prop · G80389 · 1984-12-31 00:00:00 — Företagshälsovårdens eventuella intäkter av patientavgifterbör, enligt arbetsgruppens mening, inte påverka ersättningen från samhället.Förslaget har tillstyrkts av flertalet remissinstanser. Även jag ansluter mig till arbetsgruppens föreslagangående patientavgifter. När det gäller det s.k. högkostnadsskyddet anser jagatt samma regler bör gälla för den ersättningsberättigade företagshälsovårdensom för den övriga sjukvården. Det innebär att företagshälsovården, underförut- 1984/85:89 107 sättning att patientavgiften motsvarar vad som tillämpasinom i den aktuella regionen, skall ge hel stämpel vid läkarbesökoch halv stämpel vid sjukvårdande behandling. På motsvarande sätt skallpatienter med frikort för sjukvård och medicin inte vara skyldiga att erläggapatientavgift till företagshälsovården. Arbetsgruppen har inte diskuterat vilka regler förpatientavgifter som bör gälla i de fall företagshälsovården remitterarpatienter till den allmänna hälso- och sjukvården eller till privatpraktiker.Inte heller diskuterar arbetsgruppen frågan om reseersättning-i samband medbesök hos läkare och sjukgymnaster inom företagshälsovården. Jag anser att samma regler för patientavgifter bör gällaför remisser från den ersättningsberättigade företagshälsovården som för övrig hälso-och sjukvård. Det innebär att patienter hos läkare i företagshälsovården ifortsättningen skall ha rätt till avgiftsfria besök efter remiss pä sammavillkor som patienter hos andra läkare. På motsvarande sätt anser jag attpatienter hos sjukgymnaster inom ersättningsberättigad företagshälsovård skallha samma rätt till reseersättning som gäller vid besök hos övrig hälso-ochsjukvård. Frågorna angående ersättning för resor till företagshälsovården börbeaktas i samband med att sjukreseersättningens framtida utformning avgörs. Enförsöksverksamhet angående ändrat huvudmannaskap för sjukresor har påbörjatsi några landstingskommuner. Genom arbetsskadeförsäkringen ersätts kostnader förläkarvård, sjukhusvård och läkemedel om arbetsskadan består eftersamordningstidens slut - . En förutsättning är emellertid att vårdenges av den offentliga hälso- och sjukvärden eller av privatpraktiker som äransluten till sjukförsäkringen. Patientavgifter som betalas tillföretagshälsovården vid vård av arbetsskada ersätts sålunda endast om denenskilde vårdgivaren är ansluten till försäkringen. Socialförsäkringsutskottethar i sitt betänkande (SfU 1983/84:25) om arbetsskadeförsäkringen uttalat attdet är angeläget att frågan om ersättning från arbetsskadeförsäkringen när detgäller behandlingar inom företagshälsovården får en lösning. Arbetsgruppenhar i sitt betänkande anfört att företagshälsovården inte bör få ta utpatientavgifter för vård av arbetsskada. Sitt ställningstagande motiverararbetsgruppen bl. a. med att är 1969 ratificerade Interna-. tionellaarbetsorganisationens () konvention nr 121 som föreskriver att vård avarbetsskada i princip skall vara avgiftsfri. Ai-betsgruppen är medveten om atten sådan regel kan medföra besvärliga gränsdragningar mellan arbetskada ochicke arbetsskada. För att regeln inte skall bli alltför svårhanterlig menararbetsgruppen att företagshälsovården skall vara generös vid sin bedömning ochi tveksamma fall inte ta ut patientavgift för värden. Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt eller lämnatförslaget utan 1984/85:89 108 Endast /SR anser att patientavgift bör tas utäven för värd av arbetsskador. /SR motiverar sitt ställningstagande med attdessa patientavgifter kompenseras genom arbetsskadeförsäkringen. Jag delararbetsgruppens uppfattning att företagshälsovården inte bör ta ut patientavgiftför vård av arbetsskador. Om företagshälsovården tagit ut patientavgifter förvård av vad som senare bedöms vara arbetsskada skall avgiften återbetalas påsamma villkor som gäller för vård hos offentliga huvudmän eller privatpraktikersom är ansluten till sjukförsäkringen. Vad jag nu har anfört föranleder ändringi lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring så att också behandling vid ersättningsberättigadföretagshälsovård omfattas av arbetsskadeförsäkringens regler i dettaavseende. Jag har i denna fråga liksom i frågor rörandepatientavgifter, reseersättning och högkostnadsskyddet samrätt med chefen försocialdepartementet. Jag anser att det är angeläget att ersättningssystemetsnarast möjligt får en utformning som svarar mot de krav som har ställts upp avbl.a. företagshälsovårdsutredningen och arbetsmarknadens parter. Av dennaanledning anser jag att det nya ersättningssystemet bör träda i kraft den Ijanuari 1986. Jag avser att föreslå regeringen att gearbetarskyddsstyrelsen och RFV i uppdrag att förbereda omläggningen. Det förslag jag har redovisat om nytt ersättningssystemför företagshälsovården är inte avsett att påverka samhällets sammanlagdaersättning till Statshälsan. Huvuddelen av denna har formen av ett bidrag varsstorlek är reglerad i kollektivavtal mellan parterna på den statliga sektorn.Jag förutsätter, efter samråd med chefen för , att parternakommer att vidta anpassningar i det avtal som gäller, med verkan för tidenfrän och med det att reformen trätt i kraft. Flera remissinstanser, bl. , och länslandsting, har pekat på att vissa företagshälsovårdsenheter kommer att få enlägre ersättning till följd av systemomläggningen. Det krävs därför, enligtremissinstansernas uppfattning, vissa övergångsregler som medger tid föranpassning av verksamheten. För egen del anser jag att yrkesinspektionsnämndernasprövning av företagshälsovårdsenheternas rätt till ersättning bör vara generösunder systemomläggningen. Om en företagshälsovårdsenhet inte uppfyller defastställda statsbidragsvillkoren bör yrkesinspektionen ändå kunna godkännaatt ersättning utgår, under förutsättning att enheten inom en bestämd tidkompletterar sin verksamhet. Därigenom bör övergången kunna ske smidigt förflertalet företagshälsovårdsenheter. 1984/85:89 109 Föratt underlätta övergången kommer, somjag harnämnt, även vissa informations- och utbildningsinsatser att genomföras undervåren 1985. 2.4.7 Den författningsmässiga regleringen av ersättningentill företagshälsovården Det författningsmässiga stödet för ersättningen äterfrnnssedan år 1982 i 2kap. 7§ första stycket lagen om allmän försäkring. Enligtdessa bestämmelser får allmän försäkringskassa träffa avtal med arbetsgivareom ersättning för kostnader som denne haft för läkarvård eller andrasjukvårdande åtgärder. De nya ersättningsreglerna kommer att innebära dels enprincipiell rätt till ersättning för den som anordnar företagshälsovård, delsatt ersättningens koppling till företagshälsovårdens kostnader tas bort. Det nya ersättningssystemet medför också behov avändringar i lagen (1981:61) om socialavgifter. Jag skall i det följande kommentera de förslag tilllagändringar som har upprättats inom . Ändringarna i lagen (1962:381) om allmän försäkring Företagshälsovårdsersättningen med de olika beståndsdelar somjaghar beskrivit i det föregående bör enligt mitt förslag finansieras genom arbetarskyddsavgiften.Den ersättning som f. n. utbetalas från sjukförsäkringen enligt 2 kap. 7§första stycket lagen om allmän försäkring upphör således. Detta innebär attnämnda stycke upphör att gälla. Vad jag nu har anfört föranleder ändring i 2 kap. 7§ lagen(1962:381) om allmän försäkring. Ändringarna i lagen (1981:691) om socialavgifter Jag har tidigare under avsnitt 2.4.5 redogjort för hur dennya företagshälsovårdsersättningen bör finansieras. Förändringen innebär attden nuvarande ersättningen frän sjukförsäkringen upphör. I stället föresläsfinansieringen ske via en förhöjd arbetarskyddsavgift. Denna avgift bör enligtmitt förslag höjas med 0,. Det innebär att arbetarskyddsavgiften kommer attuppgå till 0,av avgiftsunderlaget. Eftersom sjukförsäkringen, i sambandmed att det nya ersättningssystemet införs, inte kommer att ha några utgifterför företagshälsovård bör sjukförsäkringsavgiften sänkas med 0,20%till 9,av avgiftsunderlaget. Ersättningen för företagshälsovård avses även omfatta egenföretagareoch ensamföretagare. Dessa grupper betalar f. n. egenavgift till sjukförsäkringenmen däremot ingen arbetarskyddsavgift. Det nya ersättningssystemet innebär atten egenavgift i form av arbetarskyddsavgift även kommer att tas ut av egenföretagareoch ensamföretagare. Denna avgift bör uppgå till 0,av avgiftsunderlaget.Samtidigt bör egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift sänkas till 9,avavgiftsunderlaget. Prop.1984/85:89 110 Ändringen i 3 kap. 1 § innebär också att procentsatsernaför avgiftsunderlaget anges i paragrafen. Vad jag nu har anfört föranleder ändring i 2 kap. I §,3kap. 1§ och 4 kap. 8§ lagen (1981:691) oni socialavgifter. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomarbetsmarknadsdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi arbetsmiljölagen (1977: 1160) 2. lag om ändringi sekretesslagen (1980:100) , 3. lag om ändring i lagen (1981:691) omsocialavgifter 4. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring 5. lagom ändring ilagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Det under 2 angivna förslaget harupprättats i samråd med chefen för och de under 3-5 i samråd med chefenför . Lagförslagen är av enkel beskaffenhet. Jag anser därföratt en lagrådsgranskning inte är påkallad. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår dels att antaga de upprättade lagförslagen, dels att godkänna vad jag har föreslagit om utvidgat skadeansvarför staten vid yrkesinriktad rehabilitering, godkänna vad jag haranfört om företagshälsovårdens innehåll, utbyggnad samt personal- ochutbildningsbehov, godkänna vad jag har anfört om inriktningen av arbetsanpassnings-ochrehabiliteringsverksamheten för arbetshandikappade anställda ocharbetssökande, godkänna förslaget om nytt ersättningssystem förföretagshälsovården som jag har förordat att träda i kraft ,bemyndiga regeringen att disponera högst . ur fonden förarbetsmiljöförbättringar för information i samband med genomförandet avförslagen i propositionen. ' Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram. 1984/85:89 111 Sammanfattningav företagshälsovårdsutrednings slutbetänkande (SOU 1983:32) Företagshälsovårdför alla Företagshälsovårdsutredningensuppdrag i den del som redovisas i detta betänkande avser översyn avföretagshälsovården i fråga om innehåll, organisation, utbyggnad, personal,utbildningsfrågor m. m. Utredningen tar inledningsvisupp några aspekter på arbetsmiljön och dess effekter på hälsa ochvälbefinnande. Det finns fortfarande stora grupper av anställda som uppleverpåtagliga besvär av brister i arbetsmiljön. Tunga lyft och olämpligaarbetsställningar präglar många arbetsplatser. Kemiska hälsoriskerupplevs i allt högre grad som problem pä arbetsplatserna. Buller är fortfarandeen påtaglig olägenhet pä många' häll. Psykiska och sociala arbetsmiljöproblemägnas ökad uppmärksamhet. Utredningenbeskriver effekter av brister i arbetsmiljön. inträffar ca 100000olycksfall på arbetsplatserna och det anmäls ca 20000 arbetssjukdomar. Ökadsjukfrånvaro kan ha samband med faktorer i arbetsmiljön. Förtidspensioneringkan ofta ha sin grund i tidigare härda fysiska arbetskrav och dåligarbetsmiljö. De samhällsekonomiska konsekvenserna i form avproduktionsbortfall samt kostnader för sjukersättning och pensioner ärbetydande. Denbästa vägen att åstadkomma bättre arbetsmiljö är en effektivt förebyggandeverksamhet. Företagshälsovården är den resurs i arbetslivet som har bästförutsättningar för detta. Företagshälsovården är således en oundgänglig delav modernt arbetarskydd. Den har utvecklats ur äldre tiders industrihälsovärdoch blivit en medicinsk och teknisk expertresurs i eller i nära anslutning tillföretagen, inriktad pä arbetsmiljön. Företagshälsovårdens uppgift har blivittekniskt och medicinskt förebyggande verksamhet och i viss utsträckningsjukvårdande och rehabiliterande. Företagshälsovårdenhar vuxit fram på initiativ av arbetsmarknadens parter. Den förstaöverenskommelsen om företagshälsovård slöts mellan SAF och LO 1967. Därefterhar arbetsmiljöavtal och överenskommelser om företagshälsovård i en fortgåendeprocess slutits inom samtliga sektorer av arbetsmarknaden. omfattas ca90% av de anställda av sådana överenskommelser. Företagshälsovårdenär en partsobunden utredande och rådgivande expertresurs. ),i vilken arbetsgivare och arbetstagare samverkar i arbetsmiljöfrågor, är iprincip huvudman för verksamheten med uppgiften att bl. a. fastställaarbetsprogram och medverka vid Prop.1984/85:89 112 anställning av personal. Arbetsgivarna svarar förkostnaderna med möjlig-, het till viss ersättning från samhället. Företagshälsovården har enligt avtalen kunnat organiseraspå olika sätt med hänsyn till företagens förutsättningar. I större företag,landsting, kommuner och statliga verk finns i regel "inbyggd"företagshälsovård för de egna anställda. Små och medelstora företag har slutitsig samman och bildat företagshälsovårdscentraler med uppgift att vara enresurs för medlemsföretagen. I vissa branscher har branschhälsovård anordnatsför företag inom branschen. Bygghälsan är därvid unik som rikstäckande branschhälsovård.Den omfattar de flesta anställda i byggnadsbranschen. Dessutom förekommerbranschhälsovård i en del andra branscher men begränsad till en eller ett parregioner eller orter. Många landsting har engagerat sig i externföretagshälsovård för att hjälpa små företag att fä tillgång till företagshälsovård.Detta har skett i olika organisatoriska former. Parternas gemensamma ansvar för företagshälsovården harlett fram till att ca 2250000 eller av alla arbetstagare harföretagshälsovård . har ingående analyseratföretagshälsovårdens arbetsuppgifter och arbetssätt samt de krav som kanförväntas . I kapitel 5 redovisar utredningen vilka arbetsuppgifterföretagshälsovården bör ha. Utredningens principiella inställning är inledningsvis attföretagshälsovårdens arbetsfält skall vara företagets (motsv.) arbetsmiljö,arbetsförhållanden och förutsättningarna fysiskt, psykiskt och socialt fördemänniskor som har sitt arbete i företaget. Företagshälsovården skall somopartisk, rådgivande expertfunktion medverka till att arbetsmiljön i störstamöjliga utsträckning anpassas till människans förutsättningar. Med den angivna utgångspunkten är det självklart attföretagshälsovården i huvudsak skall vara förebyggande och ha arbetsmiljön som"patient". Dess uppgift blir att medverka till att alla desynpunkter beaktas i företaget som har att göra med kraven att anpassaarbetsmiljö och arbetsförutsättningar sä att risker och hälsofaror undviks. ,Med hänsyn till att företagshälsovården, enligt företagshälsovärdsutredningénsuppfattning, är ett viktigt instrument för att förverkliga intentionerna iarbetsmiljölagen anser utredningen, att företagshälsovården måste varaintegrerad i eller arbeta i nära samverkan med företagens lokalaarbetsmiljöorganisation. Den skall vara en del av arbetarskyddet. Företagshälsovården får därmed skyddskommittén som sinnärmaste uppdragsgivare och skall vara en rådgivande, opartisk expertfunktiontill 1984/85:89 , 113 denlokala arbetsmiljöorganisationen med skyddskommittén, skyddsombud,arbetsledare m.fl. som ingår i det lokalt organiserade skyddsarbetet.Företagshälsovården skall inrikta sina arbetsuppgifter och arbetsformer efterdenna förutsättning. Det är därvid väsentligt att företagshälsovården harkontinuerliga kontakter rned skyddskommittén. Det bör således vara rutin attnågon representant från företagshälsovården är med pä kommitténs sammanträdenför att ge synpunkter på förhållanden som behandlas samt presenterautredningsresultat m. m. som kan belysa frågeställningar som tas upp. Idéer tillutredningar, ätgärdsprogram m. m. kan givetvis också komma frånföretagshälsovårdens erfarenheter. Företagshälsovårdensroll som rådgivande expertfunktion får inte innebära att den enbart skallarbeta med frågeställningar som uppdragsgivarna kommer med. Tvärtom bör detäven vara företagshälsovårdens uppgift att ta initiativ inom expertomrädet ochutifrån egna observationer och hypoteser lägga fram uppfattningar ochsynpunkter som underlag för diskussioner och förslag till åtgärder. Det ärockså angeläget att företagshälsovården kommer med direkta förslag till vilkaåtgärder som bör vidtas. Utredningenanser sammanfattningsvis att följande kriterier bör gälla för företagshälsovård: - Opartisk, rådgivandeexpertfunktion. - Medicinskt och tekniskt samtpsykiskt och socialt förebyggande med arbetsmiljön som utgångspunkt (hälsoskyddi arbetslivet). - Integrering i eller annansamordning med det lokala arbetarskyddet. - Partsinflytande påverksamheten. - Ensammanhållen resurs sedd från nyttjarnas sida. har under arbetets gång kunnat tera att det finns ett stort behov av en samlad redovisning av företagshälso vårdens uppgifter. Utredningen har därför gjort en relativt ingående be skrivning i kapitel 5 för att belysa företagshälsovårdens karaktär av hälso skydd i arbetet och bredden i det arbete som företagshälsovårdens perso nal skall utföra. Företagshälsovårdensuppgifter kan schematiskt återges pä följande sätt. - arbete med fysikaliskamiljöfaktorer - arbete med kemiska ochbiologiska miljöfaktorer - ergonomisk utrednings- ochåtgärdsverksamhet - insatser som rör denorganisatoriska och sociala miljön Individ-och gruppinriktade förebyggande insatser som - andra typer avhälsoundersökningar 8 1984/85. 1984/85:89 ,14 - anpassningav arbete och arbetsplatser - rådgivningom personlig skyddsutrustning - åtgärder i samband med vissapåfrestningar psykiskt och socialt Utredningav arbetsskadefall Information och utbildning Utvecklingsarbete och forskning Planeringoch samverkan. Utredningenhar ägnat några områden särskild uppmärksamhet i beskrivningen med hänsyn tillderas stora betydelse för inriktning och tyngdpunkter i den framtidaföretagshälsovården. Ett sådant är medverkan i företagens planering. Företagshälsovårdenbör enligt utredningens uppfattning i betydligt störte utsträckning än som nuär fallet gå in i företagens planering och medverka till attarbetsmiljöaspekterna finns med från idéstadiet till och med genomförandet avförändringen. Självfallet skall företagshälsovården inte bära ansvaret för attarbetsmiljön blir rätt utformad. Detta är primärt ett ansvar för arbetsgivare,arbetsledare m.fl. i nära samverkan med de anställdas företrädare. Däremotskall företagshälsovården med sitt expertkunnande ge beslutsfattarna underlagsom gör det möjligt att i planeringen också sörja för att arbetsmiljön blirtillfredsställande. Sådana insatser förutsätter kontinuerlig samverkan mellanföretagshälsovården och företagens inköpsansvariga och olika planerings- ochprojektgrupper m. m. Sjukvårdensroll i företagshälsovården är ett annat område som utredningen specialstuderat.Det är enligt utredningens mening av största vikt att smidiga samverkansformerutvecklas mellan företagshälsovården och samhällets hälso- och sjukvård, främstprimärvärden. Det behövs en bättre kommunikation mellan dessa tvåkompetensområden så att var och en kan bidra med sina särskilda kunskaper ochförutsättningar vid behov av sjukvård. Därvid skall gälla att företagshälsovårdenbör bidra med sin .särskilda kunskap om de arbetsmiljörelaterade aspekterna pådiagnos, värd- och rehabiliteringsplanering. Även underlag förförsäkringstekniska bedömningar bör kunna hämtas från företagshälsovården. Iövrigt bör givetvis alla de resurser av medicinsk och sjukvårdsteknisk, art somsamhällets hälso- och sjukvård förfogar över bära den tunga delen Prop.1984/85:89 115 avsjukvården i samverkan mellan dessa två system. Företagshälsovårdens roll idenna samverkan blir speciellt påtaglig i början och slutet av ett sjukdomsförlopp.Den får i stor utsträckning ta på sig den förmedlande rollen i patientens vägmot rätt värdinstans och rollen som förmedlare av relevanta miljödata idiagnos- och värdplaneringsskedet. Företagshälsovårdsutredningenhar i samarbete med Sjukvårdens och socialvärdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (Spri) studerat, hur företagshälsovården ochprimärvärden samverkan 'och på vilket sätt samverkan kan förbättras.Projektet och förslag till åtgärder beskrivs närmare i en . Utredningenframhåller betydelsen av att företagshälsovården engagerar sig i psykologiskaoch sociala arbetsmiljöproblem. Utredningen har valt att i en särskildexpertbilaga. Psykologiska och sociala uppgifter för företagshälsovården,redovisa ett av underlagen för utredningens ställningstaganden. Utredningenkonstaterar att företagshälsovårdens arbete skajl utgå frän en helhetssyn påarbetsmiljön. Psykologiska och sociala frågor behöver ökad uppmärksamhet frånföretagshälsovården, vilket i en del fall innebär en breddning av detarbetsfält företagshälsovården har haft. Depsykologiska och sociala insatserna skall ha samma syfte som före-tagshälsovärdsarbeteti övrigt och främst vara inriktade pä att förebygga ohälsa. Företagshälsovårdenskall därvid vara en av många resurser som kan bidra till att ar-betslivetspsykiska och sociala problem uppmärksammas, förebyggs och åtgärdas.Företagshälsovårdens insatser skall i första hand gälla hur man i samverkan medarbetsmiljöansvariga kan planera, utforma och förändra arbetsplatsen med hjälpav den kunskap om grundläggande mänskliga behov och reaktioner som tagits framinom främst beteende- och samhällsvetenskaperna. Psykologiska och socialainsatser skall inte avse enbart enskilda fysiska, tekniska och sociala faktoreri miljön och de enskilda arbetsuppgifterna. De skall också gälla planering ochorganisation av arbetsplatsen som helhet eller del av denna. Utredningenvill betona att det verksamhetsområde som här berörs är under utveckling.Erfarenheter av den fortsatta verksamheten och de behov som framgår därur måstei väsentliga delar bilda underlag för de fortsatta insatserna på området liksomde resurser som behöver avsättas. Företagshälsovårdens psykologiska och socialauppgifter måste således successivt preciseras i nära samverkan mellanarbetsmarknadens parter och företagshälsovårdens personal. Stor uppmärksamhetmåste därvid ägnas integritetsfrägor för enskilda arbetstagare. Företagshälsovårdenhar en viktig uppgift i anpassnings- och rehabiliteringsverksamhet inomföretagen. Enligt utredningens mening är det väsentligt attföretagshälsovården kan förstärka sina insatser pä området. De åtgärder som kanbli aktuella kan vara medicinska men i många fall tekniskt-ergonomiska,psykologiska och sociala och passar väl in i den 1984/85:89 ' 116 inriktning mot förebyggande verksamhet som företagshälsovårdenskall ha. Det är emellertid en speciell dimension som tillförs denna inriktningnär det förebyggande arbetet skall gälla arbetsmiljö-, grupp- och individinriktadeåtgärder av så krävande karaktär som det är fråga om när svåra psykiska,fysiska och sociala arbetshinder skall beaktas. En betydande andel av arbetssjukdomarna har samband medförslitning i arbetet. Enligt utredningens uppfattning har den tekniskautvecklingen inte i tillräcklig omfattning tagit hänsyn till de ergonomiskaaspekterna. Utredningen har därför funnit anledning att särskilt uppmärksammade ergonomiska frågorna som ett område där företagshälsovården kommer att fäbetydande uppgifter framöver och där behoven av kvalificerade insatser är ökande. Arbetslivets ökande automatisering och datorisering kommeratt ställa nya krav pä insatser av företagshälsovården. Enligt utredningensmening är det av stor vikt att företagshälsovårdens speciella kunnandeutvecklas och tas tillvara i samband med planeringen av sådana förändringar iföretagen. Ytterligareett område där företagshälsovården bör ta pä sig ökade , uppgifter i framtidenär arbetsskadeutredningar. Erfarenheterna av försäkringskassornas handläggningav arbetsskadeärenden pekar på behov av en mer kvalificerad och inträngandesambandsbedömning.