prop · G803191 · 1984-12-31 00:00:00 — För att verksamheten skall få i betecknas sombankrörelse och förelagen som banker krävs enligt den svenska banklagen - somkommittén i detta hänseende inte i denna utredningsetapp föreslår ändrad - atti verksamheten "ingår inlåning från allmänheten på räkning som av bank allmänneligenbegagnas". Klart är alltså att en sådan inlåning skall omfattas avverksamhetsplanen. Kommittén konstaterar (sid. 189) att, även om krav intekan uppställas på att denna inlåning har viss volym, den utländska banken ändåbör vara skyldig att la emot den inlåning som en bankkund önskar sätta in påbankräkning i banken. Kommittén har här råkat i ett dilemma: å ena sidannödvändigheten att iaktta bankdefinitionen, ä andra sidan hushållsinlåningensvolym i de utlandsägda bankerna. , som finner alt dennainkonsistens måste undanröjas, har, i avvaktan på bankstrukturfrågornaslösning, inte något önskemål att de utlandsägda bankerna nu påtvingas allmänräkningsinlåning. 1984/85:191 7 89 Även om de utlandsägda bankerna skall driva "enförhållandevis bred verksamhet", kommer de, som kommittén konstaterar(sid. 189), att arbeta i mindre enheter och med till vissa sektorerkoncentrerad verksamhet. De kommer därigenom att vinna konkurrensfördelarframför de svenska bankerna, om inte dessa bereds möjlighet alt genom dotierbolagsbildningtillgodogöra sig de små enheternas fördelar. Det är, som framhålls i detsärskilda yttrandet i betänkandet sid. 256, inte fräga om utvidgning av de svenskabankernas verksamhetsfält ulan om en ökad organisatorisk frihet. mening är det angelägel att denna frihet bereds de svenskabankerna redan i samband med alt de utlandsägda får etablerings-rätt. Någrahinder häremot kan inte heller anses föreligga. Börsstyrelsen delar kreditmarknadskommitténs uppfattningatt det bör finnas möjlighet för utländska banker att här driva fondkommissionsrörelse.För sådan verksamhet krävs beslut av bankinspektionen. Såsom kommitténframhållit (sid. 190 i belänkandet) torde erforderligt underiag för sådantbeslut föreligga först efter det alt de utländska bankerna varit verksamma härviss tid. Vad nu sagts gäller även i fräga om börsmedlemskap; besluthärom meddelas av börsstyrelsen. Föreningen instämmer i Kommitténs förslag att etableringav utländska banker i skall utgöra föremål för tillståndsprövninggrundad på ansökningar som innefattar godtagbara verksamhetsplaner, på sättanges å sid. 186. Uppenbarligen mäste garantier vinnas för all fordringsägareicke lider förluster därest ett bankföretag blir mindre lyckosamt. Utöver vinnandeav klarhet härutinnan bör regeringen emellertid avslå endast sådana ansökningarsom uppenbarligen är osunda eller som icke ger klart uttryck för sökandensallvarligt menade avsikt att skapa och vidmakthålla en långsiktig anknytning lilloch samhörighet med . Kommittén hänvisar på sid. 229-32 till sekretesslagen ochanger särskilt på sid. 187 att för sökanden känsliga uppgifter iverksamhetsplanen kan sekretessbeläggas enligt nämnda lag, Föreningen måste medkraft understryka all ansökningar och all därtill hörande dokumentationavseende verksamhetsplaner måste behandlas med den yttersta diskretion enär degenomgående kommer alt innehålla myckel känsliga upplysningar. Därtill kommeratt sädana data väl kan tänkas vara sekretessbelagda enligt utländsk lag somsökande är underkastad. Det är med hänsyn härtill svårt att föreställa sig ettremissförfarande vari sådan dokumentation för yttrande underställesbranschorganisationer och fackliga organisationer, som före- 1984/85:191 90 slås på sid. 219. Tvärtom måste klargöras attansökningarna kommer alt granskas endast av direkt ansvariga svenskamyndigheter och att de därvid kommer att vara i sin helhet sekretessbelagda.Alternativt skulle Föreningen berednings- och prövningsförfarandei vilket de delar av ansökningar som är av särskilt känslig natur i sin helhet sekrelessbeläggesfrän den lidpunkt då handlingarna ingives lill vederbörande myndighet. Kommittén föreslår som riktlinje att en utländsk dotlerbankskall ha ett kapital ej understigande (sid. 194). godtagbart, men rekommendationen att maximera kapitalet börenligt Föreningens mening icke genomföras. Bankers kapitalbehov varierarbetydligt beroende på vilken verksamhet vari de företrädesvis är engagerade;kapitalbehoven fluktuerar också i tiden så att strikta begräns-ningaiäroskäliga och svårhanterliga. Ingen i skulle åtnjuta någon fördel av etableringi landet av underkapilaliserade banker; tvärtom kommer det svenskanäringslivet och det svenska samhället som helhet att gagnas av förekomsten avkapitalstarka banker. Det allmännas intressen skyddas därför bäst av en liberaloch flexibel politik i avseende ä kapitali-seringsfrågan. Enligt Föreningensmening skall konkurtensmässiga förhållanden på marknaden, och ickebegränsningar av det egna kapitalet, vara avgörande för storleken av varje utlandsägdbank. Om en banks kapital trots allt inledningsvis begränsas bör ingainskränkningar föreligga i rätten att sedermera öka delsamma. Kommittén anger på sid. 214 att i sin laglillämpningliksom i sin kredilpolitiska styrning i övrigt så långt som är meningsfullt börsöka åstadkomma en likabehandling av utlandsägda banker och svenskägda banker.Kommittén förutsätter också, på sätt angives å sid. 208, alt de utlandsägdabankerna erhåller valutahandelstillstånd. Föreningen är ense med Kommittén all utlandsägdabankers ställning i alla hänseenden skall vara densamma som svenskägda bankersi angivna hänseenden. Om och i den mån en sådan regel om lika behandling ickeuttryckligen lagfästes (såsom i avseende å villkoren för valutahandelstillstånd,jfr sid. 207), bör avsikten att principen skall gälla klart bekräftas iförarbetena. Föreningen lar därför speciellt avstånd från Kommitténsförslag all uflandsägda banker inte bör erhålla lillstånd till förvärv avaktier i finansbolag (sid. 201) och från förslaget all de inledningsvis ickeskall ges tillstånd att driva fondkommissionsrörelse. Fondkommissionsrörelse ärett område inom vilket utländska banker av den kvalitet som är ifråga kantillföra den svenska marknaden stor erfarenhet och kunskap. Så snart en utlandsägdbank har godkänts (sid. 201) och erhållit tillstånd att bedriva bankrörelse iSverige skall den enligt Föreningens mening ha precis samma rättigheter ochskyldigheter som alla andra svenska banker och icke vara föremål fördiskriminering. Enligt Föreningens uppfattning är Kommitténs förslag avinnebörd att företräde skall givas de sökande banker vilka ej avser attrekrytera sin Prop.1984/85:191 91 personal från andra svenska banker eller kreditinstitut(sid. 183-4) oförenligt med svenska rättsprinciper om arbetsmarknadens frihetoch skulle förorsaka svårigheter i tillämpningen. Det bör ej förglömmas attunder en lång följd av år åtskilliga svenska bankmän har utbildats avFöreningens medlemmar och andra utländska banker och att den utbildning som kommeratt beredas ett väsentligt antal svenskar av utlandsägda svenska banker underkommande år (såväl i som utomlands) kommer att vara lill stort gagn fördet svenska samhället och de nuvarande svenska bankerna, öm utvecklingen ibankbranschen medför en höjning av den lönenivå som gäller inomdenna sektor i innebär detta endast en nödvändig marknadsanpassning somi sig icke skiljer sig från den som inträffar inom andra branscher från tid lillannan. Om del vid närmare granskning befinnes alt efterfrågan påerforderliga bankmän blir alltför stor kan densamma dämpas genom att stimulerautländska banker att anställa utländsk bankpersonal. Ensådan rekrytering skulle underlättas genom införande av speciellaskattelättnader för sådana bankmän, vilka kunde fillämpas under en övergångsperiodav förslagsvis ; en förebild därtill finnes redan i den stiftadelagen om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbete i . Legaldefinitionenav en bank såsom varande en inrättning i vars verksamhet ingår inlåning frånallmänheten har föranlett Kommittén att uppställa kravet alt verksamhetsplanenskall innefatta redogörelse för arten och omfattningen av sådan verksamhet.Ehuru Föreningen icke har någon invändning mot detta villkor betraktar den medoro de uttalanden som görs på sid. 188 av innebörd att varje utlandsägd bankbör "ha för avsikt alt driva en förhållandevis bred verksamhet", päsid. 189 att "de traditionella banktjänsterna ... måste erbjudas en såstor grupp bankkunder som möjligt" och på samma sida att sådan bank"inte bör tillålas ha en alltför selektiv hushållsinlåning".Uttalandena i massmedia har gått än längre i all föreslå att utlandsägda bankermåste utveckla en rörelse av en viss minsta omfattning inom hushållssektorn.Föreningen accepterar principen att en utlandsägd bank måste vara beredd attmottaga inlåning från allmänheten. Enligt Föreningens uppfattning finnesemellertid ej skäl att fixera inlåningens omfattning. Genom all begära att utlandsägdabanker skall tillhandahålla en lill sitt innehåll fastställd bredbankverksamhet inrymmande flertalet av de traditionella banktjänsterna, vilketsvenska banker icke är skyldiga att göra, skulle utlandsägda banker erhållaett mindre mätt av frihet än svenskägda banker alt inom lagens råmärkenbestämma storleken på och omfattningen av sin bankservice. De svenskägdabankerna skulle i detta hänseende ej åläggas motsvarande förpliktelser.Därigenom skulle utlandsägda banker komma att bli underkastade snävarerestriktioner och inskränkningar än sina svenska kolleger. Detta skulleinnebära införande av en dualistisk rättsställning som enligt Föreningensmening är oförenlig med Prop.1984/85:191 92 den svenska grundprincipen om likabehandling. Därtillkommer, att införande av en regel av innebörd att alla banker underkastas enpå förhand fastställd verksamhetsform, som innefattar samma relativa omfattningav varje gren av den totala rörelsen, endast kommer att få till resultat ettundertryckande av konkurrensen och framtvingad fortlevnad av historiskaverksamhetsformer även sedan desamma må ha blivit irrationella och/elleroekonomiska. En viktig förutsättning är att de utländska bankernaföljer den arbetsmarknads- och avtalspraxis som vi vant o5s vid här i Sverige.Erfarenheter vid liknande förändringar i andra länder är tyvärr inte de bästa,vilket lett till avsevärda störningar på berörda kreditmarknader. De urvalskriterier som föreslås i kap. 9 av betänkandetanser SBmf väl motiverade. Dock bör en skärpning kunna ske ifråga ommoderbankens ansvar för att den planerade dollerbanken i följer denarbetsmarknads- och avtalspraxis som gäller för bankbranschen här. Redan i denföreslagna verksamhetsplanen ska en viljeförklaring lämnas, att banken fullt ulkommer att respektera de fackliga rättigheterna vid den svenska dollerbanken. SBmffäster stor vikt vid att förutsättningarna i dessa avseenden helt klargörs förde utländska bankerna som här överväger en etablering. Erfarenheter från fleraländer visar att många internationella banker har en syn på fackligt arbete somär helt främmande för svensk tradition. För att undvika konflikter mellanbanken och den fackliga organisationen måste även i detta avseendekonkurrenslikhet föreligga mellan svenska banker och utländska bankers dolterbankeri . Eftersom kommittén föreslår alt man från svensk sida skallkräva att en utländsk bank, som söker sig hit, verkligen avser all läcka ettförhållandevis brett verksamhetsfält, framstår del som realistiskt att räknamed att även fondkommissionsrörelse i flera fall kan komma att ingå itjänsteutbudet. Detta skall då framgå av den verksamhetsplan som ufländsk bankföreslås skola tillhandahålla som underlag för myndigheternas prövning.Kommittén rekommenderar i detta sammanhang (s. 190) att bankinspektionen, vidden enligt fondkommisionslagen obligatoriska tillståndsprövningen, beaktar attnyetablering inte sker i en med hänsyn lill resurser och marknadsförhållandenöverdriven takt. Föreningen får härvidlag ansluta sig till det resonemang somförs pä det nu refererade stället i delbetänkandet. 1984/85:191 : 93 I likhet med vad anfört i sillremissyttrande anser vi att alltför långtgående restriktioner uppställts.Kommittén förefaller knappast uppskatta vikten av konkurrens inom bankområdetoch den stimulans av bankväsendet i , till gagn för bankernas kunder,både allmänhet och näringsliv, som en introduktion av utländska banker skullemedföra. Betänkandet domineras i stället av en pä intet sättspecificerad eller analyserad rädsla för "utländskt inflytande".Detta betraktelsesätt känns igen från diskrimineringsutredningens delbetänkandeUtlänningars rättsliga ställning (Ds A 1984:6). Vi vill i övrigt hänvisa till det särskilda yttrande somden sakkunnige . avgivit med instämmande av direktör direktör . Del väsentliga är således alt den ökade konkurrenssom utländska banketableringar skulle medföra sker på lika villkor. Därför böräven utländska banker exempelvis delta i finansieringen av statsskuld ochbostadsbyggande. anser det rimligt, att vissa kvalitativabedömningar görs av de utländska moderbanker som önskar etablera dotterbolag iSverige. Prövningen, som bör vara densamma som för nya svenska banker, bör ledatill ati endast seriösa och välrenommerade banker får etablera sig i Sverige.Att uppställa kriterier pä vad som skall inkluderas i en sådan bedömning ärsvårt och kan variera från fall till fall. Bedömningen bör göras så flexibelsom möjligt, för att inte diskriminera några banker och några länder påförhand. Flera av de speciella krav som kommittén föreslår alt denutländska moderbanken skall uppfylla för dotterbolagsetablering i , kankomma att innebära att banker som är viktiga för den svenska industrin inte färetablera sig pä den svenska marknaden. motsätter sig alt den sökande utländskabanken mäste "vara hemmahörande i ett land med vilket har haft ettväsentligt och långvarigt handelsutbyte" för att oktroj skall beviljas.Ett sådant krav innebär att banker från nya handelspartner kan hindras från attetablera sig i . Därmed kan svensk exportindustri förlora möjlighet tillviktiga kontakter på intressanta marknader. Likaså kan kravet på ett "spritt ägande" i denutländska moderbanken leda till alt banker och länder som är intressanta försvensk exportindustri inte beviljas oktroj. Kommittén framför inga avgörandeskäl till varför en bank med spritt ägande skall passa den svenska marknadenbättre än banker med en annorlunda ägandestruktur. Prop.1984/85:191 94 anser även att svenskt ägande skall fäförekomma i utländska dotterbanker i . Vidare bör så få specificeradekrav som möjligt uppställas på dotlerbankens verksamhet. Bedömningen bör, liksomvad gäller moderbanken, göras så flexibel som möjligt. Kraven bör vara desammaför utländska som för svenska banker. Banker i bör behandlas likaoavsett ägarintressenas ursprung. Det finns inga skäl för att ställa upp krav på deutländska bankernas verksamhetsinriktning. De utländska bankerna koncentrerartroligen sina marknadsföringsaktivileter lill de tjänster och mol dekundkategorier som de bedömer som mest lönsamma. Den svenska exportindustrinmed stora internationella kapitalslrömmar kommer säkerligen all tillmätas stortintresse. Flera svenska företag förväntar också, som ovan redovisats, en ökadservice när de utländska bankerna kan etablera sig på den svenska marknaden. Kommittén menar att det vid tillkomsten av nya bankbolagär väsentligt all del allmänna och de blivande bankkunderna kan utgå från planerade verksamheten utvecklas på ett sådant sätl alt bolaget kan uppfyllade krav som måste ställas på en bank. I detta synsätt instämmer förbundet. När det gäller beviljandet av s.k. oktroj har föreslagitsatt "de banker som bl. a. genom utbildning av egen personal förbereder ochbygger upp personalstyrkan i den tilltänkta banken i bör ha bättremöjligheter all snabbt få etableringstillstånd än de som anskaffar större delenav sin personal från de svenska bankerna eller från andra svenska kredilinstitul". Förbundet delar inte denna uppfattning utan menar att dettvärtom måste vara en fördel för de banker som etablerar sig i att defår tillgång till sakkunnig personal som redan verkat inom svenskt bankväsende.Regeln tycks inte ha något annat syfte än att sinka de utländska banketableringarnai saml att hålla nere lönerna för den bankpersonal som annars voreattraktiv på marknaden. Detta krav för etableringstillstånd bör därför slopas. Förbundet finner ätt de svenska bankerna inte bör skyddasfrån utländsk konkurtens vare sig vad gäller konkurtens om kunder ellerpersonal. Däremot bör ett antal mer marknadsmässigl betingade åtgärder vidtagasför att få de svenska bankerna bättre rustade inför den väntade utländska konkurtensen. Kommitténs förslag innebär att en utlandsägd banksaktiekapital bestäms sä alt mimimigränsen sättslill 1984/85:191 95 miljoner och maximigränsen till miljoner.Föreningen delar uppfattningen all en minimigräns bör finnas och alt SEK 25miljoner kan vara ett lämpligt belopp. Däremot anser föreningen att enmaximigräns är tveksam och all i vart fall beloppet miljoner är förlågt. Underkapilaliserade utländska banketableringar kan knappast varapositivt för kunderna. Under en övergångstid efter den nya lagstiftningensinförande torde personalknapphet inom vissa specialområden komma alt uppstå.Denna problemalik är ofrånkomlig eftersom ett av bankernas främsta konkurtens-medelär god service lill sina kunder. Några speciella regler för att motverka dessapersonalproblem anser dock föreningen icke vara motiverade. Eftersom bankernaär medvetna om dessa problem får det förutsättas att utökade ulbildningsakiivilelerinsätts pä de områden som är aktuella. Vidare torde de utländska bankerna lillviss del läcka sitt personalbehov genom personal frän hemlandet. De synpunktersom framförts om skattelättnader för sådan utlandspersonal motsätter sigföreningen bestämt, bl. a. av rättviseskäl. Kommittén föreslår att utländska banker som fär etableringstillståndskall ha skyldighet alt driva en förhållandevis bred verksamhet i . Somskäl härför anför kommittén all de utländska bankerna annars skulle fä alltförstora konkurrensfördelar i förhållande till de svenska bankerna som har enfullständig bankservice. Förbundet kan ha förståelse för dessa synpunkter, särskiltsom de svenska bankerna har begränsade möjligheter all organisera sin verksamheti de former som de anser mest effektiva. För alt bättre kunna möta denutländska konkurrensen bör de svenska bankerna ges större frihet i dettahänseende, bland annat i fo.-m av ökade möjligheteratt förlägga vissa delar avsin verksamhet i dotterbolag. När del gäller de utländska bankernas verksamhet anserförbundet att kravet på bred verksamhet inte kan drivas alltför långt. Blandannat synes det knappast praktiskt att påtvinga de utlandsägda bankerna enallmän räkningsinlåning. Den nuvarande bankdefinitionen bör anpassas härtill. Vissa förslag från kommittén synes också motverka kravetpå bred verksamhet. Bland annat föreslås en maximigräns för aktiekapitalet på75 miljoner , restriktivitet när det gäller altinrätta avdelningskontor samt förbud mot att äga aktier i finansbolag. Förutom att dessa förslag, om de följs, kan komma attförsvära en bred verksamhet i för de utländska bankerna strider de motlikabehandlingsprincipen. Förbundet kan visseriigen ha förståelse för attavsteg från denna princip i vissa fall kan behöva göras, men ifrågasätter omnågot av de nämnda förslagen hör till denna kategori. Prop.1984/85:191 96 Förbundet ifrågasätter också kommitténs förslag att ge förturtill etablering för utländska banker som inte avser att rekrytera svenskpersonal. Även om förbundet kan ha viss förståelse för del bakomliggandemotivet anser det inte att nämnda omständighet är av den arten att den börligga till grund för prövningen av etableringstillstånd. Slutligen har förbundet invändningar mol uttalandet avkommittén "att utländsk bank som önskar etablera sig här medverkar lillatt dessa bankbolag följer den arbetsmarknads- och kolleklivavlalspraxis somgäller för bankbranschen". Uttalandet kan tolkas som krav på såväl attkollektivavtal tecknas som att detta avtal skall ha visst innehåll. Enligtförbundels mening är detta frågor som bör lösas vid förhandlingar och inte vidprövningen av elableringslillslånd. 6 Introduktionen av utländska banker Kommittén har ansett lämpligt alt utländska banker somönskar bilda en dotlerbank i skall ansöka . Därmed skulle tid finnas för prövning och urval bland ettförmodat relativt stort antal banker . Inspektionen kan ansluta sig lilltanken alt försöka åstadkomma en samtidig prövning i ett inledningsskede. Dennatanke får dock inte föra för långt. Om senare inkomna ansökningar inte skulleprövas förrän åtskillig lid förflutit, skulle man riskera att vissa bankerskulle göra ansökan s.a. Inspektionen anser därför attsenare inkommen ansökan skall kunna prövas och bifallas utan hinder av en sådanav huvudsakligen praktiska skäl betingad ordning som kommittén föreslagit. Inspektionen instäinmer i kommitténs uppfattning, alt etthögsta antal banker inte bör fastställas i förväg. Riktpunkten bör vara, attbanker, som uppfyller kvalitetskraven, bör få tillstånd i så stor utsträckningsom är försvarlig med tanke på balansen pä marknaden. Vidare bör eftersträvasen rimlig länderfördelning. Om en ny lagstiftning pä området leder till all iinledningsskedet många utländska banker ansöker om oktroj synes det vara lämpligtfrån bl. a. rättssäkerhetssynpunkt att ansökningarna prövas i ett sammanhang.Det torde med en sådan ordning vara lättare att göra en samlad bedömning av hurmånga och vilka banker som lämpligen bör få oktroj. 1984/85:191 97 6.3 Fullmäktige i riksbank Kommittén skisserar ett särskilt introduklionsförfarande.En sista dag för ansökan om oktroj bör fastställas, och ansökningar sominkommit prövas i samma omgång. Efter beslutstillfället då oktrojen utfärdasbör förflyta innan bankerna får böija driva verksamhet. För det,enligt kommittén, sannolika fall att antalet sökande överskrider det antal detär försvarligt alt bifalla, stär ett val mellan två metoder. Den ena är attefter en första omgång, där ett antal ansökningar avslås, ingen ny prövningföretas förrän en utvärdering skett. Den andra innebär att de först avslagnaansökningarna prövas på nytt följande år tillsammans med senare inkomna ansökningar. Problemetär svårt, och fullmäktige anser att ansträngningar bör göras för alt undvikaatt välja mellan sökande som alla väl uppfyller de krav som kan uppställas. Deprövande myndigheterna bör vara beredda att sträcka sig långt för att undvikaett val mellan förstklassiga kandidater. Endast sedan ansökningarna inkommitkan del avgöras om del är möjligt all bifalla alla eller, vilket också skulleunderlätta invalet, om de naturligt faller sänder i en grupp av självklartstarka kandidater och andra. Fullmäktige finner det dock icke osannolikt alt ett stortantal sökande kan vara ett resultat av den ovisshet som måste råda hos desökande bankerna om vad som kommer att hända efter del att den första omgångenav banker tillåtits börja sin verksamhet . Man bör därför ickeavstå från fortsatt oktrojprövning tills dess att utvärdering skett. Genom attpå detta sätl ha en löpande prövning av inkomna ansökningar kan sannolikt ensmidigare introduktion av de utländska bankerna på den svenska maknadenerhållas och en del av de problem som utredningen pekar på elimineras. NO anser det i likhet med kommittén motiverat att en vissförsiktighet iakttas vad gäller elableringsiakten för utländska banker. Allasom i ett inledningsskede ansöker om oktroj och som uppfyller de kvalitativaoch formella kraven kan troligen inte nästan tillåtas etablera sig.Enligt NOs mening låter sig emellertid en sådan försiktighet vad gäller elableringsiaktenväl förena med en prövning enligt kriteriet vad som är förenligt med en sundutveckling av bankverksamheten. NOinstämmer i att det övergångsvis kan krävas att antalet utländska etableringarbegränsas för att uppnå en gradvis omställning av bankmarknaden. Som NO redananfört behövs inte nuvarande behovsprövning för alt åstadkomma dennaanpassning.