prop · G803166 · 1984-12-31 00:00:00 — Därtill kommer de arbetsinsatser som utförs indirekt förproduktion av insatsvaror till de olika leden om ca 95000 årsverken ochoffenllig förvaltning ca 9000 årsverken, tolall ca 500000 årsverken. Eftersomdet toiala antalet årsarbetsinsalser i näringsliv och förvaltning kanuppskattas till ca 3,5 miljoner skulle alltså sysselsättningen inomlivsmedelskedjan i vid bemärkelse svara för därav. En Qärdedel härav kan hänföraslill del egenlliga jordbruket. Resurserna i jordbrukel - förelrädesvis arbetskraft ochåkermark -minskade under efterkrigsliden till förmån för en mer kapilal- ochförnö-denhelsintensiv drift. Denna utveckling fortsatte under 1970-talelsförsia hälft. Utflödet av resurser har därefter avtagit. Jordbruksproduktionen,vars sloriek länge varil oförändrad, har börjat öka. har den inhemskaefterfrågan börjat vika vilket har lett till ökande överskott. Prop.1984/85:166 21 Åkerarealens minskning, som var betydande under både 1950-och 1960-talen, blev under 1970-lalel liten. minskadearealen med totalt , vilket var ungefär lika myckel som under det närmaslföregående decenniet. stannade däremot nedgången vid2,. Arealnedgången har varil koncenlrerad lill skogs- och mellanbygderna isödra och saml lill Nortland. har medelarealen åker per brukningsenhet ökalfortlöpande. Medelarealen sleg från 14.1 ha till25,4haår 1982. Dennedläggning som skett av företag har endast i mindre utsträckning inneburil attåkermarken lagts igen. Den har i stället lillförls utvecklingsbara enheler,mestadels i form av artenden. Andelen brukningsenheter med sidoartenden harsåledes ökat från lill . Andelen artenderad harstigit från år . Ändelen förvärvsarbetande inom jordbruk, skogsbruk ochfiske minskade från av samlliga förvärvsarbetande 1950 till 8%år 1970. Under 1970-lalel har denna andel minskat yllerligare och ulgör nu5,. Inom det egentliga jordbruket har antalet stadigvarande sysselsatta minskatfrån 1972 till 203 1982. Minskningen avser i huvudsak företagareoch familjemedlemmar. Del bör påpekas all de i jordbruket sysselsatta även görbetydande arbetsinsatser i andra näringsgrenar, t. ex. skogsbruket, varförantalet årsverken i jordbruket är betydligt lägre. Utvecklingen av arbelsproduktivilelen har varit hög. Denårliga ökningen var under 1960-lalel . Även under 1970-lalet och årendärefter har arbelsproduktivilelen inom jordbruket i motsats till vad som gälltför induslrin fortsatt alt ligga på en förhållandevis hög nivå. Under åren1973-1983 var den årliga ökningen . Jordbrukets beroende av insalsvaror från andra sektorerhar ökal kraftigt i samband med de genomgripandeförändringar av produktionstekniken som ägl rum. En fortlöpande övergång harskett från arbetsintensiv lill kapilalintensiv produktion, innebärande en högmekaniseringsgrad inom både växt- och djurproduktion saml alltmer högavkastandeväxt- och djurmaterial. Delta har inneburil en intensifiering av driften och enökad användning av sådana insatsvaror som dnvmedel och annan energi,köpfodermedel samt handelsgödsel. Denna utveckling gick snabbt under 1950- och1960-talen men har därefter fortsatt i en något långsammare lakt. a. harökningen av handelsgödselanvändningen upphört efler . Värdet av jordbrukels totalproduktion uppgick lillca , medan dess bidrag till BNP, dvs. förädlingsvärdet,utgjorde 12miljarder kr., motsvarande 1,av hela BNP. Fördelningen mellan vegetabilier och animalier har underhela efterkrigstiden varit slabil, Vegelabilierna har värdemässigt utgjortdrygt av det toiala produktionsvärdet. Del bör härvid observeras allhuvuddelen Prop.1984/85:166 22 av vegetabilieproduktionen används som foder och därförinte ingår i det redovisade procenttalet, som enbart omfattaravsaluproduktionen. Mjölkproduktionen bidrog med knappthälften av jordbrukets bruttointäkter från animaliska produkter, slaktdjurengav saml ägg och fjäderfä resterande .. Spannmålsodlingen har arealmässigt varit ungefäroförändrad lill omfattningen , men pä grund avavkastningsökningar har tolalskördarna sligil. Förbrukningen av fodersäd (inkl,majsimport, men exkl. brödsäd till foder) har fortlöpande stigit, och imedeltal föreligger ungefär balans i försörjningen med fodersäd. För brödsädråder däremot ett belydande överskott. Överskottet är normalt ca 1 milj, ton,vilket i medeltal motsvarar nära hälften av den totala brödsädsskörden och ca15% av den lotala spannmålsskörden. När det gäller sockerbetsodlingen har avkastningsökningenoch goda skördeår medföri att den svenska produktionen kommilalt närma sig nivån för den svenska konsumtionen. En fortsatt produktivitetsökningförvänlas. Konsumtionen har inte förändrats nämnvärt. Även konsumtionen av vegetabiliskt matfett har under tidenefter varit relativt oförändrad. har skördarna av inhemsktoljeväxtfrö gradvis ökat så att numera nära full självförsörjning råder. Huvuddelenav den svenska oljeväxtfröskördens oljeinnehåll exporteras anlingen som fröeller som utvunnen olja. Endast används för inhemsk margarintillverkningoch annan humankonsumtion. Matpolatisodlingen täcker vid normala skördar det inhemskabehovet av ca 700milj.kg. i vilken siffra ingår hushållsodling som skattatstill 125 milj. kg. Fabrikspolatisodlingen läcker mer än väl behovet avstärkelse för humankonsumtion. För sådant ändamål åtgår knappt 20 milj, kg aven lolal tillverkning av 50milj, kg. Nötköllskonsumtionen har varierat . Frånen relativt hög och svagt sjunkande nivå noterades en lägstanivå , Därefter steg konsumtionen påverkad av en gynnsam köpkraftsutvecklingoch ökade livsmedelssubvenlioner. Sjunkande köpkraft och minskadelivsmedelssubventioner har bidragit till att köitkonsum-lionen åter minskal.Produktionen av nölköti, som under 1960-ialei var hög i samband med minskningenav antalet mjölkkor, nådde sin lägsta nivå . Efler harnötköttsprodukiionen successivi ökat. Konsumtionen av fläsk steg successivt menhar därefter minskal. Produktionen har legat betydligt överkonsumtionen. Mjölkproduktionen nådde sin lägsta nivå regleringsåret1970/71. Denna produktion var lägre än det inhemska försöijningsbehovet. Genomkraftiga höjningar av avräkningspriset på leverantörsmjölken vändesutvecklingen. Under 1970-talels mitt skedde sedan betydande investeringar iladugårdar. Mjölkproduktionen steg 'jämfört med miniminivån regleringsåret1970/71 till 3735 milj. kg /83. Prop.1984/85:166 23 kor bromsades och fr. o.m. har t.o.m. en svagökning skett. Mjölkavkastningen per ko stiger i snabb takt med i medeltal drygt130 kg per ko och år. Produktions- och konsumtionsökningarna på mjölkområdetföljde varandra rätt väl fram , 1 stort sett rådde balans medundantag av att det förekom viss import av ost och viss export av smör ochmjölkpulver. har mjölkinvagningen fortsatt alt ökastarkt, som den inhemska efterfrågan på konsumtionsmjölk och vissaandra mjölkprodukter stagnerat. För ägg har perioder med god balansavbytts av perioder med stora överskott. har överskottenvarit betydande. När det gäller fjäderfäkött föreligger en kraftig ökning avbåde produktion och konsumlion. Produktionen har mestadels varit större, vilketinneburit överskottstendenser, stigande lager och låga priser. Relativt sell är produktionsuppgången störst för fjäderfä (), fläsk () och mjölk (). Ävenäggproduklionen har dock stigit betydligt (). Produktionsutvecklingen harför många produkter inneburit att överskottskostnaderna numera är betydande. Till trädgårdsnäringen räknas produktion av köksväxter,frukt och bär, men även produktion av blommor, krukväxter och plantskolealster.Produktionen av trädgårdprodukter är i hög grad inriklad på hemmamarknaden.Störte delen av den svenska produktionen förbrukas i anslutning till skördenunder sommaren och hösten. Under resterande del av årel importeras en storandel av konsumtionsbehovet. Av de trädgårdsprodukter som kan odlas i Sverigeimporteras ca hälften av behovet. Exporten är obetyd-lig. De utnyttjade arealerna på friland och i växthus uppgårtill omkring 25000 ha. Produktionsvärdet inom trädgårdsodlingen uppskattas för1981/82 till , varav ca 800 milj. kr. avser ätliga produkter.Näringens förädlingsvärde torde uppgå lill knappi 800milj. Totalkonsumiionen av köksväxler i färsk, fryst ellerberedd form utgör ca 370milj.kg i produkiionsviki, varav 300milj.kg utgör s.k.direktkon-sumtion i färsk eller fryst form. Av denna direklkonsumiion är omkringtvå tredjedelar av inhemskt ursprung, en andel som har sjunkit under de senastedecennierna. Konsumtionen av flera trädgårdsväxter har under en följd av årökal snabbare än vad som gäller för flertalet övriga livsmedel. Den yrkesmässiga fruktodlingen ger ca 45 milj. kg ochhemmaodlingens omfattning kan uppskattas lill 70 milj. kg frukt . Denyrkesmässiga bärodiingen beräknas ge 32 milj. kg per är. Näringen omfattar knappt 5 000 förelag, av vilka 4000ägnar sig åt frilandsodling och 900 åt växthusodling. Antalet förelag harminskat med 1 000 . Enligt tillgängligauppgifter är ca 17000 personer sysselsatta inom fri- Prop.1984/85:166 24 Inom växthussektorn fanns vid den senasteundersökningen ca 7500 personer. Eftersom växihusarealen har minskat sedandess torde anlalel sysselsatta vara lägre. Fiskerinäringen har f.n. ett bruttoproduktionsvärde av ca700milj.kr. Havsfisket, som bedrivs med elt större tonnage ute lill havs,svarar för härav och kustfisket för . Resterande härrör fråninsjöfisket som i allmänhet är arbelsinlensivi och sker med låg insats avrealkapital. Fiskodling har fåtl en viss omfattning i under senare år.Värdet härav uppgår till ca 45 milj. kr. Havsfisket hade goda konjunkturer under 1950-ialel och ibörjan av 1960-lalet. Fångsterna minskade därefter och uppgick under senaredelen av till knappi 200 milj. kg . Under de senasle åren hardock fångsterna stigit och uppgick lill 247 milj. kg. Hälften avfångsterna eller ca 130milj. kg ulgörs av sill/strömming. Torskfiskel ger ca60milj. Inom fiskerinäringen finns mellan 3 500 och 4000 personersysselsatta som har fiske som enda yrke eller huvudyrke. Härtill kommer ca 2000personer som bedriver fiske som binäring. minskadesysselsättningen inom fisket med ca 1 800 personer, men harsannolikl någon ökning åter skett. Utrikeshandeln med fisk och fiskprodukter är betydande. Avtotalfångsten exporteras mer än hälften, främst i form av sill/strömming.Totalt sett är dock värdel av imporlen av fisk och fiskprodukter långt slörreän exporten. uppgick värdet av importen till , medanexportvärdet var . Livsmedelsindustrin kan indelas i etl femtontaldelbranscher med sinsemellan olika sloriek och struktur. De störstabranscherna är slakteri- och charkuteriindustrin, bageriindustrin samtmejeriindustrin. Från handelspolitiska och jordbrukspolitiska utgångspunkterbrukar åtskillnad göras mellan skyddad och konkurtensulsattlivsmedelsindustri. Den skyddade livsmedelsindustrin omfaUas avjordbruksprisregleringen, dvs. den är skyddad från utländsk konkurtens genominförselavgifter och i vissa fall importreglering. Livsmedelsindustrin är mindre konjunkturkänslig än denövriga svenska tillverkningsindustrin, inom vilken den utgör en av de störrebranscherna. Den sysselsatte ca 70000 personer eller av det toialaantalet sysselsatta inom hela tillverkningsindustrin. Under perioden 1970-1982har antalet sysselsatta minskat inom livsmedelsindustrin, vilket kanjämföras med siffran för hela tillverkningsindustrin. Relativt sett mesteller med drygl en tredjedel har sysselsättningen minskat inom Prop.1984/85:166 25 dryckes- och tobaksinduslrin. Den kraftigastesysselsättningsminskningen inom den skyddade livsmedelsindustrin har underperioden skett inom bageribranschen, med , Inom mejeriindustrin har ensysselsättningsökning ägt rum med , vilken dockstagnerat . Även sysselsättningen i sockerindustrinhar ökal något. Såväl tillverkningsindustrin som livsmedelsindustrin iSverige har under efterkrigsliden undergått en stark koncentration till färteoch störte anläggningar. 1 medeltal har antalet arbetsställen inomlivsmedelsindustrin med minst fem sysselsatta minskat under perioden1970-1982. Kon-centralionstendensen har varit kraftigare inomlivsmedelsindustrin än inom tillverkningsindustrin. Ett fåtal stora ägargrupper dominerar livsmedelsindustrin.Lantbrukskooperalionen är störst och svarar för avlivsmedelsindustrins toiala produktion. Därefier följer den privata svenskägdalivsmedelsindustrin med en andel av , konsumentkooperationen med ,de utlandsägda företagen med och staten med , Saluvärdet av livsmedelsindustrins produklion (exkl.spritdrycks- och tobaksindustri) uppgick till 51 miljarder kr.Förädlingsvärdet inom livsmedelsindustrin var ca . har livsmedelsindustrins produktionsvolym ökat med totalt7%, vilket är mindre än ökningen inom hela tillverkningsindustrin. I fråga omproduktiviteten var förädlingsvärdet per sysselsatt högre inom helalivsmedelsindustrin än inom tillverkningsindustrin. Dess årliga ökning underåren 1970-1982 var dock lägre än inom tillverkningsindustrin och ca 2,5 %lägre än inom jordbruket. Värdet av livsmedelsindustrins export uppgick lillnära . medan importen var 12,7miljarder kr. S.k. övrigalivsmedel, dvs. kaffe, färsk frukt, färsk fisk samt fisk- och skaldjurskonserverutgjorde hela 9 350000000kr. Exporten från den kon-kurtensutsatlalivsmedelsindustrin har nära nog fördubblats under 1970-ta-let. Även imporlenav den konkurtensulsatla indusirins produkter har ökal kraftigl under1970-lalet. Partihandeln med livsmedel uiförs numera lill den hellövervägande delen av s. k. fullsortimenlsgrossisler. Dessa fyller inle enbartden tradhio-nella distributions- och lagringsfunklionen ulan bistår härulöversina kunder genom alt kombinera och leverera etl nästan fullsländigldagligvarusortiment samt ge hjälp med marknadsföring, krediter, utbildning,etc. För vissa varugrupper, l.ex. kaffe, frukt och grönsaker, kött, fisk m.m.,förekommer specialgrossister. Del förekommer också alt vissa färskvaruproducenteroch andra lillverkare (t. ex. mejerierna) själva ombesöijerpartihandelsfunktionen. Prop.1984/85:166 26 omsatte partihandeln med dagligvaror (dvs. utöverlivsmedel också kemisk-tekniska produkter, papper, tobak, lidningar, blommorm.m,) 43 miljarderkr, exkl, moms, varav ca . Av partihandeln med dagligvaror förmedlades av de trestora handelsblocken ICA, KF resp, , vilket innebar en betydande ökning avderas marknadsandel jämfört med , dä den var , Verksamheten inom dessahandelsblock omfattar bäde parti- och detaljhandelsleden. Detaljhandeln omfattar utöver den ordinarie butikshandelnockså torg-och kioskhandel samt hemförsäljning. Av den lotala privatakonsumtionen av livsmedel , 67 miljarderkr,. passerade 62 miljarder kr.detaljhandeln. Utöver privat konsumlion finns även en offentlig konsumtion iskolor, sjukhus elc. Dessa inrättningar köper normalt sina livsmedel direktfrån partihandeln eller förelag inom livsmedelsindustrin. Butiksstrukturen har förändratskraftigt i riklning mot ökad stordrift. fanns således närmare 30000butiker inom dagligvaruomrädet jämfört med 1964 och knappt 9000 år1982. Denna utveckling har möjliggjorts genom övergången till självbetjäning, förvilken den näslan lolala övergången lill paketerade varor spelat en stor roll,samt av ökningen av antalet fullsortimentsaffärer i stället förgångna tidersspecialaffärer av olika slag. Fördelningen av antalet dagligvaruaffärer mellan de treslora handelsblocken har knappasl förändrals efter år 1970.Däremot har en klar förskjutning ägt rum av blockens relativa andelar av dentotala dagligvaruhandeln till förmån för ICA-blocket. KF har byggt upp enomfattande egen tillverkning av livsmedel och andra dagligvaror. ' avsortimentet i en Konsum-affär härtör således från egna industrier. Motsvarandesiffra för ICA-affären är . Huvuddelen eller drygl av den slutligalivsmedelsförädlingen sker inom de enskilda hushållen. Den tid som hushållenlägger ned på mathållning, dvs. planering, inköp, matlagning, disk etc, harför beräknats till drygt I milj, årsverken eller 0,3 årsverken perhushåll. Parallellt med de senaste decenniernas ökande förvärvsfrekvens blandkvinnorna har en omflyttning av arbetsuppgifter skett från hushållen tilllivsmedelsindustrin. Således uppvisar de livsmedel som hushållen inköper enallt högre förädlingsgrad. Denna långsiktiga utveckling har dock brutits underde , främsl på grund av hushållens sjunkande realinkomster. Storhushållssektom har expanderat kraftigt under desenaste 25 åren. Antalet skolmåltider har t.ex. mer än fördubblats underperioden. Perso-nalreslauranger för lunchservering har blivit en nödvändigföljd av utvecklingen på arbetsmarknaden, eflersom alll färre harmöjlighel att äta lunchmåltiden i hemmet. Storhushållen serverade igenomsnitt 4,4 Prop.1984/85:166 27 milj, måltider , vilket innebar att drygtvarannan svensk ål ett mål mat utanför hemmet, Koslnaden förstorhushållens inköp av livsmedel och livsmedelsråvaror var detta är 7miljarder kr. Storhushålls-sektorns storlek ökar fortfarande. varantalet sysselsatta inom denna seklor 121000, eller 5000 fler än år 1979.Ökningen skedde till största delen i form av flera deltidsanställda inom denkommunala sektorn. Flertalel anställda, eller två tredjedelar av samtliga, vardeltidsarbetande. Antalet årsverken kan uppskattas till 80000. Till livsmedelskedjan bör även räknas de industrier somförser kedjans olika led med insatsvaror, dvs. maskiner, redskap och annanulruslning, förnödenheter samt olika slag av investeringsvaror.Bedömningsmässiga uppskattningar för är 1983 pekar på ett sannolikt totalvärdelor dessa inköp på närmare 25-30miljarder kr. Antalet sysselsatta kanuppskattas till ca 95 000. Jordbrukets inköp av produktionsmedel motsvarar nästanhälften av hela livsmedelskedjans inköp av insalsvaror. Förnödenheter är denstörsta posten. Bland förnödenheterna dominerar köpfodermedel och handelsgödsel.Fodermedlen omfauar endasl sådant foder som produceras uianförjordbrukssektorn, således ingår ej svensk fodersäd. Del betyder att det ihuvudsak är fråga om koslnader för importerade fodermedel, främst proteinfodermedelmen även majs. Dominerande lillverkare av köpfodermedel är delantbrukskooperaliva lantmannaföreningarna inom . Näst största företag i foderbranschen är Sollebola-gen,dotterbolag till . På handelsgödselområdet är marknadsdominerande,ett företag som till ; ägs av och av . Av jordbrukets lotala inköp av traktorer, maskiner ochövriga redskap lill ett värde av . levererades endast igenomsnitt från svenska maskininduslriföretag. För traktorerna varimportandelen så hög som . Importens betydelse har ökat betydligt underliden . Jordbrukets investeringar i såväl maskiner och redskap sombyggnader m. m. har minskat under 1970-talels senare del efter alt ha legat påen hög nivå . Byggnadsinvesteringarna uppgick år1982 lil! 913 milj. kr. Livsmedelsindustrins invesleringar uppgick till1,, vilket innebär en volymökning av jämfört med år 1973.Därmed svarade livsmedelsindustrin för av helatillverkningsindustrins invesleringar. De svenska förelag som utvecklar och säljer maskiner tilllivsmedelsindustrin hör till de mesl exportinlensiva delarna av svensktnäringsliv. Uppskattningsvis säljer dessa företag av sin produktion utomlands.Exportvärdet kan uppskattas till ca . Prop.1984/85:166 28 2.3.9 Livsmedelsutgifternas fördelning på olika led Enligt sina direktiv skulle kommittén ägna särskilduppmärksamhet åt hur kostnadsförändringar i det jordbruksprisreglerade ledetförs vidare i efterföljande led fram lill konsumenten. De beräkningar som kommiltén redovisar av de olika ledensandel av hushållens konsumtionsutgifter för livsmedel, den s. k. matkronan,bygger på de tidigare lämnade uppgiflerna om den värdemässiga betydelsen avlivsmedelskedjans olika led. Uppgifterna har dock bl.a. justerats med hänsyntill livsmedelssubventionerna över statsbudgeten. Livsmedelsuigiflerna svarar för ca en femtedel av denlolala privata konsumtionen av varor och Ijänster. Av den totalalivsmedelskonsumtionen om ca 80 miljarderkr. gick till sådanalivsmedel som i råvaruledel omfatlas av jordbruksprisregleringen. Äv desislnämnda livsmedlen uigjorde i sin tur jordbruksandelen avkonsumenlernas malkrona , varav beräknas motsvara jordbrukarnasinkomsler, Indusiriledei tog , handeln , importvaror stod för ochmervärdeskatten slutligen tog av matkronan vad gäller jordbruksprisregleradelivsmedel. För övriga livsmedel, som omfattar av livsmedelsuigiflerna,var handelns, indusirins och mervärdeskattens andelar relativt likartade,medan importandelen var betydligt större och primärpro-duklionens andelbetydligt mindre än vad som gäller för de jordbruksprisreglerade livsmedlen.Räknat för samtliga livsmedel log primärproduktionen av matkronan. Jordbrukets andel - inkl. eventuellaprisregleringsavgifter - för de jordbruksprisreglerade livsmedlen varierar fränomkring för vissa kött- och mejeriprodukter ner lill eller lägre förfalukorv och mjukt matbröd. Den allmänna bilden är atl jordbrukets andel av matkronansjunker. jordbrukels andel för kött, fläskoch charkuteri varor sjunkit från till . För fiskprodukter ligger primärproduklionens andel avkonsumentpriset i intervallet , dvs. den är lägre än för flertaletjordbruksprisreglerade livsmedel. När det gäller industrins andel av matkronan registrerashöga andelar för mjukt matbröd () och konserverad sill () samt strösocker(). Låga industriandelar föreligger för kött och fläsk, kaffe samt vissamejeriprodukter. Handelsledels andel av matkronan är stor för matpoialis() och färsk fisk (), dvs. färskvaror med en hög kassationsprocenloch ulan industriell förädling. Andelarna för , ost och importeradetomater är resp. , och . För mjölk, grädde och smör är andelen låg vilkelsammanhänger med all mejerierna står för partihandelsfunktionen. Kommittén redovisar också de faktorer som har bidragittill konsumenl- Prop.1984/85:166 29 prishöjningarna på livsmedel under åren 1977-1983.Uppgången av konsumentpriserna på livsmedel lolall var i medeltal 12,per åroch större än ökningen av konsumentprisindex totalt, 10,. Denkraftigaste prishöjande effeklen, i medeltal 5,1 procenlenheler , härrörfrån övrig livsmedelsindustri inkl. importerade livsmedel. Övrig livsmedelsindustriomfattar dels indusiriledei efter det jordbruksprisreglerade ledet, delslivsmedelsindustri baserad på andra än jordbruksprisreglerade råvaror.Jordbrukel, inkl. primärförädlingen, var den näst största prishöjande faktornmed i medeltal 3,4 procenlenheler , medan handelns marginalhöjningarbetydde i medeltal 3,0 procenlenheler . Ser man enbart till de över statsbudgeten subventioneradebaslivsmedlen kan konslateras alt prisökningen i konsumentledet var störte änför hela posten livsmedel. För dessa produkter svarade jordbrukel inkl. primärförädlingenför den största delen, bl. a. på grund av att prisregleringen förmejeriprodukter avser partipriser som registrerar leveranser frilt detaljhandeln,dvs. parliledets marginal ingår. 2.4 Staten och livsmedelssektorn 2.4.1 Den hittillsvarande jordbrukspolitiken Den nuvarande jordbrukspolitiken - såväl i som iflertalet industriländer har silt ursprung i de svårigheter som drabbadejordbruket vid den stora ekonomiska krisen som började . Före dennatidpunkt fanns statliga åtgärder i som berörde jordbruket, men syftenamed dessa var i stort sell andra än med dagens jordbrukspolitik. För att skyddajordbrukel mol krisens verkningar - starka prisfall och hård inlernationellkonkurrens av dumpingkaraktär - införde man i de flesta industriländer under1930-lalei reglering av priserna på jordbruksprodukter. Regleringarna skulleockså skydda konsumenlerna vid livsmedelsbrist och höga internationellapriser. Genom riksdagsbeslut om jordbrukspolitikensamordnades för försia gången de jordbrukspolitiska åtgärderna i vårt land.Inriktningen av jordbrukspolitiken omprövades sedan av åren 1967 och1977. gällande mål för livsmedelspolitiken fastställdes av år1984. Alltsedan år 1947 har tre cenirala mål ingått ijordbrukspolitiken, nämligen inkomstmålei, produktionsmålet ocheffektivitelsmålel. Dessa mål har getts varierande tyngd i de olika besluten.