prop · G803218 · 1984-12-31 00:00:00 — uppfattningframförs av företrädare för näringslivet, fackliga intressen, kutfur,telekommunikationer och totalförsvaret. Allainslämmer i behovet av etl särskilt informationsleknologiprogram. Dock bör profilenför ell svenskl program vara någol annorlunda än för de utländska programmen.Vi bör inte "kopiera" de utländska programmen. kan, som litetland, ej självl svara för en avancerad forskning inom alla vikliga områden. Ellsvenskt program bör därför ha som utgångspunki all värna om etl frillinformalionsulbyle över gränserna. Samarbele med utiändskainformationsteknologiprogram bör därför eftersträvas. Enligtde flesta remissinstanserna utgör programunderlaget en god beskrivning avläget i och en bra redogörelse för de insalser som görs frånstatsmakternas sida. Del betonas dock av flera all underlaget inte utgör ettfärdigt program. Ett sådanl bör utarbetas för alt kunna påbörjas underbudgetårel 1986/87. Deinsatser som görs från statsmakternas sida bedöms såsom otillräckliga avflertalel. Av många förs vidare fram all eventuella nytUl-skott lill dettaområde bör kunna las genom omfördelningar från andra områden. Del saknas dockkonkreta förslag lill sådana omfördelningar. Sågoll som alla önskar medverka i den fortsatta planeringen. ,och har föreslagit atl en högnivå-kommittéskall tillsättas för atl ularbela elt handlingsprogram. Behovenav en uiökad utbildningskapacitet betonas av alla. Åtgärder efterlyses på allanivåer, från specialistutbildning inom civUingenjörsut-bUdningen lill denyrkesinriktade arbelsmarknadsulbildningen. Vissa har atl endaslspecialistutbildningen bör ingå i elt informationsleknologiprogram. Delkonstaleras att behoven av FoU inom informalionsleknologiområdet är likartadeinom flera sektorer. Med anledning av detla efterlyses en samverkan översektorgränserna. Enhögre grad av profilering av forskningen vid högskolorna förordas. RRVexempelvis anser atl statsmakterna mer aklivi bör siödja vissa centra såsomelektronikcenlmm i . Beroendetav ulländsk teknologi berörs av många. bör ha en bälirehandlingsberedskap för olika lyper av krissituationer. För vissa strategiskakomponenter och syslem bör vi minska beroendet. RRVanser alt statsförvaltningen aktivt bör användas som elt informationsleknologiskt"försöksfält" och medel bör frigöras genom att äldre dalasystemavvecklas och de frigjorda medlen används för att utveckla nya system. Förmin egen del villjag anföra följande. Delframgår av remissbehandlingen atl informalionsleknologiområdet kommer alt hastor betydelse under del kommande decenniet för såväl de oUka sektorerna inomsiaten som för svenskl näringsliv. Programunderlaget visar också att del redani dag görs omfallande insatser från staten för att befrämja utvecklingen. Skr.1984/85:218 23 Ellav de övergripande målen för regeringens arbele har de senasle åren varit allbegränsa statsutgifterna. Därför har krävts atl nya åtaganden molsvaras avmolsvarande minskningar inom andra områden. Ensamstämmig uppfattning bland remissinslanserna är alt de medel som satsas frånstatens sida f. n. är otillräckliga för atl kunna motsvara de behov som finns.Som jag lidigare nämnl saknas dock förslag till hur evenluella nysatsningarskall finansieras. Detla är beklagligt. Del är dock en tvingande nödvändighetmol bakgmnd av del stalsfinansiella läge vi befinner oss i. Det hade alltsåvaril önskvärt att remissorganen, som kan väntas besitta kunskap om området,ger sin mening tillkänna även om prioriteringsfrågorna är svåra. Jag nolerardock alt visst underlag för sådana bedömningar finns. Avsiklenmed remissbehandlingen av programunderlaget var all ge regeringen underlag fördels en bedömning om myndighelernas interna priorilering avinformationsteknologin är rimlig och anpassad liU behoven, dels omprogramunderlaget var helläckande vad gäller redovisningen av slalens insalserinom informalionsleknologiområdet dels om balansen mellan blocken iprogramunderlaget är välavvägd. Jag tvingas tyvärr konslalera atl av dessafrågor ger remissbehandlingen endasl underiag för all bedöma den andra frågan.Programunderlaget ulgör elt bra underlag för bedömning av de insalser som görsfrån statsmakternas sida för atl främja en positiv utveckling inominformalionsleknologiområdet. I fråga om balansen mellan insatserna inom deolika blocken finns endasl ell ringa underlag för alt bedöma om denna är välavvägd. Det finns dock etl entydigt stöd för att utbildningsområdet under dekommande åren bör priorileras högl. Speciellt gäller detlahögskoleutbildningen. I fråga om myndigheternas interna prioritering av områdelsaknas underiag för alt göra en bedömning. Med utgångspunkt iprogramunderlaget och remissbehandlingen gör jag den bedömningen atl del f. n.ej finns lillräckligl underlag för all nu lägga fast ellinformationsleknologiprogram. Jag anser del dock angelägel all ett sådantutarbetas. Med hänsyn till alt såväl programunderlag som remissbehandlingen lämnatetl antal cenirala frågor obesvarade får arbelel med dessa drivas vidare inomregeringskansliet. Påelektronikkomponenlområdel har beroende av ullandel alll sedanhalvledarteknologins genombrott varil myckel stort. Detta utgjorde under mångaår inte någol slörre problem. Svenska systemleverantörer hade påvärldsmarknaden tUlgång liU standardkomponenter varmed konkurtenskraftigasystemprodukter kunde konstmeras och tillverkas. 1 början på 1980-lalelframslod allt tydligare all ulvecklingen mot alllmer högin-tegrerademikrokretsar tUlsammans med de snabba framstegen på områdel datorstöddkonsimktion, skulle leda till all för speciella ändamål "skräddarsydda"(kundanpassade) komponenter skulle möjliggöra effeklivare systemlösningar.Stora syslem skulle kunna realiseras i ett fåtal mikrokretsar på så säll attsystemlösningen konstmerades direkl in i dessa kretsar. 1984/85:218 24 Medandra ord skulle systemkonstruktionen till slor del bestå av konstruktion avkundanpassade mikrokretsar och tillverkningen av systemet skulle till stor delbeslå av tillverkning av mikrokretsar. Mol bakgrund av dessautvecklingstendenser och mol bakgrunden av vår relativt sett mycket blygsammainhemska mikrokretstillverkning saml de embargotendenser som började framträdabeiräffande högteknologi, framstod det som mycket angeläget, atl snarasl vidtakraftfulla ålgärder pä mikroeleklronikområ-det för atl söka förhindra all värframlida systembyggnadsförmåga skulle undergrävas. Mikroelektronikprogrammet(prop. 1983/84:8, NU; ll, rskr 130) framstod således som en nödvändigstrategisk satsning. Närdet gäller slalens insatser för forskning och teknisk utveckling inom övrigadelar av informalionsteknologiprogrammel är lägel någol annorlunda. Svenskindustris främsta möjligheter inom informalionsleknologiområdet ligger enligtmin mening inom systemteknik och användningen av informationsteknologi i andranäringsgrenar. Som har framgått av min redogörelse har vi inom dessaområden en internationellt setl bättre ställning. Detta leder till atl vihar längre lid för alt planera åtgärderna. Informationsteknologinär ell område som kommer alt få stor belydelse för såväl svensk induslri somsamhällel i övrigl. Detta framgår av min lidigare redogörelse och motiverar eltsärskUt handlingsprogram. Etthandlingsprogram bör därför ulformas för budgelåren 1986/87-1989/90. Del försiaav de fyra åren bör därvid betraktas som upptakten lill ett ireårigl program.Planeringen för delta treåriga program sammanfaller därvid med planeringen inomdel forskningspoliliska området i stort. Jaghar för avsikt atl under del kommande budgeiårei ta inilialiv lill all etlhandlingsprogram ularbelas. Därvid bör förelrädare för näringslivel och defackliga organisalionerna inbjudas lill elt samråd. Programmeibör vara indelat i samma områden som gällde för mikroeleklronikprogrammelnämligen I. Utbildning, 2. Grundforskning, 3. Till-lämpadforskning och 4. Jaghar lidigare vid etl flertal tillfällen berört all en sektorövergripandebedömning av slalens insatser krävs för all den största gemensamma nyttan skalluppnås lill minsta koslnad. Jag avser nu all beröra detta någol ytteriigare. Innanjag går närmare in på detla vill jag emellertid redovisa vad ÖB, ,statskontoret och RRV har om den ordning som gäller . ÖBanser bl.a. alt informalionsleknologiprogrammel bör koordinera olika partersiniressen och insalser till gemensam nylla och identifiera och strukturerakompetens- och tillämpningsområden på ell sätl som underlättar formulerandetav projekt/satsningar, vars resultat är värdefulla för många intressenter. Denstrategi som elt nationellt IT-program måste gmndas på fömtsätter all man bl.a.bör penetrera samverksansformer mellan olika parter/sektorer med gemensammaintressen på IT-områdel i Skr.1984/85:218 25 syfte att underiätta och utvidga kontakter som kan påverkagemensam upphandling, gemensam teknikupphandling eller sådana gemensammaFoU-salsningar som kan vara av belydelse för de båda föregåendeupp-handlingsaklivileterna. ÖB anser atl del föreligger behov av närmare konlaklermellan å ena sidan slalliga verk och myndigheler (FMV, SJ, televerkel, m. )och å andra sidan SIND och STU. Konlaklerna bör syfta lill att kartlägga möjligheterav gemensamma aktiviteter (FoU och anskaffningsplaner) och gemensammaleknikupphandlingsprojekl inom nationellt belydelsefulla områden. har i sill remissvar redovisal FoU-behov för denärmaste fem åren om ca 680 milj. kr. Verket är berell alt inom sina ramarfinansiera en del av della, men önskar medfinansiering från flera källor. Statskontoret har berört den splittrade beredningen avdatafrågor mellan olika departemenl och myndigheler. RRV anser atl nya organisatoriska former bör prövas isamband med IT-programmet för att uppnå en sektorövergripande bedömning. Detnyinrättade programrådet för induslriell utveckling inom mikroelektronikenanses vara en i sammanhanget intressant form för programmet. I programrådelingår verkscheferna för , , ÖEF och FMV. Dessa myndigheler bidrarmed medel för alt genomföra etl induslriellt utvecklingsprogram inommikroelektroniken (ca 150 milj.kr.). Däruiöver tillskjuter induslrin likamyckel. Arbetsformen är teknikuphandling och kollekliv forskning.Verkschefernas uppgifl är att ideniifiera de utvecklings-element som förenar deskilda sektorinlressena. Erfarenhelerna av del hillillsvarande arbetet är goda. För min egen del villjag framhålla all behoven inom olikaseklorer inom staten ofta är sammanfallande sinsemellan och med näringslivelsbehov. Jag finner del angelägel alt olika aktörer i induslri och offenlligsektor aktivt söker identifiera insalser av gemensaml inlresse och samverkarvid dessas genomförande. Detta för atl hushålla med våra begränsade resurserför utveckling. Slalens behov av att upphandla informationsteknologiskahjälpmedel till förvaltningen bör utnyttjas även i industripolitiskt syfte. Ettsamordnat, kompelenl uppträdande från staten som dominerande och krävande kundpå hemmamarknaden kan ge ulvecklingsinctfament av stor betydelse. Jag finner det angelägel att de organisaloriska formernaför genomförande av handlingsprogrammel noga övervägs. Programrådel förinduslriell utveckling inom mikroelektroniken är enligt min mening enintressant form som kan övervägas. Del bör dock betonas all programrådel utgören form som har samlal den slatliga parten i en organisalion. Den slalligasidan ulgörs dock ibland av såväl kravslällare som leverantör. Jag avser all i del följande lämna en redovisning avnuvarande insalser, problem och behov inom informalionsleknologiområdet inomförsvarsmakten, telekommunikationssektorn, högskole- och forskningssystemet. Skr.1984/85:218 26 gymnasieskolan,arbetsmarknadsulbildningen, arbelsmiljöområdet, de industripoliliska organensamt inom den civUa statsförvaltningen. Jag har samrått med chefen förutbildningsdepartementet beträffande avsnitten 5.1,5.2 och 6, med chefen förförsvarsdepartementet beiräffande avsnittet 7.1, med chefen för kommunikalionsdepartementelbeiräffande avsnill 7.2, med chefen förcivildepartementet beträffande avsnitt 7.3 och med chefen förarbelsmarknadsdeparlemenlel beiräffande avsnillen 5.3 och 7.5 Medutgångspunkt i de förslag som har lagts fram av universiteis- ochhögskoleämbetet (UHÄ) rörande högskoleutbildning inom informalionsleknologiområdetvill jag nu redovisa de rikllinjer efler vilka utbildning inom detla områdebyggs ul. Jag har beiräffande della avsnitt samråll med chefen förulbildningsdepartemenlel. Närdet gäUer högskoleutbildningen /86 innebär UHÄ:s förslag ikorthet atl anlalel nybörjarplatser ökas på civilingenjörslinjerna (-1- 200),på datavetenskapliga linjen (-1- 30) och på de lokala linjerna (-H 375). Vidareföreslås en ökning med 25 platser på syslemveienskapliga linjen. UHÄ pekarockså på vikten av atl alla tekniska utbildningar får större inslag avinformationsteknologi. /87 föreslår UHÄ en mindre ökning av anlalel nybörjarplatser,50 på civilingenjörslinjerna och 150 på lokala linjer. Kostnaderna beräknaslill ca 50 milj. kr. exkl. lokaler och ulrustning. Flertaletremissinstanser betonar utbildningens cenirala roll när det gäller allutveckla informalionsleknologiområdet. Del råder slor enighel om behovet avfler utbildningsplatser. Riksrevisionsverkei, de tekniska högskoloma(molsvarande). (), ASEA m.fl. framhåller ocksåbetydelsen av hög kvalitet i utbildningen. Andra frågor som las upp avremissinslanserna är behovel av fortbildning av redan yrkesverksamma ochsvårigheten att rekrytera lärare lill leknisk utbildning. I1985 års budgelproposition (prop. 1984/85:100 bil. 10 s. 269) ges en kortfattadöversiki över omfattningen av nuvarande informalionsleknolo-giulbildning. Avdenna framgår all antalet nybörjarplatser i civUingenjörs-ulbildningen inomdelta område är närmare 1 800, dvs. närmare hälften av det lolala antaletnyböijarplalser. Ökningen har varil . Informationsleknologiutbildningförekommer även inom det matematisk-naturvetenskapliga området (ca 250nybörjarplatser) och på lokala linjer (ca 400 nybörjarplatser). Förnäsla budgetår har regeringen i prop. 1984/85:100 bil. 10 - i huvudsakligöverensstämmelse med UHÄ:s förslag - föreslagil en fortsalt kraf- 1984/85:218 27 ligulbyggnad av utbildningen inom området, nämligen ca 230 nya platser påcivilingenjörslinjerna och 30 platser på dalavelenskapliga linjen. Även när delgäller lokala linjer planeras en ökning av anlalel nybörjarplatser. Denlångsikliga kunskapsuppbyggnaden inom informalionsleknologiområdet är - somelt slort anlal remissinstanser har strukit under - viktig. Del är därförnaluriigt atl utbildning och forskning spelar en central roll i eltinformationsleknologiprogram. Del finns emellerlid vissa problem förenade meden fortsalt expansion av utbildningen inom områdel. Delta gäller i synnerhetcivUingenjörsulbildningen. Denbrisl på teknisk personal som f. n. föreligger inom informalionsleknologiområdet,har vuxit fram myckel snabbi. Del finns bara begränsade möjligheter atl inom dereguljära prognos- och planeringsarbetets ram fömtse en så markant och snabbökning av behovet av ulbildade, eflersom leknikerbehovet nära hänger samman medförändringarna i indusirins konjunkturläge. Närdel gäller del långsikliga behovet saknas i stort sell mera helläckandeprognoser. Regeringen uppdrog därför åt IVA alt kartläggabehovel av ålgärder för alt säkerstäUa tillgången på kvalificerade lekniker ochall utreda i vilken utsträckning företagens ökade personalefterfrågan är ellullryck för en permanent förändring. IVA kommer vidare all undersöka vilka kravoch vilka kompetenser som företagen kan fömtse liksom behovel av ingenjörer ochlekniker på olika nivåer. Som framgår av prop. 1984/85:100 bil. 265behövs del ell långsiktigt planeringsunderlag också när del gäller olika typerav civUingenjörsulbUdning. Jag har utgått från alt UHÄ kommer att presenleraell sådanl i sin nästa anslagsframställning. Eltsärskilt problem är avvägningen mellan behovel av utbildning inominformalionsleknologiområdet och behovet av annan högskoleulbildning. Jag avserhärmed både olika typer av teknisk utbildning och utbildning riklad mot t. ex.den offentliga sekiom. Delär också en avvägningsfråga hur stora resurser som skall satsas påkvalilelsförslärkningar i högskoleulbildning jämfört med fler utbildningsplatser.Men hänsyn lill den stora efterfrågan på ingenjörer och tekniker som f.n. föreliggerhar regeringen i detla läge del vara vikligasl alt öka anlaletnybörjarplatser. I sammanhanget bör beaklas alt civilingenjörsutbildningen vidinternationeUa jämförelser har visat sig vara av god kvalitet. Riksdagenhar behandlat frågan om resursliUskoll till de lekniska högskolorna.Utbildningsulskotlel (UbU 1984/85:25) har därvid uttalat alt ökade resurserbehövs för såväl anslaget Utbildning för tekniska yrken som anslagen Tekniskafakullelerna och Inredning och ulrustning av lokalerna vid högskolor m. m. Deexiraordinära insatserna bör göras redan för /86. Det bör enligtutskotlel ankomma på regeringen all lägga fram förslag på tilläggsbudget förnästa läsår. 1984/85:218 28 Eltannat problem är genomströmningen. Jag ser med allvar på del förhållandet atlaUtför många avbryter sin tekniska utbildning , både i gymnasieskolanoch i högskolan. Framför allt är den relativt låga genomströmningen icivilingenjörsutbildningen oroande. Det pågår f. n. ett arbete inom UHÄ medålgärder för att komma till rätta med hithörande problem. Jag har erfarii altchefen för utbildningsdepartemenlel avser all i nästa budgelpropositionåterkomma lill frågan om examinationen i civilingenjörsutbildningen. 1detla sammanhang vill jag också beröra rekryleringen till leknisk utbildning.Fram lill kommer anlalet 16-åringar atl sjunka . Om antaletintagna på gymnasieskolans naturvetenskapliga och tekniska linjer skallbehållas oförändrai måsle andelen ungdomar som söker sig till sådan utbildningöka. Ett liknande resonemang gäller naturligtvis även högskoleulbildningen.Redan om sex år kommer anlalet 19-21-åring-ar atl ha minskal med . Delär givetvis min förhoppning all en ökad andel ungdomar, och i synnerhetflickor, kommer all välja naturvetenskaplig och leknisk utbildning. 1regeringens proposition om kvinnornas villkor på arbeismarknaden (prop.1984/85: 130) redovisades redan vidtagna åtgärder samt elt åtgärdsprogram föratt bredda kvinnornas ulbildnings- och yrkesval. Avsikten är all det skall ledatill att rekryteringsunderlaget för de lekniska utbildningarna ökar. Samiidigigörs målmedvetna salsningar i andra länder, t. ex. i och FörentaSlaler, för all öka andelen leknikulbildade i avsikl all stärka deninduslriella konkurrensförmågan. Delekniska högskolorna har svårt all rekrylera och behålla forskarstuderande ochlärare, bl.a. som en föjd av atl löneulvecklingen på den privala sidan harvarit belydligl gynnsammare än på den offentliga. Enligt min mening är delnödvändigt att diskulera en bäitre marknadsanpassning av lärarlönerna. Del ärockså nödvändigl alt överväga hur personell kompetens kan utnyttjas gemensamtför utbildningsväsendet och induslrin. Chefen för utbildningsdepartemenlel hardärför tillkallal en arbelsgrupp för all överväga vad som bör görasomedelbart för all underlätta den lekniska ulbildningens och forskningensförsöijning med kvalificerade lärare och forskare. Denkrafiiga ökningen av anlalel studerande inom informalionsleknologiområdet harfört med sig en besvärlig lokalsituation vid flera högskoleenheler. I förstahand är det behovet av terminalarbetsplatser som varit etl problem. Jag villhär peka pä atl det f. n. pågår omfallande byggnadsarbelen på flera orter lillförmån för ulbildningen inom informalionsleknologiområdet. Även satsningarnapå ulmstning har varit belydande. Molbakgmnd av det slora behovel av utmstning inom dataområdet harforskningsrådsnämnden lålil ulföra en utredning med särskild tonvikt påmöjligheterna all bygga upp datasyslem med lillräcklig kapacitet för den 1984/85:218 29 I ulredningen - Dalakraft för forskningen; rapport 83: 13- framhålls nödvändighelen av en snabb ulbyggnad av datainfrastmkturen viduniversitet och högskolor. Jaghar mest uppehållit mig vid frågor rörande civilingenjörsutbildning. Jag villockså redovisa alt det pågår ett arbete med kortare teknisk utbildning ochfortbildning och vidareulbildning inom informalionsleknologiområdet. Regeringengav UHÄ i uppdrag atl utarbeta och redovisa förslag till kortareleknisk utbildning som bygger på gymnasieskolans tre-och fyraåriga linjer. UHÄskall särskilt beakla del ulbildningsbehov som föreligger inom dala- ocheleklronikområdel. Uppdragel kommer all redovisas under höslen 1985. Chefenför avser all därefter återkomma till regeringen medförslag i denna fråga. Ökadfortbildning och vidareutbildning för redan yrkesverksamma är en nödvändig ochsnabb väg för alt öka kompetensen inom informalionsleknologiområdet. Somchefen för har berört i prop. 1984/85:95 omuppdragsutbildning bör det genom utnyttjande av förnyelsefonderna bli möjligtalt väsenlligl öka omfaltningen på denna lyp av UtbUdning för anställda. Avvad jag nu har sagt framgår att stora salsningar pä informalionsleknologiområdethar gjorts . Det pågår också elt arbele med all lösa olikaproblem som är förknippade med en fortsall ulbyggnad avinformationsteknologiutbildningen. Syftet är att i ökad utsträckning kunnatiUgodose samhällels behov av kompetent personal. Denövergripande synen på ulbildningens och forskningens roll och belydelse för deninduslriella ulvecklingen är gemensam för flertalel remissinstanser. Jag delardella synsält. Vibefinner oss f.n. i en period som kännetecknas av ekonomisk återhållsamhet,etl ökat anlal ungdomsstuderande (ungdomspuckeln) i högskolan och krafiigaomstruktureringar mellan olika ulbildningsvägar. I en sådan situation är detviktigt all inle bara låta ulbildningspoliliska avväganden få avgöra vilkaresurser som skall disponeras för den framlidainforma-tionsteknologiulbildningen i högskolan. Enligt min mening bör mandärför i större omfattning än tidigare sträva efter alt sälla in ulbildningen iell industripolitiskt perspekliv. Jagfinner det angeläget atl den fortsatla planeringen avinformalionslek-nologiprogrammel beaklar behovel av en helhetssyn påutbildning-indu-striulveckling bl. a. i vad avser resursplanering. Jagavser alt i det följande någol beröra gymnasieutbildningen och de teknikcentrasom inrättas i anslutning till vissa gymnasieskolor. Jag har även beträffandedella avsnitt samrått med chefen för . 1984/85:218 30 Delär väsentiigt atl utbildning i informationsteknologi kommer in även iutbildningen på olika nivåer i gymnasieskolan. Det är också väsentligl attredan yrkesverksamma får möjligheter lill fortbildning och vidareutbildninginom området både genom del allmänna utbildningsväsendet och utbildninganordnad av förelag och organisaiioner. Deninduslriella utvecklingen har medfört ell ökal behov av ingenjörer ochtekniker. För informalionsleknologiområdet är della behov särskilt accentueratoch har vuxit snabbi. Vad gäller gymnasieingenjörer har ulbildningen ocksåexpanderat kraftigt . Undervisningeni datalära sker i årskurs 1 och är inlegrerad i samhällskunskap och matematik.På de linjer som saknar dessa ämnen ingår datalära i arbetslivsorienlering ochi linjens karaktärsämne. På den naturvetenskapliga linjen finns sedan flera årallernalivämnel dalakunskap, som omfattar totalt 8 veckolimmar i årskurserna 2och 3 för av eleverna på naturvetenskapliga linjen. Datainslagenhar också blivit större i gymnasieskolans olika specialkurser. Här finns flerautbildningar, oftast av påbyggnadskaraklär, som vänder sig mot yrken medinformalionsleknologisk inrikining. Även på den gmndläggande nivån blir dettaallt tydligare. En ny tvåårig sludieväg för handel och kontor föreslås i åretsbudgetproposition på försök få anordnas fr. o. m. /86. Målel är altskapa en yrkesutbildning för denna sektor som bäitre svarar mol de förändradekraven i yrkeslivet. nytt ämne - ADB och lerminalarbele - lillkommer därvidför alt garantera all ADB-tillämpningar snabbi förs in i ulbildningen. TvåIredjedelar av landels gymnasieskolor har någon form av dalor-utmslning. Imedeltal finns elt tjugotal arbetsplatser per skola.