prop · G803171 · 1984-12-31 00:00:00 — nämner också alt rätlen lill arbeteoch boslad skulle kunna förenas med krav på drogfrihet eller deltagande ibehandling. 4 1984/85. 1984/85:171 50 Enligi SoL skall dock socialnämden bl,a. främja denenskildes räll lill arbele, boslad och ulbildning. Del skulle därför enligiberedningen rimma myckel illa med SoL:s intentioner om socialnämnden i kontaktmed vissa grupper skulle lillämpa meloder som innebär all man i slälleibegränsade dessa räuigheler. Inom socialljänslen ser man emellertid, enligtberedningen, med viss rätl en molsällning mellan kravel på samlycke från denenskilde och en i vart fall mera akliv uppföljning av barn och ungdomar sombefinner sig i riskzonen. En sådan motsättning föreligger dock inle omfarhågorna för den unges ulveckling verkligen är allvarliga, I ell sådani fallbör del, enligt beredningen, följa av yllersla ansvar alt manär skyldig all följa uivecklingen och återkomma med erbjudanden om slöd ochhjälp då del bedöms som nödvändigt. All det inte finns formella tvångs- ochpåtryckningsmedel innebär således inte atl skall slå passivmedan ell missbruk ulvecklas och förvärras. Del krävs akliva insalser avsocialljänslen i form av uppsökande verksamhel, konlakl med anhöriga, förnyadekonlakler med dem som lidigare har avvisal erbjudanden om behandling och etlmälmedvelel molivalionsarbete. För all förlydliga socialljänslens uppgifier i dessa avseendenbör man göra vissa preciseringar i 12 § SoL. Beredningen föreslår altparagrafen ändras genom ell lillägg som undersiryker atl socialnämnden medsärskild uppmärksamhet skall följa utvecklingen hos barn och ungdom som harvisal lecken lill en ogynnsam utveckling. Vidare föreslås atl belydelsen avsamarbeie med hemmen yllerligare understryks i lagiexten. Regler om unga lagöverträdare Den grundläggande inriklningen av insaiserna för de ungalagöverträdarna måsle enligi beredningen vara all i första hand ge vård ochbehandling inom , och all frihelsberövande påföljder i störstamöjliga utsträckning bör undvikas. Fängelsestraffen för åldersgruppen 15-17 årvisar ingen tendens lill ökning men ger ur principiell synpunkl ändå anledninglill oro. Omfattningen av fängelsestraffen för är ocksåi sig oroande. Många av dessa ungdomar har ullalade vårdbehov som rimligen inlekan lillgodoses inom kriminalvården. Del finns därför enligt beredningen anledning atl övervägaom del nuvarande påföljdssysiemel för ungdomar i alla avseenden ärändamålsenligl ulformat För del första finns det skäl atl ifrågasättafängelsestraffen för . Del gäller framför alll de längreslraffen. Däremol anser beredningen inie all del är möjligl atl hell avskaffafängelsestraffen för denna åldersgrupp. Det går enligt beredningen inte allborise från alt det kan förekomma situationer då del är fråga om etl såallvarligt broll all del är svårt all helt avstå från frihelsberövande av allmänprevenlivaskäl men där del inle finns någol ullalal vårdbehov inom socialljänslen. Idessa fall, som främsl 1984/85:171 51 lorde komma alt gälla ungdomar i närheten av18-årsgränsen, bör del finnas kvar en möjlighet alt utdöma ell korl fängelseslraff.Enligt beredningen är en lämplig lidsgräns, vilkel är del maximalafängelseslraff som kan utdömas tillsammans med skyddslillsyn. Ungdomar i har ofla en slarklvarierande mognad och personlighelsutveckling. Från denna uigångspunkt anserinte beredningen all del är lämpligt all föreskriva några beslämda gränser ifråga om fängelsestraffens längd. Däremot kan det vara motiverat alt förbättramöjligheterna till en allsidig bedömning av den unges situalion i samband med allpåföljden skall besiämmas. En regel som föreskriver all domslolen inle böruldöma fängelseslraff för ungdomar under utan atl ha inhämtat yttrande frånsocialnämnden skulle enligt beredningen tjäna delta syfte. Domslolen skulle då få lillgång till etl fullödigare underlag för sin bedömning, bl.a. uppgifier om den unges siiuaiion, som man nu inle alllid har lillgång lill. Beredningen behandlar vidare villkorei i 1 § 3 st, LVU altdet skall vara uppenbart lämpligare med vård inom än med annanvård för all LVU skall kunna lillämpas. Del kan vara svårl all styrka att vårdinom socialljänslen är jusl uppenbarl lämpligare än annan vård. Beredningenföreslår all del i fortsättningen endasl skall finnas etl krav på alt vårdenligt LVU skall vara lämpligare än annan vård. Yllerligare en fråga som har relevans är åldersgränsen för när vård enligi LVU skall upphöra. F.n. kan vårdenligi LVU fortsäiia efler del all socialnämnden senasl haromprövat omhänderlagandel. För all förslagen, som syfiar lill alt ökamöjlighelerna att ge unga lagöverirädare i åldern vård inomsocialljänslen i ökad ulslräckning. skall fä full effekl anser beredningen dellämpligl all någol höja åldersgränsen för när vård enligi LVU senasl skallupphöra. Beredningen föreslår således alt vård enligi LVU skall upphöra senaslnär den unge fyller 21 år.En yllerligare höjning av åldersgränsen är enligi beredningen inle lämplig, bl.a. eflersom LVU då skulle komma all gälla för ungdomar som enligi vederiagna begrepp är alt betrakta som vuxna. 1984/85:171 52 Sammanställning av remissyttranden över socialberedningensbetänkande (DsS 1984:15) insatser för ungdomar - Vissa frågori samband med missbruk och kriminalitet Efler remiss har yllranden över betänkandet avgivits avriksåklagaren (), (), ,, hovrätten för Nedre , kammarrätten i Slockholm,Göieborgs lingsräll, länsrätten i , i Slockholms län,brottsförebyggande rådet (BRÅ), ombudsmän (), Svenskakommunförbundel, landstingsförbundet , Göieborgs, , Eskilsluna,Skellefleå, och Parlille kommuner, och Slockholms länslandsling, Landsorganisalionen i (LO), TjänsiemännensCenlralorganisalion (TCO), Föreningen , , , Samarbelsgruppen KALV, Riksförbundetför hjälp åt läkemedelsmissbrukare (RFHL), Riksförbundel narkolikafritlsamhälle (RNS) och Riksförbundel (). Centralorganisationen /SR har, utan egel yitrande,överlämnat yllranden från och socionomers,personal- och förvaliningsijänslemäns riksförbund (SSR). Dessulom har yttranden kommit in frän ell antalorganisalioner, föreningar och enskilda. har bifogalyttranden som kommunen har inhämtat 1 Synpunkter på ordningen med ett delbetänkande Flertalel remissinstanser lämnar ordningen med etldelbetänkande utan erinran. Några remissinslanser är emellerlid kriliska mol all vissafrågor om vård av unga nu har brutits ut och all socialberedningen senare avseralt återkomma med en bredare översyn av lagen (1980:621) med särskildabeslämmelser om vård av unga (LVU). anför all en senareöversyn kan förväntas innefaiia överväganden och förslag i flerlalel av defrågor som är akluella i förevarande belänkande. Förbundels slyrelse vill försin del grunda sina synpunkler på insalser för ungdomar i samband med missbrukoch kriminaliiel på bl.a. de mera fullsländiga erfarenheler av LVU:slillämpning som förvänlas bli redovisade i kommande belänkande, RFHL nolerar all beredningen längre fram har för avsiklall komma med förslag och synpunkter på vården av barn och ungdom inomsocialtjänsten som helhel. "Enligi vår mening hade del varil bällre allavhandla hela frågekomplexel i ell och samma belänkande. saknas grundläggandedala om ungdomars livsvillkor . Hur ser olika ungdomsgrupperssiiuaiion ul med avseende på boende, ulbildning, försörjningsmöjligheler. 1984/85:171 53 familjebildning, fritid och mer immateriella förhållandensom innefattar drömmar, förvänlningar, visioner, farhågor och ängslan?Delbelänkandet presenterar ingen bakgrund att ställa resonemang ochålgärdsförslag mot." BRÅ skriver all beredningen har måsl påskynda sill arbelei berörda frågor lill följd dels av den deball som har förekommil om all ellökal anial unga lagöverträdare har tillförts kriminalvården, dels avnarkolikakommissionens förslag (PM nr 7) till lokala insatser mot narkotika. "BRÅ får tyvärr konstalera, atl den begränsade ulrednings- ochulvärderingsliden har varil till men för beredningens arbete," SSR uppfattar atl socialberedningen tvingats arbela framdelbetänkandel under slark lidspress och anser atl del är svårl all se omförslagen grundas på genomtänkta bedömningar, vill, såviit gäller förslaget lilländringar i broltsbalken, "fäsla uppmärksamhelen på all påföljdssysiemeloch frågor om siraffmälning m.m. är föremål för överväganden avfängelsesiraffkommillén, i vars uppgifter torde ingå alt pröva frågor ompåföljder för broll av unga lagöverirädare. Del kan förvänlas att övervägandenadär sker från väsentligen mer omfattande och principiella utgångspunkter än vadsocialberedningen presenleral". 2 Utgångspunkter för insatser Omkring hälften av remissinslanserna har kommenteratberedningens diskussion om utgångspunkterna för insatser förungdomar. Flertalet av dessa instämmer ålminslone i huvudsak i beredningenssynsäll och principiella resonemang. och kommuner ullrycker sigenbari positivt kommun anför exempelvis alt "lill belänkandels sloraförtjänster hör det översiktliga men ändå myckel nyanserade avsniltel om dekomplexa samband som ligger bakom begreppel ungdomsproblem. Med stöd avforskning från olika områden och genom decennielånga praktiska erfarenheterframträder i del avsnittet etl slags syntes av de samhälleliga, kulturella ochindividualpsykologiska fenomen som konstituerar och befäster goda och ondautvecklingsförlopp." Många remissinstanser anser dock alt resonemangen borde hakompletterats i olika avseenden. instämmer i huvudsak medberedningens synsäll men tillägger atl del i delta sammanhang är angelägel altbetona del ansvar vuxna har för alt påverka ungdomar och verka normgivande. Samarbetsgruppen KALV (, ,, ) instämmer i beredningens beskrivning men understrykerockså de faktorer som står utanför den enskildes konlroll, l.ex. utslagningenpå arbetsmarknaden, ökad arbetslöshet, utslagningen i skolan, kontaktlöshet ochisolering i nyare bostadsområden och de kommersiella 1984/85:171 54 krafternas ökade tryck på ungdomsgrupperna. Kammarrällen iSlockholm, Eskilsluna kommun och Föreningen pekar bl.a.pä gängbildningar och gruppens betydelse för uppkomsten av missbruk ochkriminalitet. och anser atl beredningens säll allbeskriva de ungas livsvillkor i dagens samhälle är bristfälligt.Socialstyrelsen: "En brist i beskrivningen är all den individualpsykologiskasynen på avvikande ungdomars utveckling inle diskuieras. En annan brisl är atldel saknas referenser till den livliga socialisalionsteoreliska forskning ochdebatt med ulvecklingspsykologiska dimensioner som pågår i och som bordeha varil en given uigångspunkl för studier av ungdomars villkor också iSverige. De svårigheier som de kulturella förändringsprocesserna skapal fördagens ungdomar framsiår snarasl som anpassningshinder i slällei förulvecklings-hinder. Den individorienterade referensramen till trots har deungas behov, sirävanden, inlressen och krav ingen framskjulen plals iberedningens ungdomsvärld. Beredningen lyfter ej heller fram de hinder somfinns i de ungas omgivning och som alliså inle medger atl de ungas behov ochönskningar kan lillgodoses." RFHL: "Beredningen resonerar kring familjenssitualion, uppfoslrings-meloder, boendesegregation, gängbildning och delkommersiella kullur- och fritidsulbudet Men förvånande nog saknas avsnill omarbelels roll och betydelse och exempel på forskning om samband mellanarbelslöshel och sociala/psykologiska problem. Man ulelämnar också skolan ochdess funktion som lidig ulsorteringsinstitution." BRÅ anser för sin del att det saknas en mera grundliggenomgång av exempelvis kriminologiska och barnpsykiatriska synsätt ocherfarenheler av problemen varför en del av beredningens ålgärdsförslag blivitmindre väl underbyggda. Några remissinslanser tar avstånd från beredningenssynsätt SSR finner det oacceptabelt all socialberedningen låter ge ultryck förall missbruk bör ses som ett led i ungdomarnas frigörelseprocess. "Delskan man i hög grad ifrågasätta sanningshallen i ett sådant påstående, delsligger del snubblande nära atl betrakta missbruk som så naturligt atl åtgärderför atl förhindra sådani ej krävs." SSR tar också upp drogens betydelseför behandlingsarbelel. På liknande sätt påtalar läns landsting och RNSatl beredningen "inle helt har klarl för sig de starka krafter som eltdrogberoende innebär". RNS anser "att det med all tydlighet framståratt på ett mer aklivi sätl har gjort sig bekani medverklighelen och med stöd av kunskaper och insikter lämnat konslruklivaförslag. Del är anmärkningsvärl att Socialberedningen ägnat så slor del av sillskrivande till ideologiskt nonsensprat i stället för atl redogöra förverklighelen och möjliga vägar till atl förbättra en ungdomsvård värdnamnel". FMN skriver atl föreningens "synsätt på tänkbaraäigärdsprogram baseras 1984/85:171 55 inle på abstrakla eller leoreliska överväganden, ulangrundas på en långvarig erfarenhel av egel och andras behandlingsarbele. Deerfarenheler som vi därvid vunnil, avfärdas på principiella grunder ibetänkandet som vi därför uppfallar som föga Irovärdigl och oanvändbarl somgenerell riktlinje för hur SoL skall tolkas och lillämpas i praktiken." 3 och ungdomar i riskzonen En av orsakerna lill atl socialberedningen har lämnal ellsärskili delbelänkande om socialljänslens insalser för ungdomar är den deballsom förls om påföljden för unga lagöverträdare. Beredningen presenterar vissaslalistiska uppgifier för all belysa huruvida påslåendel all socialljänsireformenmedföri en överslrömning lill kriminalvården har någon grund. Beredningenföreslår vidare vissa ändringar i lagstifiningen för all förlydligasocialljänslens ansvar och ulöka socialljänslens möjligheter all göra insalserför ungdomar i riskzonen och för ungdomar med kriminell belaslning. Några remissinstanser kommenterar beredningens presenialionav del slalistiska siffermaterialet och tolkningen av utvecklingen. Eskilstunakommun delar beredningens bedömning av utveckhngen och nämner att någon kraftigöverslrömning inte skell i kommunen från socialljänslen lill kriminalvården.RFHL uttalar atl av flera olika förklaringar lill en överströmning är del baraden om brister i lagsliflningen som förts fram i debatten. RFHL serförhållandena som sammansatta och menar all brislfällig kunskap omsocialtjänslreformen och en outvecklad lillämpning är faklorer som måsletillmätas slörre betydelse i sammanhanget anser att den markanta ökningen avungdomar som dömts lill skyddslillsyn är myckel oroväckande och måsle las påallvar från sida. "Sannolikt är att ökningen lill viss delberor på etl minskal förtroende för de åtgärder har all erbjudakriminellt belastade ungdomar vilket ökar kraven på metodutveckling inomsocialtjänsten." På liknande sätl uttrycker läns landsting attenbari den nuvarande relativt stora förekomsten av ungdomar inomkriminalvården, saml de tendenser lill yllerligare överslrömning som finns, ärelt allvarligt tecken pä atl möjligheter till mer konslrukliva ingripanden ochålgärder för unga missbrukare och lagöverträdare inom regisaknas eller är brislfälliga. RÅ skriver i sitt svar atl del är omvittnal frånåklagarhåll all socialljänslens insalser för unga lagöverträdare många gångerframsiår som otillräckliga. Enligi mening måste överströmningenåtminstone delvis tolkas så "att polisväsende och åklagare känner enosäkerhet om den nya 1984/85:171 56 sociallagstiftningen ger socialljänslen tillräckligamöjligheter atl vidla effektiva ålgärder. anser del moliveralalt på såväl central som lokal nivå ha överläggningar med åklagare ochpolismyndighet för atl därmed bidra lill all förhindra en fortsallöverslrömning." JO kritiserar beredningens tolkning och skriver:"Visserligen framhåller beredningen all del inle finns grund för anlagandealt den nya sociallagstiftningen medföri en överströmning av de ungalagöverträdarna frän till kriminalvården. I en nyligenpublicerad undersökning vid rällssociologiska institutionen vid Lundsuniversitet redovisas emellertid en annan uppfatlning. Det görs bl.a. gällandeall de insatser som kan erbjudas inom socialljänslen i del enskilda fallet oflabedöms oiillräckliga och atl en avvägning därför ofta leder lill en minskadbenägenhet att överlämna den unge till vård inom . Enligtutredarna har domstolarnas och åklagarnas förtroende för socialtjänstenminskat. Liknande synpunkler har framförls av i Brå Apropå 1984 nr6, - Del bör enligi min mening med hänsyn till vad som efter undersökningen iLund och i Brå Apropå anförls rörande överföringen av unga lagbrylare frånsocialljänslen lill kriminalvården övervägas vilka yllerligare åtgärder som kanoch bör vidias för alt ge socialnämnden större möjligheter all ge dessa ungaslöd och hjälp." Den mesl negativa kritiken mol presenlalionen avsiffermaierialei och lolkningarna lämnar BRA. Dels kriliseras redovisningen avdomsslaiisliken, dels saknas enligi BRÅ en redogörelse för hur villkorlig domsom påföljd har förändrals mellan åren. När del gäller domarna på skyddslillsynhävdar atl del i realiteten har skett ett överförande från socialtjänstentill kriminalvården för den yngsta åldersgruppen, BRÅ pekar vidare på brisler istatistikunderlaget vilka bidragit till felaktiga beräkningar av beredningen,BRÅ hänvisar också till pågående projekt inom rådel och presenterar i trelabeller ell siffermalerial som visar andra förhållanden än dem som beredningenfåtl fram. Tillägg till 12 § SoL En majoritet av remissinstanserna har tillstyrktberedningens förslag till förlydligande av 12 § SoL. FM A' tillstyrker att ändringen genomförs och undersirykerall del måste klargöras att svensk myndighel under inga förhållanden accepteraratt en medborgare missbrukar narkotika. i ifrågasätter "om denav beredningen föreslagna formuleringen i § 12 SoL om atl socialnämnden medsärskild uppmärksamhet skall följa utvecklingen av de barn och ungdomar somriskerar att ulvecklas ogynnsamt kommer all förmå domsiolar och åklagare allåter med förtroende överlämna de unga till vård enligt ochdärmed stoppa en eventuell överströmning av unga lagöverirädare lillkriminalvården," Prop.1984/85:171 57 anser all ändringen förulsäller all"socialnämnden, dvs, någon person hos nämnden också följer barn och ungdomsom visar lecken till ogynnsam utveckling. I specialmoliveringen framhållerberedningen all en särskild befaliningshavare får ansvarel all följa den ungeoch all det är vikligi all befattningshavaren tar kontakt med föräldrarna föratt få deras medverkan. Men om 'den unge direkl molsäller sig alt konlakl lasmed föräldrarna, bör socialnämnden dock så långi möjligl respeklera delta"(sid. 131). Detla slammer inte med den föreslagna laglexlen enligi vilken socialnämnden skall .... i nära samarbeie med hemmensörja för Socialsiyrelsen föreslår därför alt laglexlen kompleilerasenligi följande: 'om möjligl i nära samarbeie .,,,' - Socialberedningen haralltför kortfattat moliveral den föreslagna ändringen i socialljänsllagen. ej om avsiklen är all befaliningshavare skall ulses i särskildordning och om den unge och föräldrarna skall underräitas om atl sådanbefaliningshavare uiseiis." Kammarrätten i Slockholm lillslyrker ändringen men anserall den lämpligen bör anslå lill dess all ytterligare ändringar av lagen ellerlillägg lill lagen görs. RA, hovrätten för Nedre och RNS anser atlsocialnämndens ansvar följer av redan nu gällande lydelse i 12 §, varför enändring framsiår som onödig. Ändring i 1 § LVU Med undantag för två remissinslanser tillstyrker samlligasocialberedningens förslag om all "uppenbarl" uigår ur paragrafensiredje slycke. Den ena av de iveksamma är kammarrätten i , somullrycker all del är svårl au iro att ordel "uppenbart" har hafl såslor betydelse för rältslillämpningen som socialberedningen anlar. "I ochför sig finns inget all invända mot alt ordet tas borl men detta bör inte ske iett så begränsat sammanhang som del förevarande." Hovrätten för Nedre finner inle beredningensmolivering för ändringen övertygande och är den enda remissinslans som hellavslyrker au ordel "uppenbarl" las borl ur lagiexten. Ändring i 5 § LVU Så goll som alla remissinslanser tillstyrker förslagelbelräffande 5 § LVU om alt åldersgränsen för när vård i de s.k. beleendefallensenasl skall upphöra ändras lill . KALV anser som enda remissinslans all någon sådan ändringinle behövs. "LVU är en vårdlag skriven med avseende på barns och ungassärskilda behov av siödinsalser från samhället i vissa siluationer. Här utgörde unga lagöverlrädarna enbari en delgrupp. Att med hänsyn till denna delgrupp 1984/85:171 58 höja åldersgränsen för alla som kan omfatlas av LVU, anservi inte vara rimligl. är åldersgränsen i LVU högl sail med lanke påall ungdomar i andra avseenden betraklas som vuxna redan vid ålder.Någon ändring av åldersgränsen uppåt kan vi därför inle acceplera." Fyra remissinslanser vill flytta åldersgränsen längre uppan beredningen. läns landsting uttrycker att omhändertagande bör kunnaske till och vara i högsl därefier. RNS och FMN anser all LVU måsle ändras så alt behandlingstiden kanförlängas . Ändring i 26 kap. 4 t; Förslaget om ändring i 26 kap. 4 § Brb av innebörd all densom är inle får dömas lill fängelse harremissinslanserna delade meningarom. Flera remissinstanser {, Malmö.Eskilstuna, Parlille och Skellefleå kommuner, länsrällen i , LO ochKALV) släller sig bakom förslagel. , Föreningen och gå längre än beredningen och avskaffa fängelsestraffet för ungdomar under18 år. Socialsiyrelsen anser atl socialberedningens förslagskulle komma alt få orimliga konsekvenser om det genomfördes och bl.a. skullesjälva systematiken i rubbas. Siyrelsen anför vidare: "Denakluella gruppen störda unga lagöverirädare är - som socialberedningen ocksåpåialar - inle någon slor grupp. Socialsiyrelsen uppskaltar all del kan kommaalt röra sig om 20-40 ungdomar . Dessa skulle med fördel kunna vårdas ochbehandlas inom under förutsättning alt en anpassning av dessaresurser kan genomföras. Den nyssnämnda gruppen ungdomar, för vilka fängelse är ett alternativ, skulle kunna vårdas inom de hem för särskild tillsyn somavses i 12 § lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga. För att sådanvård skall bli möjlig och kunna ersätta fängelse även för de ungdomar somhittills av olika skäl inte ansetts kunna vårdas i dessa hem, krävs ändringar isocialtjänstförordningen. Det krävs nämligen ökade möjligheter att begränsaungdomarnas rörelsefrihet så all behandling inom låsbar enhet kan fortgå längreän . Dessulom krävs vissa personalulbildningsinsalser ochkontinuerlig handledning av vård- och behandlingspersonal. Det är ocksånödvändigt att skapa en väl fungerande samverkan med barn- ochungdomspsykialrin, - Socialsiyrelsen föreslår -med hänvisning till det ovananförda - atl möjlighelerna all döma den som är lill fängelseutmönstras. Första stycket i 26 kap. 4 § broUsbalken föreslås få följandelydelse: Den som är får inle dömas till fängelse." Föreningen : "Beträffandefängelsestraff för ungdomar är föreningen av den meningen atl fängelseslraffbör avskaffas för denna åldersgrupp. Socialljänslen torde ha större förutsätt- 1984/85:171 59 ningar all erbjuda erforderlig vård. Det finns en pålagligrisk för all utdömandel av fängelsestraff för åldersgruppen molverkarulvecklande av meloder inom socialljänslen." RFHL: "Från RFHL:s sida vill vi peka på en risk med förslagel.Ell korl slraff kan bli populärt i många domsiolar, med en uppenbar risk förall fler unga i slällei döms till korta fängelsestraff. RFHL vill i dellasammanhang väcka ett förslag. Vi anser alt mycket lalar för en höjning av slraffmyndig-helsåldernlil! Därigenom skulle man komma ifrån konfliklen med två inblandadehuvudmän med hell olika ideologiska synsätt och skulle ges detfulla ansvaret för insalser för ungdomar." inslämmer i all den grundläggandeinriktningen av insatserna för unga måste vara all i första hand ge värd ochbehandling inom . "Del individuella behandlingsintresselmåste här väga tyngre än allmänprevention och samhällskontroll. Styrelsen delarockså beredningens oro över det höga anlalet fängelseslraff som utdöms förungdomar . Kriminalvärden får la ansvarel för vårdbehov som bättreskulle kunna lillgodoses inom socialljänslen.