prop · G80393 · 1984-12-31 00:00:00 — Om så skett får 70procent av skillnaden avsättas, dock attinkomsten under jämförelseåren alltid skall vara, eller anses vara, minst 10000kr. De föreslagna reglerna är till sin innebörd och tillämpning för det heltövervägande antalet fall betydligt enklare än de nuvarande. Till upphovsmannakonto kan f. n. avsättning göras endastav den som är upphovsman i upphovsrättslig mening. Därigenom ställs utövandekonstnärer och fotografer utanför oaktat snarlika bestämmelser i civilrättsligthänseende finns för dem. Kommittén förordar att kontot görs tillgängligt ävenför dessa grupper. Möjligheten till kontoavsättning är nu begränsad rill denvars inkomst skall tas upp under inkomst av rörelse. Fria kulturarbetare tarunderstundom fillfällig anställning inom sitt yrkesområde. Kommittén föreslåren utvidgning även till dessa fall. Beträffande uppfinnarkontot förordas att detta skall ståöppet även för den uppfinnare, som är delägare i ett handelsbolag och genomdetta har inkomst av sin uppfinning. Kommittén har tagit upp vissa frågor om skyldigheten attbetala socialavgifter för vissa kulturarbetarinkomster. Socialförsäkringarna och vissa andra sociala ändamålfinansieras helt eller till väsentlig del genom avgifter. I fråga om anställdpersonal erläggs avgifterna av arbetsgivaren. I vissa fall jämställsuppdragsgivare direkt enligt lagen om allmän försäkring med arbetsgivare. Omersättningen utgör intäkt av rörelse för uppdragstagaren, kan parterna genomatt träffa ett s.k. likställighetsavtal flytta över avgiftsskyldigheten från uppdragstaga-ren/egenföretagarenrill uppdragsgivaren. I den män likställighetsavtal inte föreligger ärkulturarbetare som bedriver rörelse liksom andra egenföretagare skyldiga atterlägga egenavgifter. Enligt direktiven har kommittén haft att undersökamöjligheterna att i ökad omfattning lägga över avgiftsskyldigheten förkulturarbetare på en motpart. Kommittén föreslår att den i lagen om allmänförsäkring angivna ramen för de situationer, då inkomst av rörelse genomöverenskommelse kan bli likställd med inkomst av anställning, utvidgas fill attavse ersättning - dä anställning eller uppdrag ej föreligger - som tillkommernågon såsom 3 1984/85. 1984/85:93 34 upphovsmantill ett litterärt eller konstnärligt verk eller såsom utövande konstnär genomframförande av ett sådant verk eller såsom framställare av en fotografisk bild.Utvidgningen avses omfatta sådana ersättningar som t. ex. författarpenning ochutställningsersättning, STIM- och SAMI-ersätt-ningar samt vissa ersättningarfrån förlag, radio och television. Kommittén betonar angelägenheten av altstaten intar en positiv attityd och i möjlig mån tillmötesgår önskemål frånkulturarbetarorganisationernas sida i fråga om likställighetsavtal. När det gäller den tilllagstiftningen om socialavgifter anknutna allmänna löneavgiften föreslårkommittén att i fråga om egenföretagares skyldighet att erlägga egenavgift iform av sådan avgift för inkomst av litterär eller konstnärlig verksamhet skallinföras ett fribelopp motsvarande I6basenheter enligt lagen (1977:1071) ombasenhet, dvs. Inledningsvis angavs attkommittén enligt sina direktiv kunde ta upp en fråga, som hade sådant närasamband med skattereglerna att den borde behandlas i ett sammanhang. Med stödhärav har kommittén gjort vissa uttalanden beträffande de tillämpade grundernaför beräkning av bostadsbidrag. Vid beräkningen av dessa bidrag uppräknasunderlaget härför, nämligen den till statlig inkomstskatt taxerade inkomsten,med underskottsavdrag som medgivits vid taxeringen. Kommittén har uttalat altså inte borde ske, när en fri kulturarbetare har underskott i sin rörelse och samtidigtunder tjänst redovisar inkomst av tillfällig anställning inom sitt verksamhetsområde.Tillika har angivits hur ett tillrättaläggande kan ske, men något formligtförslag läggs inte fram, enär regelkomplexet i sin helhet ligger under prövninghos i första hand regeringen. Denna kommer att uppmärksammas på kommitténsuttalande. 1984/85:93 35 Efterremiss har yttranden över betänkandet (SOU 1983:53) Kulturarbetare ochuppfinnare - skatter och avgifter avgetls av kammartätten i ,bokföringsnämnden (BFN), , riksskalteverket (RSV),statens kulturtåd, konstnärsnämnden, styrelsen för ,styrelsen för teknisk utveckling (STU), (),länsstyrelserna i , och samt län.Centralorganisationen /SR (/SR), Föreningen revisorer(), Föreningen . Konstnärliga och litterärayrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS), Landsorganisarionen i (LO),(), SHIO-Familjeföretagen, Svenska artisters ochmusikers intresseorganisation. Svenska sparbanksföreningen.Svenska revisorsamfundét SRS, . Svenska tonsättaresinternationella musikbyrå (), , , , föreningsbankers förbund,, . och (). Även har inkommit med yttrande. Länsstyrelseni län har bifogat ett yttrande frän lokala skattemyndigheten i Uppsalafögderi och /SR ett yttrande från . ochSvenska danspedagogförbundet har helt anslutit sig till yttrandet från KLYS.LRF har åberopat ett inom Lantbrukarnas skattedelegation upprättat utlåtande. Kommitténsförslag har fått ett blandat mottagande. Kritik kommer frän administrarivt hållmedan de officiella organen på kulturområdet och kulturarbetarnasorganisationer är mycket positiva. Reaktionen från övriga remissinstanser är iallmänhet också positiv. Prop.1984/85:93 36 Genomgåendesynes frågan om omfattningen av kulturskattekommitténs 'uppdrag ha vållattolkningsproblem. Även om direktiven tolkats på ett riktigt sätt präglas,enligt kammartättens mening, frågeställningarna i betänkandet av tvä faktorer,vilka jämväl försvårat kammartättens bedömning. Å ena sidan har någon samladöversyn av de frågor inom olika lagstiftningsområden som berör kulturarbetareej åsyftats. I direktiven har en inriktning skett mot skatter och avgifter.Inte heller förutsätts en mer övergripande granskning ske av kulturarbetarnas ekonomiskaoch sociala situation med den allmänna kulturpolitiken som bakgrund.Inkomstutjämningssyftet torde t. ex. kunna tillgodoses såväl genomkulturpolitiska insatser som genom detaljerade skatteregler för justkulturarbetare. Det senare kan leda till den sä kritiserade "lapptäckes"-formenför skattelagstiftning. Några generella skattemässiga favörer av kulturarbetareavsågs enligt direktiven ej, vilket enligt kammarrätten ej heller bör ske.Detta medför dock i vissa fall att föreslagna regler gäller generellt, trotsatt frågorna i viss utsträckning är av sådan karaktär att de bort bedömas i ettstörre sammanhang och då föregås av utredning, vilken ej torde ha varit möjligför kulturskattekommittén. Dessa senare förhållanden har präglat kammartättensremissyttrande. Förslag, som även kammarrätten i och för sig sett somangelägna, har ej kunnat godtas eftersom de enbart avsett kulturarbetare ochej andra rörelseidkare med måhända lika berättigade krav. Å andra sidan har ioch för sig motiverade generella regelförslag ej kunnat tillstyrkas, eftersomde, som ovan sagts, bort föregås av mer omfattande utredning, än vad som tordeha varit möjligt för kulturskattekommitlén. BFNavstyrker att en speciell redovisningsmetod införs för fria kulturarbetare. Riksförsäkringsverketavstyrker helt kommitténs förslag pä verkets område. RSVvill inledningsvis konstalera att verket delar bl. a. kulturtädets uppfattningatt kulturarbetarnas allmänna och yrkesmässiga situation är en annan än den somgäller för flertalet grupper i samhället. RSV delar också den på flera håll ibetänkandet framförda uppfattningen att förbättringar kan ske i fråga omkulturarbetarnas beskattningssituation. RSV finner emellertid att många av deföreslagna förbättringarna - särskilt i skatte-och taxeringsfrågor - på ett mereffektivt sätt kan ske med hjälp av utökad information snarare än genomändringar i skatte- och taxeringslagstiftningen. RSVär därför berett att verka för ökad information både till den grupp skattskyldigasom betänkandet avser och till taxeringsnämnder m. fl. Detta kan ske genom attRSV lämnar specialinriktad information dels i sin broschyr meddeklarationsupplysningar för bl. a. rörelse, dels i sin Handledning förrörelse- och jordbruksbeskattning. RSVställer sig däremot principiellt avvisande till sådana förändringar i skatte-och taxeringslagsriftningen, som avser att tillgodose intressena för en endagrupp skattskyldiga. Sådana förändringar kan verka enbart komplicerande, i enlagstiftning som redan är alltför svåröverskådlig. Enligt RSVs mening bör intenya principer införas i vårt skattesystem om de inte verkar i förenklanderiktning. Denna intention har också regeringen givit uttryck för genom direktivangående kontroll och förenklingsfrågor vid Prop.1984/85:93 37 reformer pä skatteområdet (Dir 1982:27). En strävan isamma riktning poängteras även av det utredningsarbete om förenklad löntagarbeskattningsom skatteförenklingskommittén nu utför (Dir 1982:24). Eftersomde föreslagna specialföreskrifterna avser yrkesmässigt bedriven "litteräreller konstnärlig verksamhet" finner kommittén det inte erforderligt mednågon legaldefinition av begreppet fria kulturarbetare. Man finner emellertiden sådan definition svår att undvara för den allmänna debatten (s. 64). Manhänvisar därvid till KNUFFs definition, där ett av de ingående momenten är"yrkeskunnighet". torde taxeringsnämnderna ha svårigheteratt bedöma huruvida litterär eller konstnärlig verksamhet föreligger i detenskilda fallet. Det kan vid sädana bedömningar vara svårt att undvika sådanakvalitetsvärderingar som ligger i begreppet "yrkeskunnig". Enligt RSVsuppfattning bör man i största möjliga utsträckning undvika lagstiftning somkräver detta slag av värderingar. Redan på denna grund avstyrker RSV därför deföreslagna specialföreskrifterna. RSV vill idetta sammanhang påpeka vad som anförts i kommitténs direktiv, att de lösningarsom kommittén stannar för självfallet bör vara förenliga med de grundläggandeprinciper som i övrigt tillämpas vid beräkning av skatter och avgifter. Någongenerell skattemässig favorisering av kulturarbetare eller uppfinnare skallsåledes inte skapas. Syftet med kulturskattekommitténs förslag är attåstadkomma en rättvisare behandling av uppfinnare och framför alltkulturarbetare i skattemässigt avseende. De förslag kommittén för fram kan istort sett indelas i två kategorier. Den första typen av förslag har till syfteatt skapa större förståelse för och insikt i kulturarbetarnas verksamhet hosskattemyndigheterna för att på så sätt främja en rättvis behandling. Delta harriksrevisionsverket (RRV) förståelse för. En del av kommitténs förslag äremellertid av den karaktären att de genom lagändringar inför förbättringar iförhållande till andra grupper för den mycket speciella grupp skattebetalaresom kulturarbetare enligt kommitténs uppfattning utgör. Det kan enligt RRVsmening ifrågasättas om skattesystemet skall användas för att pä detta sättstödja olika grupper i samhället. Kommitténsförslag medför oberoende av vilken av ovannämnda kategorier förslagen kanhänföras till - lagändringar av oliVa slag. RRV har i olika sammanhang, bl. a.i sin förvaltningsrevision, framhållit vikten av att inte ytterligarekomplicera reglerna i skattelagstiftningen. Ju fler undantagsregler som införs,desto svårare blir det att överblicka systemet och för den enskilde att hittarätt. RRV saknar i betänkandet en belysning av kommitténs förslag i ett störresammanhang. råder en allmän strävan att förenkla skattesystemet så mycketsom möjligt bl. a. genom införande av enhetligare regler. Flera av kommitténsförslag ligger inte i linje med detta. En del avkommitténs förslag medför ökad administration och därmed ökade kostnader förstaten. Det gäller t. ex. förslagen rörande avdrag för arbetsrum ochresekostnader, inrättande av särskilda taxeringsnämnder och särskild kvittningsrätt.RRV saknar i betänkandet bedömningar av kostnadskonsekvenserna. 1984/85:93 38 Länsstyrelseni län anser att förändringar i beskattningsreglerna inte utgör någonlämplig väg att skapa bättre ekonomiska villkor för kulturarbetare ochuppfinnare. Om ett sådant resultat önskas kan det enligt länsstyrelsenifrågasättas om stöd i form av sripendier o. d. inte är en bättre lösning förde personer inom yrkeskategorierna som inte kan inpassas i ett marknadsekonomisktsystem. Sedanflera år strävar man målmedvetet efter att förenkla skattesystemet. Ensärbehandling av en viss grupp skattskyldiga måste ofrånkomligt medföra en kompliceringav skattesystemet. Ett genomförande av kommitténs förslag kommer därför attmotverka eller försvåra arbetet med att förenkla skattesystemet. En lagregleradsärbehandling av kulturarbetare skulle förutom komplicering av självaskattesystemet medföra att nya gränsdragningsproblem skapas mot grupper avskattskyldiga som inte skulle särbehandlas. Speciella regler för kulturarbetaretorde snart följas av motsvarande krav på särbehandling från andra närliggandegrupper skattskyldiga såsom designer, tapelsörer, finsnickare, free lance,skräddare, skomakare, m.fl. Många av dessa torde med lika starkt fog som kulturarbetarekunna hävda rätt till särbehandling. Någon avgörande skillnad mellankulturarbetare och andra yrkesgrupper som motiverar särbehandling iskattehänseende föreligger inte. delar därför inte kommitténsuppfattning pä denna punkt. anser att intäkter och kostnader iskattehänseende bör behandlas på samma sätt oavsett hos vem de uppkommit. Någonsärbehandling av kulturarbetare bör därför inte ske när det gällerbeskattningsreglerna. Givetviskan, liksom på andra områden, i enstaka fall missbedömningar ske vid taxeringav kulturarbetare. Det är vidare sannolikt att det förekommer olikheter mellanolika taxeringsnämnder när det gäller rena bedömningsfrågor. För alt uppnåönskad likformighet i bedömningen bör riks-skatteverket i de fall det ärmotiverat utfärda anvisningar. Enligt uppfattning kan man intetala om någon allmän misstänksamhet från taxeringsmyndigheternas sida gentemotkulturarbetare. Länsstyrelseni (majoriteten) anför: Länsstyrelsenvill först av allt betona de negativa konsekvenser, som kan uppkomma om vissagrupper av skattskyldiga särbehandlas i skatte-och avgiftssammanhang. Och dettagäller i synnerhet om inkomster inom ett och samma inkomstslag behandlas efterolika regler. Taxeringslagens bestämmelse om att taxeringarna i möjligastemåtto skall vara likformiga och rättvisa bör inte tillämpas endast inom enyrkesgrupp utan gälla skattskyldiga över huvud tagel oavsett yrkestillhörighet.De förslag kommittén framlagt beträffande beskattning av kulturarbetare ochuppfinnare skulle vid ett genomförande kunna medföra att dessa grupper ansesfavoriserade i beskattningshänseende framför andra skattskyldiga. En annaneffekt av att särskilda regler tillskapas för kulturarbetare och uppfinnare kanbli alt även andra grupper ställer krav på speciella skatte- och avgiftsregleravpassade efter deras situation. Även skatteadministrarionen skulle komma attväsentligt betungas om de redan tidigare komplexa och svårt Prop.1984/85:93 39 tillämpadereglerna i kommunalskattelagen byggs på med nya bestämmelser. Och detta i entid då man på allt sätt strävar efter förenklingar i regelsystemet för attkunna bekämpa väsentliga skatteundandraganden. Kommitténpåstår att inte bara en överdriven misstänksamhet från taxeringsnämndernassida utan även bristande insikt om kulturarbetarnas förhållanden har bidragittill att berättigade avdrag vägrats. Enligt länsstyrelsensmening bör sådana missförhållanden inte rättas till genom attskattebestämmelserna ändras eller genom att särskilda skatteregler tillskapasför vissa grupper av skattskyldiga. I stället skulle bättre information omkulturarbetarnas speciella förhållanden med säkerhet kunna medföra atttaxeringsnämnderna på ett riktigare sätt tillämpar gällande bestämmelser inombeskattningsområdet. Den bärande tanken inom all taxering är att avdrag skallmedges för kostnader för intäkternas förvärvande. Någon svårighet att motbakgrund härav behandla kulturarbetarnas deklarationer rättvist och lagenligttorde inte föreligga under förutsättning alt tillräckliga uppgifter ochnödvändig information finns att tillgå. Ett villkor för att uppnå dettaresultat är dock att även kulturarbetarna lämnar sådana uppgifter som ärnödvändiga för åsättande av riktig taxering. STUhar till uppgift att stödja teknisk utveckling och forskning och som en del avdenna verksamhet att främja och förbättra förutsättningarna för uppfinnarna. STUfinner det därför glädjande att kommittén framför ett antal förslag som kansägas förbättra uppfinnarnas skattesituation. Rentprincipiellt anser STU det dock olyckligt att uppfinnarnas verksamhet kopplatssamman med kulturell och konstnärlig verksamhet, eftersom denna enligtkommitténs uppfattning saknar egentligt vinstsyfte. Föruppfinnarverksamhet är situationen den motsatta och det torde även behövaåterspeglas i regelsystemet. Deofficiella organen på kulturområdet är genomgående positiva. Skatte-ochavgiftsreglerna är utformade utan tillräcklig hänsyn till de konstnärligtverksammas speciella inkomstförhällanden. En anpassning av reglerna till isynnerhet de fritt verksamma kulturarbetarnas situation har länge tett sigangelägen. genomgång av problematiken är därför avstort värde. Rentallmänt finner att kulturskattekommitténs förslag bygger på godainsikter i och förståelse för den speciella försöijningssituation som ärförknippad med konstnärlig verksamhet. Förslagen innebär förenklingar och enmer rättvis behandling av ifrågavarande grupper vad gäller skatter ochavgifter. Rådet vill starkt framhålla vikten av att de föreslagna förändringarnasnabbt genomförs. Det är möjligt att ytterligare förbättringar i skatte- ochavgiftssystemet kan göras utifrån en mer samlad bedömning av konstnärernas situarioni stort. Det är i så fall en fråga som får avgöras längre fram sedanerfarenheter frän de nu föreslagna åtgärderna vunnits. Ivissa länder gäller mycket speciella skatteregler för konstnärligt verksamma. Kulturtådethar inhämtat uppgifter frän ett par sådana länder. I linje med vad som framhållsi kommitténs direktiv anser emellertid kultur- 1984/85:93 40 rådet att de regler som gäller för konstnärligt verksammabör vara förenliga med de grundläggande principer som i övrigt tillämpas vidberäkning av skatter och avgifter. Någon långtgående särbehandling avkulturarbetarna bör inte komma i fråga. En samlad översyn av konstnärernas försöijningssituationmed förslag till reformer är ett svårt och tidskrävande arbete och enligt kulturtädetsmening är det värdefullt att åtgärder nu snabbt kan komma till stånd inom detmer begränsade fält kommittén berört. Förslagen bör alltså genomföras så snartsom möjligt. konstaterar med tillfredsställelse attkulturskattekommitténs förslag går in på en rad viktiga frågor för dem somarbetar inom konstnärliga yrken. anser det mycket angelägetatt dessa lagändringar genomförs . vill också understryka att kommitténs förslaginte kan antas ha några stalsfinansiella konsekvenser av någon som helst betydelse.Däremot kommer de att avsevärt förbättra arbetsvillkoren för kulturarbetarna en grupp där de flesta har begränsade inkomster och en svårplanerad ekonomi. anser det vara synnerligen angeläget att kullurskat-tekommitténsförslag genomförs sä snart som möjligt. Vidare anser nämnden att en ny utredning bör komma tillstånd. I det sammanhanget bör/en särskild undersökning göras omkulturarbetarnas sociala och ekonomiska situation. har tilluppgift att följa utvecklingen på detta område men den saknar resurser att göraen så omfattande undersökning som det här är fråga om. Denna bör alltså ske isamband med att ytterligare frågor som rör kulturarbetarnas skatteförhållandenutreds. Styrelsen för anför: Styrelsen för ser i sin verksamhetmånga exempel på de besvärliga ekonomiska förhållanden, ja ibland renanödsituationer, som författare, översättare och bokillustratörer kan hamna i pågrund av en fill deras verksamhet illa anpassad skattelagstiftning och/eller enoförstående och stelbent tillämpning av i och för sig ej diskriminerandelagar. Mot bakgrund av dessa erfarenheter, och även mot bakgrund av de faktasom framkom i den s. k. KNUFF-undersökningen, vilken sedangenomfördes av konstnärsnämnden i samråd med styrelsen för Sverigesförfattarfond, kan styrelsen inte nog kraftigt betona vikten av det arbete somkommittén utfört och nödvändigheten av att dess förslag möjligtförverkligas. Styrelsen vill också uttala sin stora uppskattning av denpositiva anda i vilken kommittén prövat de flesta av de förslag och synpunktersom framställts främst från KLYS och andra upphovsmannaorgani-sationer,men också från andra organ - bl. a. författarfonden - vilka har att på olikaområden tillvarata kulturarbetarnas intressen. Betänkandet genomsyras av enstark förståelse för de mycket specifika förhållanden 1984/85:93 41 somde fria kulturarbetarna ofta arbetar under. Även om kommittén inte ansett detmöjligt alt till alla delar tillmötesgå upphovsmannaorganisatio-nernasönskemål, är det synneriigen tacknämligt att så många av synpunkterna letttill konkreta förslag frän kommitténs sida - förslag som enligt styrelsensbedömning nästan undantagslöst kommer att innebära klara förbättrtngar för defria litterära och konstnärliga yrkesutövarna genom att lagstiftning och rillämpningsregleranpassas till dessa yrkesgruppers situarion. Styrelsen vill därför än en gångunderstryka aU det är utomordenligt angeläget att de av styrelsen härtillstyrkta ändringarna i lagstiftning och lagtillämpning möjligtföretas. KLYSär också positiv till betänkandet. Dethar länge stått klart att de fria kulturarbetarna i skattehänseende är en svårhanleradgrupp. Enligt nuvarande bestämmelser i kommunalskattelagen är de som yrkesmässigtbedriver sin verksamhet att hänföra till rörelseidkare, medan tillfälligtbedriven litterär och konstnäriig verksamhet skattemässigt klassas som tjänst.Men även för den som är kontinuerligt yrkesverksam kan uppkommatjänsteinkomster om verksamheten tillfälligt utförs i projektanställning ellerpå uppdrag. Med de kriterier myndigheterna fillämpat på begrepp som"yrkesmässig" och "rörelse" har stora problem uppkommit fördem som har inkomst av litterärt och konstnäriigt arbete att få en rimligtaxering. Inkomster för kulturarbetare med i huvudsak likartade förhållandenhar bedömts ömsom som rörelseinkomst, ömsom som tjänsteinkomst. Situationenhar inte bara lett till orättvisor för enskilda. Den har också gjort det svårt,ibland omöjligt, för kulturarbetarnas organisationer att ge medlemmarna säkrabesked om vad som gäller i olika fall, hur de bör planera sin verksamhet samtvilka rättigheter och skyldigheter de har i skattesammanhang. KLYSsom i kulturpolitiska frågor är kulturarbetarorganisationernas gemensammatalesman, har gång på gång påtalat brister i skatte- ochavgiftslagstiftningen och yrkat på en allmän översyn av reglerna förkulturarbetarnas beskattning. I en samlad framställning rörande hela komplexet1977 argumenterade KLYS för tillskapandet av ett särskilt inkomstslag avseendelitterär och konstnäriig verksamhet. Inom dess ram skulle det bli möjligt attutforma sådana regler för taxering av kulturarbetare som passade derassärskilda verksamhetsformer. Iett par hänseenden infördes förbättringar 1979, nämligen genom lagen om upphovsmannakontosamt genom ändring i lagen om allmän försäkring, som gav kulturarbetaremöjlighet att rillgodoräkna sig vissa bidrag från som pensionsgrundande inkomst med skyldighet för betalandemyndighet att erlägga avgiften för ATP. Det verkligt betydelsefulla steget föratt tillgodose kulturarbetarnas yrkanden togs emellertid när medanledning av en socialdemokratisk motion (1978/79:1851) uttalade, att en pariamentariskutredning borde tillkallas med uppgift att se över kulturarbetarnas ställningsom rörelseidkare. Det föranledde tillsättandet av Kulturskattekommitlén, vars slutbetänkandesåledes här är föremål för granskning. Detär utomordentligt glädjande, att kulturarbetarnas mångåriga kamp för eU räUfärdigareskatte- och avgiftssystem nu lett till förslag om ett flertal konkretaförbättringar.