prop · G803107 · 1984-12-31 00:00:00 — Därefter lämnas en redogörelse förövriga kustavsnitt där handredskapsfisket i stort sett redan är fritt. Längskusten fr. o.m. kommun i län t. o.m. ärströmmings- och skarpsillfiske med skotar och sillnät fritt för vaije svenskmedborgare i enskilt vatten som har större djup än . Under periodenden 1 april-den 30 september gäller dock för och församlingar iStockholms län samt för att strömmings- och skarpsillfisketär förbehållet innehavaren av den enskilda fiskerätten intill frånfastlandet eller från ö av minst 100 meters längd. I fråga omÖstergötlands läns kust samt läns kust norr om gäller attströmmings- och skarpsillfisket med skotar och sillnät 3 1984/85. 1984/85:107 34 ärfritt för varje svensk medborgare i enskilt som är djupare än sex meteroch beläget från fastlandet eller från ö av minst 100 meterslängd. Inom i huvudsak följande havsvikar, där det finns stationära bestånd,är strömmings- och skarpsillsfisket dock förbehållet innehavaren av denenskilda fiskerätten, nämligen , Tränöfjärden, ,, Syrsan, , Gudingefjärden, ochLucernafjärden. FörKalmar läns kust söder om och , norr omTorshamnsudde, omfattar frifiskerätten fiske efler strömming (sill) ochskarpsill med skotar och sillnät samt dessulom fiske med lobisnol (en finmaskadnot med korta armar, avsedd för belesfångst). Blekingessydkust och Gotlands kuster Gemensamlför dessa kustavsnitt är att frifiskerätten omfattar fiske med nät och tobisnoti alll enskill vatten. För omfattar frifiskerätten också fiskemed långrev i allt enskill vatten, fiske med snörpvad i enskill vatten som harstörre djup än samt fiske med röriigt redskap utöver vad nu sagts ienskilt vatten på ett avstånd av från fastlandet eller från öav minsl 100 meters längd eller, om tremeterskurvan går längre ut, utanfördenna kurva. Fiskeefter siklöja och nors med finmaskat nät, som är all hänföra lill rörligtredskap, är fritt utanför öppen strand på större djup än . Fiskeefter samma fiskslag kan av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer under vissa förutsättningar förklaras fritt i vissl notvarp. IMariestadsfjärden jämte Östersundet är fiske med röriigt redskap fritt på ettavstånd av från fastlandet eller ö av minst 100meters längdeller, om tremeterskurvan går längre ut, utanför denna djupkurva. Vidareerkänns i viss omfattning fiskerätt genom sedvänja. Regeringen eller denmyndighet som regeringen beslämmer kan dessulom ge tillstånd till den sombedriver fiske yrkesmässigt att den 15 juli-den 15 oktober fiskamed ålrev med dött agn. Utanföröppen strand får var och en fiska med utter och drag saml med agnnot. centrala delarna - , , ochHovgårdsfjärden - är fiske med röriigt redskap fritt på ett avstånd av minst300 meter från fastlandet eller från ö av minst 100 meters längd eller utanförtremeterskurvan, om den går längre ut än från stranden. 1984/85:107 35 Fiskemed röriigt redskap är fritt i Mellanfjärden på ett avstånd av minst enkilometer från fastlandet eller från ö av minst 100meters längd. Lakfiskemed hängryssja (lakstrul) är fritt. Sikfiske med nät som är atl hänföra tillröriigt redskap är fritt på ett avstånd av från fastlandeteller från ö av minst 100meters längd. Längsnorrlandskusten, dvs. från gränsen mot till kommun, omfattarfrifisket allt fiske med rörliga redskap med undantag av fiske efler lax. VidSkånes södra och öslra kuster är allt fiske med rörligt redskap fritt. Närdel gäller omfattar frifiskerätten allt fiske. Fiske efter ostron ärdock förbehållet fiskerättsinnehvaren intill från fastlandet ellerfrån ö av minst 100 meters längd. Längsde nu nämnda kuststräckorna gäller alltså att handredskapsfisket är fritt förallmänheten på enskilt vatten. 2.3 Allemansrätten m. m. Naturenutgör enligt 1 § naturvårdslagen (1964:822) en nationell tillgång som skallskyddas och vårdas. Den är tillgänglig för alla enligt allemansrätten. Debeskrivna reglerna om frifiske på allmänt och enskilt vatten är en sortsallemansrätt'. Detta betraktelsesätt stöds i viss mån av att fisken lika litetsom vilda djur anses vara föremål för någon särskild äganderätt innan den ärfångad. Allemansrätten gör det tillåtet för envar att färdas över och uppehållasig på enskilt vatten och på stränder. Ikorthet anses allemansrätten på vattenområde ha bl.a. följande innebörda Allmänhetenhar i princip befogenhet att färdas och tillfälligt uppehålla sig på enskiltvattenområde med båt, simmande eller på isen, i den mån det intemedför någon mera påtaglig olägenhet för vattenområdets ägare. I motsats tillvad som gäller för trafik på land saknas strafitestäm-melser som gäller tagandeav olovlig väg och hemfridsbrott. Det finns inte heller något allmänt förbudmot motortrafik på isen. Båtförtöjning är i princip tillåten vid strand sominte ingår i tomt. Man kan sannolikt få t.ex. segla, åka motorbåt eller simmatätt utanför annans strand, t.o.m. om bostadshus ligger intill stranden ochdetta oavsett vem vattenområdet ', Allemansrätten, Slatens , Meddelande 3/79 s. 21. a. a. s. 20 f, Jonzon-Delin-Bengtsson, Naturvårdslagen (1976) s. 34f, , Båtjuridik (1973) s. 23 ff. Revision av vallenlagen (SOU 1977: 27)s. 130. 1984/85:107 36 tillhör.Den allemansrätt som gäller på vallenområden kan därför sägas på sätt och visgå längre än på land. Föralt tillgodose miljö- och nalurvårdsintressen kan med slöd av 5§sjölrafikförordningen (1962: 150) samt - inom naturreservat ochslrandskyddsområden - 10§ och 16 § andra stycket naturvårdslagen (1964:822)meddela särskilda bestämmelser för vissa områden, l.ex. förbud motmotorbålslrafik, ankring, vallenskidåkning elc. Beslämmelser av detta slag äralltså inle i första hand avsedda för alt skydda vattenområdets ägare. Enligt27 § FL får den som fiskar använda annans strand eller vattenområde förlillfällig fastgöring eller uppdragning av redskap eller båt, om det behövs förfiskels utövande och kan ske ulan förfång för den som är innehavare av strand,vattenområde eller enskild fiskerätt. Vad som skall anses som förfång kannaturligtvis variera med hänsyn till lokala förhållanden och har följaklligenöverlämnals åt rättstillämpningen atl avgöra. Till förmån för yrkesfisket hardessutom föreskrivits att faslän förfång uppkommer skall den, som vid annansstrand yrkesmässigt utövar frifiske, mol ersällning för skada och intrång fåbeträda stranden när det erfordras för att utöva fisket. 1950års fiskerätlsliga lagstiftning innebar dels all vissl vatten som varit enskillblev allmänl, dels atl frifiske blev tillåtet på enskilt vatten. Tilllagstiftningen anknöt lagen (1950:599) om ersättning för mistad fiskerätt m. m.Denna lag innehöll beslämmelser med bl. a. följande innebörd. ömvattenområde enligt vattengränslagen frångick ägaren, hade han rätt atl få ersättningav statsmedel för värdet av fiskerätt och annan förmån som han förlorade ochför annan skada. Ersättningav statsmedel för värdet av förlorad förmån och för annan skada skulle ocksåbetalas till a)jordägare, vilkens fiskerättinskränktes genom reglerna om frifiske i 6-13§§ eller 18 § FL, om fisket enligtäldre lag var förbehållet strand-ägaren, b)den som enligt urminnes hävd,dom eller skattläggning eller på annan särskild grund innehade fiskerätt,vilken helt eller delvis blev utan verkan till följd av att enligtvattengränslagen och FL enskild fiskerätt inte gällde i allmänt vatten ellertill följd av stadgandena i 6-20 §§ FL samt c)den som pågrund av servituts- eller nytijanderätts-upplåtelse åtnjöt förmån vilken tillföljd av lagstiftningen helt eller delvis gick förlorad. Ersättningsfrågorhandlades av tio särskilda fiskevärderingsnämnder. Staten skulle betalasökandens rättegångskostnader i nämnden. Talan mot nämndens dom eller beslutfullföljdes till hovrätt. Statens t.ilan i ersätt- Prop.1984/85:107 37 ningsfrågor bevakades av kammarkollegiet. Talan omersättning fick väckas fram lill . Det sista målet om ersättning avgjordes omkring år 1977.Enligt en ungefärlig beräkning har utbetalade ersällningar. rättegångskostnaderinräknade, uppgått lill i storieksordningen 50 milj. kr. 2.5 Statens stöd till fritidsfisket har ett flertal reformer genomförts påfiskets område. Inte minst har stödel lill fritidsfisket byggts ul. Mål och rikllinjer för statens åtgärder för alt främjafritidsfisket fastlades vid /81 (prop. 1980/81:153. JoU1980/81:29. rskr 1980/81:374). Det viktigaste inslaget i det statliga slödet lillfritidsfisket är de belopp som betalas ul direkt över statsbudgeten.Fiskeristyrelsen disponerar för /84 ell reservationsanslag om6790000 kr. för bidrag till fiskevård m.m. enligt förordningen (1981:537) omstatligt stöd till fritidsfisket. Av anslaget får högst . användasför bidrag vid bildande av fiskevårdsområden. Under /84 fårvidare användas högsl . för ersättning lill för konkreta fiskevårdsålgärder och särskilda informationsinsatserför en utvecklad fiskevård samt högst . för ersättning till och för ålgärder i syfte attfrämja bildandel av fiskevårdsområden. Av anslagel får vidare under perioden1983/84-1985/86 användas . för utsättning av laxfisk i Norrbottensälvar med . för fiskevård ochfiskevårdsplanering i kommun. Statlig kreditgaranti får beviljas för lån till åtgärdersom främjar fritidsfisket med sammanlagt högst . Som villkor för statsbidrag enligt förordningen omstatligt slöd till fritidsfisket gäller att åtgärden rör där fisket ärupplåtet till allmänheten eller är fritt. Frågor om slöd enligt förordningenprövas av eller, efter bemyndigande av styrelsen, av fiskenämnden. För åtgärder mot försurning finns etl anslag på 65 milj.kr. för främsl kalkning av sjöar och vattendrag. En kalkning får ha tillhuvudsyfte atl främja fisket. erhåller 1092000 kr.av det statliga stödet till idrotten. Flera undersökningar har gjorts beträffande antaletutövare av frilids-fiske. Enligt en undersökning av slalistiska centralbyrånfiskar ca 700000 personer mer än . Intervjuundersökningartvder på att ca 2 milj. människor i fiskar ålminslone underåret. Saluvärdet av de fångster som tas av fritidsfiskare ochhusbehovsfiskare Prop.1984/85:107 38 har av beräknats lill mellan 300 och 400milj. Fångsterna utgör således elt avsevärt tillskott till desvenska hushållen. Därtill kommer rekreationsvärdet som är svårt att uppskattai pengar. 3.1 beslut om ett frisläppande för allmänhetenav handredskapsfisket har som nämnts fattat ett principbeslut om atthandredskapsfisket skall släppas fritt för allmänheten på enskilt vatten vidsödra ostkusten, längs Gotlands kuster och samt i de storasjöarna i . Som framgår av redogörelsen för gällande rätt är fisketmed olika röriiga redskap i viss utsträckning fritt redan f. n. längs med storadelar av . Gollands kuster och . I de slora sjöarna är fiske med handredskap tillåtet förallmänheten, förutom på allmänt , endast i vissa delar av (MariesladsQär-den och Östersundet), (Björkfjärdarna m.fl.) ochHjälmaren (Mellanfjärden). Utefter hela och , kusten av Uppsalalän till kommun i söder och hela är fisket med allaslags rörliga redskap fritt ända in till stranden. Med rörliga redskap avsesbl. a. handredskap och nät. beslut innebär således att allmänhetens rätttill s. k. frifiske skall utvidgas i de slora sjöarna och på de kuststräckordär frifisket f. n. är mest begränsat. De fiesta av dessa vatten ligger ianslutning till de stora befolkningskoncentrationerna i vårt land och enligtriksdagsbeslutet lalar rekreationspolitiska skäl för en utvidgning avfrifiskel. Det bör understrykas atl frisläppandet avser enbarthandredskapsfiske. Med handredskap avses endast sådana fiskeredskap som k:införas från hand, som fordrar passning med händerna under fisket och som beslårav krok och lina med eller utan spö. Typiska handredskap är kaslspö (spinn,haspel, fluga), metspö, pimpel och pilk. Om t.ex. bål är ett nödvändigthjälpmedel för att redskapet skall kunna användas, bör det inte anses somhandredskap. Detta gör all exempelvis trollingfiske och fiske med dragutterinte omfattas av reformen. Vidare kan anmärkas atl fiskerättsligalagstiftning gick betydligt längre än vad nu beslutat. Då frisläpptesfisket med nät i stora delar av landets kustområden. skedde främsl avhänsyn till yrkesfiskets intressen. Dessutom ändrades gränsen mot allmäntvallen. Därigenom blev vatten som varit enskilt allmänt. Isammanhanget bör också anmärkas att fiskevaUensutredningens förslag (SOU1978:75) inne- 1984/85:107 39 bar all fiskei med alla slags röriiga redskap, inte barahandredskap, skulle släppas fritt vid vissa havskuster. Atl frisläppandet enligt beslut begränsats tillfiske med handredskap och inte omfattar andra slags röriiga redskap, dvs. nätav olika slag, har sin grund i de biologiska och befolkningspolitiskaförutsättningarna. Frisläppandet bygger på tanken atl fiskbestånden ikuslvattnen och de räcker lill för handredskapsfiske åt alla somär intresserade av fritidsfiske och alt ett sådant fiske ulan störreolägenheter kan bedrivas jämsides med det kustbundna yrkesfisket. Jämfört mednätfiske och andra yrkesmässiga fiskeredskap ger handredskapsfiske småfångster. Någon utfiskning genom denna fiskemelod behöver inte befaras. På dekusl-siräckor där handredskapsfisket redan är frilt har några negaliva effeklerpå fiskbestånden inle kunnal påvisas. Dessutom bör del kustbundna yrkesfisketkunna bedrivas i stort sell i samma omfattning som lidigare. På grund av atl de nuvarande inskränkningarna i denenskilda fiskerätten är av olika omfattning i skilda vattenområden får ettfrisläppande av handredskapsfisket inte samma verkningar överallt. På Gotlandoch i , för all la några exempel, torde reformen i praktiken innebäraganska små förändringar. Detta beror på all fisket med nät redan är fritt ändain lill stranden utefter Gotlands kuster och på att stora delar av Vänernsstrandområden är relativt ointressanta för handredskapsfiske. Åven längsBlekinges sydkust där fisket med rörliga redskap i slor utsträckning redan ärfritt blir inverkan liten. Längs däremot kan verkningarna blinågot större. För samlliga vattenområden i fråga får emellertid ettfrisläppande av handredskapsfisket till följd all innehavarna av enskildfiskerätt blir skyldiga alt tåla att allmänheten fiskar med sådana redskap påderas vatten. Innehavarna av enskild fiskerätt har emellertid även ifortsättningen kvar ensamrätten lill fiske med fasta redskap och med nät ochandra röriiga redskap än handredskap i den mån fisket med rörliga redskap interedan är fritt. De har givetvis också kvar rätlen alt fiska med handredskap påsina . Den enskilda fiskerätten ulgör således också den rättsligagrunden för del fiske den enskilde fiskerätlsägaren bedriver på eget vallen.Även i fortsältningen kan han upplåta fiske med fasla redskap och med nät ochandra röriiga redskap än handredskap. Däremot blir det naturiigtvis ingenefterfrågan på upplåtelser för handredskapsfiske. Mot den av beslutade reformen har invänts bl. a.atl den skulle medföra negativa konsekvenser för del kust-bundna yrkesfisketoch en försämrad fiskevård. Vidare skulle naturvårdens intressen påverkas negativt. Som nämnts innebär riksdagsbeslutet att reformen skallutformas så atl den såvitt möjligt inte är till nackdel för vare sig enskildaeller allmänna intressen. Stor hänsyn bör naturiigtvis tas till yrkesfisket.Den som har möjlighet att försörja sig helt eller delvis på fiske skall intebehöva lämna 1984/85:107 40 sinnäring på grund av att handredskapsfisket släpps fritt. Det är visserligenyrkesfisket till havs som har störst ekonomisk betydelse. Kustfisket är dock avslor vikt på många håll. I de allra flesta fall lorde yrke:>fisket ochhandredskapsfisket utan olägenheter kunna bedrivas jämsides. finnsbestämmelser i som gör del möjligt för regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att meddela de föreskrifier som behövs för alt förebyggaatt fiske med fasta redskap som utövas med stöd av enskild fiskerätt hindras ellerskadas genom fiske som får bedrivas utan stöd av sådan rätt. För att förbättramöjligheterna atl ta till vara yrkesfiskets intressen bör bestämmelsen i frågautvidgas till aU avse inte bara fasta redskap utan även fiske med nät och andrarörliga yrkesmässiga redskap som utövas med stöd av enskild fiskerätt. Tillskydd för innehavarna av enskild fiskerätt bör på molsvarande sätt som gällerför frifiske efter siklöja och nors i också införas en bestämmelse somgördel möjligt att på framställning av fiskerättsinnehavare undanta visslområde från handredskapsfiske om tillgången på fisk av visst slag ärbegränsad. Jämförtmed de fiskemeloder som används av yrkesfiskare framsiår handredskapsfisket somföga effektivt. Någon utfiskning behöver inte befaras. Från fiskevårdssynpunktfinns det dock anledning aft bevaka atl ett utvidgat handredskapsfiske intemedför olägenheter. I där lax och annan värdefull fisk har sina lek- ochuppväxtplatser kan också sådana oskyldiga fiskemetoder som begagnas vidhandredskapsfiske innebära skada. Redan nu kan ochlänsstyrelserna med stöd av FL meddela föreskrifier om fiskets vård ochbedrivande. Sådana föreskrifter utfärdas av bl.a. för fiskeefter lax, öring och ål. I andra frågor skall meddelaföreskrifter om fiskets vård och bedrivande för länet. Dessa föreskrifter kanavse minimimått, fredningstider, fredningszoner, m. m. Redan den nuvarandelagstiftningen ger alltså goda möjligheter att meddela bestämmelser som är avbetydelse från fiskevårds-synpunkt. Enligt är dessamöjligheter i alll väsenlligl tillräckliga för att möta de krav på regler omfiskets vård och bedrivande som kan föranledas av reformen. Det har ocksågjorts gällande alt ell frisläppande av handredskapsfisket skulle medföra enförsämrad fiskevård på så sätt att fiskevattensinnehavarnas intresse attengagera sig i fiskevård och fisketillsyn skulle minska. Invändningen tordeinte sakna fog. Det bör emellertid anmärkas att statligt stöd redan i daglämnas till utplantering av fisk och andra fiskevårdsåtgärder. Det finns alltsåmöjligheter för staten att i mån av behov göra särskilda insatser till stöd förfiskevården i de områden där handredskapsfisket blir fritt. Dessa frågor kommeratt behandlas i det följande. Somframgår av redogörelsen för gällande ordning har allmänheten med stöd avallemansrätten redan i stor omfattning tillträde lill de berördavattenområdena. Det behöver därför inte bli några skador frånnaturvårds-synpunkt fill följd av att handredskapsfisket släpps fritt. 1984/85:107 41 våraskärgårdar och kuster redan nu i stor utsträckning används för olikarekreationsändamål torde det toiala utnyttjandet av vattenområdena inte kommaatt öka i nämnvärd omfattning. Enligt är det inte troligt attbehovet av nya eller utvidgade fågelskyddsområden kommer att öka i någon störreomfattning. Däremot kan tillsynen av och informationen om befintligaskyddsområden behöva förbättras. Under alla förhållanden ger naturvårdslagentillräckliga möjligheter att tillgodose naturvårdens intressen i samband medett frisläppande av handredskapsfisket. Utländskamedborgare får, om de har bott i landel , enligt 21 § förstastycket FL frifiska på enskilt vatten i samma omfattning som svenskamedborgare. Andra utlänningar får enligt 27 och 28 §§ fiskeriförordningenfiska med rörliga redskap i de vattenområden, som är aktuella, endast eftersärskilt tillstånd. Ett undantag gäller dock för , se 27 §fiskeriförordningen. Längs de övriga havskusterna, men inte i de ,får enligt 27 § fiskeriförordningen utlänningar fiska med handredskap i enskiltvatten i samma omfattning som svenska medborgare. Frisläppandet bör, såvittavser utlänningars fiskerätt, endast medföra den lagändringen att regeln i 21 §första stycket FL som likställer utländska medborgare som bott här i minst tvåår med svenska medborgare utvidgas till att omfatta även det nu aktuellahandredskapsfisket. Somframgår av vad som har anförts syftar beslut om att släppahandredskapsfisket fritt i vissa enskilda vatten till att i allemans-rätlensintresse öka allmänhetens möjligheter till fritidsfiske med handredskap. Frånvissa håll har gjorts gällande att reformen skulle medföra stora kostnader fördet allmänna. Det har erinrats om att de belopp som staten i samband med 1950ärs fiskerättsliga lagstiftning betalat till enskilda fiskerättshavare enligtlagen (1950:599) om ersättning för mistad fiskerätt har uppgått tillmångdubbelt större belopp än vad lagstiftaren ursprungligen avsåg. Av betydelse isammanhanget är givetvis frågan om och i vad mån innehavare av enskild fiskerättprincipiellt sett är berättigade till ersättning för det ingrepp i enskildfiskerätt som frisläppandet kan innebära. Enligt 2 kap. 18 § regeringsformen(RF) är varje medborgare tillförsäkrad rätt till ersällning för förlusten dåhans egendom tas i anspråk genom expropriation eller annat sådant förfogande.Regeln är tilllämplig endast vid ingrepp av expropriativ natur i äganderätt ochliknande rättigheter, t.ex. nyttjanderätt eller servitul. Den grundlagsfästaersätlningsrätten omfattar däremot inle andra inskränkningar i en ägaresrådighet. Exempel på sådana inskränkningar finns bl.a. inaturvårdsilagstiftningen. Det kan dock anmär- 1984/85:107 42 kasalt gränsen mellan tvångsavhändelser och rådighetsinskränkningar i allmänlintresse kan vara svår att dra. Deinskränkningar i enskild fiskerätt som kan bli aktuella vid ett frisläppandeav handredskapsfisket är inte att betrakta som sådana ingrepp av ' expropriativnatur som avses i 2 kap. 18 § RF. Innehavarna av den enskilda fiskerätten harfortfarande kvar ensamrätten till fiske med fasta redskap och med nät och andrarörliga redskap än handredskap i der mån fisket med röriiga redskap inte redanär fritt. Innehavarna av enskild fiskerätt har också kvar rätten att fiska medhandredskap men de blir skyldiga att tåla att även andra fiskar med sådanaredskap på deras vatten. Den enskilda fiskerätten utgör, som tidigare nämnts,således även i fortsättningen grund för det fiske den enskilde fiskerättsägarenbedriver på egel . Fiskevattensägarna fråntas alltså inte någon rätt.Det är inte fråga om att som bl.a. skedde i samband med fiskerättsligalagsliflning omvandla vattenområden som tidigare tillhört enskilda fastighetertill allmänt vatten, där principiellt varje svensk medborgare får fiska fritt. Ävenom frisläppandet av handredskapsfisket inte är att anse som en tvångsavhändelsesom grundar ersättning enligt expropriationsrätlsliga regler, kvarstår frågan ivad mån en fiskevattensägare ändå bör vara berättigad till ersättning på grundav att handredskapsfisket släpps fritt på hans vatten. I fråga områdighetsinskränkningar som avser mark och vattenområden gäller numera ganskaallmänt att ersättning ulgår endasl om pågående markanvändning avsevärtförsvåras, inte annars. Begreppet pågående markanvändning infördes ibyggnadslagen och vissa angränsande lagar, bl. a. naturvårdslagen, isamband med lagstiftningen i anslulning lill den fysiska riksplaneringen (prop.1972: 111 bil. 2 s. 332-336). Begreppel gavs då främst funktionen att avgränsadet intrång som bör medföra rätt till ersättning eller inlösen. Liksomnaturvårdslagen syftar frisläppandet av handredskapsfisket lill att tillgodoseallmänhetens intresse för friluftsliv. Det kan också sägas råda viss motsvarighetmellan frisläppandet av handredskapsfisket och de möjligheter som finns enligtnaturvårdslagen att föreskriva sådana inskränkningar i räuen att förfoga överen fastighet som behövs för att tillgodose t.ex. friluftslivet och attförplikta ägaren atl tåla vissa inträng i syfte alt göra ett markområde meratillgängligt för allmänheten. Mankan med andra ord jämställa ett faktiskt utnyttjande av enskild fiskerätt medpågående markanvändning i naturvårdslagens mening. Ettfrisläppande av handredskapsfisket kommer av skäl som har nämnts i de allraflesta fall inte att medföra någon skada för fiskerättsinnehavarna. I vissaspeciella fall som närmare behandlas i avsnitt 3.2.2 kan frisläppandet dockkomma i konflikt med eU pågående utnyttjande av vattenområdena i fråga förfiske. Det bör därför öppnas möjlighet för fiskerättsinnehavare att fåskadeersättning i dessa speciella fall. Medhänsyn till vad som har sagts är del naturiigl att anknyta till 1984/85:107 43