prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — Denskyldighet som avses i 14 kap. 1 § SekrL innebär att myndigheten också på egetinitiativ far lämna ut uppgifter. Kammarrätten anser därför att skyldighetenatt lämna ut uppgifter inte skaU göras beroende av en uttrycklig begäran. Denservicefunktion som varje myndighet har att på begäran lämna ut uppgifter urallmänna handlingar till andra myndigheter regleras i 15 kap. 5 § SekrL. Skyldighetenatt lämna ut uppgifter har begränsats till vissa uppgifter. Någol hinder mol ensådan begränsning föreligger inte. Vidare har föreslagits all utlämnandetendast skaU ske för visst ändamål. Eftersom uppgiftema är tiUgängliga via enterminal, är det den mottagande myndigheten/ verksamhetsgrenen som uppenbarUgenavgör om uppgifter skall las fram eller ej. Tas uppgiften fram för annatändamål, skuUe aUtså sekretessen upphöra. Kammarrätten viU därför riktabestämda invändningar mot den föreslagna begränsningen. Enligtreglema i TF har envar rätt att ta del av aUmänna handlingar såvida inte hindermöter ur sekrelessynpunkl. En sådan begäran skall riktas liU den myndighet somförvarar handlingen. Produktregislret är en aUmän handling. Genom att låtaandra myndigheler eller verksamhetsgrenar ha tiUgång till registret viaterminal, låt vara i begränsad omfattning, anses registret i denna del förvaradäven hos dessa myndigheler eller verksamhetsgrenar. Den enskUde har aUtsåmöjlighel att rikla sin begäran om atl få ta del av registret tiU vUken somhelst av dem. Myndigheten eller verksamhetsgrenen som skcdl pröva en sådanbegäran kan som gmnd för avslag inte åberopa att registret finns tUlgängligtendast för visst ändamål. Prövning skall ske om samtliga de uppgifter iregistret som myndigheten/ verksamhetsgrenen faktiskt har tiUgång till och sombegärs utiämnade är underkastade sekretess. Mot denna bakgmnd anserkammarrällen att en regel om skyldighet alt lämna ut vissa uppgifter inte kanknytas tUl visst ändamål när den mottagande myndigheten eller verksamhetsgrenengenom teknisk apparatur faktiskt har tiUgång tUl fler uppgifter i regislret. Kammarrättenanser således att en sådan skyldighet atl lämna ut upp-gtfter lUI annanmyndighet som avses i 14 kap. 1 § SekrL inte kan inskränkas tUl visst ändamålpå sätt som föreslås. Konsekvensen av detta skuUe då bli, i vart fall förgiftinformationscenlralens del, atl de uppgifter som finns tiUgängliga hoscentralen utan att de behövs för del ändamål som avses i 8 kap 12 § SekrL bliroffentliga. För all förhindra detla måste ändringar vidtas i denna bestämmelse.Hur förhåUandet bUr för arbetarskyddsstyrelsens del är som ovan berörts någotosäkrare. I den mån bestämmelsen i 8 kap. 6 § SekrL inte skuUe vara tillämpligpå de uppgifler som inle tUlhör ett ärende om arbetsmiljö, bör molsvarandeändring göras i 8 kap. 2 § SekrL. Prop.1984/85:118 70 Kommissionenhar vidare föreslagit atl den s.k. meddelarfriheten begränsas när lyslnadsphktföljer av 8 kap. 6 § första stycket 1 SekrL såvitt avser uppgift som hänför sigtUl det produktregister som förs med stöd av LHMV. De skäl som framförts för ensådan inskränkning är väl underbyggda. Den föreslagna lydelsen av lagtextenkan emellertid diskuteras. De uppgifter som avses är sådana som hänför sig tUlproduktregistret. Det är tveksamt om denna formulering täcker de uppgifter somfinns i anmälningar och deklarationer även om dessa handlingar utgör underlagför registreringen. Det kan inte vara avsikten alt ha en regel för en uppgiftnär den finns i registret och en annan regel för samma uppgift i en anmälaneller deklaration. Somovan anmärkts bör, om sekretess gäller för uppgift i registret, sekretessenbibehållas även då uppgiften förvaras utanför registret. I konsekvens härmedbör inskränkningen i meddelarfriheten gäUa en registeruppgift, oavsett var denfinns. För uppgifter hos giftinformationscentralen och för vUka sekretessgäller enUgt 8 kap. 12 § SekrL är meddelarfriheten redan inskränkt. När detgäUer arbetarskyddsstyrelsen kan sekretess gäUa enligt 8 kap. 2 § SekrL. Närtystnadsphkt följer av denna bestämmelse råder meddelarfrihet. Kammarrätten kaninte se några bärande skäl för att inte även här inskränka meddelarfriheten. Ibetänkandet föreslås att ett samrådsorgan inrättas med uppgift att behandlafiågor av mer principieU karaktär om datasäkerhet och sekretess. Kammarrätteninser att del finns behov av ett sådant organ. Förslagel ger dock anledning tUlvissa reflektioner. Det är myndigheten som skaU pröva om en allmän handUng kanlämnas ut tUl en enskild eUer om en uppgift kan lämnas tUl en annan myndighet.Avgörandet vid skadeprövningen är om uppgiften som sådan är av den arten attett utlämnade typiskt sett kan vara ägnat att medföra skada för det intressesom skaU skyddas genom bestämmelsen. För denna bedömning kan ett sa'mrådsorganvara av värde. Detta får emellertid inte leda tiU att det i praktiken blirsamrådsorganet som avgör om uppgiften är hemUg eUer inte. Detta skaUsjälvständigt prövas av registerenheten. Varje misstanke att avgörandet styrsav någol ovidkommande intresse måste förebyggas. En annan sak är att etlsamrådsorgan lämpligen kan utforma råd och anvisningar för de mtiner som skaUgäUa vid registerenheten när det gäller hanteringen av frågor avtryckfrihets-och sekretesskaraktär. I detta sammanhang vill kammartätten ävenpeka på det som sägs under mbriken hantering av registemppgifter, nämligen attdet kan vara lämpUgt att dela in regislemppgiftema i två kategorier efter deraskänslighet ur sekrelessynpunkl och att anpassa hanteringsmtinema efterkänslighetsgraden. Förslaget synes innebära en förhandsgranskning av uppgiftersom skall vara vägledande vid en prövning om uppgiften kan lämnas ut. Dettastår inte i överensstämmelse med tankegångama bakom sekretesslagsltftningen.Däremot kan lämpligen beslutsnivån inom registerenheten göras beroende avgraden av känslighet hos uppgiften. 5.2.8 Styrelsenför arbetsskyddsfonden: Beiräffande förslag om begränsad meddelarfrihet för sekretessbelagda uppgtfler, registerenhetens ställning, inrättande av samrådsorgan vid registfet, andras tiUgång lUl lämpliga delar av registret och införande av deklarationsskyldighet för mUjöfarliga pro dukter, har vi inga invändningar mot de intentioner som kan utläsas ur förslagen. Somsärskih vUctigt framstår att kommissionen i sitt fortsatta utredningsarbeteöverväger produktregisterenhetens ansvarsområde och stäUning i förhåUande tUIandra myndigheter. Vidare kan ett samrådsorgan av del slag utredningen föreslårbli värdefuUt, inte minst vad gäller frågoma om hur uppgiftema i registret, vidsidan av mer direkt myndighetskontroU, skaU kunna användas för att tiUmötesgåde informationsbehov i stort som samhället har. 5.2.9--------- : atl planverket bereds tUIfäUe att ge syn punkter tUl samordningsorganet vid produktregistret i frågor som rör bygg nadsmaterial -- 5.2.10 : Nämnden delar uppfattning att mer sekretess inte skall åstadkommas än som är oundgäng- Ugen nödvändigt och att stor vikt skaU läggas vid att offentiighetsprincipen upprätthålls. I många fall bör sekretesskyddet kunna stå liUbaka för del angelägna i att få veta vUka produkter som skapar ohälsa. Sekretesskyddetsvärde ur konkurrenssynpunkt kan i vissa faU vara margineUt men skapasvårigheter i det praktiskt förebyggande skyddsarbetet på arbetsplatserna. Avsamma skäl är del önskvärt att data ur produkt-registret kan hämtas även avföretagshälsovårdens personal. 5.2.11 i län:Trots att det väl kan motiveras att bl. a. ge länsstyrelsema terminaltillgångtiU produktregistret anser kommissionen att informationsbehovet tUlsvidare börlillgodoses via . Först sedan erfarenheler vunnits omstorleken och arten av de regionala myndighetemas informationsbehov far detenUgt kommissionen övervägas på nytt om även bl. a. skaU gesterminaltiUgång tUl registret. På länsstyrelsemas nalurvårdsenheter fmnsterminaler kopplade till mUjövårdens informationssystem MI:01. En samordningmellan produktregislret och miljövårdens informationssystem är kanske enmöjlig väg i detta sammanhang. Man skuUe på så sätt få en värdefuU regionalterminaltUlgång tiU fakta och erfarenheter vid mUjö- och hälsoriskbedömningar. 5.2.12 i län: Att öka sekretessen och svårighetema atl få ut uppgifter frånregistret kan ej liUstyrkas. Det synes vara tillräckligt stora problem meddetta . Prop.1984/85:118 72 rentföretagkan redan ta del av veuandras kemikalierecept via patentregistret. Med denökade sekretess som kemikomissionen föreslår fedler hela idén med registretsanvändbarhet ute i falt (tiUsynsmyndigheler, arbetsplatser m. m.). Motiven attha registret kvar blir då mycket svaga. 5.2.13 i län:Länsstyrelsen instämmer i utredningens resonemang om de regionalatUlsynsmyndighetemas tUlgång tiU terminal. 5.2.14 Landstingsförbundet:- Den gradav sekretess som redan föreligger och som dessutom föreslås bU skärpt, kanenUgt styrelsens uppfattning medföra svårigheter för användaren av kemiskaprodukter att erhålla önskad information ur produktregistret. Utifrån dennasynpunkt stäUer sig styrelsen tveksam tUl värdet för användaren av att bygga utregistret i en Qärde etapp. Om en sådan inte kommer tUl stånd torde samtidigtmotiven för att ge registerenheten stäUning som särskild verksamhetsgren attminska i aktualitet. 5.2.15 i Sverige:Organisatoriska och administrativa fiågor, lUcsom registrets tiUgängUghet,sekretess och samråd har för LO stor principieU betydelse. Detär emeUertid svårt att ta stäUning i alla dessa frågor utifrån det underlag sompresenteras i detta delbetänkande. LOåterkommer därför tiU dessa frågor i anslutning tiU Kemikommissionensslutbetänkande. Eftersomen särskUd utredning nu ska tUlsältas med uppgift att lösa sekretessproblem vUlvi dock här hänvisa tUl vad som i särskUd reservation framförts av de fackligarepresentantema i den s. k. . Eftersom sekretessens lösning ärangeläget, vUI LO betona att tUlsättandet av denna särskUda utredning ej fårinnebära att sekressfrågans lösning skjuts ytterligare framåt i tiden. 5.2.16 Lantbrukarnas riksförbund:Beträffande beslutet att och arbetarskyddsstyrelsen skall faterminaltUlgång tiU registret anser LRF att kretsen av handläggare med dennamöjlighet bör begränsas samt att vissa kompetenskrav bör ställas på dessa.Anledningen härtiU är att avsikten med tiUgången är att underlättabeslutsfattandet vid dessa två myndigheter. Det är då viktigt att berördahandläggare har erforderliga kunskaper för en självständig evaluering avuppgifter hämtade ur registret utan närmare diskussioner medproduktkontroUbyrån. 5.2.17 : För att stärka sekretesskyddet och öka uppgifislämnamasförtroende för registret föreslås att meddelarfri- Prop.1984/85:118 73 hetenbegränsas för sekretessbelagda uppgifter som hänför sig till produkt-registret. viU vi understryka betydelsen av atthandläggningen av sekretesskyddet inte bara utgår från den ekonomiska skada somkan uppkomma utan även tar hänsyn tiU vem som begär uppgifterna och vad deskall användas tUl. Vid dessa avgöranden måste de fackliga organisalionema isin uppgift att väma om medlemmamas bästa anses ha en särstäUning. 5.2.18 SOS-alarmeringAB: Dåvarande Kungl Maj: t faststäUde bl.a. att SOS- tjänslen skuUe omfatta giftinformation. Gifiinformalionsceniralen beQänar det i telefonnumret 90 000 ingående namnanropet Gtflinformation. Via giftinformalionscenlralen erhåUer aUmänheten råd och upplysningar vid akuta förgiftningsfaU. Centralen beQänar även samhällets räddnings- Qänst, t.ex. riskbedömningar vid olyckor med farliga kemikalier. Videlar därför utredningens uppfattning, att det föreUgger synnerligen starkaskäl tiU all ge giftinformationscentralen direkt tiUgång lUl produktregislretvia dataterminal. 5.2.19 Sverigeskemiska industrikontor: I delbetän kande föreslogs alt meddelarfriheten skulle hävas beträffande de uppgifter som insamlas tUl produktregister. Kemikon toret ser detta förslag som ett klart och positivt uttryck för en strävan att söka förbättra sekretesskyddet för de uppgifter kemiindustrin lämnar tUl produktregistret. För alt erhåUa ett rinUigt sekretessskydd fordras emeUer tid att de formeUa kriteriema för sekretessbedömning genom skaderekvisi tet ändras. F. n. gäUer rakt skaderekvisit, dvs. att den Qänsteman som har att ta StäUning tiU elt eventueUt utlämnande av uppgifter skaU utgå från att ett sådant utiämnande sannolikt inte leder tiU skada. Han har således möjlighet att vägra lämna ut uppgiftema endast om det är sannolikt atl ett utlämnande skuUe lända berört företag skada. Man bör i stället här lUlämpa ett omvänt skaderekvisit, dvs. att myndigheten vid prövningen ulgår ifrån att ett utiämnande kan leda tiU skada ocb att uppgiftema lämnas ut endast om det är sannolikt att det inte leder tUl skada. Kemikontoretär av den uppfattningen att den förändring av meddelarfriheten somKemikommissionen föreslagit är ett steg i rätt riklning men atl det är nödvändigtatt vidta motsvarande åtgärder även för andra uppgifter som myndigheteninsamlar. Det är då naturligtvis orimligt att dessa uppgifter skaU falla undermeddelarfriheten när de insamlats för annat ändamål än produktregislret.Uppgiftema är ju lika känsliga och hanteras i övrigt på Uknande sätt som inomproduktregistret. Att denna fråga inte berörts i delbeiänkandel beror på attKemikommissionen i det skedet endast hade att komma med förslag beträffande denfortsatta utbyggnaden av produktregistret. När nu emeUertid isitt huvudbelänkande tar Prop.1984/85:118 74 ettvidare grepp om lagstiftningen för kemiska produkler, förefaller det naturligtatt därvid också beakta sekretesslagsttftningens effekter på övriga områden.Kemikontoret ser det därför som naturligt och nödvändigt attsekretesslagstiftningen ändras så atl meddelarfriheten upphävs för alla deuppgifter som insamlas med stöd av den föreslagna lagen om kemiska produkter.Härvid bör också skaderekvisitet ändras från rakt till omvänt på det sätt somovan skisserats för produktregistret. Atlinsamla företagsdata och bearbeta dessa i datoriserade system hör tiU några avde mest graniUaga uppgifter en myndighet har. Myndigheten har att garantera attde uppgtfler som finns lagrade är kortekta, används för det ändamål som desamlats in för och inte förändras eller förvanskas genom datorbearbetningen. Antaletprodukter som byts ul i det uppskattas tiU1/5. Myckel av resursema inom produktkontroUbyrån får ägnas åt dessa ny- ochavanmälningar. skaU uppgiftema om användning, funktion, mängd ochhälsofarliga ämnen vara korrekta. Vidare får uppgtfler inte läcka ut. Sombekant har det visat sig att säkerheten i ADB-system inte kan upprätthåUas.Metodema atl finna vägar tUI intrång förändras i takt med att densäkerhelsmässiga utveckUngen går framåt. Dessa meloder synes varaett steg före i ulvecklingen. Redan av detta skäl borde en försiktighet iakttasatt lagra en så omfattande informationsmassa avseende en viss näringsgren i ettcentralt register. Kommissionenhar i sitl betänkande inte analyserat sårbarhetsaspek-tema. Detta är ensvaghet. beroende av högteknologi är så stort att inte ens enmisstanke får finnas om läckage från ett centralt system som produktregistret.En sårbarhetsanalys skuUe sannolikt visa att ett centralt produktregister om enviss näringsgren inte är motiverad. Även företagsnamn och antalet produktersom är anmälda kan i orätta händer ge sårbar-betsproblem. Kommissionensförslag bör, för det faU det kan komma att ligga till gmnd för en lagsttftning,genomgå en sårbarhetsanalys. EnUgtvår mening ger det föreslagna borttagandet av meddelarfriheten inte någotverkligt skydd, även om det i utlandet ökar förtroendet för den svenskasekretesslagsttftningen. Genom anonymitetsskyddet i tryckfrihetsförordningenkan ändå uppgifter från registret läcka ut utan någon egentiig påföljd för densom eventuellt har förfarit svikligt. Vi anser att en bättre metod är attgranska sekretesslagens verkningar inom ett ADB- Prop.1984/85:118 75 systemoch finna former för ett effektivt sekretesskydd även i dessa. Såväl som har i en skrivelse liU regeringen () begärt en översyn av sekre tesslagen. Registeruppgifternasrättsliga status (den s. k. immuniteten) Delegationenär positiv tiU det förslag som kommissionen lagt fram. Emellertid kan detfinnas anledning pröva om inte liden nu är inne alt genom en särskildlagsttftning skapa en effektiv immunitet, dvs. en avgränsning av hur enuppgift som samlats in får användas. Prop.1984/85:118 76 Remissammanställning kemikommissionens huvudbetänkande(SOU 1984:77) Kemikaliekontroll 1 Förteckning över remissinstanserna Efterremiss har yttranden kommit in från , kommerskoUegium,, statens brandnämnd, , sjöfartsverkei,generaltullstyrelsen, , , lantbmksstyrelsen,, , slatens jord-bmksnämnd, statensnaturvårdsverk, statens strålskyddsinslitut, arbetarskyddsstyrelsen,sprängämnesinspektionen, statens provningsanstalt, statskontoret,, , kammarrätten i , försvaretsforskningsanstalt, statens mUjömedicinska anstalt, överbefälhavaren,luftfartsverket, , delegationen för veten-skapUg och lekniskinformationsförsörjning, universitets- och högskoleämbetet, styrelsen förarbetarskyddsfonden, , statens planverk, statens industriverk,statens mät- och provråd, domänverket, statens arbetsmUjönämnd, statensgtflinformationscentral. Apoteksbolaget, , statensmaskinprovningar, Skogs- och jordbmkets forskningsråd. , länsstyrelserna i , , ,, , , , och , Kopparbergsoch , , Svenska kommunförbundet.Svenska , , , , . Centralorganisationen /SR, iSverige, , Tjänstemännens centralorganisation.Svenska renhåUningsverksföreningen, , och . Lantbmksstyrelsenhar btfogat yttranden från lantbmksnämndema i , ,, , , , , , ,och . har btfogat enpromemoria med vissa lagtekniska synpunkier som upprättats vidproduktkontrollbyrån. Universiteis- och högskoleämbetet har btfogat yttrandenfrån . , , Chalmerstekniska högskola samt och hänvisat tiU dessa. har bifogat ett yttrande från medicmska fakultetsnämnden.Länsstyrelsen i har btfogat yttranden från ochLantbmkamas provinsförbund i . Centralorganisationen /SR har som egetyttrande översänt ett yttrande från . Landsorganisationeni har btfogat yttranden från ,. Prop.1984/85:118 77 har btfogat ettyttrande från . Dessutomhar yttranden kommii in från bl. a. kemiska industrikonlor,och . ProduktkontroUnämndenhar beslutat atl avstå från att avge yttrande med hänsyn tUl att samtUga inämnden representerade myndigheter och organisationer beretts tiUfälle attsjälva avge yttrande. 2.1 Rikspolisstyrelsen:Rikspolisstyrelsen tiUstyrker i aUt väsentligt kommissionens förslag. 2.2 KommerskoUgeium:-- KoUegietsaknar möjlighet att i detalj bedöma hur kemikommissionens förslag förhållersig tiU motsvarande regler i andra länder och tUl intemationellarekommendationer e.d. Som exempel på åtgärder där reaktioner från andra länderofta förekommit vUl kollegiet dock nämna märkningsbestämmelser, importförbud,särskUda tiUstånd eller övriga viUkor för import, avgtftssystem ochinformationskrav av olika slag som kan avslöja affårshemligheter. Förslag liUvissa åtgärder av ovannämnda slag återfinns i kemikommissionens betänkanden.Kollegiet vill därför---- erinra om attdet kan bli aktuellt för anvariga instanser i Sverigeatt - om ett annat land skuUe hävda att vissa åtgärder skapar oberättigadetekniska handelshinder - föra fram bevis för att åtgärderna är effektiva ochnödvändiga (t.ex. i skyddshänseende) samt att andra åtgärder för att uppnå desamhällsintressen som eftersträvas skulle orsaka större olägenheter förutrikeshandeln. Kollegiethar bedömt att notifikalionsskyldighet enligt gäUande förfaranden i ochEFTA föreligger för i betänkandet framlagda författningsförslag.Notifikationer har därför lämnats tUl GATT- och EFTA-sekretariaten somdärefter cirkulerat irtformation om förslagen i dokumenten TBT/Nottf. 84.195respektive EFTA/INST/62/84. IntemationeUa reaktioner med anledning avnotifikationema har hittUls inkommit från som begärt kompletterandebakgmndsmaterial från koUegiet. Den kommentarstid som givUs i det här aktuellafallel - enUgt vad som gäller i fråga om skyldighet att låta andra länder lämnasynpunkter på de notifierade förslagen - sträcker sig fram tiU . Detär därför inte uteslutet att fler reaktioner inkommer före kommmentartidensutgång. Detla kan ske i form av skriflligl framförda krav på ändringar i denföreslagna lagsltftning-en och genom begäran om ytterligare upplysningar. Andraländer kan också begära att vid särskilda konsultationer redogör förskälen till och/eller vidtar ändringar i de föreslagna åtgärderna. Prop.1984/85:118 78 kommentarstidenännu inte gått ut har koUegiet således inte möjlighel att för närvaranderedovisa eventueUa synpunkter från andra länder med anledning avnotifikationema. KoUegiet får därför återkomma härtiU om anledning finns medhänsyn tiU eventuella reaktioner från andra länder. 2.3 Civilförsvarsstyrelsen:Nuvarande kemikaliekontroU och den härtUl hö rande myndighetsorganisationen har beskrivits på ett klarläggande sätl dock utan att en närmare utvärdering av de brister och förtjänster som är förknippade med gäUande system. För att en så allsidig bedömning som möjligt skaU kunna göras av de framlagda förslagen skulle en sådan analys ha varit tiU ovärderlig hjälp. Visserligen beskrivs i kap. 7 bristema i nuvarande kemUcaliekontroU, men dessa är då satta i relation tiU utredning ens målsättning. Enredovisning av de positiva erfarenheler som den hittUlsvarande verksamhetenkan uppvisa, skulle klargöra vUka delar av de befintliga resursema som ävenfortsättningsvis är värda atl bygga vidare på. 2.4 Socialstyrelsen:Socialstyrelsen anser att förslaget tUl framtida kemUag innebär en förbättring gentemot den nuvarande lagen om hälso- och miljö farliga varor. Genom att klarare betona kravet att tiUverkaren och/eller importören är skyldig att utreda ett ämnes eUer en produkts mUjö- och hälsofarlighet innan saluförandet, närmar sig kemikontroUen målsättning en att förhindra skada på människa och miljö. TUlsynenfrån kemikontroUens centiala tiUsynsmyndigheler föreslås inriktas påtiUverkaren och importör, vilket torde innebära en förbättrad kontroll av attkemikalier och kemikalieprodukter verkligen bedöms ur hälso- och mUjösynpunkt. Ävende ökade kraven på märkning och informationsskyldighet är enligt styrelsen välmotiverade krav som bör stäUas på tiUverkare och importörer av kemikalier ochkemikalieprodukter. 2.5 : Under mbriken"kontroU" betonas att myndighetemas kontroU av att företagenefterlever beslämmelsema måsle vara effektiv och att det är av utomordentUgbelydelse att myndigheiema noga ser tUl att tUlverkare och importörer lever uppliU sitt ansvar. TuUverkel är en kontrollmyndighet som bland många andrauppgtfler övervakar efterievnanden av de införselvUlkor som utfärdats med stödav lag (1973:329) om hälso- och mUjöfarliga varor (LHMV). Denna kontroUupp-gtftkommer inte att ändras i sak vid ett antagande av kommissionens förslag. Trotsdetta nämns överhuvud taget inte i de avsnitt som behandlarkemUcaliekontrollens innehåll, tUlsyn eUer samrådsfrågor meUan berördamyndigheter. 2.6 : KOV ser positivt påkemikommissionens förslag att skärpa kraven på tillverkamas och importöremasansvar. EnligtKOV: s mening finns det en risk att konsumentfrågoma kommer i Prop.1984/85:118 79 skymundaninför de i och för sig mycket väsentiiga problemen i samband med kemiskaprodukter på arbelsplatsema. Av KOV: s rapport (1982:5-01) framgår bl. a. att del inträffade över14000 olyckor/tiUbud i samband med kemiska preparat i hemmen. Främst rör detsig om bam under . I dör drygt 200 personer avförgtftningar i hemmen av aUa olika orsaker, bl.a. kemikaUer - dvs. ungefårlUca många som dör på arbetsplatserna. När kemikommissionens olika förslagövervägs, är det väsentligt att denna bakgmnd beaktas på ett tydligare sätt änvad kemikommissionen tycks ha gjort. 2.7 Lantbmksstyrelsen:Kommissionens uppgtft har varit att föreslå åtgär der för en förbättrad kontroU över hanteringen av kemiska ämnen och produkter. Beträffande behovet av en bättre kontroU och ökad hänsyn tiU risker förenade med hanteringen av kemiska produkter i lantbmket delar lantbmksstyrelsen liU fuUo kommissionens bedömningar.