prop · G80349 · 1984-12-31 00:00:00 — 2.3.4 Ledningen på central och regional nivå Kommittén har tagit upp och redovisatledningsförhållandena på cenlral och regional nivå. Kommittén framhåller därvidatt uppgifter och befogenheter i fråga om ledningen avcivilförsvarsverksamhelen under beredskap och i krig inte finns reglerade i nugällande instmklion för styrelsen. Regeringen har i stället i sina anvisningarför den operativa krigsplanläggningen inom totalförsvarets civila delarföreskrivil att under civilförsvarsberedskap skall utövaden operativa ledningen av civilförsvarsverksamheten. Kommittén pekaremellertid på alt utredningen för samordning av den cenlrala ledningen för Prop.1984/85:49 43 räddningstjänsten i fred och civilförsvarsverksamhetenkommer att överväga och lämna förslag om uppgifter och befogenheter såvålunder normal fredstid som under beredskap och i krig för den cenlralaförvaltningsmyndigheten för civilförsvaret. Kommittén finner därför ingenanledning alt närmare behandla civilförsvarsslyrelsens framlida uppgifter inomtotalförsvaret. Jag har inte något att erinra mot vad kommittén har anförtom den centrala ledningen. Det finns således inte anledning att föreslå någonförändring innan ställning har lagits lill de förslag som den nyssnämndautredningen numera lagt fram. Kommittén anser vidare all civilbefälhavarnas uppgifteroch befogenheter i fräga om ledningen av civilförsvarsverksamheten underberedskap och i krig inte behöver ändras. Kommittén pekar emellertid på altcivilbefälhavaren enligl regeringens anvisningar för den operativakrigsplanläggningen inom totalförsvaret skall leda alarmeringsverksamheten.Därför anser kommittén att bestämmelser om delta bör las in i instruktionen(1970: 363) för civilbefälhavare. Flera civilbefälhavare anser att civilbefälhavarnasuppgifter bör läggas fast i civilförsvarslagstiftningen. I och för sig kan jagansluta mig till den uppfattningen men jag anser alt denna fråga får behandlasvid den kommande översynen av civilförsvarslagen. T.v. får det därför ankommapå regeringen all i instruktionen för civilbefälhavare närmare precisera deytterligare uppgifter som bör läggas på dem. 1 fråga om ledningsansvar finner kommitténinle anledning alt föreslå någon principiell ändring i nuvarande ordning.Kommittén anser dock att en närmare precisering av uppgifter ochbefogenheter i förhållande lill kommunerna är önskvärd. På lägre regional nivå handhas civilförsvarsuppgifierna avlänstyrelserna. Enligt civilförsvarslagen svarar för ledningenav civilförsvaret inom länet. Vad delta innebär är närmare angivet icivilförsvarskungörelsen. I denna föreskrivs att del bl.a. åliggerlänsstyrelsen att leda planläggningen av civilförsvarsverksamheten inom länetsamt se till all statliga myndigheter, kommuner och enskilda fullgör sinaskyldigheler belräffande civilförsvaret. Vid fullgörandet av sinacivilförsvarsuppgifter har att rätta sig efter de föreskriflersom civilförsvarsslyrelsen meddelar. Vidare åligger del all icivilförsvarsfrågor fortlöpande samarbeta med andra myndigheter inom länet samlmed enskilda organisationer i den mån samverkan med dessa organisalioner bedömsvara ändamålsenlig. Enligt länsstyrdseinstruktionen (1971:460) åligger del ifred lånsstyrelsen särskilt all la befattning med bl.a. den civila beredskapen.1 samband därmed ankommer det på all inom sill verksamhelsområdeövervaka att vad som enligl lag eller annan författning åligger statligmyndighet, kommun, landstingskommun eller enskild blir behörigen fullgjort. Enligl förordningen (1975: 1004) med krigsinstmklion förlänsstyrelserna Prop.1984/85:49 44 skall som högsla civilalotalförsvarsmyndighel inom länet verka för all största möjliga försvarseffektuppnås. - verka för allsådan verksamhei hos civila myndigheter och andra civila organ som harbetydelse för försvarsansträngningarna bedrivs med en enhetlig inriktning, - samordna decivila försvarsåtgärderna, - i samråd medförsvarsområdesbefälhavaren verka för att det civila och del militära försvaretsamordnas samt - verka för alllänets tillgångar fördelas och utnyttjas så all försvarsansträngningarnafrämjas. skall i försvarsfrågor iaktta föreskriftersom har meddelats av centrala myndigheter och civilbefälhavaren. Vidareåligger det särskilt bl.a. att - ledacivilförsvaret inom länet, - övervaka attden socialvårdande verksamheten upprätthålls och bedrivs på etl sätt som ärlämpligt med hänsyn lill befolkningsförflyttningar och övriga förhållanden saml - i övrigi vidtaåtgärder för den slalliga och kommunala förvaltningens anpassning efter rådandeförhållanden. Enligt lagen (1964:63) om beredskap skalllänsstyrelsen inom länet följa lagens tillämpning. skall därvidse till att såväl förberedelsearbetet som själva verksamheten bedrivs på etländamålsenligt sätt och samordnas med annan beredskapsplanläggning ochförsvarsverksamhet. Under beredskapstillstånd får , om det ansesoundgängligt för samordning av försvarsansträngningarna, meddela kommuner ochlandstingskommuner föreskrifler för verksamhetens bedrivande och inriktning. 1 likhel med kommittén anser jag alt ansvarför ledningen av civilförsvarsverksamheten bör behållas. Som jag har angett idet föregående avsnittet bör ansvaret utvidgas. Som kommittén har framhållit bör uppgifteroch befogenheter i förhållande till kommunerna preciseras i civilförsvarslageni enlighet med vad jag har anfört tidigare. Prop.1984/85:49 45 2.4.1 Ansvarsfördelningen mellan ochkommunerna Mitt förslag: Kommunen skall ansvara för följandefredslida civilförsvarsplanläggning: - Plan förkommunens övergripande ledning av verksamheten under beredskap och i krig - Plan förkommunal information - Plan förpersonal- och underhållsljänst för civilförsvarsorganisalionen - Skyddsplan,inkl. - Räddningsplanför kommunen. Övrig erforderlig civilförsvarsplanläggning för kommun-och länsnivån föreslås åvila . Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag utom i vad avser mobiUseringsplanläggningen. börkommunerna ansvara för mobiliseringsplanläggningen (se betänkandet s.129-130). Remissinstanserna: Flertalet godtar kommitténs förslag.Flera motsätter sig dock lösningen av frågan om mobiiiseringsplanläggningen ochanser alt denna planläggning bör göras av (se bil. Skäl för mitt förslag: Ansvaret förcivilförsvarsplanläggningen regleras i civilförsvarslagen,civilförsvarskungörelsen och skyddsrumsförordningen.Civilförsvarsplanlåggningen i fred för lokal nivå utförs f.n. till den hellövervägande delen av länsstyrelserna. Skyddsrumsplanerna utarbetas dock sedanår 1979 av kommunerna, vilka tidigare inle hade någol ansvar förcivilförsvarsplanläggningen. Verkskyddsplaner utarbetas av de verk-skyddspliktigaförelagen. Både skyddsrumsplaner och verkskyddsplaner underställs länsstyrelsenför fastställelse, skyddsrumsplanerna dock endasl i vissa avseenden. Omfattningen och innehållet i stort av länsstyrelsensnuvarande planläggning för civilförsvarsverksamheten framgår av ensammanställning i betänkandets. Av dessa planer kan särskilt nämnas organisationsplanenoch mobiliseringsplanen. Organisationsplanen innehåller uppgifter omcivilförsvarets organisation, gruppering, tertiloriella indelning m.m.,kommunens åligganden enligt civilförsvarslagen samt enskildas och förelagsskyldigheler belräffande skyddsrum resp. verkskydd. Mobiliseringsplanen skallinnehålla uppgifter om de åtgärder som skall vidtas vid mobilisering avcivilförsvarsorganisalionen. Den kommunala beredskapsplanläggningen regleras i lagen omkommu- Prop.1984/85:49 46 nal beredskap och redovisas i en beredskapsplan.Den utarbetas av kommunen och innehåller i regel flera delplaner. Exempel pådelplaner har redovisats i betänkandet s. 119-120. Som tidigare nämnts har en provplanlåggning genomförts.Kommittén har utvärderat provplanläggningen och kommil med förslag lillansvarsfördelning. Inledningsvis framhåller kommittén all planläggningen ärendasl en del av del syslem som krävs för alt kommunen skall kunna utöva denledning av civilförsvarsverksamhelen och övrig civil loialförsvarsverksamhetsom ankommer pä kommunen i krig. Del är angeläget att planläggningen ulgör enavvägd del av den beredskap som statsmakterna kräver. Enligt kommittén bör syftet medcivilförsvarsplanläggningen i fred vara all dels skapa ell beslutsunderlag förledningen av civilförsvarsverksamheten i krig, dels ange de åtgärder som börvidtas när försvarsberedskapen behöver förslärkas, dels utgöra grund förförberedelser i fredstid, exempelvis att bygga skyddsrum och bedrivaövningsverksamhet. Enligt kommittén bör planläggningen utformas sä att allatre syftena nås. Kommittén framhåller dock att beredskapen mol överraskandeangrepp kräver att planläggningen för att snabbt kunna höja beredskapen ochkrigsorganisera civilförsvarsorganisalionen måste ha företräde framför denövriga civilförsvarsplanläggningen. Kommittén lar också upp vissa principer för regleringen avplanläggningen. Enligt kommittén måste förberedelser i form av fredstidaplanläggning för totalförsvaret ulgå från de föreskrifler som riksdag ochregering beslutat. Regeringen meddelar också särskilda anvisningar för denoperativa planläggningen inom totalförsvarets civila delar. Anvisningarnaligger till grund för de cenlrala lolalförsvarsmyndigheternas planläggning ochulgör dessutom utgångspunkt för de föreskrifler som dessa myndigheter har attmeddela för krigsplanläggningen på regional och lokal nivå. Enligt kommitténsmening är del i della sammanhang vikligt all stryka under alt förberedelsernasker för krigstida förhållanden. Dessa skiljer sig avsevärt från den fredstidamiljön. I krigsplanläggningen måsle kraven från bedömda krigslida förhållandenvara styrande. Regeringens anvisningar för den operativakrigsplanläggningen anger att krigsplanläggningen på alla nivåer skall vara säsamordnad aU försvaret kan föras med en enhetlig inriktning och de olikaförsvarsfunktionerna kan stödja varandra. En väsentlig erfarenhel från provplanläggningenär enligl kommittén just behovet av en samordnad planläggning på olika nivåer.Som exempel nämns nödvändigheten av alt civilområdes- och länsplaner förutrymning och inkvartering utarbetas som grund för den kommunala planläggningenoch all dessa planer pä både lokal och regional nivå är väl samordnade medtotalförsvarets planläggning i övrigi. För att uppfylla angivna speciella förutsättningarför krigsplanläggningen och för att specificera kraven på kommunernasplanläggning anser kommittén det vara erforderligt med bindande slatliga reglerför denna. Prop.1984/85:49 47 De av riksdag och regering fastställda gmnderna förplanläggningen samt de centrala myndigheternas föreskrifter utgör emellertid ide flesta fall inte tillräckligt underiag för kommunernas planläggning.Kommittén vill därför kraftigt framhålla nödvändigheten av del kompletterandeplaneringsunderlag som i samarbete med bl.a.försvarsområdesbefälhavaren och sjukvårdshuvudmannen måsle utarbeta och delgekommunen. Förutom en organisationsplan för varje kommun - vilken bl.a.reglerar tilldelningen av civilförsvarsenheler - nämns del underiag somerfordras för kommunens arbete med övriga planer. För skyddsplaneringen måsleenligl kommittén även bearbeta underlag från civilbefälhavarenoch vidarebefordra detta underlag till kommunerna. Den samverkan mellanlänsstyrelsen och kommunen som bör fortgå kontinuerligt under planläggningensgång är av utomordentlig betydelse för etl gott resultat av planläggningen ochför ömsesidigt förtroende i verkställighelsskedet. Enligl kommitténs mening bör följande principer läggaslill gmnd för bedömning av frågan om fördelning av ansvaret mellan kommunen ochlänsstyrelsen för planläggning av civilförsvarsverksamheten. Myndighel som ifred ansvarar för en verksamhei som kommer att pågå även i krig -om än iväsentligt annorlunda omfallning bör ha ansvaret för planläggning och andraberedskapsförberedelser i fred. Motivet härför är bl.a. alt planläggningenhärigenom kommer att handhas av den personal som är bäst förtrogen medförutsättningarna för verksamheten. Genom tillämpning av denna princip nåsenligl kommittén effektivitet och förankring av totalförsvarsverksamheten imyndigheten. Myndigheter som skall lösa sina uppgifter under beredskap och ikrig med ledning av en plan bör själva upprätta planen eller ges lillfälle altmedverka i planläggningen, om denna ombesörjs av en annan myndighel. Dettaförhållande bör bidra till att göra den som skall genomföra den planlagdaverksamhelen mer motiverad för sina krigsuppgifier och åven förbättra effektenav utbildning och övning härför. Även planläggning för sådan verksamhei underberedskap och i krig som inle har sin motsvarighet i fred bör enligt kommitténdärför så långt som möjligt utföras av den som skall genomföra verksamheten ikrig. anfört om vissa allmänna principer förcivilförsvarsplanlåggningen har lämnats ulan erinran av remissinslanserna.Även jag anser all nämnda principer bör läggas lill grund för planläggningen. Mot bakgmnd av erfarenheterna från provplanläggningenföreslår kommittén att kommunen bör upprätta sex olika planer, nämligen enlednings-plan, en informationsplan, en mohiliseringsplan, en skyddsplan, enund-sältningsplan samt en personal-och underhållstjänslplan. De flesta remissinstansernagodtar kommitléns förslag utom i vad avser ansvaret för mobiliseringsplanen.Flera remissinstanser anser att bör ha detla ansvar. Underiaget för slora delar av mobiliseringsplanen utgörsav centralt datorproducerat material som ofta måsle förnyas. 1984/85:49 48 planlagdamobiliseringen åvilar civilförsvarsbefäl vilka, som tillägg till sina ordinarieuppgifter, ulsetls lill mobiliseringschefer medan länsstyrelserna har ansvaretför all genomföra mobiliseringsövningar. Revidering av mobiliseringsplanenföre en sådan övning och uppföljning av del som kan komma fram under övningenbör lämpligen ocksä göras av lånssiyrelsen. bör därför åtminstonet.v. vara den myndighel som upprättar och ansvarar för mohiliseringsplanen.Kommunerna bör dock medverka i mobiliseringsplanläggningen så lill vida att demed underlag som lämnar bör vara skyldiga alt upprätta enöversikt över civilförsvarsorganisalionens mobilisering inom kommunen. Dennamobilise-ringsöversikl kan bilda underlag för samordning med kommunens egenkrigsorganisering och övrig loialförsvarsverksamhet inom kommunen. Översiktenbör tas in i ledningsplanen. När ylleriigare erfarenheter vunnits kankommunernas ansvar för mobiliseringsplanläggningen ändras till en omfallningsom då kan befinnas vara önskvärd och ändamålsenlig. 1övrigt anser jag all kommunen bör upprätta de planer som har föreslagils. Jagförordar dock all undsättningsplanen benämns räddningsplan. Jag kommer senare imin framställning all ange vad planerna bör innehålla. Kommitténbehandlar i delta sammanhang även planläggningsansvar.Remissinslanserna har inle haft något att erinra mol kommitténs förslag i dennadel. Även jag godtar vad kommittén har anfört i fråga om länsstyrelsensplanläggningsansvar. 1 civilförsvarslagen behöver enligl min mening endastanges i slora drag att upprättar vissa planer. Del får ankomma påregeringen eller myndighet som regeringen utser all närmare preciserainnehållel i dessa planer. Jag vill dock här nämna någol om denna planläggning. Förvarje kommun bör upprätta en organisationsplan. Denna plan är avgrundläggande betydelse. Syflel med organisationsplanen år att redovisaförutsättningarna för kommunernas civilförsvarsplanläggning och de åliggandenbelräffande civilförsvarsverksamheten som åvilar kommunen m.fl. enliglcivilförsvarsförfallningarna. Föruiom uppgifter om en preciseradcivilförsvarsorganisalion, bl.a. innefattande hemskyddsorganisationen, skalldenna plan också innehålla uppgifter om utgångsgruppering förcivilförsvarsorganisalionen, anläggningar för civilförsvarsorganisalionen -t.ex. ledningscentral och fasta observationsplatser - samt materiel och annanegendom som enligt civilförsvarsförfattningarna skall tillhandahållas avkommunen. Vidarebör upprätta dels särskilda planer för civilförsvarsverksamhelsom behöver samordnas mellan flera kommuner, dels länsplaner främsl förområdena utrymning och inkvartering, flykiingmoltagning, byggnadsljänsl,fördelning av skyddsmasker och räddning. bör ocksä upprättavissa andra, mera speciella länsplaner såsom sambandsplan, signalskyddsplan,alarmeringsplan, beredskapslarmplan och skyddsplan ABC samt planer försnabbulrymning. Prop.1984/85:49 49 vidare behålla ansvaret för att godkänna och kontrolleraverkskyddspla-nerna. Genom att ålägga kommunerna ett planläggningsansvar skapasfömtsättningar för att pä sikt åsladkomma en någol mer resurssnål organisationpå länsnivån. 2.4.2 Det huvudsakUga innehållel i kommunernascivilförsvarsplaner Kommittén har mot bakgrund av erfarenheterna frånprovplanläggningen redovisat och i detalj föreslagil vad kommunernascivilförsvarsplaner bör innehålla. Remissinslanserna har i stort sell inle haftnågot att invända mol vad kommittén har anfört. Även jag släller mig i huvudsakbakom kommitténs förslag i denna del. Jag vill dock peka på följande. Enligt lolalförsvarsbeslut skall en hög beredskapmol överraskande angrepp säkerställas. Det primåra syftet medcivilförsvarsplanläggningen i fred är alt skapa ell grundläggandebeslutsunderlag för ledningen av civilförsvarsverksamheten i krig. För attåstadkomma detta måsle de fredstida förberedelserna bl.a. omfalla enorganisations- och resursplanläggning. Därutöver måste nödvändiga basfakta,främst beträffande befolkningsläge och skyddsmöjligheter, dokumenteras. På såvis anger de olika planerna ramar och villkor för all beslul skall kunna fattasoch genomföras under beredskap och i krig. Ett lillfredställande beslutsunderlagför starten av verksamheten är dock det primära. Eftersom möjlighelerna altförutse ulvecklingen av tänkbara lägen är myckel begränsade bör planläggningeninle drivas så långt att den låser verksamhelen till olika beredskaps- ochkrigssituationer i detaljer och fasta mönster. I ett verkstäl-lighetsskedemåsle del rådande läget och de lokala förhållandena styra beslutsfattaren. Kommunernas civilförsvarsplanläggning måste ocksä somtidigare nämnts ulgå från den cenlrala och regionala inriktningen avcivilförsvarsplanläggningen. Härvid har en vikiig roll när delgäller att förse kommunerna med erforderligt underlag. Det är också angelägetatt bislår kommunerna. De planläggningsregler och den modell medelt av länsstyrelserna utarbetat regionalt planläggningsunderlag som legal lillgrund för provplanläggningen bör i alll väsentligt kunna användas vid kommandecivilförsvarsplanläggning i kommunerna. I civilförsvarslagen bör därför mot bakgrund av vad jag nuhar anfört las in bestämmelser som endast i stort anger vad planerna börinnehålla. Statsmakternas beslut bl.a. i form av organisationsplan förkommunerna som upprättas av länsstyrelserna utgör därvid också ett styrmedelför planläggningen. Även vissa verkställighelsregler som meddelas av regeringenoch myndigheter som regeringen ulser kan behöva komplettera lagföreskrifierna.I del följande skall jag endasl dra upp några riktlinjer för planernasinnehåll. Ledningsplanen bör innehålla en förteckning över kommunensuppgifter i stort i krig och beredskapsuppgifternas fördelning inom denkommunala 4 1984185. 1984/85:49 50 Vidare bör redovisas kommunenskrigsorganisation och hur övergången till krigsorganisation skall ske. I övrigtbör planen innehålla de ändringar i arbetsordningen som de krigstidaförhållandena bedöms medföra inom kommunen saml besluts- ochdelegationsregler. Lokalbehov, lo-kalförddning för kommunens krigsorganisationoch en redovisning av sambandsmöjligheterna bör också ingå i planen. Som nämntstidigare bör planen också innehålla en översikt övercivilförsvarsorganisalionens mobilisering. Planen bör helt kunna samordnas medmotsvarande del inom den kommunala beredskapsplanläggningen. Syftet med informationsplanen bör vara all säkerställaresurser och fastställa samverkansformer för all den information som kommunenhar ansvaret för under beredskap och i krig inkl. information om civilförsvarsverksamheten.Även denna plan bör helt samordnas med den kommunala beredskapsplanläggningen. Personal- och underhållstjänstplanen bör innehållauppgifter om sådan verksamhet som har till syfte alt vidmakthållacivilförsvarsorganisalionens funktionsduglighet under beredskap och i krig. Detkan t.ex. gäUa att fylla vakanser i krigsorganisationen (rekrytering,inskrivning) eller all säkerställa alt civilförsvarsorganisationen hartillgång till materiel, livsmedel, drivmedel m.m. Även denna plan kan helteller till slörre delen samordnas med den kommunala beredskapsplanläggningen. Syftet med räddningsplanläggningen bör vara all medutgångspunkt i en kartläggning av riskerna för skador till följd av fientligverksamhet och andra uppgifter av betydelse för räddningsverksamheten i krig gekommunens civilförsvarsledning underlag för användning av disponibla räddningsresurser.Räddningsplanen bör vidare inrymma planläggningen för hur den fredstida räddningstjänstenskall utnyttjas inom civilförsvarsverksamheten. 1 planen bör också finnasuppgifter om territoriell indelning, grupperingsplaiser förcivilförsvarsenheter och lokala samverkansorgan m.m. av betydelse vid räddning. Skyddsplanens innehåll och syfte villjag i likhel medkommittén utveckla någol mer enligt följande. Under gjordes omfattande insaiser iSverige för att genom olika förstärkningsåtgärder åstadkomma skydd förbefolkningen i de dåvarande städerna. Principerna har och fram lillår 1979 varit att inom en skyddsrumsort nya byggnader av viss minsta storlekskall förses med skyddsrum. skedde vissa förändringar isamhällel som påverkade skyddsrumsbyggandel. T.ex. skedde del en boendeulglesningsom medförde att det uppstod överskoll på skyddsrums-platser i vissa områden.Under senare delen av perioden byggdes också färre flerfamiljshus medan antaletsmåhus ökade. Eftersom ägarna lill de senare var undantagna från skyldighetenatt anordna skyddsrum, uppstod det i villaområden brister på skyddsrum ochtotalt sell minskade produktionen av skyddsrum i hela landet. 1984/85:49 51 Frånär 1979 grundar sig skyddsrumsprodukiionen på en mer allsidigt behovsinriktadplanering för skyddsrumsorten. För varje skyddsrumsort skall kommunen upprättaen skyddsrumsplan. Den skall omfatta ortens hela bebyggelse och bör dessulominnefatta områden som är planlagda för framlida bebyggelse eller områden därbebyggelse kan förväntas. Planeringen skall förutom produktionen av skyddsrumi anslutning till uppförandet av nya anläggningar eller byggnader också avseålgärder för alt avhjälpa brist på skyddsrumsplalser i redan bebyggda områden.Den som avser att uppföra en ny anläggning eller byggnad inom en skyddsrumsortskall anmäla della lill kommunen. Kommunen prövar sedan anmälan bl.a. medutgångspunkt i behovet enligl skyddsrumsplanen samt tillgängliga medel ochlämnar därefter den byggande besked om han behöver bygga skyddsrum och hurslort detla i så fall behöver vara. Den som blivit ålagd alt anordna skyddsrumersätts av staten för sina merkostnader härför. Genomde nya principerna för att bygga skyddsrum har man i skyddsrumsorterna skapatelt system för produktion av skyddsrum i fred. Emellertid kvarstår en delproblem att lösa. Detta gäller t.ex. frågan om hur man skall se på skyddsfrågani områden utanför skyddsrumsorter. Vidare gäller det att finna etl syslem föralt genom omflyttning utnyttja befintliga överskott pä skyddsrumsplatser samtatt skapa bättre möjligheter att kunna anordna skyddade utrymmen i brislområdennär försvarsberedskapen skall förstärkas. lade 1975 årsskyddsrumsulredning fram elt förslag i en promemoria (Ds Fö 1981:8) att lokalaskyddsplaner skall upprättas i vaije kommun. Enligt förslagel skallskyddsplanen ange ålgärder som bör vidtas i form av all i fred bygga skyddsrumi skyddsmmsor-lerna och andra ålgärder för alt förbättra befolkningsskyddet ikommunen när försvarsberedskapen skall förslärkas. Provplanläggningskommitléninhämtade yttranden över promemorian. Remissinslanserna lämnade förslagel ulanerinran.