklar - och motsvarande synsätt bör anläggas beträffande demål som pågår när expertens generella förordnande upphör. Prop.1984/85:178 58 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976: 600) omoffentlig anställning 5 kap. 1 § 1 del remitterade förslagel har i en och samma meningsammankopplats dels vad som gäller såsom huvudprincip beträffande ordinariedomares tjänstgöringsskyldighet, med dennas begränsning till den egnadomstolen, dels åliggandet för vissa ordinarie domare att därutöver tillfälligtfungera i andra domstolar. Enligt lagrådels mening vore del till fördel om iparagrafens uppbyggnad tydligare markerades att vad som slår i paragrafensförsta mening är den viktiga huvudprincipen och atl vad som därulöver skallgälla är en marginell tilläggsförpliktelse, något som i nuvarande lydelseantyds genom ordet '"dessutom"" i paragrafens andra mening. Motbakgrunden av del anförda föreslär lagrådet att nuvarande lydelse av förstameningen bibehålls oförändrad och att paragrafens fortsättning gestaltas på följande sätt: ""- han tillhör. att tillfälligt tjänstgöra i annan domstol 1. för rådman itingsrätt: som ledamot i annan tingsrätt inom samma hovrättsområde vid sådanhandläggning som kräver flera lagfarna ledamöler än en, 2. för rådman ilänsrätt: som särskild ledamot i tingsrätt eller hovrätt, 3. förkammarrättsråd; som särskild ledamot i hovrätt."" Lagrådel har i silt formuleringsförslag med anknytningtill remissprotokollets specialmolivering till förevarande paragraf - utgåttfrän att för sådana tillfälliga tjänstgöringar som i ärendel är i fråga delinte kan bli aktuellt att ta i anspråk kammarrättspresidenter,kammarrättslagmän och knappast heller chefsrådmän. Lagrådet vill anmärka att den föreslagna utvidgningen avvissa förvaltningsdomares tjänstgöringsskyldighet inom domstolsväsendet intekan anses slå i slrid mot det förflyttningsförbud som indirekt kan utläsas ur11 kap. 5 § tredje stycket regeringsformen. Del förhållandet attförvaltnings-domare i de med förevarande reform avsedda målen fär ställning av"särskild ledamot"" och ej av "lagfaren ledamot"' ären följd av den rättstekniska konstruktion som har behövt tillgripas för alttillföra tingsrätter och hovrätter särskild sakkunskap i berörda mål. Formelltsynes konsekvenserna härav vara begränsade till all förvaltningsdomaren intekan bli ordförande i dömande tingsrätt eller hovrättsavdelning och atl haninte behöver underskriva domen (30 kap. 8 § RB). Dessa konsekvenser kanlagrådet inte finna ge anledning lill principiella betänkligheter.Förvaltningsdomaren har ju i allt fall slällning av fullvärdig meddomare i rälten,med möjlighel bland annal att skriva sig skiljaktig. Förslagen lämnas ulan erinran. 1984/85:178 59 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , , , , , R. , ,, , Proposition om domstolarna och eko-brotten m. m. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag om ändring i , 2. lag om ändringi skatlebrotlslagen (1971:69), 3. lag om ändringi lagen (1976:600) om offentlig anställning, 4. lag ombehörighet för justitiekanslern atl överklaga vissa beslut enligträttegångsbalken. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådet har i sak godtagit förslaget när det gällermedverkan av ekonomiska och skatterätlsliga experter som särskilda ledamöler itingsrätter och hovrätter i kvalificerade mål om s.k. eko-brott. Jag har ingenerinran mot de uttalanden rörande expertmedverkan som lagrådet gjort i sitt yttrande. Förslaget om koncentration av vissa eko-mål till någratingsrätter innebär enligt lagrådets mening ett ingrepp i vär rättsordning avbetydande principiell räckvidd. Lagrådet synes därvid ha fäst avgörande viktvid det faktum atl enligt förslagel de särskilt kvalificerade eko-mälenföreträdesvis skall handläggas av vissa tingsrätter, medan övriga eko-mål skallhandläggas på samma sätt som , dvs. av alla tingsrätter enligt de vanligaforumreglerna. Lagrådet har anfört atl en klyvning av målen efter sådanakriterier lätl kan leda till uppfattningen att somliga tingsrätter har högrekvalitet än andra. Mot bakgrund bl.a. härav och med hänsyn lill detförhållandevis ringa antal mål som i praktiken torde komma att beröras av enreform i denna del förklarar sig lagrådet inte kunna tillstyrka förslaget omkoncentration till vissa tingsrätter. ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . Prop.1984/85:178 60 Jag vill i detla sammanhang till en början erinra om denordning som redan nu gäller i tryckfrihetsmål, vatlenmål, fastighetsmål ochsjömål och som innebär att dessa mål i princip skall handläggas av endast vissautvalda lingsrätler. Den omständigheten att lagstiftaren valt atl koncentreradessa mål till några domstolar grundar sig givetvis pä en bedömning att målenvanligen är av så speciell beskaffenhet alt särskild kompetens behövs hosdomstolen, bl, a. genom medverkan av teknisk experlis. Särskilt tydliglillustreras detta i 336 § sjölagen (1891; 35 s. 1), där lagstiftaren i andrastycket undantagit vissa målgrupper av generellt selt mindre speciell beskaffenhelfrän första styckels huvudregel om koncentration och lagl ul handläggningen avdem pä alla tingsrätter. Även mål om ansvar för ekonomisk brottslighet rör ofla eni förhällande till andra målgrupper mycket speciell materia. I fräga om sädanamål råder det en bred enighet om att det finns ell behov av atl i de särskiltkvalificerade fallen förstärka domstolarna med ekonomisk och skatterättsligexpertis. Även lagrådel synes ha anslutit sig till denna uppfatlning. För atten expertmedverkan i dessa fall skall kunna fungera pä bästa sätt är det somframhållits i lagrådsremissen väsentligt atl målen på nägol sätt koncenlreras.Bl.a. kan man med stöd av erfarenheter frän andra områden utgå från all samspelelmellan experter och lagfarna ledamöter fungerar bäst om även de lagfarnaledamöterna har regelbunden kontakt med det aktuella ämnesområdet. Att detupprätthälls en balans mellan lagfarna ledamöter och experter är av avgörande viklfrån rättssäkerhetssynpunkt. Man kan utgå frän att lagstiftaren vidtillskapandet av t.ex. fastighetsdomstolarna lagt slor vikl vid synpunkler avdetta slag. Frågan om en allmän möjlighet för de allmänna domstolarna atlanlita expertis inom olika ämnesområden är f n. under behandling av rätlegångsutredningen(Ju 1977:06). Fram till dess att utredningen presenterat sina förslag är jaginte beredd att i detla sammanhang förorda någon annan ordning än den som hittillsvarit bruklig när experter dellar, nämligen att endast vissa domstolar därsärskild ulbildning och erfarenhel finns representerad skall handlägga mål medexpertmedverkan. Del råder enighet om att del bara är i de mestkvalificerade eko-mälen som expertmedverkan behövs. Det är därför inom dennamålgrupp som behovet av koncentration främst gör sig gällande. På grund avmålens skiftande beskaffenhet synes det inte ändamålsenligt och knappast ensmöjligt att i lagtexien göra en strikt uppdelning mellan olika kategorier avmål, l.ex. på grundval av åklagarens brottsrubricering. En sådan metod skullesom påpekats i lagrådsremissen fä till följd att koncentrationen skulle omfattabetydligt fler mål än nödvändigt. Den lämpligaste lösningen har jag från dessautgångspunkter funnii vara atl det överiämnas ål de tillämpande organen -åklagare och domstolar - alt själva bestämma om etl mål är av så kvalificeradbeskaffenhet atl det bör omfattas av koncentrationsprincipen. Jag skall gärnamedge alt denna urvalsmetod - alt 1984/85:178 61 bestämmanderätten delegeras till de tillämpande organen -är ny i dessa sammanhang, men själva grundtanken är i princip densamma som närdel gäller t. ex. fastighetsmål och sjömål. Del är alltså enligt min meningmera fråga om en annan urvalsteknik än om en nyhet av principiell räckvidd. Lagrådet har som skäl för sill ställningstagande till förslagelom koncentration också nämnt den omständigheten alt det antal mål som med denföreslagna ordningen skulle komma att handläggas vid andra domstolar än nu kan aniasbli förhållandevis litet. 1 lagrådsremissen har nämnts att det kan antas blifråga om högst ell hundratal mäl. Enligt min mening innebär detla förhällandedock atl de skäl som ligger bakom förslagel framsiår som destostarkare, samiidigi som de principiella betänkligheter som har framförts frånolika håll rimligen måste minska i slyrka. Jag har därför svårt atl se alt delringa mälanialel skulle vara ett skäl alt avstå från reformen. Jag vill med anledning av vad lagrådel ultalal tilläggaalt förslaget självfallet inte avses ge underiag för uppfattningen all vissadomstolar skulle vara av '"högre kvalitet" än andra. En sådan uppfatlningär främmande för mig och den synes inte ha förls fram med sikle på de övrigafall då speciella målgrupper koncentrerats lill särskilda domstolar. Mol bakgrund av vad jag nu har sagl och med hänsyn till deskäl som i övrigt har anförts i lagrådsremissen förordar jag alt förslagel omalt de kvalificerade eko-målen i första hand skall handläggas av vissa särskiltutsedda lingsrätler genomförs. Lagrådel har vidare anförl alt inte bara åklagaren utanäven den tilltalade borde ha möjlighet atl påkalla all etl mål som enligt hansbedömning inrymmer komplicerade problem skall prövas av en specialiseraddomstol. Jag vill i det sammanhanget erinra om all nuvarande system i RB äruppbyggt så alt - sedan etl brottmål väl stämts in lill elt behörigt forum överflyttning kan ske till annan behörig domstol endast efler begäran av åklagare.Detta system lorde i praktiken i allmänhet ha tillgodosett även befogadeönskemål från de tilltalades sida, och som jag anfört i lagrådsremissen ulgårjag från atl så kommer atl bli fallel även i de nu akluella situationerna. Jagskall emellerlid noga följa behovet i den praktiska lill-lämpningen av enordning i enlighet med vad lagrådet varit inne på. Frågan får las upp senare omdet visar sig påkallat. Det i remissen upptagna förslagel till ny lydelse av /kap. 7 § RB bör med hänsyn till del anförda genomföras med en mindre språklig juslering.Reglerna om expertmedverkan i / kap. 8 § och 2 kap. 4 a § RB bör redaktionelltulformas i så nära anslutning som möjligt till lagrådels förslag i dessahänseenden. Jag ansluler mig lill vad lagrådel anfört i fråga om 4 kap. 10 a § RBoch godtar lagrädels förslag lill utformning av den paragrafen. Jag vill dockför tydlighets skull nämna atl det följer av paragrafens andra slycke alt detaldrig är tillåtet för en person som är omyndig eller i konkurstillstånd alttjänstgöra som experi. 1984/85:178 62 Jaggodiar, efler förnyat samråd med chefen för , med någrasmärre språkliga justeringar lagrådels förslag i fråga om lagen om oJfentUganställning. Medhänvisning till vad jag nu har anförl hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta 1. lagom ändring i , 2. lagom ändring iskattebrottslagen (1971:69), 3. lag om ändring i lagen(1976:600) om offentlig anslällning, 4. lag om behörighet för justiliekanslernatl överklaga vissa beslut enligt . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslular att genomproposition föreslå atl anla de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1984/85:178 63 BUaga I Sammanfattning av eko-kommissionens betänkande I deballen om den ekonomiska brollslighelen har konslaleratsall samhällets kontroll- och sanklionssystem inte är ändamålsenligl utformat.Som en följd av den uppmärksamhet som riktats mot denna form av brollsiighelhar polis- och åklagarväsendets utredningsresurser fortlöpande förbättrats.Också på indrivningssidan har betydande insalser gjorls. De åtgärder som har vidlagils skall ses mot bakgrund avatt del som regel krävs särskilda kunskaper för atl effeklivi kunna bekämpa denekonomiska brottsligheten. De resurser som samhällel har ställt lillförfogande - och de åtgärder som kommissionen har föreslagil - har främslvaril avsedda all förbättra möjligheterna alt upptäcka och utreda brolt avdenna arl. För att dessa insatser skall fä avsedd verkan måste emellertid deträttsliga förfarandel i sin helhet vara ändamålsenligt utformat. Del är såledesviktigt all de brolt som upptäcks också leder till snabb lagföring med enadekvat påföljd utan all rältssäkerheien sälls åt sidan. Vid de hearings och de omfallande konlakler somkommissionen i övrigl haft med represenlanier för olika myndigheler och organisalionerhar framhållils vikten av au domslolarna inle lämnas uianför det pågåendereformarbetet. Det har påpekais att mål om ekonomisk brottslighet släller domslolarnainför svårigheter som normall inle förekommer i broiimål. Del Slaiisliskamaterial som kommissionen har ställt samman bekräftar också att mål som rörekonomisk brollsiighel är mer komplicerade än andra brottmål, Handläggningstidemai sådana mäl är t, ex, avsevärt längre än den genomsniltliga handläggningslidenför brottmål. Statistiken visar också all antalel mäl om ekonomisk brottslighetökar mycket krafiigi och alt denna ökning kan förvänlas forlsälla. Mol den nu angivna bakgrunden har kommissionen - medhänsyn lill sin uppgifl all lägga fram förslag till behövliga lagsiiflningsålgärderpå bl, a. del processrätlsliga området - övervägt hur domstolarnas resurser bäslkan utnyttjas vid handläggningen av mål om ekonomisk brollsiighel. Ulgängspunklenför utredningsarbelei har varil all skapa goda förutsättningar för en snabb,effektiv och kvalificerad handläggning av mäl om ekonomisk brottslighet, somsamtidigt tillgodoser kravet på rättssäkerhet. De vägar som slär öppna för all möla de krav som slälls pådomstolarna är enligt kommissionens mening att dra samman handläggningen av målom ekonomisk brottslighet lill elt begränsat antal av de allmänna domslolarna(koncentration) och alt förstärka dessa domstolar med ledamöler med särskildakunskaper (sakkunnigmedverkan). När det gäller skattebrottmålen - som utgör enbelydande del av målen om ekonomisk brottslighet - bör handläggningen dessulomkunna samordnas med den handläggning av skattemål som sker i de allmännaförvaltningsdomstolarna. 1984/85:178 64 Kommissionenföreslår således att handläggningen av vissa mäl om ekonomisk brottslighet -skattebrott, gäidenärsbrott och valulabrott -skall koncenlreras lill elt begränsalantal tingsrätter (Eko-tingsrätter). Därmed fär de domare som kommer althandlägga målen en bred erfarenhel av sådana mål. Del blir ocksä möjligl allrikta särskilda utbildningsinsatser lill dessa domare. Vidare underlättassamarbetet mellan domare och experter om handläggningen bara sker vid etlmindre antal domstolar. Ifråga om anlalel tingsrätter har kommissionen övervägt att följa den indelningi 13 slalsåklagarregioner som har beslulals av . Man kannämligen räkna med alt det är hos dessa åklagarmyndigheter som ansvaret för flertalelulredningar om den ekonomiska brottsligheten kommer att ligga. En sådankoncentration skulle enligt kommissionens mening leda till atl man fullt utnådde de önskade fördelarna i form av bl.a. ökad erfarenhel hos de berördadomarna. En så långt gående koncentration medför emellerlid vissa nackdelar,bl. a. i fråga om de enskildas avstånd till domstolarna. Kommissionen hardärför valt att låta koncentrationen stanna vid länsnivån. En sädan ordningunderlättar också samordningen av tingsrätternas handläggning av skattebrotlmålmed skatteprocesserna i länsrätterna. Vidare finns i residensstädernalänsstyrelserna med deras utredningsavdelningar på skatlesidan. Kommissionenföreslår således atl Eko-målen skall handläggas av tingsrätterna iresidensstäderna. Kommissionenhar inle ansett del lämpligl alt också koncentrera handläggningen av mål omekonomisk brollsiighel till ell begränsat antal hov-rätier. Däremot föreslärkommissionen att handläggningen av målen skall koncenlreras till vissaavdelningar inom hovrätterna. Detsamma skall gälla för de Eko-tingsrätter somär indelade i avdelningar. Kommissionenföreslär vidare att Eko-tingsrätterna och hovrätterna får förstärkas medsärskilda experter vid handläggningen av svåra mål om ekonomisk brottslighet.Vad kommissionen avser är ekonomiskt sakkuii: niga och sakkunniga på skaiieräii.Genom de sakkunniga ledamöterna får domstolarna bättre möjligheter att hanterade komplicerade frågor som ofta finns i sådana mål. De sakkunniga skall ingå irätlen som särskilda ledamöler. De deltar alltså i hela handläggningen avmålen. Deekonomiskt sakkunniga ledamöierna bör enligt kommissionens mening fast knytas tilldomstolarna. Del är dock svårl att i nuvarande skede bedöma i vilkenutsträckning det finns underlag för sädana fasta tjänster. Enligt kommissionensbedömning bör det finnas utrymme för fasta anställda ekonomiskt sakkunnigaledamöter vid tingsrätterna i (2), Göleborg, , Väslerås ochHärnösand. Då har kommissionen räknat med atl tjänstgöringsskyldigheten för ledamöiernaskall omfatta flera Eko-tingsrätter. Dessutom bör en sakkunnig ledamot kunnaknytas till och till hovrätten för . Ledamoten medplacering i bör även della i handläggningen av Eko-mål i hovrättoch hovrällen över och och ledamoten med placering i Stock- Prop, 1984/85:178 65 holm- i mån av tid - i handläggningen av sådana mål i de norriändska hovrätterna. Dessa särskilda ledamöter,som knyts till vissa tingsrätter eller hovrätter, kan emellertid inte helttäcka det förväntade behovet av expertmedverkan. Kommissionen föreslår därföratt regeringen - eller efter regeringens bemyndigande -upprättar en förteckning över fristående ekonomiskt sakkunniga som vid behovkan stå till förfogande för tjänstgöring som särskilda ledamöter iEko-tingsrätterna och hovrätterna. De personer som skalltjänstgöra som ekonomiskt sakkunniga ledamöter bör enligt kommissionens meningi första hand vara kvalificerade revisorer, dvs. auktoriserade eller godkändarevisorer. Även andra ekonomer med molsvarande kvalifikationer bör dock kunnakomma i fräga. Handläggningen av skattebrottmälenställer domstolarna inför särskilda problem. Det krävs således inte baraekonomisk sakkunskap vid prövningen av sådana mål. Till detta kommer att enändamålsenlig handläggning av målen kan försvåras av att den beskattningsfrågasom är föremål för åtal behöver prövas av förvaltningsdomstol innanbrottmålsprocessen i den allmänna domstolen påbörjas. En arbetsgrupp inombrottsförebyggande rädet (BRÅ) har tidigare föreslagit att detla problem skalllösas genom att handläggningen av skattebrottmålen och skatlemålen slås sammantill ett s. k. integrerat förfarande. Kommissionen har av regeringen fåtl iuppdrag att fortsätta BRA:s utredningsarbete. Kommissionenanser att också de särskilda problem som möler vid handläggningen av skatlebrotlmälenminskar med de åtgärder som kommissionen föreslagit i fråga om koncentrationoch medverkan av ekonomiskt sakkunniga ledamöter. Genom atl låla en domarefrån allmän förvaltningsdomstol - dvs. de domstolar som handlägger skattemålen-medverka som sakkunnig ledamot vid prövningen av skattebrollmäl kan manemellertid ytterligare minska beroendet av sammanhängande skatiemäl. Detta böri sä fall minska handläggningstiderna i främst tingsrätterna. Kommissionenföreslår därför atl reglerna om expertmedverkan i tings-och hovrätt också skallomfatta skattedomare från förvaltningsdomstol. Liksom de ekonomiskt sakkunnigaledamöterna får skattedomaren ställning som särskild ledamot i rätten. Vadgäller samordningen av handläggningen av skattebrottmål och skattemål på detförberedande stadiet föreslår kommissionen att de domare som handlägger sådanamål i de allmänna domstolarna resp. förvaltningsdomstolarna skall samråda ommålens handläggning. Det innebär att domaren i den allmänna domstolen skallorientera sig om hur en ev. sammanhängande skatteprocess ligger till iförvaltningsdomstolen. Om de berörda domarna anser det lämpligt får skatiebroitmåletoch skatlemålet beredas vid ett gemensamt sammanträde. Även om det inteföreligger behov av en sådan gemensam förberedelse räknar kommissionen med attdomstolarna i större utsträckning än f n. använder muntliga förberedelser somett medel att effektivisera handläggningen. 5 1984/85. 1984/85:178 66 Kommissionenhar således avstått från all föreslå en fullständig integration av skattebrotimåls-och skalleprocesserna och i stället sökt lösa de särskilda problem som mölervid handläggningen av skatlebrotlmälen genom att processerna samordnas. Enlångt driven samordning framsiår enligt kommissionens mening också som tveksam.Kommissionen har av lidsskäl inte hafl möjlighel alt i delalj studera allaaspekter av en sädan samordning. Utredningsarbetet har emellertid visal atl denrymmer flera svåra problem. Kommissionen har bl.a. därför stannat för atlföreslå atl samordningen av skattebrotimåls- och skatteprocesserna endast skallavse det förberedande stadiet. Tillsammans med förslagel om förstärkt kompetenshos de allmänna domstolarna bör en sådan lösning enligt kommissionens mening ätminstonetills vidare vara en lämplig åtgärd. Del finns emellertid skäl som lalar förytterligare samordning eller integration av skaltebrotlmäls- ochskatteprocesserna. Kommissionen förordar dock att man avvaklar resullalel av deförslag kommissionen nu lämnal innan man på nyll tar ställning till den frågan. Kommissionenhar beräknat atl den ärliga kostnaden för de ekonomiskt sakkunniga ledamöternakommer alt uppgå lill knappt 3 milj. kronor. Vissa ökade lönekoslnader för deberörda domarna har anlagils ligga omkring 0,35 milj. kronor per år.Utbildningskostnaderna har uppskattats till ett engångsbelopp om 2 milj.kronor. 1 övrigl räknar kommissionen rned atl de ålgärder som följer avförslagen om koncentration, expertmedverkan och samordning ryms inom deordinarie kostnadsramarna.