prop · G80370 · 1984-12-31 00:00:00 — Länsrätten delar helt uppfattningen om det olämpliga i alt göra SILtill huvudförfaltning framför KL. Däremot efterlyses ett resonemang kring andralänkbara alternativ till lagteknisk lösning. Så t. ex. framstår möjligheten attsammanföra KL och SIL lill en lag avseende såväl som statliginkomstskatt som en både ändamålsenlig och enkel modell. Det är en stor bristall man inle har undersökt och redovisat etl sådant alternativ. Nägraprincipiella och praktiska hinder mot alt SIL i sin helhet inarbetas i KL tordeinle föreligga. Den systematiska uppbyggnaden av skaltelagarna kommer inleheller att nämnvärt rubbas härigenom. För det prakliska arbelel skulle det varaen stor fördel all ha gmndreglerna om beskattning av rörelse ochspecialreglerna om beskattning av juridiska personer i en och samma lag. Denföreslagna lösningen leder till att skattelagstiftningen blir ännu merkomplicerad och svårtillgänglig. Länsrätten i anför: Länsrätten, som inle ansett sig kunna granska samtligaförfatlningsförslag i detalj, ifrågasätter om del inte är möjligt att göraförfattningstexten mera överskådlig i vissa avseenden. Exempelvis föreslås 2och 7 8 lagen om statlig inkomstskatt bli mycket omfattande med 11 resp 12 mom.Etl sätt skulle kunna vara alt införa nya paragrafer, betecknade 2a 8, 2b 6etc. Kommunalskattelagen är till sin utformning dengrundläggande inkomstskattelagen. I denna lag finns utförliga regler omskatteplikt, förvärvskällor, skattskyldighet m. m. I lagen om statliginkomstskatt finns i huvudsak endast hänvisningar till reglerna ikommunalskatteiagen. Den förhållandevis strikta uppdelningen av förvärvskällori kommunalskattelagen underlättar rättstillämpningen. Genomslopandet av den kommunala beskattningen av juridiska personer upphör visserligenelt av syftena med förvärvskälleuppdelningen, nämligen att åsladkomma en gmndför fördelningen av beskattningsrätten mellan olika kommuner när denskattskyldige bedriver verksamhet i flera kommuner. Förvärvskälleuppdelningen underlättardock fastställandet av vad som anses som skattepliktig intäkt. Vidare geruppdelningen ett praktiskt sätt att sortera intäkter och kostnader för attdärigenom få klarhet i vilka intäkter och kostnader som hör ihop. De angivna kvarvarande fördelarna medförvärvskälleuppdelningen försvinner till viss del då de bestämmelser somenbart rör juridiska personers Prop.1984/85:70 227 taxeringöverflyttas lill lagen om slatlig inkomstskatt. Bestämmelser om fusionåterfinns i den nuvarande kommunalskatielagen under inkomstslagen inkomst avannan fastighet, 25 6 anvisningspunkt 2 a stycke 5, inkomst av rörelse, 28 8 3mom. och anvisningspunkt 8, samt inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet, 35 6anvisningspunkt 5. Bestämmelserna skall enligt förslaget sammanföras under eltmoment (4 mom.) i 2 6 av lagen om statlig inkomstskatt. Det kan visserligenhävdas att del är en fördel att reglerna om fusion sammanförs under ett lagrum.Skatterätten är dock av den uppfattningen att reglernas innebörd framstår klararemed den gamla uppdelningen. Regler om bostadsföretag och bostadsrättsföreningarhar även de flyltals över lill lagen om slatlig inkomstskatt. Reglernaåterfanns tidigare under inkomst av annan fastighet (24 5 3 mom.) Reglerrörande kooperativa förelag m. m. har likaledes lyfts ur kommunalskatielagen(29 6) och förts in under ett självständigt moment i 2 6 lagen om slatliginkomstskatt. Denföreslagna lydelsen av lagen om statlig inkomstskatt medför att del i lagenkommer alt finnas dels regler som rör speciellt angivna skattesubjekt såsomexempelvis bostadsföretag och kooperativa föreningar, dels regler som rör fleraskattesubjekt såsom exempelvis stadgandet om fusion. Regleringen i lagen omstatlig inkomstskatt är dock inle uttömmande för de juridiska personernastaxering. Även i framliden kommer således reglema i kommunalskatielagen ominkomst av rörelse att ligga till grund för bestämmandet av juridiskapersoners taxering lill statlig inkomstskatt. Skälettill att inte en mera genomgripande lagändring har genomförts har angivits varaatt reglerna om beskattning av näringsverksamhet även i fortsättningen kommeratt behövas vid den kommunala taxeringen av fysiska personers inkomst avrörelse och fastighet. Skatterätten är visserligen inte helt oförslående tillatt man inle i detla sammanhang har ansett det möjligt att genomföra engenomgripande ändring av inkomslskattelagstift-ningen. Skatterätten nödgas dockkonstatera att man genom den nu föreslagna reformen ytterligare komplicerar enredan tidigare i stora slycken oöverskådlig lagstiftning. Rent lagteknisktframstår det ocksä som oformligt att priset för att bibehålla nu gällandesystematik är att man nödgas dels ändra i det närmaste hälften av paragrafernai kommunalskatteiagen, dels ge 2 och 7 §8 i lagen om statlig inkomstskattytterst omfattande och svåröverskådligt innehåll. Till delta kan läggas deninte helt oväsentliga synpunkten att kommunalskatielagen efter otaligaändringar under en snart 60-årig tillvaro rent språkligt framstår som en oformligblandning av olika slilarter. Skatlerättenbeklagar därför att man inle begagnar del nu föreliggande tillfället attgenomföra en systematisk ändring av inkomstskatlelagslift-ningen som skulleinnebära att kommunalskatteiagen och lagen om slatlig inkomstskatt sammanfogastill en enhetlig lag. Med hänsyn till den knappa tid som återstår fram tillikraftträdandet lorde emelletid en sädan lösning inte vara genomförbar medavseende taxering. Skatterätten förordar därför att man i alll fallövergångsvis ändrar inkomstskattelagstiftningen på sådani sätt att allagrundläggande regler återfinns i en lag om statlig inkomstskatt. Eltsärskilt yltrande har lämnals av ordföranden i MKSR, lagmannen , som anför: Densvenska inkomslskaltelagstiftningen är av hävd baserad pä KL. I SIL finnsspecialreglerna om beräkningen av statUg inkomstskatt samt ett antal regler somsamordnar den slatliga inkomstbeskattningen med den 1984/85:70 228 kommunalaoch anger skillnaderna där sädana finns. nämnda förhållanden innebär i det praktiska arbetet ytterst sällan behöver slå upp något i SIL. Man kankoncentrera uppmärksamheten på bestämmelserna i . Ipromemorian Slopad kommunad taxering av juridiska personer (Ds Fi 1984:9)framkastas först förslaget all del vid etl avskaffande av den kommunalabeskatlningen för juridiska personer av laglekniska skäl är motiverat alt göraSIL till huvudförfattning framför KL. 1 medvetande om alt detla är praktisktogöriigt låter promemorieförfallarna dock förslaget falla. Häri gör de givelvishell rält. Men de föreslär i stället att de regler i KL som uteslutande tarsikte på juridiska personer förs över lill SIL och där bildar nya moment i 2 8.En sådan lösning skulle emellertid leda till svåra olägenheter för alla som harmed beskattningen av juridiska personer att göra. De skulle nödgas att ständigtslå fram och tillbaka mellan KL, där grundreglerna för t.ex. rörelsebeskatlningkvarstår, och SIL, där specialreglerna för juridiska personer skulle stå.Della skulle inte bara bli mycket opraktiskt utan ocksä vålla risker för missarav olika slag på gmnd av den svåröverskådlighel som skulle bli följden.Lösningen framstår som allt annal än funktionell. Det är så myckel mindreanledning alt välja en så dålig lösning som det finns en annan lösning som ärlika enkel men som leder lill en ändamålsenlig ordning. Denna lösning, som intealls diskuteras i promemorian, inenbär alt KL och SIL slås ihop till en lag omkommunal och slatlig inkomstskatt. De första fem kapitlen kan då utgöras av denuvarande fem kapiteln i KL. Som ett nytt 6 kap. tilläggs de regler omberäkning av statlig inkomstskatt som finns i 8-12 88 SIL. Vissaredaktionella ändringar kommer givetvis att krävas i I kap. så all där tas uppockså det som slår i 1 5 SIL. Bestämmelsernai 8 kap. 5 5 regeringsformen kan inte anses lägga hinder i vägen för attkommunal och statlig inkomstskatt regleras i samma lag. Jag föreslår därför altså sker. AO.som anser att reformen bör uppskjutas etl år, anför som skäl härför bl.a.följande. I.Genom att föra över ell antal bestämmelser från kommunalskatielagen (KL) tilllagen om statlig inkomstskatt (SIL) skapas elt komplicerat och svåröverskådligtregelsystem. Komplexiteten och sväröverskådlighelen blir, enligt minuppfattning, av sådant slag, att endast personer som har att tillämpalagarna, kommer alt kunna överblicka innehållet i dessa. sådani komplextsyslem av bestämmelser uppfyller, som jag ser det, inte de rimliga krav somskattskyldiga och rältstillämpande myndigheter måste ställa på lagarsutformning. I slällel bör, innan den kommunala laxeringen av juridiska personerupphör, lagarna innehållsmässigt redigeras så alt innehållet blir mertillgängligt och överblickbart. Vidare bör nägon form av innehållsförteckninguiformas. Genom att skjuta på ikraftträdandet erhålls möjlighet attvidta de föreslagna åtgärderna. 3.En ny metod för beskattning av enskild näringsverksamhet har nyligenföreslagils av 1980 ärs företagsskaltekommitté (SOU 1984:70). Förslagetbenämns "Staketmetoden" och det innehåller en mängd förslag lilländringar i KL. Förslagel är nu på remiss. Enligt min mening kan del - i vartfall om avsikten är att förslaget skall leda till en proposition - finnasanledning att redigeringsmässigl samordna de ändringar som delta förslaginnebär i KL med förslaget om slopad taxering. Prop.1984/85:70 ,.. 229 Införs "Staketmetoden" ulan en redigeringsmässigsamordning med förslaget som slopad taxering, föreligger det storrisk för att möjligheterna all överblicka innehållet i KL och SIL försvåras iän högre grad än den som anges ovan i punkt 1. Den föreslagna reformen medför överflyttning av ell stortantal bestämmelser från kommunalskattelagen lill lagen om statliginkomstskatt. Materiella bestämmelser kommer således all återfinnas inte barai kommunalskatielagen, och för den delen i anvisningarna lillkommunalskattelagen, utan även i lagen om statlig inkomstskatt vilkel bUrsvåröverskådligt. bör således en omarbetning av skatlebeslämmelsernaske. Därvid är det, som anges i promemorian, säkerligen lämpligt att samla allamateriella bestämmelser i lagen om statlig inkomstskatt. Den föreslagna överföringen av lagtext frånkommunalskatielagen lill lagen om statlig inkomstskatt förefaller ökaskattelagstiftningens tillgänglighet, eftersom bestämmelserna för juridiskapersoner avgränsas bättre. Svenska revisorsamfundet SRS anför: De grundläggande reglerna för såväl fysiska som juridiskapersoners beskattning har hitintills haft sin plats i kommunalskatteiagen. Ilagen om statlig inkomstskatt har därefter hänvisning skett till bestämmelsernai kommunalskatielagen. På grund av de föreslagna ändringarna i laxeringen avjuridiska personer föresläs i promemorian alt de regler som uteslutande larsikte på juridiska personer förs över till lagen om statlig inkomstskatt.Samfundet har förståelse för att detla kan synas vara ett enkelt sätt att lagtekniskthantera de materiella skattefrågor, som enbart berör dessa skattskyldiga. Delär emellertid enligl samfundels uppfallning olämpligt att ha materiella reglergällande samma område pä flera ställen. Detla är ett steg i kompliceranderiktning som alla andra ansträngningar på beskattningsrättens områdelar sikte på förenklingar. Samfundet föreslår därför alt förslaget i denna delerhåller en annan lösning. Eventuellt kan del övervägas samla de materiellareglema som berör alla skattskyldiga lill en lag. Utredningens förslag att de regler i kommunalskatielagensom uteslutande lar sikte på juridiska personer skall överföras lill lagen omslatlig inkomstskatt leder emellertid till att de regler som gäller för inkomstbeskattningav juridiska personer blir än mer svåröverskådliga än de är . Endast underfömtsättning att på sikl en mer genomgripande omarbetning av lagstiftningen ominkomstbeskattning sker kan därför förslaget tillstyrkas. Samfundet vill slutligen framhålla alt de förhållandevismagra kommentarerna i förslaget lill författningsändringarna kan komma attleda till Prop.1984/85:70 230 tUlämpningsproblem; det förhåUandet att kommentarernaupptar något tiotal sidor medan förfatlningsförslagen upptar närmare 230 sidorvisar enligl samfundels uppfaltning all ett redan komplext skattesystem tenderaralt bli än mera ogripbart för de skattskyldiga. 10.2 De särskilda frågorna Kammarrätten i anför: I lagen om ändring i lagen (1983:1086) om vinstdelningsskalt(s. 260) skall skattesatsen i 3 6 andra stycket vara . I lag om ändring i förordningen (1933: 395) omersättningsskatt (s. 262) skall hänvisningen i 1 8 vara till 3 8 tredje stycketlagen om statlig inkomstskatt. Länsrätten i anför: I Förslag till lag om ändring i lagen omvinstdelningsskalt 3 8 (s. 260) skall procentsatsen i enlighet med vad somanges om skattesatsens storlek (s. 27) utgöra istället för 54procent. Vidare skall beträffande Förslag till Lag om ändring i förordningen omersättningsskatt il 6 (s. 262) hänvisas lill 3 6 tredje stycket lagen(1947:576) om statiig inkomstskatt istäUet för tiU 3 6 andra stycket samma lag. 24 § I mom. andra stycket kommunalskattelagen 1 styckets sista mening behandlas intäkt av faslighet somägts av försäkringsanstalt samt sker hänvisning till 30 6 2 mom.kommunalskattelagen. Reglerna om beräkning av nettointäkt av försäkringsrörelsesom drivits av försäkringsanstalter har i sin helhel överflyttats till 2 8 6mom. lagen om statlig inkomstskatt. Bestämmelsen i 24 6 1 mom. bör antingenutgå eller bör hänvisning ske till gällande lagmm i lagen om statliginkomstskatt. Punkt 2 första stycket av anvisningarna till 18 §kommunalskattelagen I stycket regleras bl. a. fastighetsbolagsfaslighetsinnehav. I konsekvens med föresatsen att bestämmelser som endasl rörjuridiska personer bör överflyttas till lagen om statlig inkomstskatt bör ävendenna bestämmelse överflyttas till lagen om statiig inkomstskatt. Punkt 8 tredje stycket av anvisningarna till 22 §kommunalskattelagen I sista meningen av stycket behandlas förvärv av fastighetinom koncern. Fråga uppkommer om bestämmelsen bör överflyttas tUl lagen omstatlig inkomstskatt. Punkt 3 av anvisningarna till 44 § kommunalskattelagen I punkten ges exempel som endast avser aktiebolag. Frågauppkommer om beslämmelsen bör överflyttas till lagen om statlig inkomstskatt. Punkt 4 av anvisningarna till 44 § kommunalskatteiagen I sista meningen ges exempel som endasl avser aktiebolag.Fråga uppkommer om beslämmelsen bör överflyttas till lagen om statlig inkomstskatt. 1984/85:70 231 Genomde tre sistnämnda påpekandena om innehållel i vissa anvisningspunkteråskådliggörs, enligl skatterättens uppfattning, svårigheten med att konsekventgenomföra föresatsen att till lagen om statlig inkomstskatt överflyttabestämmelser som endasl avser juridiska personers beskattning. 3§ andra stycket i lagen om vinstdelningsskalt Iförslagel har beskattningsårets inkomstskatt angivits till . Denriktiga procentsatsen bör - om remissförslaget genomförs såviti gäller 10 a 8lagen om statlig inkomstskatt vara . Medhänsyn lill alt 3 och 4 mom. nu föreslås upphävda och 2 mom. harupphävts, bör beteckningen 1 mom. på vad som återstår tas bort. nya punkten 4) har hänvisning skett till 2 och 3 mom. RSV utgår från attdetta är en felskrivning och att det även i fortsättningen skall stå 24 mom. 508 3 mom. I sista stycket kan orden "för fysisk person och dödsbo"las bort. Iåtskilliga av de paragrafer som berörs av förslagel har det gjorts språkligamoderniseringar. I första och andra slyckena av delta moment har dock ordet"utgöras" fått stå kvar. I den nya punkten d) i 54 8 har"utgöra" bytts ul mol "betala". RSV anser att sådanautbyten bör ske konsekvent. I annat fall kan det ifrågasättas omdet har skett några speciella överväganden, vilka lett till att ett omodernt ordhar fått vara kvar på etl ställe och inte på ett annat, trots att båda ställenahar berörts av ell och samma lagstiftningsärende. 57 6 3 mom. RSVifrågasätter om första stycket i praktiken tillämpas beträffande andraskattskyldiga än juridiska personer. Skulle en felaktig prissättning meUanenskilda näringsidkare uppdagas, torde delta rättas lill genom uttagsbeskattning. Omstycket skulle stå kvar kan det emellerlid ifrågasättas om inte parentesen iförsta meningen bör formuleras om eller slopas. Parentesens ordalydelse ledernämligen tankarna i första hand till aktiebolag och ekonomiska föreningar. Denföreslagna ändringen innebär en väsentlig förenkling och bör därför genomföras.RSV anser dock all orden "efter ty" på elfte raden i den nya lydelsenbör ändras lill "enligl vad". punkl10 av anvisningarna till 29 8 Punktensbeteckning har fallit bort, varför det ser ut som om de två styckena utgör etttUlägg tiU punkt 7. 1984/85:70 232 Idet andra stycket har språkliga inkonsekvenser smugit sig in. Således bör densista bokslaven i ordet "stycket" pä andra raden tas bort och ordet"äga" pä samma rad bytas ut mol "äger". På näst sista radenpå s. 134 används ordet "åtnjutit", trots att den nuvarande lagtexteninnehåller ordet "fått". På s. 135 används ordet "upplagas"i ställel för "tas upp". punkt5 av anvinsingarna lill 38 5 Hänvisningeni parentesen till 53 8 3 mom. är inle längre adekvat och bör därför las bort. punkl8 av anvisningarna lill 38 8 Ispecialmoliveringen på s. 46 har angetts att punkten hör till 39 6. Detta äremellertid felaktigt. anvisningama till 60 6 EnliglRSVs mening vore det av värde om den nuvarande lydelsen ersattes med ettexempel som rör exempelvis en fysisk person. RSVvill starkt betona vikten av att det i propositionen i detla lagstiftningsärendelas in en förteckning som åskådliggör vilka av de nya lagrummen i SIL sommotsvaras av en tidigare bestämmelse i KL. En sådan förteckning skulle avsevärtunderiätta tillämpningen av de nya reglerna för alla inblandade parter, bl.a.med hänsyn till all tillgängliga författningskommentarer m. m. hänvisar tillKL. 1tredje stycket görs en hänvisning tUl de förutsättningar som anges i förstastycket. I den gamla lydelsen (punkten 2 av anvisningarna till 43 6 KL) har enav fömtsättningarna uteslutils i hänvisningen. RSV anser alt så bör ske också iden nya lydelsen, eftersom del aktuella villkoret (att kommissionärsföretagetinte under beskattningsåret har bedrivit verksamhet i nämnvärd omfattning vidsidan av ifrågavarande rörelse) ersätts av elt motsvarande rekvisit senare itredje stycket. 2 8 4 mom. Ispecialmotiveringen anges att åttonde stycket motsvarar punkt 1 femte stycketav anvisningarna lill 28 6 KL. En omkastning synes ha skett här, eftersom detnämnda lagrummet i KL har sin motsvarighet i del föreslagna tionde stycket. Dehänvisningar till KL som i specialmotiveringen görs belräffande nionde ochtionde styckena skall i stället avse åttonde respektive nionde styckena. Hänvisningeni nionde stycket till åttonde stycket är felaktig. Det torde vara sjättestycket som avses. Momentetomfattar 23 slycken och är därför mycket svåröverskådligt. Som exempel kannämnas att det knappast är uppenbart för varje läsare att det Qugoförstastycket hänvisar till det som har sagts i tolfte-Qugonde styckena. RSV anseratt lagtexten skulle bli mer överskådlig om momentet delas upp i mindreavsnitt, t. ex. så att livförsäkrings- respektive skadeförsäkringsanstalterbehandlas i skilda moment. Prop.1984/85:70 233 7 5 8 mom. Hänvisningen i sjunde stycket till femte slyckel torde islällel böra avse sjätte slyckel. Hänvisningen i åttonde slyckel lill andrastycket synes böra ändras till all avse Iredje stycket. I nionde slyckel bör orden "dennaanvisningspunkt" bytas ut mol "detla moment". I del tolftestycket hänvisas till 72 8 KL. Det synes naturligare att hänvisa till 20 8(dvs. i SIL). 10 6 1 mom. RSV anser alt det vore tydligare alt härtala om inhemska dödsbon. I första slyckel a) anges skattesatsen till i den månskatten inte skall beräknas enligt b). RSV ifrågasätter om inle de sista ordenbör vara "enligt Lagen (1960:63) om förlustavdrag RSV anser att de föreslagna övergångsbestämmelserna lilldenna lag är något krångliga. Dessulom medför de vissa kontrollsvårigheter. Lagen (1983; 1086) om vinstdelningsskatt I andra stycket anges skattesatsen till . RSV utgårfrån alt detta är en felskrivning och all det rätteligen skall vara . Den i promemorian föreslagna konstruktionen avövergångsbestämmelserna till SIL rörande kommunalskatleavdrag synes börabeaktas även när man räknar fram del nominella resultatet vid beräkning avunderlag för vinstdelningsskalt. Ändring bör i så fall ske av punkterna 1 och 2i första stycket. Förordningen (1933:395) om ersättningsskatt Hänvisningen till 3 8 SIL synes böra avse iredje stycketoch inte andra stycket. Lagen (1946:324) om skogsvårdsavgifl Eftersom paragrafen föreslås bli nästan helt omskriven,ifrågasätter RSV om del inle vore lämpligt all ändra avmndningsregeln i sistastycket. Öretalen bör bortfalla i likhet med vad som gäller för bl.a.egenavgifter (27 5 UBL). I första stycket nämns "5 5fastighetslaxeringslagen". Rätteligen skall del vara "1 kap. 55". Läsförståelsen av stycket skulle enligl RSVs mening öka om ordet"som" på andra raden byts ut mol "vilken". Lagen (1947:577) om statUg förmögenhetsskatt Hänvisningen lill 3 6 SIL synes böra avse tredje stycketoch inte andra stycket. Taxeringslagen (1956:623) 42 § I I mom. hänvisas till punkt 2 sista stycket avanvisningarna till 38 8 KL. I 3 mom. hänvisas till femte stycket av sammaanvisningspunkt. Eftersom hänvisningarna avser samma stycke, bör del ocksä varalikalydande. Prop.1984/85:70 234 Omden kommunala taxeringen slopas för juridiska personer blir det LSM ihemortskommunen som beslutar om bl. a. deibilering av preliminär B-skatt ochslutiig, kvarstående och tillkommande skatt för såväl fysiska som juridiskapersoner. "förfysisk person eller dödsbo" kan strykas. "påfördi hemortskommunen" kan strykas. Lagen(1982:1194) om hyreshusavgift 3 6 Ienlighel med vad som föreslagits ovan om skogsvårdsavgift bör örela-len ävenhär bortfaUa. KL (sid. 100) Enligtförslaget skall del första stycket kvarstå oförändrat. Vilken praktiskbetydelse stycket får har dock inte klargjorts. Sannolikl lorde den bliförsumbar. Skälen härför är följande. Mig veterligen har slyckel aldrigtillämpats på affårer mellan fysiska personer, exempelvis makar eUer andranärstående, som bedriver rörelse; korrigering av felaktig prissättning vidaffärer dem emellan torde i stället, om korirgering överhuvudtaget äger mm, skegenom s. k. uttagsbeskattning. Lagtextens utformning - särskUt alt inomparentesen hänvisas till "moder- och dotterförelag eller företag under ihuvudsak gemensam ledning" - lalar vidare för att korrigeringsregeln intetar sikte på fysiska personer (jfr sid. 53 bolagskommittés slutbetänkandeSOU 1979:46 Koncernbegreppet m.m.). Vidare torde erfordras, all fråga är omaffärer meUan två olika näringsidkare; en fysisk person, som bedriver tvårörelser (=två förvärvskällor) och som tillämpat en felaktig prissättning vidaffärer mellan rörelserna, omfaltas således inte av korrigeringsregeln. Ejheller torde affärer mellan handelsbolag, som ägs av samma fysiska personeromfattas av regeln. Slutligen gäller alt korrigeringsregeln inte kan tillämpaspå affärer mellan juridiska personer som är skattesubjekt och som ej har atterlägga inkomstskatt eller på affärer mellan fysiska personer ochsådana juridiska personer som nämnts. Sannolikt är stycket endastlillämpbart på inhemska dödsbon. Mot den här anförda bakgrunden anser jag allinnehållet bör justeras så att det klart framgår vilka fall av korrigering somåsyftas. 58 §KL (sid. 41 och 101) Specialbeslämmelsernai 58 6 KL avseende fördelning av rörelseinkomst föreslås ersättas mednuvarande huvudregel. Som skäl härför anföres att specialbeslämmelserna tarsikte på verksamheter som nästan uteslutande kan anlas bedrivas av akliebolageller ekonomiska föreningar. Detta torde i och för sig vara korrekt. Det måstedock observeras, alt ett slopande av specialbestämmelserna lorde innebära attvissa skattskyldiga har att byta grund för fördelning av rörelseinkomst mellanolika kommuner. Detta gäller exempelvis linjetrafik med omnibus.