prop · G803180 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta innebär all man inte heller kan införa någrabestämmelser om skalletillägg vjd underiålenhet från den skaitskyldiges sidaalt i förevarande fall underrätta om felaktigheten. Eftersom den skattskyldigei dessa fall inte lämnat någon oriktig uppgift krävs vidare inte nägon föreskriftom att skattetillägg inte utgår vid rättelse av uppgifl som omfattas avuppgiftsskyldigheten enligt 37 § TL, En sådan föreskrift skulle f,ö, - om deninte försågs med undantag - få inte önskvärda konsekvenser. Jag länker härvidsärskilt på det fall i vilket del visar sig atl den skattskyldige avlämnar enförenklad självdeklaration utan att lämna tilläggsuppgift för sådan inkomst omvilken han inte erhållil föreskrivet meddelande enligt 37 § 5 mom, TL och förvilken inte heller skattemyndigheten fåll konlrolluppgift enligt 37 § TL, I eUsådant fall innebär den skattskyldiges oriktiga uppgifl en sädan risk förundenaxering att skattetillägg bör utgå enligt nu gällande regler. Jag vill däremot föreslå en undantagsbestämmelse för defall dä en skattskyldig lämnat en oriktig uppgift i fråga om inkomst av tjänsteller kapital som rättals till eller hade kunnat rättas lill med ledning av enkontrolluppgift enligt 37 § TL som varil lillgänglig för taxeringsnämnden företaxeringsperiodens utgång. F.n. gäller enligt 116 a§ TL att skattetillägg isådana fall utgår efler . Enligt mitt förslag skall i stället gälla attnågot skattetillägg inle alls utgår. Den av mig föreslagna beslämmelsen, somskall inbegripa alla deklaranter oavsett vilken typ av deklaration som används,har tagits in i 116f § TL. Någon administrativ sanklionsregel gentemot arbetsgivaresom inte fullgör sin konlrolluppgiftsskyldighel finns f. n. inte. Eftersomkontrolluppgiftslämnandet har en mycket stor betydelse i det förenkladesystemel anserjag i likhel med flera remissinstanser att man bör övervägaåtgärder som innebär att arbetsgivarens ansvar utvidgas och administrativasank- Prop.1984/85:180 117 tionerinförs för försumliga arbelsgivare som ett komplemenl till straffansvaret. Dennafråga får emellerlid tas upp i ett senare sammanhang i samband medställningstaganden lill BRA: s nämnda PM och skattetilläggsutredningensförslag. Jag är således inle beredd att nu föreslå avgiftssanktioner förförsumliga arbetsgivare. 4.7Deklarationsanstånd m. m. Mittförslag: Möjlighelen alt efter ansökan bevilja anstånd med att lämnadeklaration skall finnas också i systemet med förenklad självdeklaration. Enanmaning att lämna självdeklaration skall kunna efterkommas genom en förenkladdeklaration. En skaltskyldig som i räll tid lämnar en förenkladsjälvdeklaration skall inte påföras förseningsavgift även om han inle uppfyllerfömtsättningarna för en sådan deklaration. Förseningsavgift skall däremotpåföras om han inte följer en anmaning att avge allmän självdeklaration. Isädant fall skall avgiften bestämmas till dubbell belopp. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt vad gäller anstånd. En självdeklaration somlämnas efter anmaning får inte vara en förenklad deklaration. Frågan om förseningsavgifttas inte upp. Remissinstanserna:Förslaget lämnas utan erinran. Skälenför mitt förslag: Även en skattskyldig som uppfyller villkoren för all lämna enförenklad självdeklaration kan på gmnd av särskilda omsländigheler varahindrad alt lämna deklaration under taxeringsåret.Möjligheten alt efler ansökan bevilja anstånd med atl lämna självdeklarationbör därför vara öppen också i det förenklade systemet. Detla innebär att en delförenklade självdeklaralioner kan komma att lämnas efler det atl hanteringen avde deklarationer som lämnats inom ordinarie tid i huvudsak är klar. Frågan ärdå hur sent man kan hantera en förenkladsjälvdeklaralion ulan alltför stora prakliska olägenheler. På den frågan harjag av RSV fått beskedel att sent inkomna deklarationer kan komma att förorsakavisst merarbete, dock inte i den utsträckningen att det behövs en regel omsenaste tidpunkt dä en förenklad deklaration måste ha lämnats. Vadjag här sagl om deklaralionsanstånd bör ligga lill grund också för bedömningenav vilka regler som i fråga om den förenklade självdeklaraiionen bör gällabelräffande skaltemyndigheternas möjlighet att anmana en skattskyldig att lämnasjälvdeklaration. Enligt 36 § första stycket TL fär en deklarationsskyldig,frän vilken självdeklaralion inte har kommit in inom föreskriven tid, anmanasatl avge självdeklaration. I motsats till kommit- Prop.1984/85:180 118 lén anser jag sålunda atl en sådan anmaning i och för sigbör få fullgöras genom en förenklad deklaration. Om vidare endeklarationsskyldig har lämnal en förenklad deklaration utan att uppfyllaförutsättningarna för en sädan, mäste han fä anmanas atl komma in med en allmänsjälvdeklaralion. Jag föreslår att 36 § TL justeras i enlighel med detla. förslag får också följdverkningar i fråga ombeslämmelserna om förseningsavgift i Il6g§ TL. Enligt dessa skall denskattskyldige påföras förseningsavgifl bl.a. om han inte i rätt lid haravlämnat självdeklaration som skall avges utan anmaning. Denna regel bör gällaendasl om den skallskyldige inle alls har kommil in med någon självdeklaralionvid den lidpunkl dä deklaration senasl skulle ha lämnals. Avgifl bör alllsäinle påföras om den skattskyldige har lämnat en förenklad självdeklaralion mendeklarationsskyldigheten bara får fullgöras genom en allmän sådan. Om han i ettsädant fall anmanas att avge allmän självdeklaration men inte efterkommeranmaningen, bör däremot förseningsavgift påföras. Avgiften bör dä - i likhetmed vad som f. n. gäller i andra fall där en anmaning att avge deklaration inteföljs - besiämmas lill dubbell belopp, s. k. dubbel förseningsavgift. Vad jaghär sagt bör komma lill ultryck i nämnda paragraf. När det gäller anmaningar att avge självdeklarationuttalar kommittén att det inte torde vara nödvändigt att en anmaningundertecknas av en tjänsteman. Jag är för egen del av molsatl uppfatlning. Föralt en anmaning skall fä avsedd rättsverkan torde det nämligen krävas allanmaningen förses med underskrift som visar att anmaningen utfärdats av behörigtjänsteman. 4.8 Sambandet med uttaget av preliminär skatt Mitt förslag: Skattetabellerna för preliminär A-skattskall grundas på förutsättningen att den skauskyldige erhåller avdrag iinkomstslaget tjänsl med , dock högst av intäkten. I fråga ominkomst som inte ger rätl till schablonavdrag skall skatteavdraget bestämmasmed hänsyn lill detta. Kommitténs förslag: Kommittén tar inte upp denna fräga. Remissinstanserna: RSV anser all skaltetabellerna skallbesiämmas med hänsyn lill schablonavdraget. Skälen för mitt förslag: Skaltetabellerna för preliminärA-skatl fastställs f. n. med hänsyn bara till ett enda avdrag vid laxeringen,nämligen gmnd-avdrag. Det nuvarande schablonavdraget på . Genom höjningen av schablonavdragel kommer flertaletskattskyldiga med Prop.1984/85:180 119 inkomst av tjänst att medges avdrag vid taxeringen medlägsl . Avdraget är sä pass stort alt det enligt min mening åtminstonedelvis bör beaktas redan vid uttaget av preliminär skatt. På grund bl. a. avatt skatte-labellerna inte beaklar de övriga inkomsler, t.ex. ränior ellerutdelningar eller sidoinkomster av annat slag, som den skattskyldige kan ha,bör schablonavdraget enligt min mening inte återverka fullt ul. Skattetabellernabör därför grundas också på etl omkostnadsavdrag om , dock högst avintäkten. Detta föranleder ändring i 4§ 1 mom. UBL. Eftersom folkpension eller annan inkomsl som inte ansessom anslällningsinkomsl inle ger rätl till schablonavdrag, skulle en ordningdär den preliminära skatten för inkomslen utgick strikt efter de ändradeskattetabellerna i regel medföra etl underuttag av preliminär skatt med följdatl kvarstående skatt skulle uppkomma. skulle inträffa för bl.a. mångafolkpensionärer. För atl undvika sådana underuttag bör den preliminära skatteni dessa fall bestämmas ulan hänsyn till schablonavdragel. Jag föreslär altdelta kommer till utlryck i en ny 12 §, vilket även föranleder en jämkning i 3§ 2 mom. 1 UBL. Jag skall avslutningsvis redovisa mina synpunkter i en delfrägor som har betydelse i sammanhanget, men där jag f. n. inte är beredd attlägga fram något förslag eller där ställningstagande av andra skälinte är påkallat. Det gäller bl. a. frågan om reglerna om antecknings- ochupplysningsskyldighet bör ändras med anledning av den förenklade självdeklarationen.Vidare gäller del granskningsrutinerna. 4.9.2 Antecknings- och upplysningsskyldighet Införandet av den förenklade självdeklarationen bör somkommiltén har föreslagil inte föranleda någon ändring av de nuvarandeskyldigheterna att föra anteckningar m. m., atl avlämna självdeklaration elleratl lämna upplysningar till ledning för egen taxering. Den som på föreskrivet sätl fullgör sindeklaralionsskyldighet genom atl lämna en förenklad självdeklaration skallsålunda liksom annars vara skyldig att på sätt som anges i 20 § TL genomanteckningar sörja för atl underlag finns för deklarationsskyldighetens fullgörandeoch för kontroll därav. 1 31 S 1 mom. TL erinras om atl den deklarationsskyldigebör, ulöver vad deklaralionsformuläret föranleder, lämna alla de upplysningarsom kan vara av betydelse för att åsätta en riktig taxering. Bestämmelsen hartillkommit i såväl de skattskyldigas som skattemyndigheternas intresse.Skattskyldiga som med beaktande av bestämmelsen lämnar kompletleran- Prop.1984/85:180 120 de upplysningar kan därigenom t. ex. förebygga att ettyrkal avdrag vägras på gmnd av all omständigheterna kring yrkandet inte ärklarlagda. Bestämmelsen bör gälla också den krets som får lämna en förenkladsjälvdeklaration utan att därför beta dem möjligheten att lämna upplysningarnai den förenklade deklarationen. Som jag tidigare sagl kan det dock varalämpligt atl i sädana fall använda den allmänna självdeklarationen. Reformen bör inte heller leda till någon inskränkning avden i 3I§ 2 mom. TL införda skyldigheten alt efter anmaning bl.a. lämna begärdaupplysningar rörande den egna taxeringen. Den förenklade självdeklarationen synes öppna möjligheterlill en hell ny ordning pä förfarandeomrädei. Delta gäller i fråga om såvälformerna för deklaralionsgranskning och taxeringsbeslut sombeskaltningsförfaran-det i övrigl. Det finns emellertid inte anledning att idet här sammanhanget överväga den grundläggande regleringen i dessa frägor,eftersom kommittén torde komma att föreslå genomgripande förändringar itaxeringsförfarandei i ett kommande betänkande. Det nya deklarationssyslemetförutsätter dock vissa avsteg från de nuvarande reglerna. I del nya syslemel kan deklaralionskontrollen i storutsträckning ulföras med hjälp av ADB. Kommittén har i sitt betänkandeskisserat hur ADB-stödet bör ulnyttjas och hur den granskningen bör gälill. Kontrollen bör enligi kommittén i stort ansluta lill de rutiner som f.n. finns i fråga om s. k. E-deklarationer, dvs. deklarationer av enklare slagsom blir föremål för en genomgång innan de registreras iskatteregislret. Den genomgången av en sädan deklaralion avser iförsta hand att se till all deklarationen är undertecknad och att säkerställaatl de lämnade uppgifterna kan registreras. De granskningsrutiner som kommiltén har förordal bör ihuvudsak kunna godias. Systemet är uppbyggt så alt det inte finns behov av merän en översiktlig genomgäng. Den huvudsakliga kontrollen bör alltsåkunna utföras genom maskinella bearbetningar. Jag vill emellertid inle uttalamig närmare om hur granskningsrutinerna bör vara utformade. Enligt min meningbör det ankomma på RSV att utarbeta lämpliga rutiner för de förenkladesjälvdeklarationerna och då dessutom ta ställning lill om och i vilken månrutinerna för de fullständiga deklarationerna behöver ses över. Valel av mtinerpåverkas f.ö. av atl jag på vissa punkter lämnat förslag som avviker fränkommitléns. Prop.1984/85:180 121 5 Genomförande och effekter Som framgått av vad jag tidigare anfört anserjag detangelägel alt del förenklade deklarationsförfarandel lillämpas så snart del ärpraktiskt möjligt. Förslagen som gäller den förenklade deklarationeninnehåller etl slort antal delförslag i fråga om säväl de materiellabeskaltningsreglerna som de bestämmelser som styr förfarandet. Etl genomförandetidigare än fr. o. m. 1986 ärs inkomster och därmed 1987 ärs taxering är därförinte möjligl. I full utsträckning kan dock inte förslagen genomföras enslill 1987 ärs taxering. Uppgiftsskyldighelen såvitt gäller ränteinkomster kansom tidigare nämnts inle få en tillfredsställande läckning förrän lill 1989års taxering. Banker och andra kredilinstitut lorde nämligen inte kunna lämnauppgifter av sädan kvalitet och omfattning att de kan läggas tillgrund för beskatlning. Del behövs viss lid för kreditinstituten och skattemyndigheternaalt utforma ruliner och vinna erfarenheter av hanteringen av den stora mängdenkontrolluppgifter. Denföreslagna bestämmelsen om alt skattetillägg i regel inle skall påföras omrättelsen av deklarationen avser uppgifl beträffande inkomst av tjänst ellerkapilal som omfatlas av den obligatoriska konlrolluppgiflsskyldighelen bör avprincipiella skäl träda i kraft såvitt gäller uppgifl om inkomsl avtjänsl. Beslämmelsen bör alltså tillämpas redan vid taxering. Den nyaregeln bör dock inte tillämpas i fråga om lidigare ärs laxeringar och alltsåinte verka relroaklivl på sädana fall som inte slutligt har prövals vidikraftträdandet. Denna ståndpunkt som främsl grundas på rältvisehänsyn stämmeröverens med den som intogs både 1977 och 1978 vid de lindringar i fräga omskattetilläggen som dä infördes. När det gäller rättelser som avser inkomst avkapital föreligger enligt min mening däremol inte skäl för befrielse fränskattetillägg , eflersom kontrolluppgifterna i dessa fall inle läggsdirekt lill grund för laxeringen. Så kommer enligt mitl förslag att ske förstfr. laxering, varför jag föreslår att den nya bestämmelsen i 116f§ TL om befrielse frän skattetillägg tillämpas i fråga om oriktiga uppgifteravseende inkomsl av kapilal försia gängen vid taxering. De föreslagna förenklingarna av de materiella reglerna, avdeklarationsredovisningen och av förfarandet i övrigl undanröjer etl mycket stortantal av de vanligaste anledningarna till att fel görs i självdeklarationerna.Bl. a. kommer merparten av de nuvarande felen i fräga om överföringar, summeringaroch sammanslällningar att försvinna. Bara sådana fel föranledde vid 1981 årstaxering ca 750000 åtgärder av skattemyndigheterna beträf- Prop.1984/85:180 122 fande fysiska personer. Även det mera rutinbetonadehanleringsarbetei kommer atl underlättas. Den granskningen behövernormalt inte sträcka sig längre än atl se lill alt blanketten är ifylld medregislreringsbara uppgifter och underskriven. Dessulom är anlalet uppgifier sommåste registreras betydligt mindre än i den allmänna självdeklarationen. Tilldetta kommer att det sällan torde finnas anledning atl i samband med granskningenföreta en särskild kontroll med utgångspunkt i de uppgifter som lämnats i denförenklade självdeklarationen. Förslagen är pä del hela taget ägnade atl leda lillbelydande ralionaliseringseffekter. Resursbesparingarna bör enligt min meningi första hand utnyttjas för atl förverkliga beslut i samband med dens. k. RS-reformen atl avveckla frilidsgranskningen av självdeklaralioner. Kostnadernaför denna, som vid taxering uppgick till ca 35 milj. kr., bör kunnaminskas redan vid laxering. Det är dock för tidigt atl med bestämdhetsäga när fritidsgranskningen kan vara helt avvecklad. Jag anser alt RSV bör fä i uppdrag alt närmare ulreda deadministrativa effekterna för skatteförvaltningen till följd av de föreslagnaförändringarna. I uppdraget bör ingå att lämna förslag till i vilken taktfriudsgranskning-en av självdeklarationer skall avvecklas. Vidare bör RSVbelysa hur rationaliseringsvinsterna skulle kunna användas. Reformen börnämligen ocksä kunna resultera i en siyrning av resurserna mot desvårkontrollerade deklarationerna och en fördjupad granskning av dessa. Det börvara möjligt att lägga större lyngd på dessa deklarationer redan innanfrilidsgranskningen är helt avvecklad. Jag vill dock framhålla alt det i vartfall på kort sikl av praktiska skäl kan vara svårl att föra över resurser fränelt område till elt annat där del föreligger krav på utbildning och erfarenhet.Jag avser att återkomma till regeringen med förslag tillutformningen av uppdragel lill RSV. Vad jag här sagt om kontrollen innebär inte att deförenklade självdeklarationerna uteslutande bör kontrolleras inom ramen för demaskinella avstämningar som systemet är byggt kring. ADB-stödet bör användasocksä för att göra rimlighetskontroller, t.ex. i fråga om skuldräntor iförhållande till skuldernas storlek. Därutöver kan det finnas behov av attslickprovsvis granska de olika slagen av avdragsyrkanden, t. ex. yrkanden ifräga om pensionsförsäkringspremier och underhållsbidrag till icke hemmavarandebarn. Kontrollen bör emellertid i första hand riktas mot arbetsgivare m.fl.som lämnar kontrolluppgifter. I del nya systemet skall ju taxeringen till stordel ske med ledning av kontrolluppgifter vilket ställer höga krav på attuppgiflslämnarna i alla delar fullgör sina skyldigheter. Frågan om efter vilka linjer kontrollarbetet skallorganiseras övervägs f.n. på olika håll. Inom bereds ettbetänkande från kommissionen mot ekonomisk brottslighet, (SOU 1983:75-76)Förelagens uppgiftslämnande för beskattningsändamäl. Detla innehåller bl.a.förslag om atl kontrollen skall baseras på standardiserade räkenskapsuidrag.Vi- Prop.1984/85:180 123 dåre behandlar en särskild utredare (1982:06) - isamarbete med skatteförenklingskommittén - frågan om vilka principer som börgälla för fördelningen av deklarationsmalerialel och kontrollresurserna mellanregional och lokal nivä. En annan särskild utredare (1984:03) har fält iuppdrag att göra en översyn av skatteförvaltningens organisation och styrfunktioner.I detla uppdrag ingår att bedöma skalteförvaltningen frän organisatoriskautgångspunkter i syfte atl få lill stånd effektivare former för styrning ochsamordning av verksamheten på hela skatteområdet. Utredningsuppdraget skall varaavslutat . Med hänsyn till det arbete som sålunda pågårfinns det inte skäl att nu lägga fram nägol förslag om den närmare ulformningenav kontrollen. Mina förslag till ändringar av de materiellabeskaltningsreglerna påverkar det allmännas skatteintäkter i både höjande ochsänkande riktning. Del rör sig dock med ett par undantag om ganska smäförändringar. Det ena undantaget gäller avdragen under inkomst av tjänst. Detföreslagna schablonavdragel om . i förening med borttagandet avavdragsbegränsningen för arbetsreseavdraget medför etl skattebortfall istorleksordningen 3 200 milj. kr. räknal pä förhållandena vid 1985 årstaxering. Förslagen skall emellertid träda i kraft först tvä år senare och dåtorde skatteborifallet bli nägol mindre beroende främsl på att kostnaderna föranvändandet av allmänna kommunikationsmedel kan väntas öka och därigenomreducera värdet av schablonavdraget. Det andra undantaget gäller sparavdragetsom medför elt skattebortfall på ca 750 milj. kr. En summering av de övriga ändringsförslagen på denmaleriella sidan pekar mol ett tillskott pä ca 150 milj. kr. Det slopade100-kronorsavdragel inom inkomstslaget tjänsl beräknas ge det allmänna eninkomstförstärkning om ca 30 milj. kr. Ändringen rörande avdraget förförvaltningskostnader ger ett tillskoll på ca 125 milj. kr. I fråga om inkomstav tillfällig förvärvsverksamhet uppskattas skattebortfallet på gmnd avinförandel av ett avdrag för korttidsaktier om . lill ungefär 25 milj.kr. Den andra ändringen inom inkomstslaget som innebär att det hittillsvarandeavdraget för äldre aklier sätts till . för varje skattskyldig beräknasdäremot ge elt skattetillskott om 15-25 milj. kr. Ett av de viktigaste ändringsförslagen belräffandeförfarandereglerna är den utvidgade uppgiftsskyldigheten för kreditinstitutenvad gäller inlä-ningsräntor. Effeklerna pä skatteintäkterna av delta förslagkan inte med säkerhet fastställas. 1 RSV: s betänkande från november 1980Kontroll av räntor uppskattades inkomstökningen till 400 milj. kr. Prop.1984/85:180 124 kostnads- och ränteläge. Därefter genomfördakontrollaktioner pekar mot alt inkomstförstärkningen kommer atl bli slörre. Detsamlade resultatet påverkas ytteriigare om de indirekla effeklerna pä avdragför nedsatt skatleförmåga och bostadsstöd medräknas. Den ökade uppgiftsskyldighelen medför emellertid kostnaderför uppgiflslämnarna och skaltemyndigheterna. För skattemyndigheternas del beräknades kostnaderna 1980till ca 11 milj. kr i engångskostnader och ca 7 milj. kr. Milt förslag om uppgiftsskyldighet är delvis annorlundautformat. a skall uppgifier lämnas i fråga om alla personnummersatta kontonfr.o. Den toiala volymen av uppgifier somskallemyndigheterna skall hantera blir därför högre. Det tidigare nämndauppdragel till RSV bör även omfalla en studie av förslagets effekter i dellaavseende. Uppgiftslämnarnas koslnader är svårare atl uppskatta,eftersom bl.a. förulsällningarna för uppgiftslämnandel varierar kraftigt mellanolika kreditinstitut. I betänkandet Kontroll av räntor beräknades bankernasengångskostnader bli betydligt högre än skattemyndigheternas, nämligen 139milj. Slora kostnader skulle falla på arbetet all komplettera konton somsaknade personnummer med sådana nummer. Del är då att märka att en stor del avdessa konton numera har försetts med personnummer. Enligt redovisningen ibetänkandet uppskattades även driftkostnaderna lill högre belopp förkreditinstituten, nämligen till 33 milj. kr. För skalteförvaltningen torde de övriga förslagen päförfarandesidan i stort vara kostnadsneutrala. vill jag nämna att genomförandet av etl förenklatdeklarationssystem kräver omfatlande insalser inom RSV för detaljuiredning,systemarbete för ADB, ulbildning och information. Jag vill särskilt betona attstor vikl bör läggas vid informationen till allmänheten om den förenkladedeklarationen. Genom lagstiftning (prop. 1977/78:49, SkU 14,rskr 48, SFS 1977:1070 och 1071) infördes en automatisk indexuppräkning avskiktgränserna i slatsskatleskalan med verkan fr. o. m. inkomster(taxering). Reglerna innebär att skiktgränserna i skatteskalan räknasupp med hänsyn lill inflationstakten mellan augusti månad andra året föreinkomslåret och augusti månad året närmast före inkomståret. Automatiskuppräkning har tillämpats endast i fråga om 1979, 1980 och inkomster,medan uppräkningen fastställts genom särskilda beslut avriksdagen. Tekniskt sell är indexregleringen utformad sä att skiklgränserna iskatteskalan uttrycks som ett visst antal basenheter. 1984/85:180 125 enheten, som ursprungligen var , är ärsinkomster . En automatisk indexreglering måste med nödvändighetgrundas på prisstegringar som ligger inte obetydligt föredet aktuella inkomslåret. Därigenom försvåras möjligheterna atl bedriva eneffektiv stabiliseringspolitik, eftersom historiska prisstegringar byggs in iskatteskalan. Frän fördelningspoliliska utgångspunkter har ett automatiskt verkandesyslem ocksä slora brisler. Sålunda har del med stigande priser ochsjunkande reallöner förstärkl inkomstskillnaderna. Jag föreslår därför att denautomatiska indexregleringen avskaffas, Detla hindrar inte alt - som jagtidigare sagt - skatteskalan för åren efter 1986 anpassas till förändringar ilöner och priser. För detta ändamål bör skatteskalan allljämt vara uppbyggd päbasenheten, eftersom denna utgör ett smidigt instrument för en sådananpassning, Mitl förslag innebär att lagen (1977: 1071) om basenhetupphävs. Basenhetens belopp förs in i elt nytt 10§ 2 mom, i lagen (1947:576)om slatlig inkomstskatt. Vidare krävs följdändringar i 10§ I mom. sistnämndalag och 3§ lagen (1970:172) om begränsning av skalt i vissa fall avseendehänvisningar till lagen om basenhet. 1 enlighet med vad jag nu har anfört har inomfinansdepartemenlel upprättats förslag till 1. lagom ändring ikommunalskalielagen (1928:370), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623), 3. lag om ändringi uppbördslagen (1953: 272),