prop · G803155 · 1984-12-31 00:00:00 — Men även andrabeslut av mer strategisk eller principiell innebörd eller mer långsiktigtillämplighet hör in under den primära förhandlingsskyldigheten.Nyanläggningar, större investeringsbeslut i övrigl, frågor om lokalisering avföretaget eller av delar av rörelsen faller in under förhandlingsskyldigheten.Frågor som mera ligger på arbetsledningsområ-det såsom mera långsiktiga beslutom arbetsorganisationen, valel av arbetsuppgifter och arbetsmetoder, planeringoch inrättande av arbetslokaler, arbetstidens förläggning, personalpolitiskafrågor av någon omfallning såsom rekryteringsprinciper, utbildningsfrågor,bostadsfrågor och sociala frågor i övrigl kan ibland ha den omfaltningen ochbetydelsen all de skall anses gälla en viktigare förändring av arbetsgivarensverksamhet. 1 andra fall har de en mera begränsad omfattning, t. ex. när deberör enbari en viss avdelning inom företaget eller enbart en viss kategori avarbelstagare. Innebär de då en viktigare förändring av arbets- elleranställningsförhållandena för de arbetstagarna föreligger primärförhandlingsskyldighet enligt första styckel andra meningen. Som framgår häravär gränsen mellan första och andra meningarnas tillämpningsområden inle skarp.Gränsen måsle dras efler en praklisk bedömning från fall till fall och medledning i vilken betydelse frågan har för de grupper av arbetstagare som finnshos arbetsgivaren. Pååtskilliga andra håll i motivtexlerna anknyts till denna utläggning. En deltillägg görs men anslaget är principielll detsamma, I specialmotiveringen till32 § MBL (prop. s. 383 f) sägs t. ex.: Skr.1984/85:155 45 Inomtillämpningsområdet för 32 § faller alltså frågor som brukar anses höra inunder begreppet arbetets ledning och fördelning. Hit hör allmänt sett allafrågor rörande arten av arbetslagarnas arbetsuppgifter och sättet för arbetetsutförande. Inom den ramen hör under begreppet in frågor om arbetets utformning,om fördelningen av arbetet inom en grupp, om växling av arbetsuppgifter, omplanering av arbetslokalen vad avser leknisk inredning, maskinplacering ochralionaliseringsåtgärder, frågor om produktionens uppläggning inom den egnalokalen, om produktionsväxling, om självstyrande grupper, om arbelsmiljö iövrigl. Även frågor om arbetstidens förläggning, arbetsstudiefrågor,personalutbildning och personalsta-listik av betydelse för arbetets bedrivandehör in under begreppet. Inom paragrafens tillämpningsområde faller dessutomfrågor om vad som skall produceras och l.ex. försäljnings-, reklam- och andraliknande frågor rörande produktavytlring, leverans-, order- ochlagerhållningsfrågor, frågor om verksamhetens omfattning och valet mellanlillgängliga former för dess bedrivande, och sådana förelagsekonomiska frågorsom rör t.ex. finansiering, budgei, investeringar etc. Motsvarande frågor inomandra verksamheter än den varuproducerande industrin ligger också inom paragrafenstillämpningsområde. frågan om gränsen mellan förelagets och denenskilde företagarens privata ekonomi när verksamheten bedrivs under enskildfirma, ägnas också uppmärksamhet i förarbetena (se t.ex. InU 1975/76:45 s. 25,38), SJF har begärt att fåiräffa avtal med TA om redaklionelll medinflytande. Vid sill sammanträffandemed oss och i andra sammanhang har SJFs föreirädare redogjort för deprincipiella utgångspunkterna för denna begäran. Detär journalistikens uppgift atl oberoende och kritiskt söka sanningen i läsarnastjänst och det är tidningsföretagens och deras anslällda journalistersgemensamma sak alt se till atl denna uppgift fullgörs. Ett avtal omredaktionellt medinflytande bör tjäna som en garanli i läsarnas/allmänhetensintresse för att pressen fullgör sina uppgifter i det demokratiska samhället.En ökad demokratisering inom tidningarna har i delta sammanhang en viktig rollatt spela. Pressen har fyra huvudsakliga uppgifter: den skall dels ge en godinformalion om förhållanden och skeenden i samhällel, dels fritt kommenterasådana förhållanden och skeenden, dels kritiskt granska myndighelers och andramakthavares förehavanden och dels främja kommunikationen mellan olika grupper.Det är garantier för fullgörandet av dessa uppgifter som etl avtal omredaktionellt medinflytande skall skapa. Den gemensamma utgångspunkten skalldärvid vara den s. k. liberala pressideologin. Tidningsföretagens intresse attfä behålla tidningarnas politiska linje skall respekteras och parterna skallgemensamt slå vakt om utgivarens exklusiva publiceringsansvar och skydda denredaktionella inlegrilelen från olika slag av påtryckningar. Något inflytandeöver utövandet av "den fria kommenlarräiten" slälls inle. Däremot börgenom elt avtal om redaktionellt medinflytande tidningsföretagen bindas vid den 1984/85:155 46 avdem själva ofta proklamerade principen om saklighet och objektivitet inyhetsförmedlingen. Detär inte vår sak att ta slällning till eller värdera denna programförklaring avSJF som facklig organisalion. Betraktas den från en slrikl arbetsrättsligutgångspunkt kan del konslateras alt den uppgift som del redaktionellamedinflytandet skall fullgöra förefaller ligga ganska fjärran från vad som sägsi lagförarbetena om innebörden av begreppel "förhållandet mellanarbetsgivare och arbetstagare". Den frågan inställer sig om etl anspråk påfackling medbestämmanderätt som bygger på de av SJF redovisade principiellagrunderna över huvud kan hämta stöd i MBL. Införbesvarandet skall då noteras att frågor som mer eller mindre tydligt rör deenskilda journalisternas yrkesetik rimligen får betraktas som förhandlingsämnenenligt MBL. Det kan vara skäl att erinra om alt kollektivavtalen mellan TA ochSJF för redaktionspersonal innehåller en bestämmelse om etiskaaspekler på yrkesutövningen: d)Medarbetare får icke åläggas alt skriva mot sin övertygelse eller ulföraförödmjukande uppdrag. Vid bedömning av vad som är "förödmjukande"skall de spelregler för press, radio och TV som antagits av beaktas. Men har vi frågat oss - är del inte någol annat när det ställs anspråk påmedbestämmande med stöd av MBL i syfte all säkerställa att vissa grundläggandeuppgifter för dagspressen blir fullgjorda på ett enligt någons bedömanderiktigt sätl? Skulle det inte kunna göras gällande att MBL över huvud intesyftar till atl bereda en yrkesgrupp och dess fackliga organisation en rättall delta i, eller konkurrera om, utövandet av yltrandefrihelen? Kan det antasatt rätten lill medbestämmande enligt MBL skall användas för att främja enyrkesgrupps omsorg om samhället eller allmänhelen, eller över huvud om andra änden egna gruppen i dess egenskap av arbelstagare? Den ställda frågan - om ettanspråk på redaktionellt medinflytande av sådana skäl som SJF har anfört kanhämta slöd i MBL - bör enligt vår mening besvaras nekande; etl sådant anspråkkan inle rimligen anses falla inom ramen för vad som i lagens mening hör lill"förhållandet meUan arbetsgivare och arbelstagare." Menvilken är då innebörden av 2§ MBL? Den analysen görs i nästa avsnitt. 5.2.2Innebörden av 2 § MBL. Lagförarbetenainnehåller inte mycket om bakgrunden till eller innehållel i 2§ MBL (se prop.1975/76: 105 bil. I s. 196, 210, 328 ff, 472, 526 ff; InU 1975/76:45 s. 24 f,KU 1975/76:1 y). I inledningen till departementschefs- 1984/85:155 47 anförandet i propositionen anläggs en del allmännasynpunkter på lagens tillämpningsområde och förklaras bl.a. attföretagsledningsfrågor inte bör undantas från möjlighelerna att Iräffamedbestämmandeavtal med stöd av lagen. Därefier tillägger departementschefen(s. 196): En begränsning får dock göras. Det kan enligt min meninginle bli fråga om att utsträcka arbetstagarinflylandel så långt att beslut ommål och inriktning för en viss verksamhet, som har fattats i demokratiskaformer, sätts ur spel. Inom den offenlliga sektorn måste den politiskademokratin garanteras och hänsyn tas till de särskilda förhållanden som råderdär. Som jag återkommer till i det följande kommer denna fråga atl anmälas avstatsrådet . Del finns även utanför den offentliga sektorn exempel påverksamheter vilkas målsättningar och inriktning beslutas i former som liggerden politiska demokratin nära. Sådana exempel är verksamhelen i politiska, fackliga,religiösa, kulturella och välgörande organisationer eller samfund. I dessafall bör ingrepp inle göras i den ordning som lillämpas för bestämmande avverksamhelens mål och inrikining. En motsvarande begränsning av arbetstagarnasinflyiande bör göras i fråga om pressen och andra företag med opinionsbildandeverksamhet. Vad förelagen beträffar finns del en omfallande lagstiftning, somreglerar deras verksamhet från andra utgångspunkter än förhållandel mellanarbetsgivare och arbelstagare. De förhandlande parterna är givetvis ocksåbundna av de ramar för förelagens verksamhel som de offenthga myndighelerna harlagt fast. Även den associationsrältsliga lagstiftningen innehållerbegränsningar. En ekonomisk förening måste t. ex. bedrivas efler kooperativagrundsatser. I avsnittet om förhandlingsrätt i den allmänna molivtextenåterkommer departementschefen lill ämnet (s. 210): Det finns emellertid anledning atl här erinra om enväsentlig aspekt som jag redan har berört i samband med att jag inledningsvisbehandlade frågan om den här aktuella lagstiftningens tillämpningsområde. Somjag då framhöll fmns del i vissa kalegorier av verksamhel ell beslutsområde,som bör vara förbehållet överväganden och beslut i andra former och i andrabeslutsorgan än sådana som bestäms av arbetsgivare och arbelslagare i dessaegenskaper. Jag länker här på sådana allmänna målsällningsfrågor som denpartipolitiska inriktningen hos tidningar eller andra opinionsbildande organ,fackliga målsättningar hos organisationer på arbetsmarknaden, verksamhelensallmänna inriktning i religiösa, vetenskapliga, konsinäriiga eller andraideella organisationer eller samfund, målsättningar av annan änförelagsekonomisk innebörd i folkrörelseförelag eller kooperaliva företag,etc. Beslut om formulering och fastställande av de ideella eller eljestsärskilda målen för arbetsgivarens verksamhel bör i sådana fall få fallas i deformer som har tillämpats . I många hilhörande fall, sannolikt de allraflesla, fattas besluten i en demokratiskt uppbyggd beslutsprocess och fallenhar då gemensaml alt de anställda som grupp inle bör ha något företräde atlframför andra få inverka på beslulen. Som jag redan närmare utvecklat är det självfallet intelätt att genom en allmän beskrivning beslämma den gräns för lagenstillämpningsområde som jag här åsyftar. Del är i stor utsträckning nödvändigtall överiåta ål Skr.1984/85:155 48 rättstillämpningen atl från fall till fall bedöma hurgränsen skall dras. Jag skall i specialmoliveringen återkomma lill vissaytterligare synpunkter på den här aktuella gränsdragningsfrågan. Dessa uttalanden i den allmänna motiveringen kan knappastsägas ge någon ledning för de problem som vi har alt behandla. Så mycket kandock konslaleras att den bärande tanken är atl medbestämmandet på arbetsplatseninle skall tillåtas konkurrera med annat demokratiskt beslutsfattande. Vidareantyds - men heller inle mer - atl principielll samma synsätt gör sig gällandepå bl. a. tidningspressens område. Uppenbarligen är det inom det området inteså atl besluten genomgående eller ens huvudsakligen redan fattas i något slagsdemokratisk ordning: föreställningen förefaller vara den alt del rör sig om attvärna om yttrandefrihet och tryckfrihet av hänsyn till de friheternas betydelseför det demokratiska samhällsskicket. Del får emellertid läsaren snarasl anasig till. Något mer fullständig är specialmoliveringen till 2 § MBL(a prop. s. 328 ff). I den texten erinras försl om de särskilda problem sommöter inom den offentliga sektorn och som har sin grund i att medbestämmandetenligt MBL kan komma att medföra ingrepp i det politiska beslutsfattandet.Därefier sägs detta: Men del finns liknande problem även utanför den offentligasekiorn. Även där finns det ålskilliga verksamheler som får sin inrikining ochsina mål bestämda i former som ligger den politiska demokratin nära. Sådanaexempel är politiska, fackliga, religiösa, kulturella och välgörande organisationeroch samfund, där del regelmässigt finns elt demokratiskt inflytande öververksamhelen. Detsamma gäller inom konsumentkooperationen och inom andramedlemsägda förelag. I fall av denna arl skulle elt arhets-tagarinflytande, somomfattade även verksamhelens mål och inrikining, komma i kollision med andrademokratiska inlressen. Den motsättningen bör i princip lösas så allarbetstagarinflylandel inte tillåls sträcka sig över frågor om mål ochinrikining som avgörs på annan demokratisk väg. Företag med opinionsbildandeverksamhet, såsom press, radio och television, erbjuder också exempel påverksamheter där det av hänsyn lill andra intressen än arbetstagarnas bör görasen avgränsning av tillämpningsområdet för medbestämmandelagens regler. Men även i fall där det inte kan sägas, atl andra demokratiskabeslutandeformer bör vinna försteg framför arbetstagarinflylandel eller altvikliga hänsyn till utomståendes intressen kräver en begränsning av medbestämmanderättenför arbetstagarna, kan del under särskilda förutsättningar te sig berättigatatt göra en begränsning av lagens tillämpningsområde. Del är när företag ellerandra enskilda arbelsgivare bedriver ideell eller annan jämföriig verksamhel.Men begränsningen i lagen gäller här liksom i de tidigare fallen endasl frågorom mål och inriktning av verksamhelen. I detla motivavsnitl markeras något lydligare atl 2 § MBLanses omfatta även andra fall än sådana där beslut redan fallas i demokratiskordning och där den beslulsprocessen bör ges försteg framför arbetslagarnasmedbestämmanderätt. Såvill gäller pressen och andra massmedier hänvisas till Skr.1984/85:155 49 alt "andra intressen än arbetstagarnas" resp"utomståendes inlressen" motiverar en avgränsning av rätten tillmedbestämmande enligt MBL. Det är emellertid oklart vilka principer som skallvara vägledande. Syfiar man till atl ge elt skydd för yttrande- och tryckfrihetmotsvarande del skydd som TF ger genlemol det allmänna, är det oklart vad somegentligen menas med ultryckel "utomståendes intressen". Är detmedborgarnas och det demokratiska samhällets intressen? Det är vidare lydligt att redan den omständigheten attbeslut fattas "i demokratiska former" hos l.ex. en organisation ellerett samfund inte är tillräcklig för att beslutet skall vara undantaget frånmedbestämmanderätt enligt 2§ MBL. Det är bara vissa sådana beslut - de somgäller verksamhelens mål och inrikining som undanlas. Avsiklen verkar varaatt det är sådana mål och sådan inriktning som på ell eller annat sätt ärsärpräglade eller speciella i jämförelse med det vanliga förelagels, som skallundantas från medbestämmanderätt. För den lolkningen lalar bl.a. uppräkningen"politiska, fackliga, religiösa, kulturella och välgörande organisationeroch samfund". Man erinrar sig också del återgivna avsnittet ur de allmännamoliven (s. 210) där del talas om "målsättningar av annan änföretagsekonomisk innebörd i folkrörelseförelag eller kooperaliva företag,etc". I samma riktning talar all texten i specialmoliveringen upptar entredje kaiegori, nämligen företag eller andra enskilda arbelsgivare sombedriver ideell eller annan jämförlig verksamhet. Inom den kategorin undanlasbeslut om mål och inriktning oavsett om beslutet fattas i demokratiska formereller inte. Man frågar sig om beslutsfattandet i demokratiska formeröver huvud rättsligt sett har en självständig betydelse för bestämmandet avomfattningen av det undantag som görs i 2 § MBL. Är inte det avgörande att delskall röra sig om mål och inriktning av annan nalur än det vanliga förelagetsinom den privata arbelsmarknadsseklorn? Kan det då sägas alt man här i självaverkel har atl göra med ett slags återspegling av den uttolkning av begreppet"förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare" som berördesunder 5.2.1 i del föregående? I specialmoliveringen lill 2§ MBL sägs fortsättningsvisföljande: I stora drag kan från fall till fall sägas hur långt manbör sträcka principen all frågorna om mål och inrikining för en verksamhet börvara förbehållna andra demokratiska beslutsformer. Delsamma gäller i storadrag gränsdragningen i fråga om verksamhetsinriktningen hos pressen och i andraförelag med opinionsbildande syfte. All man t.ex. utgår från atl lagen inle börgrunda rätt lill medbestämmande för arbetstagarna i fråga om fastställandet aven dagstidnings politiska inrikining, innebär inte någon inskränkning när detgäller beslut som rör tidningsföretags ledning och verksamhet i övrigt. Atlsådana frågor bör i samma mån som i andra förelag vara underkastade lagensmedbeslämmanderältsregler synes klart. Gränsdragningen i medbestämmandelagen blir emellertidförhållandevis allmänt formulerad. De regler som har upptagits i 2§ bygger påatt gräns- 4 1984/85. 1984/85:155 50 dragningenfår i de enskilda fallen utföras i enlighel med del allmänna synsätt som liggerbakom paragrafen och som beskrivits i det föregående. Enligt 2§ undantages frånlagens tillämpningsområde arbetsgivares verksamhet som är av religiös,vetenskaplig, konstnäriig eller annan ideell natur eller som har kooperativt,fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål, såviit avserverksamhetens mål och inriktning. Syflelmed denna avfattning av paragrafen är till en början all fastslå vilka slag avverksamheler som berörs av undantagsregeln. Uppräkningen är dock inleuttömmande. Även andra jämförbara verksamheter kan komma i fråga. Paragrafenskall vidare förslås så att det enbari är frågor som omedelbarl hänger sammanmed verksamhetens särart som blir undantagna. Dellasätt att beskriva 2 § MBL ger ett ganska vidsträckt utrymme förrättstillämpningen alt ta ställning i enskilda fall; någon direkt bundenhet viduppräkningen i laglexlen är inte åsyftad. Undanlaget skall omfatta verksamhelersom kan påstås förete något slags särart i fråga om mål och inrikining. Del ärsärarten som skall få behållas och inte behöva göras lill föremål förförhandlingar eller avtal med slöd av MBL. Uttrycket "särart"förutsäller något slags jämförelse och det verkar rimligl alt anla, att jämförelsenskaU göras med de vanliga företag på den privata arbetsmarknaden som bedriververksamhet i vinstsyfte och i vilkas resultat även arbetstagarna har ellintresse i denna sin egenskap, vilket de skall ha rätt att ta tillvara med stödbl. a. av MBL. Motiviextengår härefter över lill alt någol närmare ange vilka slags beslut som tankesvara beslut om verksamhetens mål och inriktning: Medparagrafen avses främst att undanta från lagens tillämpningsområde frågor somrör fastställandet av riktlinjerna för arbetsgivarens verksamhet och som i denmeningen gäller verksamhetens mål och inriktning, t. ex. att en tidning skallha en viss politisk hållning. Däijämte undantas sådana beslut rörandegenomförandet av verksamheten som kan sägas vara beroende av denfastställda målsättningen. Meddenna melod för avgränsningen får de anställda hos ett politiskl parti inte iden egenskapen göra anspråk på medbestämmanderätt över partiels politik, ochmolsvarande gäller för de anslällda hos en facklig organisalion eller ennäringslivsorganisation eller annan intressesammanslutning. Religiösa ellerkulturella sammanslulningar eller institutioner är inte skyldiga att förhandlaom arten av den verksamhet som skall bedrivas, så länge del kan med fog sägasalt valel härvidlag mellan olika alternativ är direkl beroende av verksamhetenssärart. Press och radio och andra jämförbara förelag kan fastställainriktningen av sin opinionsbildande verksamhet utan etl på lagen grundatinflytande från de anställdas sida. Närdet gäller återkommande beslut som rör mål och inriktning för verksamhetenmåsle en gränsdragning göras från fall lill fall. Inte sällan kan här uppkommaen nära anknytning till frågor som det kan le sig berättigat atl arbetstagarnafår inflytande över. Tänker man sig t. ex. frågor om personalpolitiken inom etttidningsförelag kan en gränsdragning exempelvis böra göras så, alt utseende avchefredaktör blir en fråga som inte ligger inom lagens tillämpningsområde medanandra rekryteringsfrågor gör det. Skr.1984/85:155 51 Dettaavsnitt i motivtexten ger besked om atl del är fråga om två slag av beslut,dels riktlinjebeslut (dvs fastställandet mer allmänt av mål och inrikining) ochdels sådana genomförandebeslut som kan sägas vara beroende av denfastställda målsättningen. 1 viss mån belysande är vidare det exempel somanförs i slutet av texten. I exemplet gäller problemel en gränsdragning mellanvad som skall belraktas som verksamhetens mål och inriktning och vad som är ettvedertaget arbetstagarintresse, nämligen etl beslut inom personalpolitikens ram(ulseende av vissa chefer och annan personal med viss uppgift). Denna senarefråga uppmärksammas också i konstilutionsutskotlets yttrande (återgivet i In U1975/76:46 s. 82): Sominledningsvis nämnts har från den föreslagna medbestämmandelagenstillämpningsområde undanlagils ideell och opinionsbildande verksamhet såvittgäller verksamhetens mål och inriktning. Mot bakgrund avkonstitulionsulskotlels uppgifl alt bereda ärenden på tryckfrihetens,opinionsbildningens och massmediernas område vill utskottet avslulningsvisberöra propositionens förslag i detta avseende. Detangivna undanlaget får bl.a. avseende på massmedieföreiagen. Enligt ulskoltetär det värdefullt atl t.ex. tidningarnas särställning som opinionsbildandeorgan på detta sätt särskilt uppmärksammats. Som anförs i propositionen är detsålunda enligt utskottet väsentligt atl kollektivavtalsreglering inte skall fåförekomma beträffande tidningsföretagens rikthnjer och målsättningar. Deltainnebär bl.a. alt tidningsföretagen själva - i likhet med vad som hittillsgällt - utser ansvarig utgivare, chefredaktör och övriga medarbetare som skalltillse atl den faslslällda målsättningen följes. Ytteriigareett avsnitt i propositionen bör slutligen också nämnas. Konstnärliga ochlitterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS) hade vänt sig till lagrådet ochbegärt atl 2 § MBL inte skulle gälla för teatrar, konsertföretag, museer ochliknande kulturinstitutioner och inte heller för inom ramen föravtalet med staten. Enligt KLYS borde den kommersiella nöjesinduslrin inomfilm- och biografområdet, fonogram-och videoföretag saml nöjesarrangörersannolikt behandlas på samma sätt. Skrivelsen från KLYS överlämnades avlagrådet lill arbelsmarknadsdepartemenlet och berördes av föredragandedepartementschefen vid hans anmälan av lagrådsyttrandel (a prop. s. 528): Ianledning av skrivelsen får jag först underslryka all 2 § ej avser kommersiellaförelag samt efter samråd med chefen för framhållaföljande. I prop 1974: 28 behandlades förhållandet mellan de olika parter sommedverkar i kulturinslitutionernas verksamhet, dvs. styrelsen, personalen ochpubliken. Enligt uttalande i propositionen, som godtagits av , skallde konstnärliga insatserna inom varje institution utformas i största möjligafrihet under de betingelser och enligt de rikllinjer som gäller förinstitutionen. Härigenom markerades atl den enskilde konstnären måste ges storuttrycks- och yttrandefrihet om kulturin-slitutionerna skaU kunna bedriva sinverksamhet på ett sätt, som är i linje 1984/85:155 52 medriktlinjerna för kulturpolitiken. Någon ändring i dessa avseenden sker integenom införandet av den här föreslagna lagstiftningen. Tvärtom får medarbetarnavid kulturinstitutionerna vid sidan av den frihet och självständighet som dehar i den konstnärliga yrkesutövningen också möjligheter all via sina fackligaorganisalioner påverka beslut som fattas om verksamhelen. Undantageti 2§ motiveras av behovet av att garanlera intressen som ligger den politiskademokratin nära. För kulturinstitutioner som är sam-hällsstödda ochorganiserade som myndigheler gäller de regler om medbestämmande som föreslåsför den offentliga sektorn och som har utformats med hänsynstagande till denpolitiska demokratin. Även samhällsstödda kulturinstitutioner för vilka andraassociationsformer har valts har sin grund i den politiska demokratin.