prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — EG och finns system för förhandsgranskning avnya ämnen, att det är angeläget atl samhällel får tillfälle au ta ställningtill nya kemikalier och atl elt system med förhandsgranskning i dettahänseende därför bör införas. Beslut om ulformningen av de svenska reglema förförhandsgranskningen bör enligt departementschefen fattas av regeringen sedanpågående diskussioner med EG på delta område avslutats. Av motiven framgår attregeringen avser atl meddela här åsyftade föreskrifier om förhandsgranskning -vUken synes vara avsedd att kunna omfatta alla slag av kemiska produkter ochinte bara ämnen med slöd av bemyndigandet i förevarande paragraf Härtillvill lagrådet anmärka att en förhandsgranskning som sträcker sig så långt attden omfattar alla nya kemiska ämnen inle rimligen kan beslutas 1984/85:118 68 medslöd av bemyndigandet i förevarande paragraf. Ett generellt system av det slagsom skisserats i remissprotokollet skulle hell slrida mol de principer somlagen annars bygger på. En sådan ordning bör enligt lagrådets mening inteinföras med mindre regler på området las in i lagen. Denna paragraf innehållervissa gmndläggande bestämmelser om tillsynsverksamheten på ifrågavarandeområde. I andra meningen anges all tillsynen inte får avse hantering av kemiskaprodukter i enskilt hushåll. Denna undanlagsregel utgör en nyhet i förhållandetill såväl lag som kemikommissionens förslag. Av de uttalanden som idenna del görs i specialmotiveringen kan endasl utiäsas all syflel medundantaget år all nå en ordning där eventuella tvångsingripanden med anledningav överträdelser vid hantering av en kemisk produkl i ett hem inle skall kunnaske med stöd av de föreslagna bestämmelserna i 17 § ulan enligt reglerna irättegångsbalken. Undantaget synes haavfattats efter mönster från 3 § livsmedelslagen. Vad som skall räknas lill"hanlering i enskilt hushåll" torde i fråga om livsmedel inteföranleda några egentliga avgränsningsproblem. Frågan blir belydligl meraosäker när det gäller kemiska produkter. Del räcker här att peka påanvändningen av t. ex. bekämpningsmedel i villaträdgårdar eller vid fritidshus. Mot bakgmnd av nu nämndaförhållanden vUl lagrådel ifrågasätta om inte såväl sakliga skäl som anfördaintentioner bakom förslagel i denna del moiiverar att ifrågavarandeundantagsregel placeras i 17 § första stycket och där anges avse"boslad" eller "bostadsutrymme". Denna paragraf innehållerföreskrifter om vilka tvångsåtgärder som en tillsynsmyndighet kan använda. Ilikhei med vad som gäller enligt etl slort antal andra lagar gestillsynsmyndigheten rätt all meddela de förelägganden och förbud som behövs ienskilda fall. Vidare föreskrivs all myndigheten får förena beslul omföreläggande eller förbud med vite. Underiåler någon atl vidta en åtgärd somåligger honom får tillsynsmyndigheten förordna om rättelse på hans bekostnad. I anledning av vad som sålundaföreslås vill lagrådet framhålla all del får anses vara vedertaget och liggerför övrigl i sakens nalur all en myndighel tillämpar föreskrifter av nuförevarande slag så att den aldrig tillgriper mer omfattande tvångsåtgärder änsom behövs i del enskUda fallel. I enlighel härmed torde ingripanden enligtförevarande paragraf i första hand komma alt ske genom förelägganden ochförbud. Ett förordnande om rättelse på den felandes bekostnad torde däremoiaktualiseras först om del finns skäl Prop.1984/85:118 69 allanla att ett föreläggande eller förbud, med eller utan vite, inle skulleållydas eUer au del inte skulle lillräckligl snabbi eller effektivi leda lillåsyftat resultat. Härerinras om att lagrådet vid 14 § ifrågasatt om inle en där intagenundanlagsbestämmelse angående hantering av kemiska produkter i "enskillhushåll" bör flyttas till förevarande paragrafs första stycke och här avse"bostad" eller "bostadsutrymme". Härmå endasl påpekas att lagförslagel, i motsats till gällande lag ochkemikommissionens förslag, inte innehåller någon straffbestämmelse föröverträdelse av det förbud, som innefattas i 13 §. Idenna paragraf erinras endast om atl erforderliga beslämmelser om besvär kommerall meddelas av regeringen. Medavvikelse från vad som annars närmasl undantagslöst gäller i fråga omförfattningar med motsvarande innehåll och omfattning finns således iförevarande lagförslag inte någon direkt föreskrift om besvär. I motiven saknasdärtill uppgifter om hur hithörande frågor avses bli reglerade. Det kanförulsällas alt det här finns ett samband med vad som i remissprolokolletanförs om att slutiig ställning ännu inte har lagils till de organisationsfrågorsom förslaget aktualiserar. Deprincipiella och sakliga skäl som talar för alt erforderliga besvärsbesiämmelserbör ha sin plats i samma författning där de grundläggande bestämmelserna påområdet ges har enligt lagrådels mening en alldeles särskild tyngd när det somi delta fall rör sig om en lag med en tämligen ingående reglering av eltämnesområde som dessutom berör en myckel vid krets av medborgare.Informationsbehovet är här mycket påtagligt. Det bör i sådanl fall vidare varaangeläget atl lagstiftaren bl. a. kan la ställning till i vilka frågor som enfullföljd till förvaltningsdomstol är motiverad. Lagrådetförordar på grund av vad nu anförts alt det i det fortsattalagstiftningsarbetet - mol bakgrund av redan gjorda eller kommande ställningstagandeni organisationsfrågorna - noga prövas om inte förevarande paragraf kankompletteras med vissa direkla beslämmelser om besvärsordningen. 1984/85:118 70 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , ,, , R. Carisson, , , , 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till lag om kemiska produkler.Föredraganden redogör för lagrådets yltrande och anför. Lagrådelhar föreslagil alt 4 § i del remitterade lagförslaget skall utgöra ett nytl andrastycke till 1 §. Lagrådet föreslår vidare en särskild bestämmelse om att enföreskrift enligt del nya andra stycket skall vara påkallad från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt. Lagrådelhar dessutom föreslagit vissa förtydligande ändringar av 1 §. har föreslagil överensstämmer i sak med det remitterade lagförslaget.Enligt min mening innebär emellertid lagrådels förslag värdefullapreciseringar av lagtexten. Jag biträder därför lagrådels förslag. Samtidigtvilljag erinra om atl vad jag har anfört i lagrådsremissen i anslutning tiUremissens 1 och 4 §§ fortfarande äger aktuaUlel. Beträffandeledamolen MueUers yttrande i anslutning till 1 § vill jag tUlägga följande. Användningenav begreppel "ämnen och beredningar" har hitlills inle förorsakatnågra nämnvärda svårigheter i tillämpningen. En bidragande orsak är säkert atlbegreppel är väl inarbetat, framför alll hos de tillverkare och importörer somi första hand berörs av den föreslagna lagens krav. I likhet med lagrådelsmajoritet anser jag all inga belänkligheter behöver 'Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde den 17Januari 1985. 1984/85:118 71 hysasmot alt begreppen ämnen och beredningar (kemiska produkter) kommer lillanvändning också i den nya lagen. De ändringar i laglexlensom följer av all 4 § i det remillerade förslagel ulgår föranleder också enviss omnumrering av paragraferna jämfört med lagrådsremissen. I det följandeanges inom parenies lagrådsremissens avvikande paragrafnummer. Lagrådethar föreslagit att lagtexten förtydligas med avseende på syftet med deföreslagna bestämmelserna. För min del vill jag särskilt framhålla attlivsmedelstillsatser, såsom lagrådet funnit, är av särskilt intresse i fråga omförhållandet mellan den nya lagen och livsmedelslagen. Vad lagrådel härvidföreslagit innebär elt förtydligande även vid en jämförelse med motsvarandebestämmelse i LHMV. Jag instämmer även iövrigl i vad lagrådel har anfört och biträder lagrådels förslag till lagtext. 1984/85:149 hardock föreslagits atl lagen (1961:381) om tillverkning av och handel medfodermedel m. m. fr. o. m. den Ijanuari 1986 skall ersättas av en ny lag omfoder. Hänvisningen i första slycket bör därför avse den nya lagen. 5 §(6 §) Lagrådetförordar att bestämmelsen i andra meningen av försia stycket i det remitteradeförslagel utgår. Innebörden i denna beslämmelse är alt regeln omförsiktighetsmått blir direkt lillämplig på varor som innehåller eller harbehandlats med en kemisk produkt utan atl någon särskild föreskrifl behövermeddelas om detla. Enligt min mening finns del beiräffande åtskilliga varor ettbehov av en sådan beslämmelse. Den lagstiftning som lagrådel har hänvisat tilltorde knappast fylla delta behov. Lagrådet har dock funnit att bestämmelsensåsom den har utformats i lagrådsremissen får ett alltför vidsträcktlillämpningsområde. Denna invändning kan inle lämnas utan avseende. Dessutomfinns möjlighet all med stöd av den av lagrådel föreslagna 1 § andra stycketmeddela de föreskrifter som behövs om försiktighetsmått m. m. beiräffande varorsom är farliga därför alt de innehåller eUer har behandlats med en kemiskprodukl. Jag kan därför tillstyrka den ändring i lagtexten som lagrådelförordar. 6 §(7 §) Iförsta stycket föreskrivs som en komplettering av den allmänna bestämmelsen omförsiktighetsmått i 5 § en särskild utredningsskyldighet för den som tillverkareller importerar en kemisk produkt. Som lagrådel har funnil lorde sådanautredningar knappast någonsin kunna anses tillfredsställande med mindre deockså har utförts i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Lagrådethar dock avslyrkt den utvidgning av per- Prop.1984/85:118 72 sonkrelsensom föreslås i andra slyckel i del remillerade lagförslagel. Lagrådel anser alldet finns skäl alt ifrågasälla om en sådan reglering verkligen behövs vid sidanom föreskriften i första stycket om skyldighel för tillverkarna ochimportörerna atl låla utföra tillfredsställande utredning. Del ankommersjälvfallel på kemikaliemyndigheten all följa den toxikologiskakonsultverksamhetens utveckling. Särskilda bestämmelser om konsultverksamhetenlorde dock f.n. kunna undvaras. Jag biträder därför lagrådets förslag.Samtidigt villjag undersiryka vad som framgår av lagrådels yllrande, nämligenall den tillverkare eller importör som ger etl uiredningsuppdrag ål någon annaninle i och med detla kan friskriva sig från del ansvar som följer avförevarande paragraf. 8§ (9 §) Jaginstämmer i vad lagrådel har anfört och biträder lagrådels ändringsförslag. 9§(10§) Paragrafenbehandlar uppgiftsskyldighelen till kemikaliemyndighet för den som yrkesmässigthanterar eller importerar en kemisk produkt. Enligt lagrådet motsvaras punkt 1i paragrafen nära av 8 § LHMV. För min del vill jag här anmärka attuppgiftsskyldighelen enligt förevarande paragraf lill skillnad mol 8 § LHMVinte är begränsad lill nödvändiga uppgifter utan avser alla slags uppgifter somkan behövas för att bedöma en produkts hälso- eller miljörisker. Bestämmelseni 8 § LHMV omfaltar även andra varor än kemiska produkter. Med stöd av den avlagrådet föreslagna 1 § andra stycket kan uppgiftsskyldigheten ulvidgas tillall avse även varor som innehåller eUer har behandlats med en kemisk produkt. Lagrådetavslyrker förslagel i punkt 2 om skyldighet all rapportera nya rön. Lagrådelhar därvid funnil all denna rapporteringsskyldighet i alll väsentligt omfattasav paragrafens punkl 1 och i förekommande fall av 11 § om tillståndstvång.Vidare har lagrådet pekal på vissa lUlämpningssvårig-heler som kan antas varaförbundna med punkl 2. Som lagrådet anfört bör skyldighelen atl rapportera röni erforderlig mån kunna föreskrivas med stöd av punkt 1, varför den särskildapunkten 2 kan avvaras. Jag biträder därför lagrådels ändringsförslag. Jagföreslår en ny 10 § om förhandsanmälan. Beträffande moliveringen hänvisar jagtill vad jag anför under 11 §. kan en förhandsgranskning som sträcker sig så långt all den omfattaralla nya kemiska ämnen inle rimligen beslutas med slöd av Prop.1984/85:118 73 bemyndigandeti förevarande paragraf generelll syslem av det slag som har skisserats iremissprolokollet lorde enligt lagrådel helt strida mot de principer som lagenannars bygger på. Lagrådet lorde härvid syfla på lagens principiellauppläggning att ansvarei enligt lagen för atl förebygga en skada av en kemiskprodukl åvilar den enskilde, t. ex. en tillverkare eller importör, och intetillsynsmyndigheterna. Lagrådets uttalande lorde också inrymma den ståndpunktenatl del skuUe bryla mol lagens systematik alt kräva en förhandsanmälan som ellgenerelll villkor för all marknadsföra en produkl. Förmin del vill jag först påpeka alt lagrådet, liksom majoriteten avremissinslanserna, inle avvisat tanken på en förhandsgranskning över huvudtagel. Vad lagrådels kriiik avser är i stället den lagtekniska utformningen avsystemet. Enligt min mening talar starka skäl för atl tUlmötesgå lagrådelssynpunkter. synes kunna ske genom en bestämmelse om förhandsanmälanomedelbart före 11 §, enligt vUken kravel på förhandsanmälan inlesammankopplas med etl villkor för all få hantera eller importera en kemiskprodukt. Av skäl som jag har redovisat under avsnitt 2.7 i lagrådsremissen börbestämmelsen om förhandsanmälan avse såväl ämnen som beredningar. 14 och 17 §§ Jaginstämmer i vad lagrådet har anfört och förordar alt undanlagsbestämmelsen ilagrådsremissens 14 § andra meningen angående hantering av kemiska produkter i"enskUl hushåll" flyttas till 17§ försia stycket och där anges avse"boslad". 16§ Vad lagrådel anför föranleder ingen kommenlar från min sida. Medanledning av vad lagrådel påpekar bör av lagtexten framgå att överträdelse avdel förbud som innefattas i 13 § slraffsanktioneras med slöd av förevarandeparagraf. Lagrådethävdar all förfatiningar med motsvarande innehåll och omfallning närmaslundantagslöst innehåller direkla föreskrifter om besvär. Jag vill till dettapåpeka all såväl LHMV som, när del gäller nyare lagsliflning, t. ex. lagen(1982:291) om transport av fariigt gods saknar sådana föreskrifter. Enligt minmening är del både förenligt med gmndlagens krav och praktiskt lämpligl alläven de besvärsbestämmelser som har anknytning lill den nya lagen meddelas avregeringen. Eflersom lagen har ramlagskarak-tär kommer många beslul att stödjasig på regeringsföreskrifler. Av den anledningen lillgodoses detinformationsbehov som lagrådet påtalar om 1984/85:118 74 ocksåbesvärsbeslämmelserna finns i föreskrifter som meddelas av regeringen. Medanledning av vad lagrådet har anfört villjag dock tUlägga all beslul i sådanatiUsynsfrågor som regleras i 14-17§§ bör kunna komma under domstolsprövning. Utövervad som har anmärkts i anslutning lill olika paragrafer har någraredaktionella jämkningar gjorts i lagförslaget. Ilagrådsremissen har föreslagits atl den nya lagen skall träda i krafl den Ijuli1985. Somjag kommer alt redovisa i avsnitt 3 är den Ijanuari 1986 den tidigastmöjliga tidpunkten för all den nya kemikaliemyndighelen skaU börja verka, Lagenbör därför träda i krafl den Ijanuari 1986. 2 Följdändringari annan lagstiftning Jaghar i avsnitt 2.13 i lagrådsremissen anmäll att den nya lagen föranlederföljdändringar av redaklionell art i viss annan lagstiftning. Åndringar avsådan art föranleds också av den organisationsändring somjag kommer att föreslåi avsnitt 3. Ifråga om dessa följdändringar kan jag i övrigl hänvisa lill vad jag har anförti nyssnämnda avsnitt i lagrådsremissen. 3 Myndighetsorganisationför kemikaliekontrollen 3.1 Inledning Ilagrådsremissen harjag framhållil alt det övergripande målet för kemikaliekontrollenmåste vara atl förhindra skada på människor och miljö. Ansvaretför atl kemikaliekontrollens mål uppnås måste i första hand ligga hos deförelag som lillverkar, importerar, överlåter och hanterar kemiska ämnen ochprodukter. Myndighelemas huvuduppgifter inom kemikaliekontrollen är altsäkerslälla en överblick över kemikalieanvändningen och dess hälso- ochmiljörisker saml att se till alt företagen gör vad som behövs för att förebyggadessa risker. För att fullfölja dessa uppgifter behöver myndigheiema genombl.a. utrednings- och sammanslällningsar-bete skaffa sig kunskaper om dekemiska riskerna saml ulforma föreskrifter av olika slag och utöva lillsyn ochkontroll av att gäUande regler efterlevs. MyndigheternasliUsyn av all förelagen efterlever gällande bestämmelser måste vara effekliv.Därigenom uppnås inte bara en bälire kemikaliekontroll utan ocksåförutsättningar för en konkurtens på lika villkor mellan Prop.1984/85:118 75 förelagen.Del är således elt slarki samhällsintresse all en myndighetsorganisalionskapas som är väl anpassad för alt medverka till att de uppställda målen förkemikaliekontrollen kan uppnås. Samhälletskemikaliekontroll är f n. fördelad mellan ett antal myndigheter. harelt centralt myndighetsansvar enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor förhälso- och miljörisker som kan förorsakas av ämnen och beredningar, oavsetthanleringsled. har till uppgift atl utfärdaföreskrifter och alt fatta beslul i tillståndsfrågor. är chefen för , som är ordförande inämnden, cheferna för arbetarskyddsstyrelsen, ,, Uvsmedelsverkel och lantbmksstyrelsen samt en representantför näringslivet, tre representanter för de fackliga organisalionema och ensärskUt förordnad vice ordförande. produktkontrollbyråfungerar som kansli åt produklkonlrollnämnden. Naturvårdsverketsarbete med de kemiska riskerna regleras främst av miljöskyddslagen och lagen omhälso- och miljöfarliga varor. Verket är cenlral tillsynsmyndighet enligtmiljöskyddslagen och ger allmänna råd för dess tiUämpning. ärockså central liUsynsmyndighei enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varorpå alla områden som inle faller under arbetarskyddssiyrelsens ansvarsområde.Länsstyrelsema och miljö-och hälsoskyddsnämnderna har på motsvarande sättregionalt resp. lokall tillsynsansvar enligt bl. a. miljöskyddslagen och lagenom hälso- och miljöfarliga varor. Arbelarskyddsstyrelsen ärcentral förvallnings- och tillsynsmyndighet enligt arbelsmiljölagen ochmeddelar föreskrifter och allmänna råd för dess tillämpning.Arbetarskyddsstyrelsen har inom arbelsmiljöområdel även hand om den centralatillsynen enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor av yrkesmässighantering av hälsofarliga varor. Yrkesinspekiionen svarar för den närmareliUsynen över efterlevnaden av arbetsmiljölagen och inom arbetsmiljöområdet avlagen om hälso- och miljöfarliga varor. Åven vissa andramyndigheter har inom sina ansvarsområden lillsynsuppgifter när det gällerkemiska hälso- och miljörisker, bl. a. ,, sprängämnesinspektionen, sjöfartsverkei, slalenssträlskyddsinstitut, statens planverk, tuUverkel, ,lantbmksstyrelsen och statens brandnämnd. Somjaganförde i lagrådsremissen avsåg jag atl åierkomma lill organisa-tionsfrågoma idetta sammanhang. I del följande redovisas mina förslag beträffande nymyndighetsorganisation för kemikaliekontrollen. Jag har i dessa frågor samråttmed de statsråd som ansvarar för olika myndigheler på kemikaliekontrollensområde. 1984/85:118 76 Mittförslag: En ny fristående myndighel, kemikalieinspektionen, inrättas.Kemikalieinspektionen ersäller produktkontrollnämnden, men får också andrauppgifler. upphör i och med atl kemikalieinspektionenbUdas. Kemikalieinspektionen skall bl.a. svara för: tillsynenligt lagen om kemiska produkler av tillverkare, importörer och andraleverantörer av kemiska produkler, ularbelandeav föreskrifter och allmänna råd om t. ex. produktundersökningar ochproduktinformation, regisireringav bekämpningsmedel saml annan förhandsgranskning, utredningsverksamhetavseende kemiska produkters hälso- och miljörisker, sammanslällningar ochdokumeniation avseende användningen av kemiska produkter saml framtagande avunderiag i övrigl för planering och priorilering av olika myndighelers arbele, drifloch utveckling av produktregislret, informalionsserviceliU övriga myndigheler på kemikalieområdet, stödlill regionala och lokala lillsynsorgan, a. företag och allmänhet, internationelltsamarbele på kemikaliekontrollens område. Kemikommissionensförslag: Överensslämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Remissinslanserna har i aUmänhet inte hafl något alt erinra mot kommissionensförslag all en ny myndighel benämnd kemika-Ueinspeklionen inrättas. Flertalelav de remissinstanser som berört frågan om en ny kemikaliemyndighel hartillstyrkt förslaget. Statskontoret, statens slrålskyddsinstilul,riksrevisionsverkei och har förordat all uppgiftemaulförs av existerande myndigheler. Statskontoret anser all arbetsuppgiflema,med undanlag för de nya arbetsuppgifterna förhandsgranskning av nya ämnen samtpriorilering av undersökningar av befintiiga ämnen, naturligen faller inomexisterande myndigheters ansvarsområden. Skälenför mitt förslag: Det är viktigt atl myndighetsorganisationen så långt sommöjligt är uppbyggd så att samhället får en samlad överblick över skaderisker isamband med kemikaliehanteringen och så att en samordnad kontroU avkemikaUeanvändningen uppnås. har vid sin översyn funnil vissabrister i den nuvarande myndighelsorganisationen. Ansvarsfördelningen mellanmyndigheterna har i en del avseenden varit oklar och samordningen har inlealltid varit tillräcklig. organisalion har inle hellervisat sig helt ändamålsenlig. Prop.1984/85:118 77 Ansvarsfördelningenmellan myndigheter när del gäller frågor om kemiskt betingade risker kan skeenligt olika principer. Enligt kemikommissionen kan fördelning ske bl. a.efter miljösektor, dvs. efter var i miljön en viss risk förekommer.Arbelarskyddsstyrelsen har t. ex. ansvar för arbelsmiljön, oavsell riskensnalur. På molsvarande säll har ansvar för den yttre miljön. Enannan princip kan enligt kommissionen vara fördelning efler lyp av risk,oavsett var i miljön risken uppträder. Så t. ex. har strålskyddsinsiitulel etlgenerellt ansvar för frågor om joniserande sirålning från kemiska ämnen ochberedningar. Sprängämnesinspeklionen har etl motsvarande ansvar i fråga ombrand- och explosionsrisker. En uppdelning avmyndighetsansvaret helt efter risktyp skuUe försvåra en samordning avkemikaliekontrollen inom olika seklorer med andra miljö- och säkerhetsfrågorinom respektive seklor. En indelning enbart efler miljösektor skulle å andrasidan medföra en ökad risk för dubbelarbete i frågor som berör fleramiljöseklorer. En sådan indelning skulle också göra del svårare atl få lillslånd övergripande lösningar i frågor som är gemensamma för flera seklorer. Delär därför rimligt alt söka en kombination mellan olika indelningsgmnder. Så ärockså den nuvarande organisationen av kemikaliekontrollen i stort ordnad. Delfinns ingen anledning atl frångå denna ordning. Delta hindrar dock inte all deolika myndighelernas ansvarsområden i vissa avseenden klargörs och justeras. En på olika myndigheteruppdelad kemikaliekontroll är således i flera avseenden ofrånkomlig ochnödvändig. Den är samlidigt också förenad med nackdelar. Överföringen averfarenheter från ett område till ell annal fungerar inte alltidtillfredsställande. En enhetlig riskvärdering försvåras. Svårigheter kan ocksåföreligga atl finna lämpliga former för arbetsfördelning och samordning.Dubbelarbete på vissa områden och luckor i insatserna på andra områden kan bliföljden. En uppdelad kontroll medför också risker för atl vissa mer långsikligaoch svåridentifierbara hälso- och miljöproblem inle uppmärksammas lillräckligt.Detla gäller särskih problem som berör flera myndighelers ansvarsområden meninle klart kan hänföras till någol av dem. Del är nödvändigl alt nu angivnaproblem uppmärksammas vid överväganden om lämplig myndighetsorganisalion på såsäll att möjligheter skapas för en samlad behandling av vissa grundläggandefrågor som rör kemikaliekontrollen. Detfinns ell belydande anlal gmndläggande frågor om kemiska hälso-och miljöriskersom berör flera olika miljösektorer. Del gäller särskilt för den ämnes- ochproduktinriktade kemikaliekontrollen. Myndighetsuppgifter som rör fleramiljöseklorer är l.ex. rådgivning och lillsyn när det gäller sådanaprodukiuiredningar och produktbedömningar saml sådan produktinformation frånbåde hälso- och miljöskyddssynpunkt som tillverkare och importörer skall svaraför och som syftar lill aU klariägga och informera om ämnens och produktersinneboende egenskaper.