prop · G80360 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1984/85:60 12 Närvarande:f.d. justitierådet , regeringsrådet Mueller, jusfiUerådet Jermsten. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till lag om ändring i lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnoroch män i arbetslivet. Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessom . Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet: Deupplysningar om meriter som arbetsgivaren enligt förslaget blir skyldig attlämna ut avser bara meriter av mer gmndläggande slag. Hit föreslås hörautbildning, tidigare yrkeserfarenhet och vad som kan jämföras därmed. Detskall däremot inte finnas någon skyldighet att lämna ut vitsord och andravärdeomdömen. Inte heller uppgifter av negativ art behöver lämnas ut. Detanförda innebär bl.a. att arbetsgivaren blir skyldig att uppge vilkenutbildning och yrkeserfarenhet som den anställde har men att han däremot intebehöver redovisa vilka betyg eller andra omdömen som den anställde fått vidgenomgång av sin utbildning eller i anledning av sin tidigare yrkesverksamhet. Föratt vad sålunda föreslagits skall komma till klarare uttryck i laglexlenföreslår lagrådet att orden "arten och omfattningen av" förs inomedelbart efter orden "av arbetsgivaren om". Samfidigt bör avredaktionella skäl orden "som rör" ersättas med ordet"beträffande". 1984/85:60 13 Närvarande:statsråden , ordförande, , , , ,, , , , , , , , Thunborg Propositionom ändring i lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till lag om ändring i lagen(1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet. Föredragandenredogör för lagrådels yttrande och anför. Lagrådethar närmast i klarhetens intresse föreslagit en justering av lagtexten i 5a §.Jag har ingen erinran mot lagrådets förslag. Jaghemställer att regeringen föreslår att anla del av lagrådet granskadelagförslaget med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslular att genomproposition föreslå alt anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Beslulom lagrådsremiss fattat vid regeringssamanlräde . Prop.1984/85:60 15 Ds A 1984:9 Maj 1984 1984/85:60 16 Idenna promemoria föreslås vissa ändringar i jämställdhetslagen i anledning avönskemål om lagändringar som jämställdhetsombudsmannen (JämO) har framfört i enskrivelse till . Densom anser sig missgynnad på gmnd av kön vid beslut om anställning föreslås fårätt all av arbetsgivaren få uppgift om vilka meriter den har som blevanställd. Vidare föresläs ändring av vissa preskriptionsregler i 14 § jämställdhetslagen.Slutligen föreslås att den som inställer sig hos JämO under utredningen av ettärende skall kunna få ersältning för rese- och traktamentskostnader. Bestämmelsemaföreslås träda i kraft . Ipromemorian diskuteras också tre ytterligare förslag av JämO utan att det läggsfram några förslag till ändringar i lagen. JämO har begärt utredning av fråganom rätt till anställningen för den som har blivil diskriminerad genom ettanställningsbeslut. Vidare diskuteras elt förslag att förstärka det rättsligaskyddet mot trakasserier för den som anmäler fall av könsdiskriminering.Slutligen behandlas ett förslag fill ändring av domförhetsreg-lerna som går utpå att en domstol i diksrimineringsmål alltid måste bestå av såväl manliga somkvinnliga ledamöter. 1984/85:60 17 Innehåll Sammanfattning................................................. .. 16 Lagförslag .................................................... .. 18 2. Inledning ...................................................... 20 Rätt att få uppgift om enanställd medsökandes meriter 22 Förlängning av vissapreskriptionstider i 14 § jämställdhelslagen 28 Rätt till anställningen ..................................... 30 Rätt till kostnadsersättningför den som hörs av JämO 35 Skydd mot trakasserier ..................................... 36 Domstols sammansättning idiskrimineringstvister . Remiss av JämO:s skrivelse.Förhållandet till förslaget om en lag mot etnisk diskriminering i arbetslivet 41 2 1984/85. Lag om ändring i lagen (1979:1118) om jämställdhet mellankvinnor och män i arbetslivet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:1118) omjämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 5 a §, samtnärmast före den nya paragrafen en ny rubrik av nedan angivna lydelse, dels att14 och 1920 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Rätt att få uppgift om medsökandes meriter 5 a § En arbetssökande som inte har fått en anställninghar rätt att få en skriftlig uppgift av arbetsgivaren om uibildning,yrkeserfarenhet och andra jämförbara merUer som den av motsatt kön som fick anställningenhar. Samma rätt har den som blivil förbigången vid befordran eller utbildningför beford- Förs talanmed anledning av uppsägning eller avskedande, skall 34 och 35 §§, 37 §, 38 §andra stycket andra meningen, 39-42 §§ samt 43 § första stycket andra meningenoch andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla i lillämpligadelar. I fråga om annan talan tillämpas 6466 och 68 §§ lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet på motsvarande sätt. En sådan skadeståndstalan somavses i 8 § andra stycket får dock ej väckas senare än eftermissgynnandet eller, när en organisation har försuttit och talanväcks av den som är eller har varit medlem i organisationen, senare än enmånad efter det att sexmånaderstiden löpt ut. Talan som förs avjämställdhetsombudsmannen behandlas som om talan Förs talanmed anledning av uppsägning eller avskedande, skall 34 och 35 §§, 37 §, 38 §andra stycket andra meningen, 3942 §§ saml 43 § första stycket andra meningenoch andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla i tillämpligadelar. I fråga om annan talan tillämpas 64-66 och 68 §§ lagen (1976: 580) ommedbestämmande i arbetslivet pä motsvarande sätt, med den skillnaden all dentidsfrist som anges i 66 § första stycket skall utgöra . En sådanskadeståndstalan som avses i 8 § andra stycket får dock ej väckas senare efter missgynnandet eller, när en organisation har försuttitdenna tid och talan väcks av den som är eller har varil medlem iorganisationen, senare än efter del alt hade förts av arbetstagaren eller av den arbetssökande påegna vägnar. åltamånaderstiden löpt ut. Talan som förs avjämställdhetsombudsmannen behandlas som om talan hade förts av arbetstagareneller av den arbetssökande på egna vägnar. Den som på kallelse har inställt sig för att höras underutredningen av etl ärende får av jämställdhetsombudsmannen tillerkännas skäligersättning av aUmänna medel för kostnader för resa och uppehälle. Har efter beslut av jämslälldhelsnämnden någon annan änarbetsgivaren eller jämställdhetsombudsmannen verkställt utredning i ett ärendeeller på kallelse inställt sig för att höras inför nämnden, får nämnden beslulaom ersättning av allmänna medel. En arbetsgivare som har inställt sig tillförhandling får tillerkännas ersällning av allmänna medel för kostnader förresa och uppehälle, om nämnden finner att sådan ersättning skäligen bör utgå. Närmare bestämmelser om ersättning och förskott meddelasav regeringen. Jämställdhetsombudsmannensbeslut om vitesföreläggande enligt 15 § andra stycket får överklagas genombesvär hos jämställdhetsnämnden. I sädana besvärsärenden gäller 16-19 §§ itillämpliga delar. beslut enligt denna lag fär inleöverklagas. Jämställdhetsombudsmannensbeslut om vitesföreläggande enligt 15 § andra stycket får överklagas genombesvär hos jämställdhets-nämnden. I sådana besvärsärenden gäller 16-19 §§ itillämpliga delar. beslut enligl 19 § förstastycket och jämställdhelsnämndens beslul enligl denna lag får inte överklagas. Denna lag träder i kraft den I januari 1985.1 fräga omtvist som uppkommit före lagens ikraftträdande skall 14 § i dess äldre lydelsetillämpas. 1984/85:60 20 (JämO) har i en skrivelse lill uttalatsig om sina erfarenheter av jämställdhetslagens tillämpning under de drygt tvåår som lagen dä hade varit i kraft. Enligl JämO har lagen i stort settmotsvarat de förväntningar som ställdes vid dess tillkomst. Vid handläggningenav olika ärenden hos JämO har del emellertid enligt skrivelsen visat sig vissa bristeri lagen. JämO säger sig därför vilja föreslå alt vissa frågor utreds och attvissa lagändringar genomförs. Skrivelsen har tagits in i en bilaga. Lagen(1979:1118, ändrad 1980:412 och 888 samt 1982:92) om jämställdhet mellankvinnor och män i arbetslivet (jämställdhetslagen) trädde i kraft den 1 juli1980. De huvudsakliga lagförarbetena utgörs av SOU 1978: 38 Jämställdhet iarbetslivet och prop. 1978/79: 175 med AU 1978/79:39, prop. 1979/80:56 med AU1979/80:10 och prop. 1979/80:129 med AU 1979/ 80: 30. Nämnas bör också DsA1980:3 med förslag bl. a. till instmktioner för JämO och jämställdhetsnämnden. Jämställdhetslagensregler om förbud mot könsdiskriminering har i arbetsdomstolens rättspraxis Ullämpatsi domarna 1981 nr 109 och 171 (SIF ./. kommun), 1981 nr 169 (JämO ./.Upplands ), 1982 nr 17 (JämO ./. Staten), 1982 nr 102 (./.Kalmar läns landsting) och 1982 nr 139 (JämO ./. läns landsting), 1983nr 50 (JämO ./. Staten), 1983 nr 78 (./. ), 1983 nr 102 (TCO:s Statstjänstemannasek-tion./. Staten), 1983 nr 104 (JämO ./. Staten), 1984 nr 1 (TCO:s Statstjäns-temannaseklion./. Staten), 1984 nr 6 (JämO ./. Staten), 1984 nr 12 (./.Staten) och 1984 nr 22 (JämO ./. Ytterligare ett antal mål omkönsdiskriminering befinner sig f. n. under handläggning hos domstolen efterstämning på begäran av JämO eller berörda fackförbund. JämO:sförslag kan sammanfattas i följande sex punkter, upptagna i den ordning som harvalts i skrivelsen. Ijämställdhelslagen bör införas en regel som ger den som anser sig könsdiskriminerad vid anställning eller befordran rätt att få uppgift om medsökandes meriter. Vissa preskriptionstider i 14 §jämställdhetslagen bör förlängas. Frågan om att ijämställdhetslagen införa en regel som ger den som har diskriminerats vidanställning möjlighet att i rättegång tillerkännas anställningen bör utredas. JämO bör ges möjlighet attbetala ersättning av aUmänna medel åt den som haft reskostnad för inställelsehos JämO. Den som har anmält eller somöverväger att anmäla könsdiskriminering bör genom en särskild lagregel ges särskillskydd mot sådana trakasserier som anmälningen kan ge upphov till. 1984/85:60 21 6.Reglerna om domstolarnas sammansättning bör ändras sä att domstolarna i diskrimineringstvislermåste bestå av både kvinnliga och manliga ledamöter. Krav motsvarande dem somberörs i JämO:s skrivelse har motionsvis förts fram i och där behandlalsi två ulskottsbelänkanden (AU 1982/83:10 och AU 1983/84:6). I del förstabetänkandet gör utskottet vissa utlalanden (s. 3 f) som kan sägas ta sikte påförslaget under punkt 3 i JämO:s skrivelse. Del andra betänkandet behandlarmotionsförslag som tar upp JämO:s förslag under punkterna 1, 2 och 6. Nyligenhar väckts nya motioner i som berör JämO:s förslag. I motion 1983/84:700av m.fl. hemställs om en översyn av jämställdhetslagen bl.a.rörande JämO:s förslag under punkt 3. I motionen 1983/84:1101 av Jan-ErikWikström m. fl. behandlas JämO:s förslag under punkterna I, 2, 3 och 6. Diskrimineringsutredningensnyligen framlagda betänkande (SOU 1983:18) Lag mot etnisk diskriminering iarbetslivet tar också upp frågor som har nära samband med JämO:s förslag.Utredningens lagförslag innehåller bl. a. en regel om rätt för en enskild somanser sig diskriminerad att hos arbetsgivaren få del av det beslutsunderlag somrör tvistefrågorna. På området för etnisk diskriminering föreslår utredningenvidare att frågoma om en diskriminerads rätt till anställningen och skydd mottrakasserier utreds närmare. Ianledning av JämO:s skrivelse har denna promemoria utarbetats inom arbetsmarknadsdepartementetsrättssekretariat. I promemorian ges en bakgmnd till skrivelsen, främst i denformen att det erinras om hur de olika frågorna har behandlats vidjämställdhetslagens tillkomst. Vidare innehåller promemorian synpunkter påförslagen och några utarbetade förslag till ändringar i jämställdhetslagen. Syftethar varit att JämO:s skrivelse skall remitteras till berörda myndigheter ochorganisationer tillsammans med det material som har sammanställts ipromemorian. Somett stöd för rättssekretariatets arbete med promemorian har förslagen i JämO:sskrivelse diskuterats med en särskih tillkallad samrådsgmpp bestående avföreträdare för riksdagspartierna och arbetsmarknadens parter. Avsikten medsamrådet har varit att bredda underlaget för en remiss av JämO:s skrivelse.Deltagarna har i en fri diskussion anlagt synpunkter på de skilda frågorna utanatt därmed behöva anses ha gjort några ställningstaganden för partiema ellerorganisationerna. Från JämO har under arbetets gång också inhämtats uppgifterom de erfarenheter från hennes verksamhet som ligger bakom förslagen. 1984/85:60 22 3 Rätt att få uppgift om en anställd medsökandes meriter JämOföreslår att lagen skall kompletteras med en bestämmelse som ger den som ansersig diskriminerad på grund av kön vid anställning eller befordran rält att ladel av eller få uppgift om den av arbetsgivaren anställde medsökandens meriter.Som skäl åberopas att det inom den privata arbetsmarknadssektorn inte finnssamma möjligheter som inom den offentliga för en arbetssökande som inte harfått en sökt anställning att undersöka om den som i stället anställdesverkligen var den mest meriterade. Enligt JämO kan delta vara etl av skälentill att det övervägande antalet diskrimineringsanmälningar harriklat sig mot offentliga arbetsgivare. JämO hänvisar lill den förebild somfinns i 4§ tredje stycket i den norska likesfillingsloven. Enligt denbestämmelsen kan en arbetssökande som inte har fått en utlyst anställningkräva att arbetsgivaren skriftligen upplyser om vilken utbildning, praktik ochandra klart konstaterbara kvalifikationer för anställningen som denarbetstagare av motsatt kön som har fått anställningen har. Ifråga om den norska förebilden kan anmärkas att det under förarbetena lill dennorska lagen inte synes ha rätt några egentliga meningsmotsättningar rörandebestämmelsens berättigande i och för sig. Däremot förekom en del diskussion omdess närmare utformning. Det betonades bl. a. att man inte kunde gå så långtsom till att kräva att arbetsgivaren mofiverade sitt anställningsbeslut.Skyldigheten att lämna upplysningar skulle omfatta enbart klart konstaterbara fakfiskakvalifikationer men däremot inte arbetsgivarens värdering av sökandenaskvalifikationer eller personliga egenskaper. Det bör tilläggas att den norskalagen också innehåller en skyldighet att lämna de upplysningar som behövs förtillsynen av lagens efterlevnad till likeslillingsombudel och till klagenemnda forlikestilling,jfr 15 § likestillingsloven (se betr. förarbetena Ot. 33 1974-75 s. 1 1977-78 s. 18, 42 jämte Innst. 55 1977-78 s. 13). Dethär behandlade problemet uppmärksammades under del förberedande arbetel på densvenska jämställdhetslagen. Något bestämt krav på en regel motsvarande 4 §tredje stycket likestillingsloven synes emellertid inte ha framställts ochsaken behandlades inte i den svenska lagens förarbeten med direkt sikte på ensådan motsvarighet. Detta skall kanske ses mot bakgrunden av den krifik som vidlagens tillkomst fördes fram redan mot diskrimineringsbestämmelserna somsådana. Det hävdades från bl.a. arbetsgivarhåll att den tilltänkta lagen skullekomma att medföra icke godtagbara ingrepp i den fria anställningsrätten ochdärtill allvarliga till-lämpningsproblem, inte minsl med tanke på altanställningsförfaranden och prövningsmtiner är helt andra inom den privataarbetsmarknaden än inom den offentliga. SAF och SHIO uttryckte stark oro förbl. Prop.1984/85:60 23 ringsmöjligheternaoch rörlighelen på arbetsmarknaden, för den händelse jämställdhetslagen skulleäventyra den sekretess under anställningsförfa-randel som är kutym inom denna arbelsmarknadsseklor(jfr remissammanställningen, prop. 1978/79:175 s. 202). Denlösning som valdes i jämställdhetslagen var i stället att ålägga arbetsgivarnaen viss upplysningsplikt gentemot JämO, jfr 15 § första stycket jämställdhelslagen.Denna upplysningsplikt medför bl.a. rätt för JämO att få de uppgifter sombehövs för all bedöma om det har förekommit könsdiskriminering i ett anslällningsärende(jfr SOU 1978:38 s. 176, prop. 1978/79: 175 s. 102, 149 f och 1979/80:129 s. Avförarbetena framgår alt lagstiftaren vidare synes ha litat till den rätt somtillkommer fackliga organisationer att i samband med tvisteförhandlingar (jfr11 § första stycket jämställdhetslagen) begära uppgifter av betydelse förförhandlingsfrågan av arbetsgivaren. Vidare bör erinras om den rätt tillupplysningar och rätt att ta del av skriftliga handlingar av betydelse för entvistefråga som följer av regler (38 kap. RB), sedan väl etträttsligt förfarande med anledning av en föregiven diskriminering har inletts. tidigare nämnda betänkande SOU 1983:18 Lag motetnisk diskriminering i arbetslivet föreslås en lagregel enligt vilken enenskild som anser att en arbetsgivare överträtt reglerna omdiskrimineringsförbud i 3-5 §§ i lagförslaget, men som inte företräds av sin fackligaorganisation eller av jämställdhetsombudsmannen, har rätt att få del av delbeslutsunderlag som rör tvistefrågorna (I6§). Går inte arbetsgivaren med pådet kan enligt förslaget den enskilde vända sig till JämO, som i sin tur kanutnyttja sina befogenheter enligt lagförslaget och låta den enskilde få del avunderlaget (jfr betänkandet s. 117, 149). JämOhar i sitt remissyttrande över betänkandet tillstyrkt en regel om rätt förenskild att ta del av arbetsgivarens beslutsunderlag. Enligt JämO bör regeln gerätt för t.ex. en arbetssökande att ta del av den anställdes meriter och för enarbetstagare att ta del av uppgifter om arbetsvillkoren för övrigaarbetstagare. JämO framhåller alt det i en tvist om lönediskriminering är hellnödvändigl att få tillgäng till uppgifter om andra arbetstagares löner. Sådanamöjligheter finns på den offentliga sektorn men inte på den privata. Dethuvudsakliga syftet med en sädan rält skulle enligt JämO vara all enarbetssökande/arbetstagare själv skall kunna bedöma utsikterna till framgång ien tvist innan anmälan görs. Erfarenheterna har visat att en möjlighet av dettaslag kan vara helt avgörande för om en person skall våga göra en anmälan omdiskriminering. Arbetsdomstolen har för sin del ställt sig tveksam till om denföreslagna bestämmelsen behövs. I det stora flertalet fall får arbetstagarenstöd antingen av sin fackliga organisation eller också av JämO som harsärskilda möjligheter att fä tillgång till arbetsgivarens handlingar. Omarbetstagaren inte får stöd av någon av dessa, synes enligl AD reglerna irättegångsbalken om editionsföreläggande tillräckliga. Enligt bör paragrafen formuleras sä att om arbetsgivaren vägrar denenskilde del av beslutsunderla- 1984/85:60 24 get,kan denne vända sig till JämO. har sagt sig fömtsattaatt den föreslagna regeln inte är avsedd att innebära någon ändring avhuvudregeln på det statliga området enligt vilken en handling är offentlig.Enligt talar mycket för att den föreslagna regeln behövsför att påståenden om diskriminering på den privata sektorn skall kunnastyrkas. På gmnd av förhållandena på den privata sektom anser tingsrätten attregeln bör kompletteras med en sanktionerad skyldighet att bevara kopior avhandlingar som ingivits av sökande. Enligt Sverf ges advokatsamfund är det avstor vikl att klargöra att en enskild inte har rält att få del avarbetsgivarens beslutsunderlag mot dennes bestridande. Sådant underlaginnehåller ofta uppgifter om personliga förhållanden som inte är avsedda attkomma till allmän kännedom. Detta förebyggs genom att den enskilde får vändasig till JämO som på sedvanligt sätt prövar om handlingarna skall begäras avarbetsgivaren. Densom vill kontrollera om ett beslut om anställning, befordran eller utbildningstrider mot diskrimineringsförbudet måste känna till vilka meriter den har somfick arbetet eller utbildningsplatsen. Inom den offentliga sektom medför dettainga problem. Av offentlighetsprincipen följer att vem som helst har rätt attfå reda på vilka som sökt en statlig eller anställning och vilkameriter sökandena har. På den privata arbetsmarknaden är förhållandenaannorlunda. Utan en lagfäst eller avtalad skyldighet behöver den private arbetsgivareninte lämna ut några handlingar som rör hans verksamhet. Om arbetsgivaren intefrivilligt lämnar ut uppgifter om en anställds meriter, måste den som tror sigdiskriminerad vända sig till sin fackliga organisation eller till JämO för attfå ut uppgifterna. JämO:sförslag till komplettering av jämställdhetslagen på denna punkt berör alltså ipraktiken endast den privata arbetsmarknaden, även om en ny regel lämpligenliksom lagen i övrigt bör gälla för hela arbetsmarknaden. Möjlighetema attbedöma om man blivit diskriminerad synes böra vara likvärdiga på helaarbetsmarknaden. JämOmenar att avsaknaden av en individuell rätt att få besked om den anställde medsökandensmeriter kan vara ett av skälen till att det stora flertalet diskrimineringsanmälningarhittills har kommit från den offentliga sektom. Det är svårt att veta om detverkligen förhåller sig så eller om det t.ex. är den allmänt sett mycket friaremeritprövningen inom den privata arbetsmarknaden och andra faktorer som äravgörande. Att saken skulle sakna betydelse för tillämpning avjämställdhetslagens diskrimineringsförbud inom den privata arbetsmarknadensynes dock knappast kunna hävdas. Från arbetsgivarhåll har man ifrågasatt ominte det låga antalet diskrimineringsanmälningar från den privata sektorn heltenkelt beror på att det förekommer mindre diskriminering inom den sektorn.Något belägg för att det skulle vara på det sättet har dock inte visats. 1984/85:60 , 25 attsynpunkten i varje fall inte utgör något egentligt argument mot den föreslagnaregeln. Del väsentliga för ett ställningstagande lill JämO:s förslag måstevara om man med hänsyn till förhållandena på den privata arbetsmarknaden anseratt det är lämpligast och tillräckligt med de regler som gäller eller omlagen bör kompletteras med en individuell rätt att ta del av medsökandesmeriter. Dennorska förebilden synes vara elt tecken på att man kunde överväga en ny regelav den föreslagna innebörden även i den svenska jämställdhelslagen, låt varaatt man naturligtvis inte reservationslöst kan dra slutsatser frän norska förhällanden.Man bör då hålla i minnet den avgränsning som har gjorts i 4 § likestillingslovenfill uppgifter enbart om den anställdes/ anställdas "utbildning, praktikoch andra klart konstaterbara kvalifika-fioner för anställningen". Vidaretillkommer rätten till upplysningar enbart den medsökande av motsatt kön sominte har fått den uUysta anställningen. Redan dessa avgränsningar synes varaägnade att i betydande mån förhindra missbmk av rätten till upplysningar. Inteminst har del betydelse, med tanke på vad som vid fiden förjämställdhetslagens tillkomst har sagls om sekretessintresset, att rätten till upplysningarskulle föreligga först sedan arbetsgivarens anställningsbeslut har fattats ochenbart i fråga om den som faktiskt har fått anställningen. Regeln synes därmedinte kunna påstås äventyra det allmänna intresset av att ansökningshandlingar behandlasförtroligt. Fråndet norska likestUlingsombudet har inhämtats att man inte har haft några tillämpningssvärighetereller andra problem av betydelse när det gäller den aktuella regeln i likestillingsloven.Även i kommer flertalet diskrimineringsanmälningar från den offentliga sektom.Hos likesfill-hngsombudet tror man att detta beror bl.a. på att man i privattjänst rent allmänt är mindre benägen att klaga på arbetsgivares beslut än vadman är i allmän tjänst. Rätten att besvära sig inom den offentliga sektorn ärsedan länge något beprövat och välkänt. Den norska regeln anses främst ha en preventivbetydelse. Den skapar en viss om än begränsad insyn även i privataarbetsgivares beslutsfattande.