prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — Dessa anhöriga har ofta engageralsig starkt i vården och anser sig ha blivit dåligt informerade om sådani somrör vården av patienten. Sådana brister i kommunikationen mellan sjukvårdspersonaloch patienter saml anhöriga leder ofla till onödiga anmälningar på grund avmisstankar om felakligheter i vården. ulgår från att ärenden avdelta slag skall kunna överlämnas till landstingskommunerna. Arbetsgruppens förslag att en anmälan som överlämnats tillförtroendenämnd inte skall kunna tas upp av på nytt tillstyrkernämnden. Sådana ärenden bör i enlighel med arbetsgruppens förslag kunna avgörasav ordförande ensam. JO anför: Jag kan bara bekräfta att flera ärenden, som rörbristande kontakt, överlämnats härifrån för handläggning hos förtroendenämnd.Jag vill i det sammanhanget påpeka, att de bakomliggande konlaktproblemen kanha flera olika förklaringar och alt problemområdet alltså kan vara nägol vidareän vad exemplen i rapporten antyder. Några av de av mig överlämnande ärendenahar l.ex. innefattat klagomål beträffande väntetider på sjukhus. Jag kan länkamig alt njuggt tilltagna lelefon- och besökstider utgör liknande exempel påhinder för en god kontakt, som bör kunna ut snabbare och enklare på detlokala planel. Sådana frågor bör också kunna hänskjuta tillhuvudmännen. tillstyrker förslaget att hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd får möjlighet atl överlämna till huvudmännen vissaärenden som anmälts till . Ulredningens förslag att skall ha möjlighet atl tillsjukvårdshuvudmännen överlämna vissa ärenden tillstyrks av /SR. Sådanaärenden kan vara klagomål över bemötanden eller bristande kontakt och informalioni vården. PRF anser att med en väl känd och utökad förtroendenämndsverksamhet kommer många ärenden att av på denna nivä. Detta får somföljd alt anlalel anmälningar till ()drastiskt minskar, och dess handläggningstider förkortas. Kortare handläggningstidi minskar den psykiska press som en anmälan mot sjukvårdensbefattningshavare utgör. PRO framhåller att ärenden, där det är uppenbart atlärendets behandling i nämnden är påkallad från allmän synpunkl eller för atttillvarata patientens rätt, bör behandlas i . HCK vill inledningsvis erinra om atl den lagstiftning somde så kallade palienträttighelerna stödjer sig på utgår från att andra grupperåläggs en skyldighel att visa hänsyn till patienten. I tillsynslagen stadgasatt personalen måste erbjuda patienten en god omvårdnad och respekt. I hälso-och sjukvårdslagen stadgas om landstingens skyldighet att ge patienterna en godoch kvalitativ vård som präglas av respekt för patienten. 1984/85:181 180 myndigheler och myndighetspersoner som skall erbjuda engod vård. Däremol stadgas ingen rält för patienten lill vård. Möjlighelerna lill en ulveckling av rättspraxis somklargör innebörden av begreppen god vård, rätt lill information, medbestämmandeoch integritet är således i praktiken mycket begränsade. Någon motsvarighettill socialtjänstlagens bestämmelser om klientens rätl till bistånd finns ickei hälso- och sjukvårdslagen. Någon opartisk prövning av huruvida hälso- ochsjukvårdslagens bestämmelser åsidosatts kan egentligen icke komma till stånd.Kommunalbesvär innebär ju ingen sakprövning. Arbetsgruppen föreslår all skall få överlämna ärendensom rör "klagomål över brister i kontakten mellan en patient och hälso-och sjukvårdspersonalen" till förtroendenämnderna. Vi känner slark oro inför en sådan utveckling avpatienternas rättsliga ställning inom sjukvården. Vi befarar att man i ifortsättningen endast kommer att behandla ärenden av medicinsk natur ochöverlämna alla omvårdnadsärenden lill förlroendenämnderna. Detta menar vikommer atl få en olycklig påverkan på rättspraxis, speciellt då vad gällertillsynslagens 5 §. Vi motsätter oss därför atl patienternas möjligheter att fäomvärdnadsärenden prövade i begränsas på detta sätt. Ur patienlsynpunkl är det angeläget att denna möjlighetatt få en ulveckling av rättspraxis rörande vissa omvårdnadsärenden ickebegränsas. har även i praktiken behandlat sådanafrågor om brislande information och olämpligt uppträdande. Hänvisning kan ske lillansvarsnämndens ärenden 215/81, 51/82, 332/82. Sädana ärenden har ävenförts vidare till kammarrätten. Åven med understrykande av atl omvårdnadsärenden även fortsällningsvisbör behandlas av , finns det anledning alt medge atl vissa enklareärenden både av medicinsk och omvårdnadsmässig natur som gäller brister i konlaklenmellan patient och personal där problemen snabbast och med bästa resultat kanlösas lokalt bör kunna hänskjulas från ansvarsnämnd till förlroendenämnd. Ävenvissa andra bagatellärenden och ärenden som mera gäller sjukvårdsorganisationenän person bör också rimligen kunna hänskjutas till förtroendenämnderna. Detfinns dock anledning atl understryka att här bör samma begränsning införas somnär del gäller hänskjulande av arbelsrättsliga problem. Det innebäratl det därdel är uppenbart att ärendets behandling i nämnden är påkallad från allmän synpunkleller för att tillvarata patienlens rått bör ärendel behandlas i ansvarsnämnd. Enligt arbetsgruppens förslag bör ärendena överlämnas frånansvarsnämnden direkt till huvudmannen och ej lill förlroendenämnden. Som moliveringanförs "att det inte alllid är säkert att del jusl är förtroendenämndensom skall gripa in - det kan lika gärna vara lill exempel vederbörandelandstingsråd eller klinikchef." Vem som inom landstingei skall avgöravart ärendet skall hänföras framgår dock icke. Frän patientens synpunkl förefaller det naturligt attärendet bör överläm- 1984/85:181 181 nas direkl lill förtroendenämnden. är judet landstingsorgan som har att ta emot ärenden där patienten framför kritik.Förtroendenämnden har till uppgift alt förmedla kontakt med till exempellandstingsråd eller klinikchefer. Det finns ingen anledning att skapa oklarhelbeträffande dessa ärenden som anser sig böra överlämna lilllandstingen. Genom ett uttryckligt sladgande att överlämnande! skall ske tiUlandstingets förlroendenämnd ges förtroendenämnderna en stärkt slällning. Deltafår anses värdefullt ur patentens synpunkt. Enligt arbeisgruppens förslag kan elt ärende somansvarsnämnden överlämnat till förtroendenämnd icke bli föremål föransvarsnämndens behandling. måste anses otillfredsställande. Det kanmycket väl visa sig alt ärenden som skenbart har en bagatellartad natur vidnärmare ulredning visar sig vara av belydande principiell vikl. Ur allmänsynpunkt kan det visa sig angelägel all få ett prejudicerande uttalande avansvarsnämnden. rätl all överlämna ärenden till förtroendenämndenbör som följd härav kompletleras med en bestämmelse om all förtroendenämndenhar rätt att återföra ärenden av principiell natur tid . Som ett led i strävandena atl begränsa ärendemängden hosansvarsnämnden bör också övervägas om icke förlroendenämnden bör erhålla rättatt anhängiggöra ärende hos . Om en sådan ordning infördes skullepatienterna icke behöva gä lill som första instans. Patientenskulle i tveksamma fall kunna vända sig till förtroendenämnden som gör enutredning och därmed även hjälper patienten atl få perspektiv på ärendet.Resultatet skulle säkerligen bli att mera bagatellartade ärenden icke skulle anhängiggörashos . Om förtroendenämnderna tillerkändes möjlighel att anhängiggöraärenden hos skulle också garanti skapas för alt principelitviktiga ärenden skulle komma under prövning av . Patienternasrättssäkerhet skulle därmed kunna anses ha ökal. Förtroendenämndernas ställningskulle också stärkas. I delta sammanhang vill vi också understryka att våra lidigareframförda krav på representaiion i förtroendenämnderna även gäller ochspeciellt angeläget blir delta om man skulle genomföra den föreslagnamöjligheten för atl lämna över ärenden till förtroendenämnderna. Flertalet hälso- och sjukvårdshuvudmän har uttalat sigpositivt för förslagel att skall kunna överiämna vissa ärenden tillhuvudmännen. I de flesta fall förespråkar huvudmännen att sådana ärenden överiämnasoch handläggs av eller i vart fall kanaliseras över förlroendenämnderna. Om förlroendenämnd inte finns förespråkar länslandstingskommun att ärendena överlämnas lill hälso- och sjukvårdsnämnd. Flera huvudmän understryker vikten av atl disciplinärafrågor inte läggs på nämnderna. inom Slockholms läns landstingskommunhar den 1984/85:181 182 uppfattningen att flertalel ärenden som berör bemötandeoch bristande kontakt handläggs av sjukvårdsförvaltningarna direkt eller avlandstingens förtroendenämnder. Det ligger därför hell i linje medförtroendenämndernas arbetsuppgifter atl handlägga dessa ärenden. ochförtroendenämnderna omhändertar i princip olika slags ärenden. Nämnden anseratt förtroendenämnderna bör ha möjlighel alt direkt överlämna ett ärende tillansvarsnämnden om utredningen visar att ärendet bör prövas av denna nämnd.Förtroendenämnderna har under den gångna försöksverksamheten fått en goduppfattning om vilka ärenden som tillhör kompetensområde ochansvarsnämnden får om arbetsgruppens förslag vinner gehör möjlighet att tillsjukvårdshuvudmännen överlämna vissa ärenden. läns landstingskommun framför en viss tveksamhetbeträffande möjlighelerna att i någon slörre utsträckning avlastaansvarsnämnden. Behovet av ijänstemannaservice vid förtroendemannanämndernaslokala kanslier lorde medföra så betydande kostnadsökningar, att en förstärkningav ijänslemannaresurser vore att föredra ur totalekonomisksynpunkt. läns landstingskommun anför följande:Arbetsgruppen ägnar relativt stor uppmärksamhget åt sambandet med hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd. Förslag redovisas också innebärande ökademöjligheter för hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd att tillsjukvårdshuvudmännen överlämna ärenden som rör klagomål över bemötandet från hälso-och sjukvårdspersonalen eller bristande kontakt och information i vården. Förtroendenämndenhar emellertid inte några disciplinära befogenheter. måstedärför också i fortsättningen behandla även sådana frågor om disciplinansvarsom har att göra med bemötandet av patienten samt kontakt och information ivården. I ett referat fall har tilldelat vederbörandeläkare erinran för irriterat och ohövligt uppträdande. Man måste således varaobservant på risken för missuppfattningen att förtroendenämnden i ärenden avdenna typ kan ersätta hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd. 4 Övriga frågor 4.1 Lagtexten Kammarrätten i anser att punkt 2 avövergångsbestämmelserna har fåtl en utformning som inte är helt lyckad.Kammarrätten föreslår följande lydelse: "2. än särskildförtroendenämnd får till utgången av 1985 fullgöra de uppgifter som ankommer päförtroendenämnd". HCK lägger fram ett förslag till lagtext som sammanfattarde synpunkter som framförls i yttrandet. 1984/85:181 183 RRV anser att kostnaderna behandlas mycket knapphändigt avutredningen, trots de direktiv som gäller för statliga utredningar i dettaavseende. Utredningen har endast ställt koslnaden för nuvarandeförsöksverksamhet i relation till en permanent verksamhet med en nedläggning avförsöksverksamheten. Såvitt RRV kan bedöma arbetar totalt ca 50 handläggare medförtroendenämndsfrågor inom landslingen. Förulom lönekostnaderna för dessautgår visst arvode för de förtroendevalda i nämnderna. Ulredningens förslagtorde innebära en besparing genom en viss avlastning av SoS och . Dennabesparing uppgår iroligen inte till mera än någol enslaka personår. Förlroendenämndernafår främsl ses som en kvalitetshöjning inom hälso-och sjukvården. Verksamhetenbör också kunna medföra förbättringar i vårdrutinerna och ev.rationaliseringar, men att kostnadsberäkna dessa är svårl. RRV anser atlinrättandet av förtroendenämnder kommer atl innebära en kostnadsökning. Dennabör dock sällas i relation lill hälso- och sjukvårdens totala omslutning perår, ca 70 Gkr. DHR påpekar att många patienter avstår från kontakler med förlroendenämndernapga att man inte är garanterad en tillfredsställande sekreless. I denföreslagna lagen om förtroendenämnder bör det enligt förbundets mening skrivasin att förtroendenämnderna inte äger rätl att göra några anteckningar ijournaler, eller på annat sätt röja de kontakter som patienten hafl mednämnden. Om nämnden i silt utredningsarbete behöver ha kontakt med behandlandeläkare eller annan vårdpersonal ska samlycke till detta först inhämtats frånpatienten. framhåller att sekretessen i 7 kap. 1§ första stycket sekretesslagen (1980:100; SekrL) gäller hos en förtroendenämndför patientuppgifler. Eftersom hälso- och sjukvården inte har någon uppgiftsskyldighettill en förlroendenämnd blir nämndens möjligheter att ta del av l.ex. enjournal beroende av patientens medverkan. Detta kan medföra problem om nämndenbehöver journaluppgifter som åtnjuter sekretess enligt 7 kap. 3 och 6 §§ SekrL,likaså om nämnden behöver tillgång till en patients journal när en anhöriggjort anmälan och patientens tillstånd är sådani att ha inte kan lämna samtycketill ett utlämnande. Skäl finns att närmare överväga hur dessa problem skalllösas. PRF anser atl sjukvårdspersonal som anmälermissförhållanden i sjukvården, eller i övrigt har åsikter eller förslag omverksamheten, bör åtnjuta anonymiletskydd för undvikande av trakasserier. inom Slockholms läns landstingskommunframhåller: Arbelsgruppen anser alt utlämnande av patientjournaler tillförtroendenämnderna bör lösas genom atl berörda palienter lämnat sitl samtyckei 1984/85:181 184 samband med anmälan. För all nämnden så snabbi och effeklivisom möjligl skall kunna bistå patienterna anser nämnden att del vore en fördelom förlroendenämnderna erhöll behörighel all i tjänsten rekvirera vederbörandejournalhandlingar, i synnerhet som det kan anses ligga i utredningsuppdragets naluratt presumera ell sådani medgivande från patienterna. 1 normalfallet kanvisserligen patienterna genom fullmakt ombesörja atl nämnden fär la del avjournalhandlingar men situationer kan uppslå då sådant medgivande inle är möjliglatt inhämta t.ex. då patienten är för sjuk för alt kommunicera med omgivningen.Åven om lolkning av 7 kap. 1 § sekrelesslagen ger vid handen att nämnden utanpatientens medgivande skulle kunna la del av journalhandlingar i dessa fallvore del bättre med en uttrycklig lagbestämmelse som medger rält för nämndernaall rekvirera de journalhandlingar som behövs för ulredningen. Del skulle ocksågöra en tolkning av sekrelesslagen i varje enskilt fall överflödig. JO framhåller all del har visal sig all förlroendenämndernabrustit i kunskaper om tillämpningen av bestämmelserna om allmänna handlingaroch sekretesslagen. Även dessa problem har uppmärksammats i rapporten. Jag lillslyrkerdärför den föreslagna fortbildningen för förtroendenämndernas ledamöler och handläggareoch räknar med atl utbildningen också kommer att ta upp de formella kraven påhandläggningen. 4.4 - patientombudsman, återföringav erfarenheter PRF anför: Förtroendenämndernas handläggare ellersekreterare skall benämnas patientombudsman. Verksamhetens funklion är hellberoende av patienlombudsmannens lämplighel för tjänsien. ,som skall vara heltidsanställd, bör få en långt driven delegation för atl påegen hand snabbi kunna handlägga inkomna ärenden. I ijänsten bör även ingå atl palienlombudsmannenbedriver en uppsökande verksamhel och ha kontinuerlig mottagning påpsykiatriska sjukhus där patienter inlagits med stöd av LSPV. Även patienterinom långvården - som är helt vårdberoende -bör få möjlighet till personlig konlaklmed palienlombudsmannen. SFPR vill särskilt underslryka vad som sagls i utredningennämligen att frågor gällande enskild patient bör i huvudsak kunna direkt lösaspå arbetsplatsen och om ärendet anhängiggjorts i nämnden, detta återförestill respektive klinik eller inslilulion för utredning och om möjligt förlösning och yttrande. Här bör understyrkas, all nämnden är rådgivande och attäven om beslut kan fallas i denna, har den ej diciplinära befogenheter. framhåller atl del givetvis inte alltid är möjligl atlknyta en förtroendenämnd till varje sjukvårdsinrättning. I sådana fall bör manöverväga atl utse en särskild kontaktperson. vill understrykabetydelsen av att uppkommande problem i första hand löses inom Prop.1984/85:181 185 vården på lokal nivå och-om della inte är möjligt -så nåraden sjukvårdandc verksamheten som möjligt. Vid en förslärkning av förlroendenåninderna,personellt och kompeiensiTiässigt. bör man - såsom arbetsgruppen också anfört -söka undvika en byråkratisering av verksamhelen. Spri understryker behovel av all åsladkomma en snabb och obyräkraliskhandläggning av paiientärendena och av återföring av kunskap till vårdpersonalen.Spri vill i anslutning till det sislnämnda betona vikten av alt nämndernashandläggare också har en kurativ inriktning vid bemötandet av dem somefterfrågar råd och hjälp. Landsiingsförbundei finner det angelägel ur bl,a.kontinuitets- och informationssynpunkt att en särskild befattningshavare ärkontaktperson för olika förtroendefrågor. Del är också viktigt atlförtroendenämndernas verksamhet inte avskärmas, instiiuiionaliseras ellerersätter vad som enkell kan lösas i den vardagliga siluationcn. läns landslingskommun framför att vad somsaknas i en för övrigl bra rapport aren metod för hur arbelel konkrel skallskötas. T,ex, bör del klarare anges hur man skall anlila medicinsk expertis,hur informationen till patienter och personal skall ulformas. Det vore därförav värde om i samråd med landstingsförbundet konlinueriigtföljde upp verksamhelen för att ulgöra en form av erfarenhelsbanktill vägledning för förtroendenämndernas arbele. landstingskommun anser altförtroendenämndens ledamöter bör så långt möjligt della aktivt i arbelel med atlsamtala med patienter och personal. Patienterna bör ha möjlighet alt kontaktaden inom nämnden, som de känner mest förtroende för. läns landstingskommun anser all förlroendenämndernahar en viklig uppgifl all fylla vad gäller principiella frägor och iförebyggande syfte genom information för att förhindra all misslag upprepas m.m.Del är vikligi all kanaler för erfarenhetsutbyte elableras mellan förlroendenämndernaoch andra intressenter inom vården och samhället i övrigl. Fortlöpandeinformation och samarbete med landstingförbundet och är av slortvärde för förtroendenämnderna. läns landslingskommun inslämmer i attarbetsfördelningen mellan förtroendenämnderna och deras tjänstemän bör syfta lillatl åstadkomma en snabb och obyräkralisk handläggning av patientärenden. Åvenframgent bör man försöka att begränsa omfattningen av diarieföring av enklareärenden. Endast sådana ärenden som kräver mera ingående utredningar bördiarieföras. I utvärderingsarbetet har man noterat ell önskemål frånhuvudmännen om båltre överblick över alla ärenden inom landstingei som rörenskilda patienter. Man har konslaleral all dessa som regel är spridda på olikaenheter inom organisationen. Landstingei anser all en regisirering av samlligasådana ärenden hos förtroendenämnden kan innebära fördelar för det förebyggandearbetet. 1984/85:181 186 läns landstingskommun anför:Socialdepartementets arbetsgrupp har som nämnls genomfört och redovisat enomfattande enkätundersökning med till stor de irrelevanta frågeslällningar.Tämligen utförligt återges i rapporten också hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds,, personalorganisationers och handikapporganisationers inslällningtill verksamhelen. Sjukvårdshuvudmännens och förtroendenämndernas synpunkter(Dnr. S 2595/83) har däremot inle lagits med i rapporten i utredningestexteller som bilaga. Huvudproblemen inför en vidareulveckling av verksamhelen harblivit myckel knapphändigt belysta. En sammanfattande bedömning måste bli atlutvärderingen hafl en olycklig uppläggning och därför inle ger nämnvärdvägledning för ulformningen av fortsall verksamhet med förtroendenämnder. vill betona viklen av all erfarenheternafrån förtroendenämndernas verksamhet återförs lill sjukvårdshuvudmännen menockså lill och . Förtroendenämnderna lorde för övrigl i sinkontaktverksamhet med patienterna och deras anhöriga och med hälso- ochsjukvårdspersonalen få tillgång till etl sådant material, som föder behov avsamråd med och . vid anser atlnämndernas arbete bör även fortsättningsvis följas upp. Man bör då inte endaslfråga nämnderna om del arbele de bedrivit ulan även berörda patienter ochpersonal saml med enkätmetodik tillfråga ett urval palienter som inte varitaktuella vid förtroendenämnderna. Detta för all bland annat utröna huruvidanämnderna är kända. Nämnderna bör kontinuerligt rapportera ärendenas typ ochfördelning på ett sådant sätl atl kontinuerlig information om patienternasönskemål kan inhämlas. Ytterligare remissinstanser instämmer i arbetsgruppensförslag om arbetsfördelning och återföring. 4.5 Information - utbildningsfrågor, kontakt med personaloch patientorganisationer m.m. anför: Vissa uttalanden i rapporten tyderpå att det såväl bland hälso- och sjukvårdspersonalen som bland patienternaförekommer felaktiga föreställningar om förtroendenämndernas befogenheter ochverksamhetens syfte. Sålunda nämns på sid. 21 i rapporten att "personaleninte i någon större utsträckning använt sig av förtroendenämnderna" ochatt "det verkar finnas en tendens från personalens sida att samla bevisför alt gardera sig mot risken för disciplinära ålgärder". Flerapatientorganisationer har enligt rapporten framfört önskemål om attförtroendenämndernas uppgifter skulle anförtros åt organ helt frikopplade frånoch neutrala i förhällande till hälso- och sjukvården. Så t.ex. angesHandikapporganisationernas centralkommitté (HCK) kraftigt ha invänt motnämndernas starka koppling till landstingen och dess personal och uttryckt sinoro över "att nämnderna inte 1984/85:181 187 alltid uppfattades stå på patienternas sida". Deanförda uttalandena ger vid handen att det brustit i informationen tillpatienterna, allmänheten och till hälso- och sjukvårdspersonalen i fråga om förlroendenämndernaoch deras uppgifier och befogenheter. Det är av största vikt atl ytterligare anslrängningargörs för alt nå ut med infomalionen atl förtroendenämnderna endasl är lill för atlundanröja och förebygga missförslånd och missuppfattningar mellan patienter ochpersonal, för atl överhuvudtaget främja relalionerna dem emellan och för allförmedla den hjälp till patienterna, som förhållandena påkallar. Styrelsenvill i övrigl framhålla att just närheten till och kännedomen omvårdverksamheten är nödvändiga förutsättningar för all en sädan verksamhet somförtroendenämndernas skall kunna bedrivas med framgång till alla berördaparters båtnad. Dessa förutsättningar uppfyller förtroendenämnderna. PRF anser att förtroendenämnderna är okända för allmänhelentrots den -ofta ineffektiva - informalion som lämnals. Enda möjlighelen tilleffektiv information om verksamheten är att i telefonkatalogen, underrespektive sjukhus rubrik, införa patientombudsmannens telefonnummer ochadress. I all övrig information skall förtroendenämnden utbytas motpatientombudsmannen. DHR anför: Tyvärr är kunskaperna om förtroendenämndernaoch deras verksamhet dålig både bland patienter och sjukvårdspersonal. DHRanser del därför angeläget att det satsas på atl sprida kännedom om nämndernasexistens och vilket stöd som patienten kan få genom nämnden. Förlroendenämndernabör också aktivare gå ut för att bl.a. genom en uppsökande verksamhet komma ikontakt med patienter som kan vara i behov av att konsultera förtroendenämnden.Förtroendenämndernas tjänstemän bör fungera som patieniombudsman och vara hellfrislående från ordinarie sjukvårdsorganisation. Förtroendenämnderna bör utnyttja den kunskap ocherfarenhet som finns hos patienterna. Detla kan ske genom kontakter med DHR:s länsdislriktoch andra handikapporganisationer. lämpligt forum för sådana kontakter ärlänens handikappråd, LHR. Handikapporganisationerna bör i ökad utsträckning fämedverka i personalutbildningen och utformningen av innehållet i hälso- ochsjukvärden. Utifrån våra erfarenheter har vi stora kunskaper inom områdel. HCK anför: Bättre information och utbildning av personalenmåsle till för alt de i sin tur skall kunna infomera patienterna pä rätl sättom nämndernas verksamhet. Denna information är, som vi tidigare påpekat, idagalldeles för brilsfällig.