prop · G803127 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligt TPRs uppfattning lordeemellertid de kaliforniska kraven inte kunna införas utan energiekonomiskanackdelar vid nuvarande tekniknivå. Givetvis kan nya tekniska lösningar kommaalt införas och därmed lösa eventuella effektivitetsproblem. Tjänstemännens centralorganistion hänvisar i frågaom de dieseldrivna tunga fordonen till organisationens yttrande överbilavgaskommitténs betänkande. På denna punkt är konsekvenserna av ensidigaålgärder så besvärande ur konkurtenssynpunkt att ett genomförande lorde krävagemensamt ikraftträdande i flertalet berörda länder. När det gäller Kalifornienkraven för tungadieselfordon, menar att den svenska avgaspolitiken måsteinriktas på att snarasl nå breda internationella lösningar.Bilindustriföreningen skriver att Svensk laslbilsindustri är starktexportinriktad inte minst mot . Handelspolitiska motåtgärder skulle fåutomordentligt allvarliga konsekvenser. Därtill kommer att ensidiga krav påsvenska lastbilar och bussar som bl. a. skulle medföra starkt ökadbränsleförbrukning ofrånkomligen leder till "utflaggning" i deninternationella trafiken. Svenska fordon skulle få en oacceptabel konkurtensnackdel. konstaterar vidare attåtgärder för att minska kväveoxidulsläppen från tunga fordon inte hardiskuterats särskill intensivt varken i eller andra europeiskaländer. utgår dock från att de tunga fordonen kommer attuppmärksammas så snart beslut fattats om personbilskraven. Mot denna bakgrundanför föreningen all från svensk sida måste vi då satsa på etl samordnat och 1984/85:127 95 kraftfulltutredningsarbete mol gemensamma avgaskrav. Utan sådan samordning skulle ettsvenskt utredningsarbete vara meningslöst. anser att en satsning måste ske på utveckling av ny teknik somgör det möjligt att uppfylla Kalifornienkraven för tunga fordon. Förslagetom utredning av kostnader och effekter av att minska de långvägagodstransporterna i dieselfordon tas upp bl. a. av transportrådet. Rådetskriver med anledning av förslaget att de energiekonomiska nackdelar förslagetpå kort sikt kan komma att medföra för delar av godskommunikationssystemetavses dock enligt SNV kompenseras genom att överföra långväga lastbilsburetgods, förslagsvis , till järnväg. Förslaget kan därvid komma attmedföra mycket omfattande ingrepp i nuvarande transportslruktur, vilket geranledning stor tveksamhet. Somett exempel kan nämnas industrins pågående arbete med ett mer rationelltutnyttjande av det kapital på . som ärbundna i lager. En höjning av omsättningshastigheten genom reduktion avlagerstorlekarna skulle kunna frigöra stora värden för mer produktiva ändamål.En fömtsättning för en mer omfattande lagerte-duktion är dock atttransportsystemet kan utvecklas så att del med mycket hög precision kanleverera små men frekvenla partier av t. ex. insatsvaror. Den förändring avtransportstrukturen som kan bli nödvändig för att tillmötesgå industrinsförändrade krav i detla avseende kan innebära ett ökande behov avlastbilstransporter vilka kan erbjuda snabba dört-lill-dört transporter avmindre godsmängder med bibehållen god transportprodukli-vilet. Järnvägstrafik kan under visa omständigheter varaetl mer lättslört godskommunikationssystem än lastbilsträfiken, vilkel skullekunna förhindra en mer långtgående upplösning av buffertlager än om transportsker med lastbil. Systemskillnaderna kan vara betydelselösa i många fall, medande återigen i andra fall kan komma att få mer avgörande betydelse. TPR delar därför SNVs uppfattning atl konsekvensernaav en godsöverföring mycket noga måste utredas, som de styrmedel sombör utnyttjas måste bedömas med en hög grad av realism. anser att möjligheten attföra över samtliga transporter över till jämväg är verklighetsfrämmande.Enligt föreningen skulle det ur ekonomisk synpunkt vara katastrofalt att avståfrån de möjligheter att utveckla och rationalisera transporterna somlastbilstrafiken erbjuder. skriver all det förslagaktionsgruppen vill utreda faller på sin egen brist på realism och brisl påförståelse för grundläggande samhällsekonomiska behov. , sektionen förmaskinteknik finner anledning att påpeka alt de i aktionsplanen angivnavärdena för genomförda åtgärder kan vara behäftade med stora fel. Sektioneninstämmer mot denna bakgmnd i verkels bedömning att utsläppet av NOx 1982 resp.1980 1984/85:127 96 kanha betydande fel. Det är dock ingalunda säkert att felet har den riktningverket antyder i sin rapport. När det gäller utsläppet av NOx från olika länder,anser sektionen för maskinteknik, att bedömningarna är ännu svårare att göra.Här rör det sig oftast om ändringar i teknologi (jfr vad som sägs om bilparkeninom på sid 13) vilka kan vara svåra att överblicka. Det kan därförnoteras att den av SNV bedömda huvudulvecklingen kan vara kortekl men också kankomma att avvika från de verkliga förhållandena på elt allvarligt sätl. Somframgår av tabell 4.3 blir skillnaderna vid olika utvecklingslinjer betydande.Detta visar på att en uppföljning av de verkliga förhållandena är ytterligtviktig. , matematisk-naturvetenskapligafakultetsnämnden anför att i utredningen nämns all svaveldioxiden fortfarandedominerar som försurningsfaktor. Detta är riktigt, men kväveoxiderna utgörkanske ändå en ännu svårare belastning för naturen efiersom dessa såvälförsurar, som bidrager till gasskador i form av ozon och peroxyacetylnitrateroch till belastning av skogsmarken med höga av nitrater, vilket verkarnegativt på trädens mykorthizasystem och tillsammans med ammoniak/ ammonium ochnitrösa gaser ger kvävemätlnadssymptom i skogsmarken. Trenderna fill ökadutlakning av nitrater från skånska skogsmarker inger verkligen anledning filloro. fömtsätter att bidrag urKol-Miljöfonden skall kunna utgå lill uppförande av demonstralionsanläggningarför testning av olika NOx-begränsande åtgärder och till miljömätningar på såväldessa anläggningar som på befintliga anläggningar. 5 Begränsning av klorväleutsläppen tillstyrker förslagen om begränsning av utsläpp av klorvätefrån avfallsförbränning. Även i anser attreduktionsförslagel för klorväteutsläpp är rikligt, I Värmlandslän tillstyrker också förslaget. anför all naturvårdsverketsförslag att minska klorväteutsläpp från avfallsförbränningsanläggningar börkunna vara genomförbart vid stora anläggningar men kan - enligt vad styrelsenerfarit - förorsaka problem vid de mindre. 6 Begränsning av utsläppen av försurande ämnen från gruvavfall tillstyrker förslaget ombegränsning av försurande ämnen från gmvavfall. Detsamma gör även länsstyrelseni . 1984/85:127 97 framhåller attaktionsplanens avsniu om gruvindustrins restprodukter är myckel löst anknutetlill planen i övrigl. anför att försurningseffekten fråndessa upplag är ej kvantifierad eller ställd i relation lill övriga iaktionsplanen belysta försur-ningskapande verksamheter. Eventuella minskningari försurande utsläpp från restproduktupplagen ingår ej heller i den totalaminskning som eftersträvas i planen. Angelägenheten hos insatser inriktade pågmvindustrins restprodukter kan på befintligt underlag därför ej avgöras. Detär uppenbart alt vissa deponier leder till lokal försurning inom begränsadeområden. De beräkningar av "syrabidrag" som redovisas iaklionsplanen och som jämförs med almosfäriskt syranedfall är emellertidtveksamma till sin natur och underlättar inte en kvantitativ förståelse avproblemaliken. Motden här bakgmnden och genom att varje recipienlsituation är unik är det, enligtGruvföreningen, uppenbart atl varje magasin måste bedömas individuellt.Restprodukter från annan verksamhet än sulfidmalmsbrytning är som påpekats ovanej normalt försurande. När det gäller efterbehandlingsåtgärder, skriverGmvföreningen att, såsom från visst håll förekommer, hävda att gmvindustrin bärett "moraliskt" eller rent av juridiskt ansvar för allefterbehandling av dessa deponier kommer till slånd saknar grund. Deponiernaär resultatet av en verksamhel som konsekvent bedrivits helt enligt avsamhället ställda villkor. Återställningskostnaden blir härigenom ettsamhällsåtagande. Branschen ser dock positivt på atl åtgärder genomförs. Dettaexemplifieras av atl gruvföretagen i samband med upprättande aveflerbehandlingsplaner erbjudit sig att långsiktigt planera för uppläggning avframkommande massor så att saneringar av äldre områden kan komma tillstånd. De medel som i aktionsplanen föreslås anvisas förefterbehandling av äldre deponier förefaller dock ofillräckliga om åtgärdernaskall vara fullständigt genomförda . 7 Forskning och utveckling tillstyrker förslagen tillfortsatt forskning och utveckling. anför alt förslagentill förbättrad övervakning och inventering av såväl luftkvaliteter someffekter i miljön tillslyrkes starkt. Dessa ålgärder bör också gälla jordbmket,vilket inte klart framgår av aktionsgruppens förslag. På de områden därfackmyndigheter redan har en central eller regional organisation förövervakning av vissa naturte-surser är det naturligt att knytaövervakningsfunkfioner på effektsidan fill denna organisation(riksskogstaxeringen, m.fl.) Betydelsen av det särskildaövervakningsorganel, PMK, kan inte nog poängteras. 7 1984/85. 1984/85:127 98 i skriver att de iutredningen föreslagna förstärkta insatserna för inventering, övervakning,forskning m. m. är beredd att medverka till. Enligtlänsstyrelsens mening finns inom länet flera objekt som kan ingå i sådanastudier som exempelvis provmtor från naturteserval med uppgifter ända från1930-talet, grundvattentäkter med uppgifter med tydligminskning av alkalinitelsvär-dena, referenssjöar inom ramen förkalkningsverksamhelen, etc. i konstaterar attutvecklingen av försurningsbelastningen i i stor utsträckning ärberoende av vilka utsläppsbegränsningar som sker i i övrigt. Mot dennabakgrund är det enligt mening väsenfligt att den fortsallaforskningen får en sådan inriktning att de långsiktiga målen för en tolerabelbelastning av luftföroreningar på olika delar av ekosystemet kan preciseras.Sveriges arbete inom konvenlionen mol långväga gränsöverskridande luftföroreningarskulle därigenom kunna underlättas. arbete medmiljökvalitetskriterier inom detla område bör därför ges högsta prioritet. i noterar att deförslag om ökade anslag till forskning "om såväl tillståndet i naturen somi fråga om teknisk utveckling av metoder att reducera skadliga utsläpp" ärsärskilt betydelsefulla. anför att styrelsen delarnaturvårdsverkets uppfattning att det är viktigt att satsa på inventering,forskning och utveckling. Av de objekt som nämns vill styrelsen för sin delsåsom särskilt vikliga ur synvinkel peka på - forskning om försurning avgrundvattnet och kortOsion pä markförlagda konstmklioner - program för utveckling avförbränningsteknik och rökgasrening inom energisektorn - programför teknisk utveckling av kalkdoserare för rinnande vatten. skriver att för att nå ut redningens mål bör statligt stöd utgå till forskning och utveckling inom områden, där det finns goda förutsättningar att göra nya rön eller utveckla metoder av nytta för del vikfiga arbetet alt undvika såväl luftförorening som dess miljöeffekter. Särskilt angeläget är ökat stöd till den kvalificerade atmosfärskemiska forskning som bedrivs vid i . Övriga angelägna forskningsområden är: - Luftkvalitetsövervakningi skogen (mikroklimatet) - Svavelbalanserför hårt slutna massafabriker - Förbränningstekniska åtgärder för begränsning avkväveoxidbildningen (s.k. läg-NOx-teknik). Föreningen är vidare positiv fill en fastare formoch garanterad finansiering för inventering och undersökning av mark- ochskogstillstånd. Kraftsam tillstyrker förslaget om fortsattforskningsverksamhet. KRAFTSAM framför i sammanhanget följande precisering. Detvå områdena atmosfärskemi och påverkan av luftföroreningar pä vegetation, t.ex. 1984/85:127 99 skogsträd,är av avgörande betydelse för vår förståelse av både försurningsproblemet ochskogsskadorna. KRAFTSAM delar uppfattningen att skyndsamma åtgärder skallvidtagas för all stärka denna forskning . Den har iverkligheten en orimligt liten volym med tanke på dess betydelse för problemensom helhet. Trots detta har de svenska forskargrupper som arbetar medatmosfärskemi, atmosfärslransporter, nedfall och biologisk påverkan lyckats såbra atl de befinner sig i forskningsfronten även vid en internationelljämförelse. Eftersomutvecklingen i andra länder som och nu går mycket fort, krävsdet alt dessa grupper får möjligheter att följa den internationellautvecklingen för att om möjligt behålla sin tätposition och därigenommöjliggöra ett erfarenhetsutbyte på inlernationell nivå. Dehär aktuella forskargmpperna är dels den atmosfärskemiska gmppen vid IVL i ,dels en grupp vid vid . IVLsatmosfärskemiska forskargmpp har vidare ett nära samarbete med ChalmersTekniska Högskola, där en kompetens håller på att byggas upp. är ocksåett centrum för svensk bilindustri, som kommer att vara djupt engagerad i deakuta luftföroreningsproblemen . Forskningen vid IVL finansieras isamverkan mellan staten (Jordbmksdepartementet) och näringslivet via StiftelsenIVL. KRAFTSAM anser det angeläget att de nämnda gmppernaskyndsamt får ett väsenfligt ökat stöd, vilket är i linje med utredningensallmänna mening att forskningsverksamheten måsle förstärkas såväl när detgäller att snabbt nå resultat som för långsiktig kompetensuppbyggnad vid universitetoch högskolor. Enligt utredningens förslag skall medel för deolika insatserna beviljas via anslaget till SNV för åtgärder mot försurning.KRAFTSAM föreslår att medel för IVLs forskargmpp i stället kanaliseras dennormala vägen för det statliga bidraget till IVL. Därigenom kan man få en snabbhandläggning som såväl staten som näringslivet får insyn i ochinflytande över forskningen. Näringslivet är ej representerat iNaturvårdsverkets forskningsråd. vill särskilt understryka vikten avkraftiga insalser för alt belysa -sambandet mellan luftföroreningar och extrema klimatsituationer,-"vilalitetsgödsling" som ett medel att motverka skogsskadorna och och skriver attförbunden ställer sig bakom den satsning som föreslås och vi finner det mycketangeläget att det av SLU föreslagna forskningprogrammet om effekterna avluftföroreningar på skog kan genomföras i sin helhet. Prop.1984/85:127 100 - behovet av objektiva mätmetoder - behovet av bättre kunskap om deklimatologiska effekterna. anges ofta "torka" som enhuvudorsak till observerade skogsskador, utan att dessa påståenden kanverifieras. anför viklen av attbedriva både gmndforsk-ning och mer tekniskt inriktad forskning inom områdetbör betonas mer än vad som sker i rapporten. Utveckling av ny leknik, somerbjuder billigare och effektivare metoder för rökgasrening, måsteintensifieras inom landet. Man kan från de resonemang, som förs hos myndigheteri och , ana en enorm marknad för sådan teknik inom det närmasteårtiondet. Det finns således både en nationell och internationell efterfråganpå sådan teknik. Den del av aklionsplanen som behandlar gmndforskning ochtekniskt inriktad forskning bör därför lyftas fram ytterligare. skriver angående miljötekniskFoU. () förfogar över ett anslag för ny teknik (HII, 63 milj. /84) och över slöd till miljövårdsforskning (H6, 48milj. /84). SNV har också inflytande på ochluftvårdsforskning (IVLs) ramprogram och Kol- Miljöfondens utvecklingsstöd (60milj. 1984/87). Betydande FoU- resurser i detta sammanhang finns dessutomtillgängliga på styrelsen för teknisk utveckling och statens energiverk (). RRV anser att aklionsgmppen i sina fortsattaöverväganden bör behandla frågan om hur tillgängliga tekniska FoU-resurserinom området bättre kan utnyttjas och berörda institutioners ansvar för detta.Iakttagelser som gjorts i RRVs revision tyder på att den nuvarandeFoU-organisafionen på miljövårdsområdet är dåligt samordnad över olik?, led iinnovationskedjan. RRVs syn på denna problematik kommer närmare att redovisas ien kommande revisionsrapport. RRV framför vidare att för att koncentrera ochinrikta de långsiktiga FoU-resurserna vid berörda myndigheter och FoU-organ motvissa kritiska kunskapsmoment i klyftan mellan grundforskning ochutvecklingsarbete bör enligt RRVs uppfattning ett antal miljövårdsiekniskaramprogram formuleras. SNV/F och STU bör i samverkan ha det övergripande ansvaretför att sådana ramprogram kommer fram. Enligt RRVs uppfattning vore del inomdetta område naturligt att såväl IVLs rambudget som vissa delar av STUsrespektive STEVs satsningar kompletterade SNVs forskningsanslag(naturvetenskapernas monopolliknande ställning gentemotsektorforskningsanslaget bör alltså brytas). RRV menar att della kan ske inombefinfliga resursramar genom bättre samordning och omprioriteringar. För att bättre utnyttjautvecklingsresurserna inom området bör SNV enligt RRVs mening överväga om inteen mera genomtänkt handlingsplan för införande av miljötekniska anordningarinom vissa utvalda branscher borde upprättas. F. n. arbetar SNV tämligenslumpmässigt med Prop.1984/85:127 101 altslälla krav på förelag i vissa branscher enbart utifrån befintlig leknik. Medutgångspunkt i en gmndlig kartläggning av de största miljöslörarna och detekniska och ekonomiska förhållanden de arbetar under skulle en mera flexibeloch stegvis genomförd handlingsplan möjliggöra en mera genomtänkt spridning avs.k. Exempelvis handlar de avsvavlingsanläggningar somaklionsplanen vill införa på bred front i gmnden om en enda produkt. Med etllidigardagt genombrott för alternativa produkfidéer och/ellervidareutvecklingar av existerande produkter (l.ex. småskaligaavsvavlingsanordningar), blir del möjligt alt gå ul med krav på att även påmindre och medelstora anläggningar skall anskaffa sådana. Inom ramen för ettsådant flexibelt synsätt skulle även etl utbytesförhållande mellan placeringvid l.ex. en dålig recipienl och utveckling av ny miljöskyddande teknikutnyttjas. Genom atl i etl första steg ställa högre krav på de största ochekonomiskt mesl bärkraftiga anläggningarna - och i samband med detla erbjudaolika lyper av utvecklingsbidrag - får teknikutveckling en helt annanmöjlighet att komma med i miljöskyddsarbetet. Som elt instrument i sammanhanget bör SNV enligtRRVs mening utnyttja möjligheterna till teknikupphandling mellan miljöslörandeoch miljöskyddslillverkande förelag. STUs teknikupphandlingsanslag torde härvidkunna utnyttjas liksom resurser tilldelade TEMU- bolagen. Förslagetalt PMK förstärks med stationer soni mäter ozon och kväveföreningar och aUluftprogrammel i övrigt byggs ut i planerad omfattning tas upp av bla Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut. har en omfattandeobservationsverksamhel med väl 1000 observationsstationer. Från 170meteorologiska stationer lämnas uppgifter ett flertal gånger . Cirka200 observatörer är heltidsanställda av . För att på bästa sätt kunnautnyttja statens resurser bör därför samordning ske inom detta verksamhetsfält.I SMHIs observationssyslem ligger kostnader inte endast för personal utan ävenför utveckling och underhåll av tekniska system. Den tekniska insamlingsdelenhar en sådan generalitet atl nya parametrar lätt kan inkluderas. I lidigare luflmätningar inom PMK-nätel har tonviktlagts på långa medelprovtagningar, vilket ej ställt så stora krav pålokalmeteorologisk mätning. Det aktuella förslaget inkluderar mätningar, därkortvariga och höga episoder särskilt skall analyseras. Fördelarna av ensamlokalisering med de meteorologiska stationerna har därför ökat, närinriktningen av PMK-nätel nu skall förändras. tillstyrker dettaförslag mot bakgrund av att ozon och kväveoxider synes tillhöra de faklorer,som har den största påverkan på växtligheten, medan försurningen kan spela enmindre roll än vad som tidigare anlagils. konstaterar atl behovel av kvalitetskontroll är slorl vidgenomförandet av etl monitoringprogram. Del framgår bl. a. av resultaten fråndet globala biologiska mätprogram av metaller som institutionen 1984/85:127 102 Av särskild vikt är alt konstatera attbehovet av en tillförlitlig kvalitetskontroll finns inte bara i länder ochlaboratorier med begränsad analytisk erfarenhet utan också vid undersökningarulförda av laboratorier med betydande erfarenhet. Kvali-tetskontrollaspeklernadiskuteras inte i aktionsplan. Det är angelägel alt belydandeansträngningar görs för att få till slånd ell tillförlitligtkvalitetskontrollprogram. Sannolikt kommer inom ramen förvärldshälsoorganisationens s.k. HEAL-projekl långsiktiga mätningar av skildaämnen (t. ex. svaveldioxid, kväveoxid, metaller) att påbörjas i Sverigerelativt snart. Det är angelägel att koordineras medförsurningsprojektet. Förslaget att SNV får i uppdrag att komma medförslag till ett system för övervakning av luftkvalitet i tätorter tas upp avnågra remissinstanser. i delar utredningensuppfattning att del finns ett mycket stort behov av mätningar avluftföroreningar. Luftmiljöövervakningen är i förhållande till övervakningenav våra vattensystem myckel eftersatt. Ett system för luftkvaliletsövervakningbör omfatta såväl mätning av luftföroreningar i tätorter som mätning avnedfall och halter av vissa luftföroreningar utanför tätorterna. Det bör ocksåkopplas till övervakning av effekter på skog och annan vegetation. Enligtlänsstyrelsens mening bör ett sådant system byggas upp utifrån regionala behovi samarbete mellan och berörda länsstyrelser och kommuner. anför att enligt styrelsensuppfattning bör en utökad satsning på luftkvalitetsövervakning, som är ettnationellt intresse, bygga vidare på de kunskaper och erfarenheter som finnshos kommuner och regionala organ. Slatliga satsningar bör ske som komplementtill kommunala insatser eller i regioner där inga initiativ tagits.Slatbi-drag bör utgå lill de kommuner som har övervakningssystem av riksintresse. Styrelsen vill i detta sammanhang fästauppmärksamheten på atl mätningar av fordon i visat alt efterlevnadenav de nuvarande avgasreningsbestämmelserna är dålig. En mer strikt efterlevnadskulle leda till minskade luftföroreningar. Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningenstöder föreslagna ålgärder då del gäller luflkvalitelsövervakningen. Centralorganisationen /SR delar uppfattningenatt del finns elt mycket stort behov av mätningar av luftföroreningar.Luflmiljöövervak-ningen är i förhållande till övervakningen av våravattensystem mycket eftersatt. Elt system för luftkvaliletsövervakning böromfatta såväl mätning av luftföroreningar i tätorter som mätning av nedfalloch halter av vissa luftföroreningar utanför tätorterna. Det bör också kopplastill övervakning av effekler på skog och annan vegetation. Elt sådant syslembör byggas upp utifrån regionala behov i samarbele med ochberörda länsstyrelser och kommuner. Prop.1984/85:127 103 En del av de inventerings- och planeringsmedel motförsurningsskador som föreslås skulle kunna fördelas till länsstyrelsernasnaturvårdsenheter, som med sina kunskaper har god regional överblick. Om allamedel anvisas finns risk alt "skyddsnätet" över helalandet blir för grovmaskigt. Endast i ett litet antal kommuner, som självabedriver planeringsarbete mot försurningsskador, blir "nätet"finmaskigt och då synnerligen finmaskigt. Den regionala överblicken kan kommaatt saknas. Förslagen att STU får i uppdrag att redovisa ettprogram för utveckling av miljövänliga alternativa drivsystem för fordon samtatt TER får i uppdrag att redovisa ett program för utveckling av miljövänligatransportsystem för kollektivtrafik i tätorter och för godstrafik tas upp avnågra remissinstanser. Transportforskningsberedningen delar ocksåuppfattningen att ett forskningsprogram bör utarbetas för dessa insatser. Vianser att det bör övervägas om inte STU/TFB bör utarbeta ell gemensamt sådantprogram. Under alla omständigheter bör programmen samordnas. För TFB ingårutarbetandet av ett sådant program som en naturlig del i det pågåendelångsiktiga programarbetet. Till den Ijuli 1985 kommer därför TFB atl ha identifieratkommande insatser inom delta område. Styrelsen för teknisk utveckling anför att avseendeNO-utsläpp föreslår utredningen (sid. 39) en fortsatt utveckling på detförbränningstekniska området, som därvid skulle kunna ge utrymme förytterligare reduktion av kväveoxidutsläppen.