prop · G80353 · 1984-12-31 00:00:00 — Avdessa skäl utarbetade utredaren 1982:03 lagförslag i de berörda delarna.Förslaget i fråga om oljelagring har i denna del genomförts genom ändringar ilagen (1957:343) om oljelagring m.m. som trädde i kraft (prop.1983/84:110, NU 43, rskr 391). K 83 avlämnade betänkandet (Ds I 1984: 13)Energiberedskap för krisfid. Betänkandet har remissbehandlats. Tillprotokollet i detla ärende bör som bUaga 5 fogas en sammanfattning av K 83:sförslag i nu ' Särskild utredare departementsrådet . ' Särskild utredare kanslirådet Bo Hemborg. 1984/85:53 13 aktuella delar samt som bilaga 6 en förteckning överremissinslanserna och en sammanfattning av remissyttrandena. K 83 har i betänkandet Energiberedskap för kristid ocksålämnal förslag till hur försörjningsberedskapen av naturgas skall lillgodosesför användarna inom och därvid föreslagit vissa principer förlagreglering på området. Denna fräga bereds vidare inom industridepartementet.Jag räknar med alt förslag i sistnämnda del kan föreläggas våren1985. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) har ijuli 1984överiämnal en skrivelse med bedömning av de kommersiella oljelagrens storlekvid inträdandet av en försöijningskris. ÖEF har överiämnal enskrivelse med förslag till försörjningsplaner för bränslen och drivmedellagringsåren 1985/86 och 1986/87 innefattande förslag till lagringsmål för oljasaml en särskild promemoria om oljeersällning med ved och el vid kriser. har överiämnal en skrivelsemed energiprognoser t. o. m. . Svenska , ochNorsk har inkommit med skrivelser med anledning av lagrådsremissen. 2 Förslag till riktlinjer för beredskapslagring av olja,kol och kärnbränsle 2.1 Försörjningsberedskapen i fråga om importbränslen Försörjningsberedskapen är ett uttryck för landetsförsörjningsförmåga vid kriser och krig. Försörjningsberedskapen byggerväsentligen pä det fredstida samhällets resurser och förmåga till snabbanpassning och omställning vid olika krissituationer. Kompletterandeberedskapsätgärder krävs emellertid för alt en tillfredsställandeförsörjningsberedskap skall kunna upprätthållas. Alla de olika åtgärder som i dellasyfte vidtas i fred inom olika sektorer och funktioner i samhället för attSverige skall ha en tillfredsställande försörjningsförmåga i kriser och krigsammanfattas i begreppet ekonomiskt försvar. För planering av det ekonomiskaförsvaret delas verksamhelen in i ell anlal försörjningsområden, s.k. program.För energiområdet gäller , som indelas i två delprogram.Bränslen och drivmedel m.m. och Elkraft. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar(ÖEF) samordnar på myndighetsnivå hela del ekonomiska försvaret. ÖEF upprättaroch ser över försörjningsplaner för olika varuområden. Försörjningsplanen, somutgör underiag för beslul om beredskapsförbere- Prop.1984/85:53 14 delserinom det ekonomiska försvarets område, är en samlad dokumentation som för ettvisst vamområde redovisar - behovs- och tillgångssidorna iolika kriser, - bedömningar och värderingar somligger bakom dessa beräkningar, - ambitionen i fräga omförsörjningsstandard och uthållighet, - förslag lill beredskapsåtgärderför att uppnå balans mellan beräknade behov och tillgångar. försvarsbeslut (prop. 1981/82: 102, FöU 18, rskr 374) godkänderiksdagen riktlinjer för det ekonomiska försvarets inriktning. 1 dessaframhålls särskill vikten av att prioritera oundgängliga behov inom försäljningsområdenalivsmedel, beklädnad, värme, hälso- och sjukvård samt härför erforderligastödfunktioner. Vidare betonas betydelsen av att den administrativa,organisatoriska och personella handlingsberedskapen hos berörda myndigheter ochi näringslivet förbättras samt alt olika alternativ till den alltmerkostnadskrävande beredskapslagringen prövas. Sverigeär lill slor del beroende av importerade bränslen för sinenergiförsörjning. Avbrott eller störningar i tillförseln av dessa bränslenkan hårt drabba vikliga funktioner i samhällel, l.ex. uppvärmning av bosläderoch andra byggnader, transporter saml industriell produklion. Därigenom kanlevnadsstandard och sysselsältning påverkas ogynnsamt och landetsförsvarsförmåga reduceras. Avbrott och störningar i bränsleimporten kansåledes få även säkerhetspolitiska konsekvenser. har sominriktning att genom beredskapsåtgärder trygga behoven i kriser och krig avbränslen, drivmedel och el för befolkningens överlevnad (värme, transporter ochoundgänglig varuproduktion) och för samhällets övriga nödvändiga funktioner. Ettviktigt mål för energipolitiken är att öka försöijningslryggheten. Vieftersträvar etl energisystem som grundas på varaktiga, helst förnybara ochinhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan samt en effektivenergihushållning. Försöijningslryggheten är elt av huvudskälen för att oljansandel i vår energiförsörjning måsle minskas. Under senare är har flera åtgärdervidtagits härför. Jag vill i detta sammanhang särskill nämna faslbränslelagen(1981:599, omtryckt 1984:641). Enligl denna får eldningsanläggningar utförasför oljeeldning endasl om de är omställbara till fasta bränslen eller om vissasärskilda villkor är uppfyllda. En fortsatt ökad användning av inhemskabränslen kan bidra till att öka vår försöij-ningstrygghet i händelse avimportsvärigheler som kostnaderna för att hålla beredskapslager kanminska. Denförsiktiga kolinlroduktion som sker enligt riksdagsbeslut är ett led i strävandenaall minska oljeberoendet. Koleldade anläggningar bör uppföras endasl när detinte är tekniskt eller ekonomiskt rimligt att använda inhemska bränslen.Visserligen är även kol etl importbränsle, men det medför vissa energipolitiskafördelar att utnyttja kol som oljeersällning. Att kol ersätter olja för bl.a.med sig ökad försöijningstrygghet, eftersom Prop.1984/85:53 15 kol finns i ett stort antal länder och dessutom på andrahåll än olja. Risken är under fredsförhållanden liten för att försörjningen avkol och olja skall utsättas för allvarliga störningar. Att kolersätter olja minskar således risken för omfattande fredskriser påenergiområdet. Vidare innebär användning av kol i stället för olja markantminskade kostnader för importbränslen och ökad sysselsättning i . Förkolanvändningen har fastställas mycket stränga miljökrav. Även om de importerade bränslenas andel i vårenergiförsörjning minskar, och när det gäller olja måste fortsätta att minska,kommer inom en överskådlig framtid importerade bränslen att utgöra en viktigfaktor i vårt energisystem. En beredskap måste därmed finnas inför avbrott ochstörningar i tillförseln. Till grund för denna måsle ligga beredskapslager. Omfattande beredskapslager av olja har byggts upp genomsuccessiva beslul av statsmakterna. Sålunda ålades oljehandeln redan år 1938att hålla vissa lager av olja. fastställde statsmakterna etloljelagringspro-gram för den närmaste femårsperioden. Därvid ålades ävenstorförbrukare lagringsskyldighet. Genom nya lagringsprogram under 1960- och1970-lalen byggdes beredskapslagren upp ytterligare. fattade statsmakterna,närmast med anledning av oljekrisen , beslul om att bygga upp ens. k. fredskrisreserv av råolja eller oljeprodukter. har också genomåtaganden i avtalet om elt internationellt energiprogram (lEP) åtagit sig atthälla ett sådant lager. Enligt beslutet skulle denna lageruppbyggnad ske helt istatlig regi. Även lill följd av andra beslut finns slatliga lager. Delnuvarande oljelagringsprogrammet, som startade , reglerar de mängderolja som skall hållas i lager t. o. m. /87. Lagringspiogrammen avser relativt långa tidsperioder,vilkel medför att de kan behöva justeras med hänsyn tillförändrade förutsättningar, t.ex. i fråga om energikonsumtion ochenergitillförsel. Översyner av löpande program, s. k. kontrollstationer, hargenomförts , senast av den i inledningen nämnda K 83. Medutgångspunkt i förslag från K 83 beslöt (prop. 1983/84:110, NU 43, rskr 391) om viss revidering av riktlinjerna för del löpandeprogrammet. ÖEF har hållit etl lager av ångkol, dvs. kol förenergiomvandling, om ca . Detta lager har tidigare tagits upp iförsörjningsplanen för olja som ersättning i kris för tjock eldningsolja inomindustrin och i vissa kraftverk. 1 riksdagsbeslutet har dock dettalager inte medräknats i försörjningsplanen för olja. Efter vissautförsäljningar uppgår f.n. ÖEF:s kollager lill ca . Elt anlal företag som gått över från oljeeldning lillkoleldning har av ÖEF lämnats möjlighet alt lagra ängkol i stället för olja.Till följd av tidigare regler för basmängdsberäkningen har nämligen dessaförelag haft skyldighet att lagra olja t. o. m. det iredje kalenderåret efterdet år oljeförbrukningen upphört pä grund av konverleringen. Totalt fårföretagen fr. o. m. lagra kol i slällel föreldningsolja. Prop.1984/85:53 16 Som nämndes i inledningen har Svensk KärnbränslehanteringAB (SKB) ett beredskapslager av kärnbränsle. Jag kommer i del följande att behandla riktlinjer förberedskapslagringen av olja, kol och kärnbränsle. Innan jag gör detta villjaghär redovisa vissa allmänna planeringsförutsättningar för beräkningar avberedskapsbehoven för olika bränslen. Till en del ingår dessa i de riktlinjerför det ekonomiska försvarets inriktning som godkändes av i 1977 och1982 års försvarsbeslut (prop. 1976/77:74 bil. 2, FöU 13, rskr 311 och prop.1981/ 82:102 bil. 3, FöU 18, rskr 374). Målet för beredskapslagringens uppbyggnad bestäms av delsden försörjningsstandard som eftersträvas och den därav betingade förbrukningen,dels försörjningsuthålligheten, dvs. längden av de tidsperioder för vilkaförsörjningen skall tryggas. Vad gäller försörjningsstandarden förutsätts attenergiefterfrägan under avspärrning och krig går ned bl.a. pä grund av attindustriproduktionen minskar som en följd av råvaru- och arbelskraftsproblemoch avbrott i utrikeshandeln m. m. Energianvändningen förulsätts vidarebegränsas genom bl. a. ransoneringsätgärder och omställning till inhemskabränslen och el. Som mäl för försörjningsuthålligheten på energiområdet harstatsmakterna ställt upp att samhället skall kunna klara de påfrestningar påförsörjningen som en ca ettårig avspärrning kan medföra. Dessutom skall enkrigsperiod av viss längd kunna . Inom energiberedskapsprogrammet planerar man, förutom föravspärrning och krig, även för en annan form av kris, fredskris. Beräkningenav behovet för fredskris skiljer sig från del som gäller för avspärrnings- ochkrigsfallen bl.a. genom att samhället förutses efterfråga ungefär lika mycketenergi som normall, eftersom ambitionen är all produklion, sysselsältning ochexport skall upprätthållas så långt möjligt. Enligt del gällande lagringsmåletskall lagringen molsvara 90 dagars nettoimport. har gentemot lEA() förbundit sig att ha elt fredskrislager av olja (prop.1975:42. NU 29, rskr 180). 2.2 Beredskapslagring av olja Det nuvarande oljelagringsprogrammet bygger lill stor delpå tvångslag-ring som åläggs enskilda som importerar, säljer eller förbrukarolja i viss omfattning. Bestämmelser om detta finns i lagen (1957:343, omtryckt1984:636) om oljelagring m.m. (LOL). Enligt LOL bestäms den mängd oljahuvuddelen av de lagringsskyldiga skall lagra i proportion till den mängd oljade sålt eller förbrukat . Enligl LOL:sursprungliga regler räknades basperioden bakåt i tiden, vilket innebaratt lagringsskyldigheten blev beroende av storleken av för- Prop.1984/85:53 17 säljningen eller förbrukningen under hela denna lid. Denunder senare år förändrade marknadssituationen med en minskande och förväntadfortsatt minskning av oljeförbrukningen har gett oönskade effekter med en eftersläpandelagringsskyldighel som inte har stått i relation lill det enskilda förelagetsaktuella förbrukning. Regeringen föreslog i prop. 1983/84:110 om vissaoljefrågor vissa ändringar i LOL, som bl. innebar alt basperiodenförkortades till etl år. Sedan förslaget antagils av (NU 43, rskr391), trädde de nya reglerna i kraft den . Ändringarna har delvis provisoriskkaraktär i avvaktan på det förslag till ny lagsliftning som läggs fram. Enligt gällande ordning fastställer regeringen delagringsmängder av varje produktslag som totalt skall hållas i lager undernästkommande lagringsår. Med utgångspunkt häri bestämmer ÖEF före den mycket varje lagringsskyldig skall hålla som tvångslager under kommandelagringsår. Beräkningarna av tvångslagrels storlek ulgår från den s.k.basmängden, som är den mängd olja av varje produkislag som den lagringsskyldigehar sålt eller förbrukat under basåret (= kalenderåret närmast förelagringsåret). Säljare får göra avdrag vid basmängdsberäkningen förförsäljning av olja som grundar lagringsskyldighet för andra. Det totalaiagringsmålet för varje produkt fördelas av ÖEF på de lagringsskyldiga iförhållande lill deras basmängder. Detla säll att beräkna lagringsskyldighetensomfattning har gällt . Tiden , dvs. , varde lagringsskyldiga ålagda att hälla en viss procentuell andel av närmastföregående års försäljning i lager. I oljelagringsprogrammet ingår ocksä statens lager, som sågott som uteslutande består av råolja. Att viss del av lagringen sker i form avråolja medför att särskilda faktorer måsle beaklas. Till en början förutsätterräoljelagring all raffinaderikapacilel finns att tillgå om oljan behöver tas ianspråk. Vidare måste beaklas alt raffinering av en viss mängd råolja geroljeprodukter i proportioner som inle alltid molsvarar marknadens behov. Desenaste årens nedgång i oljeförbrukningen gäller t. ex. främsl eldningsoljor,medan konsumtionen av andra produkter som bensin har ökat. Det totalaberedskapslagret måste ha en sådan sammansättning att del råder balans mellan åena sidan raffinaderiulfallel och disponibelt produkllager saml å andra sidanbehovet av olika oljeprodukter i olika krissituationer. beslöt att beredskapslagren av oljaplaneringstek-niskt skulle slås samman till en s.k.försörjningsberedskapsreserv. Innebörden av delta är all lagren ses som enenhet vid beräkningen av beredskapsbehovet. Beroende pä relationen mellanandelen tvångslager och statliga lager kan Ivångslagrad olja utgöra en del avfredskrislagret. åtagande gentemot lEA att hålla en fredskrisreservmotsvarande 90 dagars nettoimport påverkas inle av delta förhällande. Riksdagenhar tagit ställning till beredskapslagringen av olja på flera sätt.Tvängslagringen regleras i LOL och den därtill anslutande förord-2 1984/85. 1984/85:53 18 ningen (1957:344, omtryckt 1969:756, ändrad senast1984:637) om oljeavgifi m. m. (OAF). Som sanktion vid försummelse att iakttalagringsskyldighet finns en särskild avgift, oljeavgifi. OAF innehållerbestämmelser om detta och har sådan rättslig karaktär att ändringar i denbeslutas av genom lag. har vidare godkänt riktlinjerna föroljelagringsprogrammet, vari ingår omfattningen av den slatliga lagringen. Fördenna måste också anvisa medel. Dessutom skall, enligt LOL, beslul avregeringen som gäller lagringsmängder m. m. fattas "enligl grunder somriksdagen godkänt". De förslag som i det följande föreläggs gäller dels en ny lag om beredskapslagring av olja och kol, somersätter LOL och OAF, dels riktlinjer för beredskapslagring av olja, kol ochkärnbränsle. Enligt den nya lagen förutsätts regeringen beräkna detlolala lagringsbe-hovel efter de riktlinjer som har godkänt ochdärefter beslämma hur stor andel av basmängderna som behöver tvängslagras. Delinnebär att riktlinjerna skall innehålla principerna för behovsberäkningen. Delag-ringsmäl i bestämda volymer som anges i oljelagringsprogrammen är resultatetav sådana behovsberäkningar vid den tidpunkl då programmet redovisas.Regeringen är alltså inte formellt bunden av dessa volymer vid sin beräkningutan kan beakta förhällanden som efter denna tidpunkl förändras i fråga omkonsumtion m. m. Detta hindrar inte all för fortlöpande bör redovisasförändringar i programmet. Jag behandlar nu i avsnitt 2.2.2 förslag till riktlinjerför beredskapslagring av olja och redovisar i avsnitt 2.2.4 en revideradbehovsberäkning för oljelagringsprogrammet i förhållande lill vad somredovisades för . Till den nya lagen återkommer jag i kap.3. 2.2.2 Förslag till riktlinjer för beredskapslagring avolja Mitt förslag: Som riktlinjer för beredskapslagring av oljaskall följande gälla. Liksom skall en försörjningsberedskapsreservfinnas för krig, avspärrning och fredskris. Försöijningsberedskapsreservens storlek planeras medutgångspunkt i landets totala beredskapsbehov av olja. - beräknatoljebehov vid normala förhållanden lagringen skall ske - gällandeplaneringsförutsättningar för det ekonomiska försvaret i fråga om uppsattaförsörjningsmål och försörjningskrisers karaktär och längd - gällandeplaneringsförutsättningar för olika krissituationer med avseende påförsörjningsslandard och försöijningsuthällighel saml de anlaganden som därvidgäller i fråga om förulsällningar för import av 1984/85:53 I olja, omfattning av industriproduktion och utrikeshandelsamt ranso- neringssyslem - möjligheten alt i kris ersätta olja medinhemska bränslen eller el. Försöijningsberedskapsreserven kan bestå av lager hosslalen och enskilda. Däri inräknas de mängder olja som skall lagras av statenoch de mängder olja ingående i s. k. kommersiella lager hos enskilda somberäknas vara tillgängliga vid inledningen av en kris. Återstoden skall hällasav enskilda som tvångslager enligt den lag om beredskapslagring av olja och kolsom nu föreslås. Enligt den föreslagna lagen uppkommer lagringsskyldighelför importörer, återförsäljare och förbrukare vid försäljning ellerförbrukning av viss omfattning under ett kalenderår (basåret). För varjelagringsskyldig bestäms en basmängd som grundval för den mängd olja han skalllagra under det lagringsår som börjar efter basåret. Regeringenbeslämmer med utgångspunkt i beredskapsbehovet för lagringsårel och hur deltabehöver tillgodoses genom bl. a. statliga lager och tvångslager, denprocentuella andel av basmängderna för olika oljeprodukter som skall lagras.ÖEF fastställer för varje lagringsskyldig storleken av beredskapslagrei. Liksom tidigare skall särskilda regler gälla för hur dendel av lagret, som har reserverats för krigsfallen, skall vara lagrad samt attlanspråktagande får ske endasl när den situalion inträder för vilken resp. delav lagret har beräknats. Den nya ordningen för fastställande av beredskapslagretskall tillämpas fr. o.m. K 83: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna: Inga erinringar. Skälen för mitt förslag: I fråga om beredskapslagringen avolja innebär den nya ordningen inga större praktiska förändringar. Förhållandelmellan de föreslagna riktlinjerna och reglerna i den nya lagen har berörts iavsnill 2.2.1. Beslulsfördelningen mellan och regeringen klargörs nubättre . De viktigaste sakliga förändringarna i fråga omoljeiagring kommer till uttryck i den nya lagen. Jag återkommer till dessafrågor i lagsiiftningsav-snittet men vill här beröra den nya ordningen för allfastställa beredskapslagren. Jagföreslår - i likhel med K 83 och den andre särskilde utredaren - en återgånglill systemet med procentuella lagringsmål, vilket således innebär alt varjelagringsskyldig under lagringsåret skall lagra en procentuell andel av sinbasmängd under basåret för den lagringspliktiga varan. 1984/85:53 20 fastställer hur stor procentuell andel av varie varuslagsom skall lagras under aktuella lagringsår. ÖEF fastställer sedanberedskapslagrels storlek för varje lagringsskyldig. Som underlag för ÖEF skallden lagringsskyldige inkomma med en deklaration med behövliga uppgifter omrörelsen. För att kunna fastställa hur stor procentuell andel avbasmängderna som skall lagras måsle regeringen göra en bedömning av det totalabehovet av beredskapslagring av olja för aktuella lagringsär. Andelens storlekfastställs därefter sä att den sammanlagda volymen för tvångslagringen uppnås.Regeringen skall vid denna bedömning vara bunden av de nu föreslagnariktlinjerna, vari ingår de ställningstaganden av i olika avseendensom ligger till grund för vår beredskapslagring och som jag har berört iavsnill 2.1. K 83 föreslog alt samma lagringsprocenltal skall kunnafastställas att gälla oförändrade under en hel lagringsperiod , om delkan anlas att förhållandel mellan konsumtion och lagringsmål inle kommer altförändras nämnvärt . De faktiska konsumlionsvolymerna av oljakan emellertid komma att väsentligt avvika från de volymer som har legal lillgrund för lagringsberäkningen, vilkel skulle innebära att ocksä lagrensomfattning väsentligt skulle avvika från det faktiska behovet. Detla kan fåbetydande konsekvenser för försörjningsberedskapen och för de lagringsskyldiga.Mot denna bakgrund bör procenttal enligt min mening kunna fastställas för varjelagringsår. Till grund för beräkningen av lagringsbehovet bör dock liggaförbrukningsprognoser för hela lagringsperioden. Det bör åligga ÖEF attövervaka om den faktiska förbrukningen följer gällande prognoser och omavvikelser uppkommer anmäla detta för regeringen. Den föreslagna ordningen medför fördelar för både delagringsskyldiga och ÖEF. Den lagringsskyldiges planering underlättasväsentligt genom att han före lagringsårets början får kännedom om deprocentsatser som skall gälla för tvångslagringen. Med kännedom omförsäljningen eller förbrukningen under basåret kan den lagringsskyldigeberäkna basmängden och därmed också den förväntade storleken på tvångslagret.ÖEF kan i sin lur fastställa den lagringsskyldiges lagringsvolym så snartdeklarationen med uppgifter om rörelsen har inkommit. ÖEF:s administrationunderlättas väsentligt och de lagringsskyldiga bör kunna få definitivauppgifter om lagringsskyldighetens omfattning tidigare än vad som är fallet. Vid behovsberäkningen måsle som framgått av del tidigarebeaktas ylleriigare faktorer. Oljeanvändningen under avspärrning och krig antas sålundabli lägre än under normala förhällanden. Etl anlal ålgärder, bl.a. ransoneringoch omställning till inhemska bränslen, förulsätis bli vidtagna för all minskakonsumtionen. Dessulom anlas energianvändningen inom indusirin gå ned på grundav att industriproduktionen minskar som en följd av begränsningen avutrikeshandeln. Dessa förhållanden gör att försörjningsbehovet av olja underavspärrning och krig blir lägre än under normala förhållanden. 1984/85:53 21 Antaganden om importförutsältningar, ransoneringssystemoch industriproduktion behandlades senast försvarsbeslut (prop.1976/77:74 bil. 2) och påverkar behovssidan i ÖEF:s försörjningsplaner. Jagutgår ifrån att dessa planeringsförutsättningar kommer att ses över inför kommandeförsvarsbeslut. Lagringsbehovetpåverkas också av de tillgångar av olja vi har inom landet och av i vilkenutslräckning olja kan ersättas med inhemska bränslen och el. Oljelager finnsdels som tvångslager hos importörer samt slörre säljare och förbrukare av olja,dels som statliga lager hos ÖEF. Olja finns vidare som kommersiella lager hosoljehandel och industri saml i fastigheter och gårdscisierner. De kommersiellalagren reducerar beredskapslag-ringsbehovel genom att statsmakterna, när enförsörjningskris inträffar, genom olika regleringsåtgärder kan disponera överlagren. Slutligen reduceras beredskapslagnngsbehovet genom att olja vidstörningar i tillförseln i viss ulsträckning och kan ersättasmed inhemska bränslen och el. Till den statliga lagringen återkommer jag i avsnitt2.2.4. Vad gällerfrågan om lagring i bergrum av en viss del av beredskapslagrei bör sammagrundläggande principer som gälla. Jag återkommer till frågan ilagstiftningsavsniltel. 2.2.3 Underlag för bedömningen av lagringsbehovet Uppdragtill statens energiverk och ÖEF De riktlinjer för oljelagringsprogrammet som riksdagengodkände för perioden /85-1986/87 utgår från antagandet om enoljeförbrukning är 1987 om totalt 17,2 miljoner m\ I prop. 1983/84; 110framhölls att det kunde finnas anledning att återkomma med förslag lilljusteringar i anslutning lill behandlingen av förslaget till ny lag omberedskapslagring och till K 83:s slutrapport. Mot denna bakgrund fick statensenergiverk regeringens uppdrag all utarbeta revideradeenergiprognoser t.o.m. . ÖEF fick i uppdrag att utredastorleken av de kommersiella lagren.