prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta framgår avbestämmelsen i andra meningen. Beträffandeen återstående del av tjänsien har konsumenten alltid rätt att häva så snartett dröjsmål i enlighet med det tidigare sagda är av väsentlig betydelse förhonom. Har Gänsten i ett sådani fall inte ens påböGats, blir det naturligtvisfråga om en hävning av avtalet i dess helhet. Föratt konsumenten skall ha rält atl häva även beträffande redan utfört arbete,dvs. rätt att frigöra sig från betalningsskyldighel för detta arbete, krävs detdäremot i allmänhet att syftet med tjänsien I huvudsak är förfelat på gmnd avdröjsmålel. Tjänsten skall alltså i stort sett ha förlorat sin mening förkonsumenten med hänsyn lill det syfte för vilkel han velat få den utförd. Detvanliga torde här vara atl konsumenten har beställt Gänsten med sikte enbartpå elt vissl tillfälle e.d. och att Gänsten inle har blivit klar detta. Somhar framhållils i specialmotiveringen till 21 8 andra stycket bör i hithörandefall, där det är fråga om en för näringsidkaren så ingripande åtgärd somhävning även belräffande redan utfört arbete, hänsyn inle tas till ett meraspeciellt syfte med Gänsten vilket inle varil synbart för näringsidkaren.Självfallet behöver konsumenien inle uttryckligen ha angelt sitt syfte medGänsten, utan det kan vara tillräckligt all konsumen- 1984/85:110 264 tenpå etl eller annal sätl har ådagalagt att det är av särskild vikt för honom 29 § KtjL att Gänsten blir ulförd i rätl lid. Detmera kvalificerade krav på dröjsmålels betydelse för konsumenien som harberörts gäller dock inte, om Uänsten har utförts endasl till en obetydlig del.Näringsidkaren drabbas då normall inte så hårt av en hävning av avtalet i desshelhel - jämfört med om hävning fick ske enbart för återstående del (se 30 Soch 23 8 andra stycket) - att det finns anledning att begränsa konsumentensrätl alt häva utöver vad som följer av kravet på att dröjsmålel skall vara avväsentlig beiydelse för konsumenten. Omdet på gmnd av omständigheterna på förhand finns slarka skäl all anla att detkommer att inträffa ell dröjsmål som är av väsentlig betydelse för konsumenten,är denne enligi andra slyckel berättigad att häva avtalet redan innandröjsmålet fakliskl har inträtt eller har blivit av väsentlig betydelse förhonom. För all bestämmelsen skall bli tillämplig krävs en hög grad avsannolikhet för alt del kommer att inträffa ett väsentligt dröjsmål. Det kangivelvis vara fråga både om ett dröjsmål med uppdragets avslutande och om ettdröjsmål med att påböGa Uänsten eller med arbetets framskridande. Ifråga om konsumentens rätl att häva avlalel belräffande en redan utförd del avGänsten gäller enligt förevarande bestämmelse samma begränsning som enligtförsta slycket andra meningen. Har mer än en obetydlig del av Gänsten ulförtsnär hävning aktualiseras, får konsumenten alltså häva belräffande vad som redanhar utförts endast under fömtsättning att det dröjsmål som måste antas kommaatt inträffa medför atl konsumentens syfte med Gänsten huvudsakligen förfelas. Förvaring.Paragrafen är lillämplig även vid Uänster som avser förvaring av lösa saker. Fråganom hävning kan vid förvaringsavialen aktualiseras vid dröjsmål pånäringsidkarens sida med att påbörja tjänsten (se 24 8 andra stycket). För attkonsumentens möjlighel att häva avtalet på gmnd av ett sådant dröjsmål skallvara av intresse är det dock en förutsättning atl konsumenten enligt avtaletär skyldig all betala en viss avgift e.d. till näringsidkaren även omkonsumenien faktiskt inte lämnar in föremålet till förvaring. I så fall harkonsumenten emellertid enligt förevarande paragraf rätt atl häva avtalet och därmedfrigöra sig från betalningsskyldighet, om näringsidkaren gör sig skyldig Ullell för konsumenten väsenlligt dröjsmål med att ta emot föremålel förförvaring. Detsamma gäller, om det på gmnd av omständigheterna finns starkaskäl atl anla att näringsidkaren kommer att göra sig skyldig till ett sådanidröjsmål (andra slyckel). Närdel gäller dröjsmål med att avsluta uppdragel, dvs. med atl återlämna delförvarade föremålel lill konsumenten, finns del vid förvaring 1984/85:110 265 knappast något utrymme för hävning. Förvaringen är ju dåredan ulförd. 30 8 KtjL och del har inte ansetts befogal atl vid förvaring lålakonsumenien häva belräffande en redan utförd del av yänsten under någonlindrigare förutsättning än den som gäller för hävning av andra Uänster somomfatlas av den föreslagna lagen, nämligen att syftet med Gänsten skall vara ihuvudsak förfelat. kan i allmänhel inle anses vara fallel därför altföremålel ålerlämnas alltför sent. Konsumenien är alltså även i denna siiuaiioni regel skyldig alt betala för den utförda förvaringen. En annan sak är atlkonsumenien kan vara berättigad lill skadeslånd på grund av dröjsmålet, t. ex.om det varit nödvändigt för honom all hyra elt ersällningsföremål under den tidsom dröjsmålet varat. Självfallel kan det dock inträffa atl föremålet harförkommit e.d. och därför över huvud lagd inle kan ålerlämnas konsumenten.I ell sådani fall föreligger i princip ell dröjsmål - del kan däGämle varafråga om ell fel hos Gänsten och syftet med Gänsien får då nalurliglvis ansesvara förfelal. Konsumenien kan därmed häva avlalel i dess helhel och är inleskyldig alt betala för förvaringen (se 30 §). I sammanhanget bör erinras om all konsumenten vidförvaring bär risken för atl det förvarade föremålel förslörs eller förkommerpå grund av en olyckshändelse eller därmed jämföriig händelse. Som harframhållits i avsnitt 2.11.3 i den allmänna motiveringen innebär detta all detinte kan anses föreligga ett dröjsmål på näringsidkarens sida, om föremåletinte kan återiämnas till konsumenten därför all del förslörls eller förkommittill följd av en sådan händelse. Detsamma gäller, om åleriämnandd försenas pågmnd av att föremålet har skadats genom en händelse av della slag. I fråga om verkningarna av hävning lillämpas 23 S. (Jfr 3 kap. 168 i utredningens förslag) Belräffande innebörden av paragrafen kan hänvisas lill vadsom har anförts i specialmoliveringen till 23 8. Paragrafen är tillämplig även vid Gänsler somavser förvaring. 4.7.5 Näringsidkarens skadeständsskyldighet m. m. Föreliggande avsnitt av lagen omfattar 31-35 88. Avsnilleiinleds med en bestämmelse om näringsidkarens skadeständsskyldighet på grund avfel eller dröjsmål (31 8)- I den följande paragrafen regleras näringsidkarensskadeständsskyldighet i övrigt (32 S). Därefter följer beslämmelser omskadesiåndsskyldighel för tredje man i vissa faU, dvs. branschorganisationersoch materialleverantörers m.fl. ansvar mol konsumenten för bl.a. Prop.1984/85:110 266 vilseledande marknadsföringsuppgifter (33 S). Avsnittetavslutas med be- 31 8 KtjL stämmelser om jämkning av skadestånd (34 8) ochundanlag för personskador (35 8). Skadeständsskyldighet på grund av fel eller dröjsmål Näringsidkaren är skyldig att ersätta konsumenten skadasom denne Ullfogas på grund av fel eller dröjsmål, om inte näringsidkaren visaralt skadan ej beror på försummelse på hans sida. Näringsidkarens skadesiåndsskyldighel på grund av feleller dröjsmål omfattar även ersättning för skada på föremålel för Uänsteneller annan egendom som tillhör konsumenien eller någon medlem av hans hushåll.Näringsidkaren och konsumenien kan dock iräffa avtal om atl sådan ersättning ejskall omfatta förlusl i näringsverksamhet. (Jfr 4 kap. 1 8 och 4-6 88 i utredningens förslag) Paragrafen reglerar näringsidkarens skyldighel att ersällai försia hand konsumenten för skador som denne tillfogas på grund av fel hosUänsten eller dröjsmål på näringsidkarens sida. Hithörande frågor har i den allmännamotiveringen behandlals i avsnitt 2.6.1 när det gäller Uänsler som avser arbetepå egendom och i avsnitt 2.11.4 belräffande förvaring. Del bör erinras om all några felpåföljder, inklusiveskadesiåndsskyldighel för näringsidkaren, inle aklualiseras om ell fel hosUänslen beror på någol förhållande på konsumenlens sida (se 16 8 ochspecialmotiveringen till den paragrafen). När det i del följande lalas omnäringsidkarens skadesiåndsskyldighel på grund av fel borlses alltså fråndetta fall. Förevarande paragraf skall ses mol bakgrund av all andrabeslämmelser i viss ulslräckning ger konsumenien kompensation för olikakostnader på grund av elt fel eller ell dröjsmål. Vid avhjälpande av fel ärnäringsidkaren sålunda skyldig all ersätta konsumenien dennes evenluella koslnaderför avhjälpandel, t. ex. utgifter för resor eller transporter som är nödvändigaför att avhjälpandet skall kunna ske (se specialmotiveringen lill 20 5 Qärdestycket). Vidare skall elt prisavdrag på grund av fel i första hand motsvaravad det koslar konsumenien all få felet avhjälpi, vilket innebär att konsumenieni form av prisavdrag får tillgodoräkna sig ersällning för sådana kostnader somnämndes (se specialmoliveringen lill 22 8 första stycket). Och omkonsumenien på grund av ell dröjsmål eller ell s. k. anleciperal fel häveravtalet belräffande den återstående delen av Gänsten, får han vid uppgörelsenmed näringsidkaren frän prisel för Gänsten i dess helhel göra avdrag för vaddel kostar att få återstoden av Gänsten ulförd (se 23 8 andra slycket och 308). En lillämpning av förevarande paragraf behöver alltså aktualiseras endaslom konsumenten tillfogas andra eller större ekonomiska skador på grund av etlfel eller ett dröjsmål än som täcks av de nu berörda reglerna. Prop.1984/85:110 267 I enlighet med vad som har anförts i avsnitt 2.6.1 ochavsnitt 2.11.4 är 31 § KtjL paragrafen, bortsett från ett ganska specielltundanlagsfall, Ivingande lill konsumenlens förmån Gfr 3 8)- Näringsidkaren kanalltså inle genom villkor i avtalet om en Gänsl friskriva sig från denersättningsskyldighet som följer av bestämmelsen. Med hänsyn lill all det ärfråga om konsumenlförhållanden lorde det normalt inle komma atl röra sig omnågra mera belydande skadeslåndsbelopp. Skulle ersätlningsskyldighelen någongång komma atl framstå som oskäligl belungande för näringsidkaren, finns delemellertid möjlighet atl jämka skadeståndet enligt 34 8. De grundläggande förulsällningarna för näringsidkarensskadestånds-skyldighet enligt paragrafen är atl Gänsien är felaklig eller altnäringsidkaren har gjort sig skyldig etl dröjsmål (se 24 §). Vidare krävsenligt försia slyckel alt konsumenien på grund härav har lillfogais en skada.Denna skall vara av ekonomisk natur. Som utredningen har påpekat ankommer det på konsumentenatt visa att de nu berörda förutsättningarna för hans rätl lill skadeslåndföreligger. ulesluler dock inte alt näringsidkaren med hänsyn lillomständigheterna anses bevisskyldig för olika delmoment av betydelse. ex. bli fallel, om näringsidkaren bestrider att det föreligger ell fel elleretl dröjsmål under påslående att avtalet har ell för honom särskilt förmånliglinnehåll när det gäller sättet eller tiden för utförandet av . Näringsidkarens skadeståndsansvar enligt paragrafen är etls. innebär att ansvarel visserligen i principbygger på att det har förekommit en försummelse på näringsidkarens sida. 1detta hänseende har emellertid näringsidkaren bevisbördan. Om de tidigare angivnavillkoren för skadesiåndsskyldighel är uppfyllda, går näringsidkaren fri frånersällningsskyldighel endasl om han visar alt skadan inle beror på försummelsepå hans sida. Bevissvårigheter och ovisshet i frågan om det har förekommit enförsummelse eller ej går alliså ul över näringsidkaren. Skälen för dennautformning av skadeståndsansvaret har redovisats i avsnitt 2.6.1. Det är inle alllid tillräckligt atl näringsidkaren visaratt skadan inte beror på försummelse av honom själv. För all undgå skadesiåndsskyldighelenligt paragrafen måste han också kunna visa att skadan inte heller beror påförsummelse av någon som på hans sida har anlitats för utförandel av Gänsten.Härmed avses inle bara anställda hos näringsidkaren ulan även självsländigaföretagare och deras anställda som - genom avtal direkl med näringsidkareneller via en eller flera mellanhänder - har anlitats för atl utföra Uänsteneller en del därav. Om den näringsidkare som är konsumentens motpart i avtaletom en tjänst (t.ex. ell större ombyggnadsarbete) har anlilal enunderenireprenör och denne i sin lur har engageral en underentreprenör förvissa arbeten, svarar näringsidkaren alltså enligi förevarande Prop.1984/85:110 268 paragraf för båda underentreprenörernas evenluellaförsummelser i sam- " § KtjL band med ulförandel av Gänsten. Näringsidkarens ansvar enligt paragrafen för andra ännäringsidkaren själv omfattar endasl personer eller företag som pånäringsidkarens sida har anliials för utförandel av Gänsten. innebär atldet skall vara fråga om någon som har utfört någol som del enligt avtalet omUänsten ankommer på näringsidkaren alt utföra. Till denna krets hör inle densom enbart har såll det för Gänsten erforderiiga materialet lillnäringsidkaren. Om Gänsten avser etl föremål som har överlämnals inäringsidkarens besittning, kan näringsidkaren enligt avtalet ha ålagit sig alli egen regi ombesöGa ålertransporten av föremålet till konsumenien. 1 så fallfår återtransporten anses ulgöra en del av utförandel av den avtalade ijänslen.Näringsidkaren ansvarar då enligt paragrafen om han inle kan visa all elt feleller ell dröjsmål inle heller beror på försummelse av den som ulförIransporten. Har näringsidkaren däremol endasl ålagit sig all se till allföremålel blir avsänl lill konsumenien med poslen eller med en s.k.självsländig fraktförare - l.ex. med järnvägen eller med en budfirma e.d. - börden transport som äger rum sedan föremålet har överlämnals lill posten ellerlill fraktföraren inte anses utgöra en del av utförandet av Gänsten.Näringsidkaren blir alltså i ell sådani fall inle skadeslåndsskyldig enligtparagrafen på grund av etl fel eller ell dröjsmål som uppslår under transportenGfr NOU 1979:42 s. 119-120). Del bör erinras om alt näringsidkaren däremotenligt reglerna om fel och dröjsmål i övrigl även i delta fall bär risken föratl resullalel av Gänsten försämras, förstörs eller annars inte kommerkonsumenien till godo på grund av vad som inlräffar under en sådan transport(se specialmotiveringen lill 12 och 24 88). Det bör påpekas all näringsidkarens skadeslåndsansvargentemot konsumenten för försummelser av näringsidkarens anställda enligt 3kap. 1 8 skadeståndslagen (1972:207) kan sträcka sig längre än vad som följerav förevarande paragraf. 1 prakliken lorde presumlionsansvarel innebära allnäringsidkaren, för all gå fri från skadesiåndsskyldighel, i allmänhet måslekunna visa alt ett fel eller etl dröjsmål beror på en olyckshändelse ellerdärmed jämförlig händelse eller på någon annan omständighet som ligger uianförnäringsidkarens och evenluella medhjälpares konlroll. Som skall beröras i detföljande kan näringsidkaren dock i vissa fall bli skadeståndsskyldig även omsjälva felet eller dröjsmålel beror på en sådan händelse eller omständighet. Förulom olyckshändelser o. d. kan det här vara fråga omexempelvis alt material som har använls för Gänsten varil behäflal med enbristfällighet som leder lill elt fel hos Gänsien eller lill ell dröjsmål mensom varken näringsidkaren eller någon av hans medhjälpare märkl eller bortmärka. Vid remissbehandlingen har vissa anmärkningar riklals mot alt näringsidkarensålunda kan undgå skadesiåndsskyldighel enligt förevarande para- Prop.1984/85:110 269 graf, om han kan visa all ell fel eller ell dröjsmål berorpå en dold 31 § KtjL materialdefekl. Detla får emellertid anses utgöra enskälig avvägning mellan parternas inlresse. Åven om näringsidkaren kan visaatt ell fel beror på en materialdefekl som inte ens bort märkas av honom ellerhans medhjälpare, är näringsidkaren i regel skyldig att ulan kostnad förkonsumenten avhjälpa felet och kan han vidare få finna sig i prisavdrag ellerhävning. Särskilt med tanke på hantverkare och andra mindre näringsidkare framstårdet som alltför strängt alt i ett sådant fall även ålägga näringsidkarenskadeståndsskyldighet. Den jämförelse som någon remissinstans har gjort medbestämmelsen i 43 § köplagen, enligt vilken en säljare vid s.k. leveransavtali princip är skadeståndsskyldig på grund av fel även om han inte varilförsumlig, är knappasl bärande. Den nämnda bestämmelsen i köplagen är nämligendispositiv, medan förevarande paragraf är ivingande lill konsumenlens förmån.Del synes därför ligga närmare lill hands all i sammanhanget jämföra med den påmolsvarande säll ivingande beslämmelsen i 6 8 konsumenlköplagen. Åven enligtdenna gäller att näringsidkaren/säljaren kan undgå skadeståndsskyldighet pågrund av fel eller dröjsmål, om han visar all någon försummelse inle liggerhonom lill last Gfr prop. 1973: 138 s. 199, 297 och 316). Om näringsidkaren inle visar att själva felel ellerdröjsmålel ej beror på försummelse från hans sida, blir han enligi paragrafen iprincip skyldig all ersälla konsumenten för skador som slär i ell adekvalorsakssamband med felet eller dröjsmålel. Kan näringsidkaren däremol visa all själva felet ellerdröjsmålel ej beror på någon försummelse på hans sida, är della emellertid inlehelt avgörande. Som framgår av bestämmelsen måste näringsidkaren nämligen visaall den skada som har lillfogais konsumenien på grund av ell fel eller elldröjsmål inle beror på någon sådan försummelse. Avsiklen med denna ulformningav beslämmelsen, som överensslämmer med vad utredningen har föreslagil, är atluttryckligen slå fasl att näringsidkaren i vissa fall är skyldig att ersällakonsumenien dennes skada på grund av elt fel eller etl dröjsmål även om självafelet eller dröjsmålet inte kan läggas näringsidkaren eller någon för vilkenhan svarar lill last. kan till en början bli fallel, om konsumententillfogas särskild skada i samband med all näringsidkaren avhjälper ell sådanifel, l.ex. genom alt avhjälpandet inte har skett inom skälig tid (se 20 8).Näringsidkaren är då enligt förevarande beslämmelse skyldig all ersätta dennaskada, om han inle kan visa all förseningen ej beror på försummelse från hanssida. Givetvis blir näringsidkaren också skyldig alt ersätta konsumenten förskada som denne tillfogas genom att näringsidkaren i strid mot 20 8 försiaslyckel underiäler all avhjälpa etl fel som i och för sig inle beror påförsummelse på hans sida eller genom att näringsidkaren i slrid mol 28 Sunderlåter atl fullfölja Uänslen efter ell dröjsmål som i och för sig inleberott pä någon sådan försummelse. 1984/85:110 270 Vidarekan näringsidkaren bli skyldig atl ersätta konsumenien för skada I § KtjL somdenne tillfogas på grund av ett fel eller etl dröjsmål, vilkel i och för siginle beror på försummelse från näringsidkarens sida, om näringsidkaren redanvid avtalels ingående bort inse atl felel eller dröjsmålet skulle uppkomma.Detsamma gäller, om näringsidkaren visserligen inte redan från böGan men underulförandel av ijänsten hade bort inse all felel eller dröjsmålet skulleuppkomma. 1 detta senare fall blir näringsidkaren skyldig att ersäuakonsumenten för skada som denne tillfogas på gmnd av felet eller dröjsmålel iden mån skadan kunnal undvikas genom en underrättelse till konsumenien e.d. Gfrbelänkandet s. 492-493). Del nu sagda gäller även belräffande molsvarandeförsummelser av någon som på näringsidkarens sida har anlitats för ulförandelav Gänsten. Näringsidkaren svarar alltså enligt förevarande beslämmelsegenlemol konsumenten även för sådana försummelser av hans medhjälpare, trotsatt försummelsen i dessa fall i allmänhet inte lorde ha ägt rum direkl iförhållande lill konsumenien. Del kan l.ex. vara fråga om atl enunderentreprenör vid ulförandel av en del av Gänsten bort inse all hans arbeleskulle komma all bli försenal på grund av en omsländighel uianförunderenlreprenörens kontroll och atl detta skulle leda till elt dröjsmål medavslutandel av del uppdrag som näringsidkaren åtagit sig. Vidremissbehandlingen har en remissinstans ifrågasatt del lämpliga i att låla ävende nu berörda situationerna omfattas av en regel om presumtionsansvar. Åven omen sådan ordning avviker från vad som vanligen antas gälla, synes den dock intebehöva ge upphov lill några problem. Vill konsumenien fordra skadeslånd avnäringsidkaren på grund av en försummelse i samband med avtalels ingåendeeller en försummelse att på förhand underrälla om eller på annal sättförebygga skadeverkningarna av ett hotande fel eller dröjsmål, bör del givetvisför del försia - om näringsidkaren kan visa att felet eller dröjsmålet berorpå en omständighet som inle kan läggas honom eller hans medhjälpare till laslsom försummelse -ankomma på konsumenten atl åberopa att näringsidkaren ellernågon på hans sida hade bort beakta denna omsländighel redan på förhand. Föratt konsumenien skall få framgång med elt påslående härom torde det i praklikenofta krävas att konsumenien också kan peka på särskilda förhållanden som tyderpå atl den ifrågavarande omständigheten kunnat och bort beaklas. Kankonsumenien göra detla, synes det rimligt atl näringsidkaren måsle visa atlnågon försummelse härvidlag likväl inle har förekommit på hans sida. Beträffandenäringsidkarens skadeståndsansvar när Gänsien är felaklig på gmnd av atlresultatet avviker från uppgifter som har lämnats i samband med avlalel omijänsten eller annars vid marknadsföring (se 10 8) kan framhållas följande. Omfelel består i att resultatet avviker från en marknadsföringsuppgifi som harlämnats av näringsidkaren själv eller av någon som i detla hänse- Prop.1984/85:110 271 ende hafl fullmakt att förelräda honom (se 10 8 försiaslyckel I) gäller i 31 8 KtjL fråga omnäringsidkarens skadesiåndsskyldighel på grund av felel detsamma som omuppgiflen utgjort ell uttryckligt villkor i avtalet om Gänsien Gfr avsnill2.4.2). För all undgå skadesiåndsskyldighel enligi förevarande paragraf måsle näringsidkarendärför lill en bönan visa att del ej beror på någon försummelse från hans sidaatt resultatet inle svarar mol uppgiftens innehåll. Detla kan länkas ske genomatt näringsidkaren styrker l.ex. all avvikelsen beror på en olyckshändelseeller därmed jämförlig händelse eller all del helt enkell inle är möjligt atlåstadkomma elt resultat motsvarande uppgiften. Åven i detla fall kannäringsidkaren enligt förevarande beslämmelse emellertid bli skyldig allersälla konsumenien för dennes evenluella skada på grund av del ifrågavarandefelel, nämligen om han inle kan visa atl det ej berott på försummelse på hanssida att uppgiflen lämnals och ej heller rältals före avialels ingående.Näringsidkaren kan alliså undgå skadesiåndsskyldighel om han kan visa all delhar funnits befogad anledning alt ulgå från alt resullalel skulle komma alt slåi överensslämmelse med den lämnade uppgiflen. En förulsättning är dock, somlidigare nämnts, att man på näringsidkarens sida inte heller under ulförandelav Gänsien bort inse atl resultatet skulle komma att avvika från uppgiften ochgenom exempelvis en underrättelse till konsumenten hell eller delvis hadekunnal hindra skadan. Det nu anförda gäller i princip även i fall då ijänsten ärfelaktig på grund av all resullalel avviker från en sådan uppgifl som avses i10 8 och som har lämnals av någon annan än näringsidkaren (se 10 8 försiaslyckel 2 och 3). En grundläggande förulsättning för atl näringsidkaren i dettafall skall vara skadeståndsskyldig på grund av felel - men inle för hans ansvari övrigl på grund av delta (se specialmotiveringen lill 10 8) - är dock allnäringsidkaren inle kan visa all varken han eller någon som på hans sida haranlitats för ulförandel av Uänslen känl lill eller bort känna lill alluppgiflen lämnats. Om tjänsien är felaklig enligt 11 §, lorde näringsidkareni regel också vara skadeståndsskyldig på grund av felel enligt förevarandeparagraf. Detta sammanhänger med atl redan förulsällningarna för att Uänstenskall anses felaklig enligt 11 8 har beslämls på etl sådani sätl atl de normallmåsle anses innefatta en försummelse på näringsidkarens sida.