prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Som BFR framhåller bör en taxa för atl slimuleraenergihushållning vara uiformad med en slor rörlig del och en liten fast del.Förbundet vill understryka vikten av att de kommunala Qärrvärmetaxorna utformasefter denna princip. upplyser om atl del tillsammansmed övriga slörre organisalioner pä bostadsmarknaden har inlett förhandlingarmed i syfte att få fram en ny riksprislista för Qärrvärme.En fömtsättning för att resultatet av dessa förhandlingar skall bli posilivi äralt kommunerna inte blandar ihop sin leverantörsroll med sin myndighetsroll. anför att fastighetsförvaltningen imånga fall kräver en långsiktig planering där tillfälliga styrningar kan fåmyckel långvariga 1984/85:120 414 effekler.Det gäller således atl alla styrmedel utnytQas med sådan försiktighet att man inlebidrar till atl felinvesteringar kommer till stånd. Det vore önskvärt omstyrningen på energiområdet kunde ta fasta på enkla och för fastighetsekonominlätt tolkade regler. Det är då viktigt att man kan överblicka hela denavskrivningstid som fastighetsförvaltningen har att räkna med och att denstyrande energiprisstmkturen också inrymmer vad som innebärrationalitet. Detta med hänsyn till såväl konsumenternas ekonomi och till vadsom kan vara önskvärt vid energitillförseln med hänsyn till samhällets krav påekonomi och miljö. menar att energihushållningsarbetet har kommit igång pä bred front.Den underliggande drivkraften är lönsamheten i ålgärderna. Att stimulera ochunderlätta denna process är f. n. statsmakternas viktigaste uppgifl på energihushållningsområdel. Näringslivelsbyggnadsdelegalion anser atl det utan tvivel varil berättigat attstatsmakterna på olika sätt främjat och understött den nödvändiga anpassningentill rådande situation med finansieringshjälp, FoU, ändrade föreskrifter ochinformation i form av s.k. "energisparkampanjer". När emellertid enanpassning har skett till det nya läget bör enligt NBD:s åsikt statsmakternasingrepp upphöra. Den fortsatta utvecklingen bör, åtminstone om den ej återsker i krisartade språng, styras av normala marknadsmekanismer. Ävenom vi i också i fortsältningen av olika skäl måsle hushålla med energifinns det nu inte längre några skäl till att samhället särskilt prioriterarenergihushållningen på bekostnad av andra angelägna uppgifter. Undantagsviskan det finnas skäl såsom omsorg om handelsbalans och naturvård för samhälletatt begära att medborgarna vidtar åtgärder som inte är lönsamma för dem. Isådana fall kan det vara motiverat att samhället finansierar de merkostnadersom uppkommer på grund av tvångsåtgärderna. Dessutom kan vårt skattesystem meden procentuell skatt pä byggnaders taxeringsvärde minska incitamentet alt vidtade av samhället och fastighetsägarna önskade energihushållningsåtgärderna. Utredningen redovisar inte någon analys över huruvidahittills insatta resurser har varit väl avvägda i förhållande till behovet.Därför finns det heller ingen möjlighet att avgöra om de ökade insatserna sombegärs är rimliga. SINDvill betona att del från induslripolitisk synpunkt är angeläget alt energipolilisklbetingade styrmedel planeras och utformas på så sätl atl de långsiktigavillkoren klarläggs för intressenterna. Plötsligt förändrade marknadsvillkortill följd av att styrmedel ändras med kort varsel kan i flera avseendenmedföra svåra direkla återverkningar i industrin vilket i sin tur menligtinverkar på vår internationella konkurrenskraft. Länsbostadsnämndeni län menar att täta förändringar i stödsystemen kan leda tillalt förtroende för systemen ifrågasätts. bör de metodologiska frågeställningar- prop.1984/85:120 415 na vid utvärdering av energihushållningsprogram ägnasfortsatt uppmärksamhet. I huvudsak tre olika åsikter redovisas belräffandestatligt ekonomiskt stöd lill ålgärder för all hushålla med energi nämligen atlstödel skall avvecklas helt eller med viss avtrappning successivt att nuvarandeslöd skall bibehållas förändras eller utökas. Den första ståndpunkten intar bl.a. statens energiverk.Näringslivets byggnadsdelegation och . anser att för energisparåtgärder i byggnadersom ej omfattas av bostadsförbättringsprogrammet och åtgärder som faller utanfördess ramar bör på kreditmarknaden utvecklas låneformer med jämnare ålerbetalningsmönsteröver energisparinvesteringarnas livslängd för alt mildra likviditetspåfrestningeni inledningsskedet. Specialdestinerade energistöd kan avvecklas. Näringslivets byggnadsdelegation säger sig varaprincipiellt motståndare till bidrag och subventioner vilka har en benägenhet atlleda till en mindre effektiv och i värsta fall helt felaktig resursallokering. NBDanser därför atl dessa bör avvecklas. Det är dock viktigt att avvecklingen skerunder ordnade former och under en rimlig övergångsperiod för att allmänhet,bransch och myndigheter hinner att anpassa sig lill de nya förhållandena.Rörfirmornas riksförbund instämmer i detta och anger att nedtrapp-ningsiaktenbör anges. Den andra ståndpunkten intar som anför.Byggnadsstyrelsen ser energisparandet och del statliga slödel som någolpositivt. Man kan vid en internationell jämförelse spåra den mest positivautvecklingen hos och man får enligt slyrelsens uppfallning inte bortsefrän möjligheterna att den unika satsningen ligger bakom den konstaterade konsumtionsulvecklingen.Det skulle ocksä verka förbryllande om denna stafliga stimulans skulle upphöraeller väsentligt försämras då man just genomfört de mest lönsammasparåtgärderna och står i begrepp atl ta upp mer kapitalkrävande åtgärdersom på gmnd av sin sämre lönsamhet till en början fått vänta. Genom möjlighettill samordning med underhällsåtgärder i slutet av förhållandevis långalidsperioder bör man med lämpligt utformad stimulans kunna åstadkommaväsentliga besparingar även fortsättningsvis. Den tredje ståndpunkten dvs. en förändring eller utökningav stödet företräds av bl.a. , länsbostadsnämnderna i Malmöhusoch . Industrins byggmalerialgrupp, i Malmöhuslän, HSB, Industrigruppen för lätl byggeri, kommun, ,, , , . SIB anser atl Energi 85 ger en ofullständig bild av energisparstödets27 1984185. 1984/85:120 416 spridningoch en alltför positiv bild av energisparstödets effekter. Principiellt anger SIBföljande argumenl som skulle tala för slöd - skillnader i tidshorisonter(fastighetsägare har andra mål än stal/kommun, l.ex. vad avser lidshorisont) - för vissa faslighelsägare kanskattekonsekvenser minska benägenhelen till engergisparinvesteringar - främja sparandet exlra myckel isektor t. ex. bostäder framför industrin - när den samhällsekonomiskakostnaden för insatser är lägre än vad faslighelsägaren ivingas betala (t.ex. vidbyggarbetslöshet) - när fastighetsägare uppger attönskvärda ålgärder inte kan vidtas i brist på kapital. Återstående delar av sparprogrammet är mer ofatlande och koslnadskrävandeän de nu genomförda. För att den återstående besparingspotenfial för småhussom BFR anger till lOTWh skall kunna utnytQas krävs sannolikt särskildastimulansåtgärder till småhusägarna. Bostadsstyrelsenerinrar om att den i underlagsrapporten 134:84 med ledning av observationerav antal ansökningar, dragit den slutsatsen att stödet fortsättningsvis börutgöras av normala lån och räntebidrag för att säkerställa finansieringen av energisparålgärderi flerbostadshus, kombinerade vid behov med selektiva kontantbidrag lillenergisparåtgärder i småhus. Av redovisning av erfarenheterna avekonomiska styrmedel framgår att reglerna för energisparstödet förändrats intemindre än sju gånger . 1 rapporten dragés slutsatsen attägarna till flerbostadshus i relativt liten utsträckning påverkals avförändringar i energisparstödets utformning eftersom en jämn ökning av stödetsutnyttjande kan konstateras. ställer sig tveksam lill dennaslutsats. Det synes odiskutabelt atl den bästa effekten av etl ekonomiskt stimulanssyslemerhålles om avnärmarna vet atl reglerna för stödet ligger fast - planerings-fömtsättningarnaär stabila. Det förefallet enligt nämnden inte osannolikt atl utnyujandel av energisparstödetvaril störte om förändringarna i stödets utformning varit färre. Nämndenåterger vissa erfarenheter från långivningen till ombyggnad. Vidombyggnad av flerfamiljshus har det inte sä sällan förekommit alt byggherrenavstått frän atl tilläggsisolera huset trots att en sådan åtgärd enligtnämndens bedömning varit möjlig. Av vad byggforskningsrädet anfört framgår altom sparmålet skall nås mäste mer omfattande ålgärder, t.ex. i form avtilläggsisolering och fönsterbyten, bli mer frekventa än . Med hänsynhärtill synes det angeläget alt utreda om stödsystemet bör förändras eller omkrav skall ställas för att erforderliga åtgärder skall komma fill stånd.Nämnden erinrar om att reglerna för belåning av smä-husombyggnader för närvarandeinnebär att kostnaderna för energisparål- 1984/85:120 417 gärderinle fär inräknas i låneunderiaget till gmnd för det statliga länet. Reglernahar varit i kraft för att bestämda slutsatser skall kunna dras,men från cnergisparsynpunkl synes kunna ifrågasätta om inte en generellminskning av subventionerna till småhusombyggnader vore bättre än att heltutesluta energisparålgärder ur subventionssystemet. Liknande synpunkterframförs av länsbostadsnämnden i . HSBanser atl en slor del av de genomförda åtgärderna måsle upprepas efter 10-20 årför att funklionen skall bebehållas. Det gäller bl. a. injustering, byle av oljeeldningsutruslningoch byte av värmepannor. Vidare krävs i många fall fortlöpande underhälls- ochserviceinsatser för att upprätthålla funktionen under installationernaslivslängd. Det är viktigt att man genom information och förmånligafinansieringsmedel hjälper fastighetsägarna atl bibehålla uppnådda spareffekter. Indusirinsbyggmalerialgrupp anför bl.a. följande. En stor del av de lönsamma byggnadslekniskaenergibesparingsålgärderna är enligt BFR alt finna i småhusbeståndet. avkvarvarande del i sparprogrammet uppges finnas i småhusen. Incitamentet till atlvidta mera omfattande sparåtgärder i bostadsbeståndet saknas f. n. Borttagandeav bidrag och andra stimulanser har av småhusägarna t. o. m. uppfattats som om energisparålgärderej längre vore önskvärda. De stimulanser som finns för flerfamiljshus inomramen för ROT-programmel vad avser energibesparingsålgärder bör tillämpas ävenför småhus. Uppsalakommun anser att eftersom del starkaste statliga styrmedlet i energisammanhangutgörs av möjligheten atl förändra kostnadsbilden, måste, i en total bedömning,även de negativa miljö- och hälsoeffekterna tas med i kalkylerna. Slalligabidrag för energihushållning och energiutvinning bör därför avvägas så, attnya miljövänligare tekniker gynnas. har slalliga bidrag en irrationell inverkan som ej går att fåfram ur simuleringar via dataprogram, nämnligen att när staten lämnar bidrag(stort eller litet) lill en produki tages del som ett tecken pä atl det är enlönsam åtgärd, trols att det borde vara tvärtom. Ett typexempel på della är närbidragel på frånluftsvärmepumpar togs bort rasadeförsäljningssiffrorna, trots att man tog bort bidragen med motiveringen atl frånluftsvärmepumparvar så lönsamma att de ej behövde subventioner. Räntebidrag för energibesparandeåtgärder bör snarasl återfå den nivä som gällde före 1984-04-01, då det visatsig aU de s. k. ROT-lånen fått ett mycket svall mottagande av framföralllprivata fastighetsägare. SABOanför beträffande uppgiften i rapporten att många energihushällningsåtgärder vidlagitsutan slatligt stöd och vill påpeka att detta möjligen kan gälla småhusen.När det gäller flerbosladshusen har en betydande andel av åtgärderna utförtsmed stafligt slöd. Enligt en intervjuundersökning av , (R142:1984)har tvä tredjedelar av de fastighetsägare som utfört någon energisparätgärd påsin faslighel utnylQat statliga 1984/85:120 418 lånoch bidrag för att finansiera dessa. De två vanligaste orsakerna lill attenergisparåtgärder inte sätts in i flerbostadshus är enligt samma undersökningatt det är svårt att finansiera behövliga åtgärder och att statliga lån ochbidrag är otillräckliga. EnligtSABO pekar dessa resultat klart på alt det statliga energisparstödet för flerbosladshusenhar stor betydelse för genomförandel av energi-sparåtgärder. Detta överenstämmerocksä med SABOs erfarenheter frän energisparverksamheten i SABO-företagen.Enligt SABOs bestämda uppfattning är det av utomordenfligt stor betydelse attdet statliga stödet bibehålls. Det är också önskvärt att undvika den ryckighetsom ständiga ändringar av lånebestämmelserna innebär. anser alt småhusen bör innefattas i del ekonomiskastödsystemet t.ex. i ROT-programmel. Genuinaenergisparålgärder ger samhällsekonomiska vinster och fastighetsägare somgenomför sådana åtgärder bör enligt Swedisol stödjas och få del i samhälletsvinster. Såsom påpekas i rapporten föreligger ettmycket stort ROT-behov i landels byggnadsbestånd. För att stimuleraigångsättandet av ROT-åtgärder i såväl bosläder som andra byggnader krävs,enligt förbundets bedömning, statliga slyrmedel. a. är det nödvändigt attstaten kan erbjuda subventioner i form av lån och bidrag. För att garantera attROT-insalserna skall få positiva effekter pä landets energihushållning krävsvidare att en del av de statliga subventionerna öronmärks förenergisparåtgärder. Minst lika viktigt är det ocksä att ålgärder vidtas för atlgarantera att energisparålgärderna genomförs på ett yrkesmässigt sätt. Detta ärspeciellt viktigt mot bakgmnd av alt energisparåtgärderna nu inriktas påalltmer kvalificerade åtgärder, sedan injustering av värmesystemen, fönstertätning,vindisolering etc. till stor del redan betats av. En förutsättning förerhållande av statliga subventioner bör därför vara att arbelet utförs avseriösa företag med kvalificerad arbetskraft. Alternativafinansieringsmöjligheter redovisas av någon remissinstans. Beträffandestyrmedel anför kommun att det bör påpekas att incitamentet för altgenomföra energisparåtgärder i de allra flesta fallen är ekonomiska, ejtekniska. Metoder för att på ett trovärdigt sätt presentera de långsiktigaekonomiska utfallet måste utvecklas. Det tekniska underlaget (tekniskautvärderingar, provning etc.) för ekonomiska analyser har begränsatsjälvständigt värde vid beslutsfattandet. Det finns olika former förfinansiering av energisparverksamheten i kommunerna. I praktiseras en modellsom innebär alt företag finansierar entre-prenadsarbetel och återbetalning skeri takt med att energisparvinsten dokumenteras. 1984/85:120 419 Någraremissinstanser har tagit upp frågan om rådgivning i energifrågor m. m. tillfastighetsägare samt om besiktning av fastigheter. Dessa frågor har behandlatsav en särskild arbetsgmpp, som lämnal en promemoria (Ds Bo 1984: 11) i ämnel.Promemorian har remissbehandlats varför de synpunkter som kommit fram i detlasammanhang behandlas summariskt. Desynpunkter som kommit fram är i huvudsak följande. Rådgivnings-ochbesiktningsverksamheten bör fortsätta som och omfatta hela ROT-områdelmed statlig finansieringshjälp. 1 vissa fal! anges att rådgi-vama och besiktarnamåsle få kunskaper så att verksamheten inte bara är av teknisk art utan ävenkan omfatta fastighetsekonomiska fråga och skallerättsliga problem. Någonremissinstans tar upp frågan om huvudmannaskapet för verksamhelen. Sålundaanför SIB att del inte är självklart att kommunen med statligt stöd skall slåför detta. Att staten trädde in med resurser i ell akut läge varkanske befogat. När vi nu alltmer närmar oss etl fortvarig-hetstillstånd börinformationens och rådgivningens huvudmannaskap diskuteras. Några sätl attordna informations- och rådgivningsverksamheten anger SIB vara det ordinarieutbildningssystemet (såväl gmnd- som fortbildning), fastighetsägarnasorganisationer (t.ex. , och ), vilket tasupp av Essunger & (R141:1984, s. 52), speciella enheter inomstörre fastighelsförvaltande organisationer (R141:1984 s. 52), konsuller,byggföretag och materialföretag, fackpress, kommunerna genom byggnadsnämnderna,solningsväsendei, förmedlingsorgan, konsumentvägledningen eller separataenergirådgivare, staten genom t.ex. länsbostadsnämnderna, lantbmksnämnderna ellerutvecklingsfonderna, én energikonsulentorganisalion efter samma modell somtraditionell rådgivning i jordbrukssektorn (Energi 85, s. 316). Statensprovningsanstalt understyrker behovet av besiklning och utvärdering både föreoch efter åtgärder samt behovet av provhus för att utvärdera olika lösningarunder kontrollerade förhållanden. Provningsanstalten föreslår att möjlighetenatt besiktning före åtgärd görs belåningsbar, bör prövas. Provningsanstaltenstryker också under betydelsen av atl ulgångsfömtsättningarna förenergisparande i befintlig bebyggelse noggrant fastställs genom ändamålsenligabesiktningsmetoder. Endast härigenom kan olika sparresultat med samma teknik iolika byggnader förklaras. Kända utgångsfömtsättningar är också enförutsättning för val av optimalt sparpaket i ett enskilt fall.Provningsanstalten pekar på behovet att utvärdera tillståndet hos pannanläggningaroch skorstenar som under ett antal är samkörts med värmepumpar (bivalentasystem). Näringslivetsbyggnadsdelegation menar att en större medvetenhet och höjd kompetensnivå hosvillaägare, fastighetsägare, byggare och konsulter främjarenergibesparingsåtgärder. Hos konsulterna finns hög kompetens ienergihushållningsfrågor, utöver den som de kommunalt an- 1984/85:120 420 För att nå en hög effektivitet i energirådgivningenmåste konkurrens på lika villkor tillåtas mellan kommunens rådgivare ochfristående konsulter, varvid kommunens energirådgivare ej fär favoriseras genomsärskilda åtgärder. Etlsätt att åstadkomma kostnadsbesparande energihushällningsåtgärder skulle kunnavara att använda en parallell till incitamenlsavtalen på byggmarknaden. Deltasystem skulle kunna ulformas så atl del företag som ulför den energibesparandeåtgärden också garanlerar en viss minsla kostnadsbesparing för beställaren. Omdet sedan visar sig att åtgärden leu till ännu större kostnadssänkningar änberäknat delar företag och beställare på den ytteriigare vinst som uppnåttsgenom åtgärden. Om energispareffeklen blir sämre än det utlovade resultatet mästeenlreprenören ersäUa beställarens förlust. Eflersom energihushällningsåtgärderbör utföras i kombination med andra lämpliga ROT-åtgärder, vilka i regel intehar någon direkt energihushållningseffekt, bör dock entreprenören fä ersättningför de kostnaderna han har haft för gmndinvesteringen. För atlenergisparmålet ska kunna nås krävs enligt att fastighetsägarna kanplanera och administraera silt sparande. 1 del sammanhanget spelar rådgivnings-och besiktningsverksamheten en vikfig roll. Inom varje fastighetsförvaltningbehövs etl program för hur energisparverksamhelen i stort ska läggas upp och endetaljerad leknisk åtgärdsplan över förvaltningens samfliga fastigheter. Detär därför nödvändigt att den rådgivnings- och besiktningsverksamhet som f.n.byggs upp inom de störte fastighetsorganisationerna, däribland , gesfortsatt statligt stöd. RRVanför alt enligt BFR:s mening behöver stora insatser göras för att utbildaolika nyckelgmpper inom energisektorn. En energikonsulentorganisalion, efterden modell som finns inom jordbrukssektorn, bör därför övervägas anser rådet. Irapporten diskuteras inte hur denna organisalion skall organiseras ochfinansieras. RRV ifrågasätter starki om behovel av ökad information och utbildningbäst löses med ytterligare en organisation. Behovet av utbildning bör i ställetkunna tillfredsställas inom ramen för de offentliga och privata verksamhetersom redan bedrivs inom della område. Behovetav informalion och utbildning redovisas frän en rad utgångspunkter. Någonskarp gräns mellan vad som är information och utbildning föreligger inte. Vadgäller informalion pekar flera remissinstanser på angelägenheten av attforskningsresultaten förs ut till berörda kategorier. Därvid uttrycks önskemålom att information bör anpassas till mottagarna såväl yrkesverksamma i helabyggprocessen därvid nämns särskilt förvallningsledel samt drift och skötsel,som politiker. Dessutom menar någon att informationen om nya forskningsrön bör specialdestinerasberoende på om den avser flerbosladshus eller småhus. 1984/85:120 421 synpunkteroch föreslår alt nägon form av regionala informalionslänkar byggs upp. De senasle årens forskning har resulterat i etlimponerande antal forskningsrapporter, som var och en behandlar olika delaspeklerpå skilda problem. Sammantaget innehåller de en stor kunskapsmängd förforskare och experter som har som yrke atl vidareutveckla vissa frågor. För denyrkesverksamma byggaren, konsulten, kommunaltjänstemannen, politikern m. m. äremellertid kunskapsmassan mycket svårgenomtränglig. Den viktigainformationsfrågan berörs också i ganska liten omfattning av utredningen.Känslan av alt myckel kunskap existerar men inte är särskilt gripbar är, enligtnämndens uppfatlning, påtaglig. Möjligen är det så att kunskapsnivån ärtillräcklig och alt man nu bör koncentrera sig på att på etl enkell ochhandgripligt sätt presentera kunskapsläget innan man går allt för fort fram medny teknikutveckling. Nämnden anser alllsä all börpräglas av en betydligt ökad aktivitet inom informationsområdet på bekosinad avvidare teknisk forskning. De produkter man bör satsa på är i första handkunskapsöversikter, läroböcker för skilda utbildningsnivåer och kvalificeradehandböcker för olika yrkeskategorier. Liknande synpunkler framförs avlänsbostadsnämnden i . En mycket stor del av energisparmålet för bebyggelse kanuppnås genom enkla ålgärder från fastighetsägarna och/eller de boende. vara tätning av fönster och dörrar, sänkning av inomhustemperaturen ellerunderhåll av energianläggningarna. Enligt är det vikligt att enfortlöpande information till bmkarna upprätthålls för att motivera dem attspara energi. Dessa uppgifter bör åligga kommunerna. Av samma anledning är detockså angelägel att uppvärmningsanläggningarna i sig konstmeras så teknisktenkelt som möjligt. Länsstyrelseni anser att för att genomföra förändringar måste utbildning ochinformation prioriteras. Det är viktigt ocksä alt resultaten från FoUverksamheten delges berörda grupper exempelvis konsulter, m.fl. Liknandesynpunkter framförs av Lunds universUet. Industrigruppenför län byggeri anser att informalion om nya forskningsresultat, erfarenhetervid olika åtgärder i det befintliga byggnadsbeståndet och andra kunskaper somkan medverka till effektiva åtgärder bör ges en ökad spridning. Informationenmåste vara riktad till alla inblandade parter där bl.a. byggnadsnämnder ochandra kommunala och statliga organ måste ägnas slor uppmärksamhet. EnligtHSB är det viktigt atl informationen om forskningsresultat m. m. bör spridas såatt den verkligen när sina målgrupper. Man bör försöka kanalisera informationenom energihushållningen inom byggnadsbeståndet på t.ex. flerbostadshus, enbosladshus,kontorshus, sjukvårdsbyggnader och industribyggnader. Dessutom bör man skiljapå nyproduktion och 1984/85:120 422 är det svårt att hitta rätt i informationsfloden. Länsbostadsnämndeni län understryker belydelsen av en bra informalion. Denna informalionbör inte minst riktas direkl lill fastighetsägarna, eftersom det på godagrunder kan antas att åtgärder inte blir vidtagna på gmnd av attfastighetsägaren saknar kunskap om åtgärdemas lönsamhet. För alt informationentill fastighetsägarna skall ge avsedd effekt måsle de som ger den ha entillfredsställande och mångsidig utbildning. I umgänget med fastighetsägarnaräcker del inte med enbart teknisk sakkunskap utan del behövs ocksä kunskaper omdet slatliga stödsystemet och lite kunskap om fastighetsekonomi ochskatteregler. Ettstort antal remissinstanser betonar behovet av utbildning dels fortbildningför att tillägna sig ny kunskap och dels som kompetenshöjande insats. Skälenför detta anges vara kravet atl åtgärder avseende bl.a. energihushållning blirrätt utförda för att undvika negativa konsekvenser av brister i utförandel iform av fukt och mögel elc. Vidare pekas i sammanhanget på varsamhet iingreppen i byggnader av såväl kulturhistoriska som andra miljöskäl. Riksantikvarieämbetetvill slarkt understryka behovet av information och utbildning.