prop · G803124 · 1984-12-31 00:00:00 — om internationellafaderskapsfrågor m. m.; beslutadden 14 febmari 1985. Regeringen föreslår att anla de förslagsom har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. I propositionen föreslås en lag om internationellafaderskapsfrågor. Lagen innehåller regler om svensk domstols behörighet ifaderskapsmål och om svensk socialnämnds medverkan vid fastställande avfaderskap. Den reglerar också vilket lands lag som skall Ullämpas när det skallavgöras vem som är far till ett barn. Vidare framgår av lagen när ett iuflandet fastställt faderskap skall godtas även i . Enligt lagen är det i första hand barnetsanknytning till elt visst land som skall vara avgörande för bl. a. frågor omsvensk myndighets behörighet och vilket lands lag som skall tillämpas. När detgäller barn med hemvist i blir sålunda svensk myndighet behörig, ochsvensk lag skall i princip tillämpas. Vidare skall utländskafaderskapsavgöranden och utländska faslställelser av faderskap genomerkännande godtas här i landet i vidsträckt omfattning. Propositionen innehåller också förslag till ändringi de regler om namn i internationella förhållanden som finns i namnlagen(1982:670). Ändringen innebär att namnlagen inte längre skall Ullämpas påisländska medborgare med hemvist i , om de inte önskar det. Dennya lagstiftningen avses träda i kraft . Lagförslageni denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 8), lagrådets yttrande (s. 74) ochföredragande statsrådets ställningstaganden till, lagrådets synpunkter (s. 79). För att få skälen till lagförslagen helt klara försig måste läsaren ta del av aUa tre texterna. 1 1984/85. 1 §Denna lag gäller frågor om faderskap till barn i internationella förhål landen. I förhållande tiU , , ochNorge gäller lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden istället för 7-10 §§. Faderskapomedelbart på grund av lag 2 §En man som är eller har varit gift med ett barns mor skall anses som bamets far, då det följer av lagen i den stat där barnet vid födelsen fick hemvist eller, om inte någon skall anses som barnets far enligt den lagen, då det följer av lagen i en stat där barnet vid födelsen blev medborgare. Fick barnet vid födelsen hemvist i , skall frågan dock alltid bedö mas enligt svensk lag. Faststälielseoch hävande av faderskap 3 §Ett faderskap kan fastställas genom erkännande av faderskapet under medverkan av en svensk socialnämnd, om nämnden är skyldig att ulreda faderskapet enligt 2 kap. 1 eller 9 § . I fråga om fastställande av faderskap enligt förstastycket tillämpas svensk lag. Harerkännandet lämnats utomlands, skall det även om detta inte följer av andrastycket anses giltigt till formen, om det uppfyller formföreskrifterna i denfrämmande statens lag. 4 §Mål om faderskap får tas upp av svensk domstol, 1. om bamet har hemvist i , 2. om talan förs mot en man somhar hemvist i eller mol flera män som alla har hemvist här, eller 3. om det i andra fall med hänsyntill barnets, moderns eller mannens anknytning fill finns särskildaskäl att målet prövas här i landet. Om det sedan talan har väckts inträffar en ändringav de omständigheter som gmndar svensk domstols behörighet enligt förstastycket, upphör inte domstolens behörighet. 5 §En talan vid svensk domstol om fastställande av faderskap eller om hävande av ett faderskap, som gäller enligt 2 §, skall prövas enligt lagen i den stat där barnet har sitt hemvist när målet avgörs i första instans. Frågan humvida ett faderskap, som gäller enligt 2§, skall anses hävt genom en faststälielse av att en annan man är barnets farbedöms enligt samma lag som har fillämpats vid fastställelsen. Prop.1984/85:124 3 6 §Har ett faderskap fastställts genom erkännande, skall en talan vid svensk domstol om ogiltigförklaring av erkännandet prövas enligt den eller de lagar som bestämmer fastställelsens giltighet här i landet. En ogiltig förklaring får dock alltid meddelas med stöd av svensk lag, om talan gmndas på att den som har lämnat erkännandet inte är far till barnet. Giltighetenav utländska faderskapsavgöranden m. m. 7 §Ett avgörande av en utländsk domstol som innebär att ell faderskap har fastställts eller hävts och som har vunnit laga kraft gäller i , om det med hänsyn till en parts hemvist eller medborgarskap eller annan anknytning fanns skälig anledning att talan prövades i den främmande staten. Detutländska avgörandet gäller dock inte i , 1. om svaranden, i fall där haneller hon inte har gått i svaromål, inte har fått kännedom om den väckta talani tillräcklig tid för att kunna svara i saken eller om svaranden annars intehar fått rimliga möjligheter att föra sin talan i den utländska rättegången, 2. om avgörandet strider mot ensvensk dom, 3. om avgörandet strider mot etthär i landet giltigt ufländskt avgörande i en rättegång som böQade tidigare änden andra utländska rättegången, 4. om avgörandet strider mot enhär i landet giltig fastslällelse av faderskap i annan form än genomdomstolsavgörande och den fastställelsen har skett innan den utländskarättegången böQade, 5. om en rättegång om faderskapetpågår i , eller 6. om det utomlands pågår enrättegång om faderskapet som har böQat tidigare än den andra utländskarättegången och som kan antas leda till ett här i landet giltigt avgörande. 8 §En utländsk faststälielse av faderskap genom erkännande gäller i Sve rige, om den är giltig enligt lagen i en stat där barnet eller den som har lämnat erkännandet hade hemvist eller i en stat där någon av dem var medborgare. Erkännandet skall även om det inte följer av förstaslycket anses giltigt till formen, om det uppfyller formföreskrifterna i lageni den stat där erkännandet lämnades. Denutländska fastställelsen gäller dock inte i , 1. om den strider mot ett här i landet giltigtavgörande i en rättegång som böQade innan fastställelsen skedde, 2. om den strider mot en tidigare,här i landet giftig fastslällelse av faderskap i annan form än genomdomstolsavgörande, 3. om det i pågår enrättegång om faderskapet som har böQat innan fastställelsen skedde, 4. om det utomlands pågår enrättegång om faderskapet som har böQat innan fastställelsen skedde och som kanantas leda lill ett här i landet giftigt avgörande, eller 5. om erkännandet är uppenbartoriktigt. 9 §Frågan humvida ett avgörande som avses i 7 § gäller i kan prövas av på ansökan av någon som har varit part i den utländska rättegången och vars rätt frågan rör. Uppkommer en sådan fråga inför en annan svensk myndighet än en domstol, får även myndigheten vid behov begära en sådan prövning av hovrätten. Prop.1984/85:124 4 Innan hovrätten prövar frågan skall sökandensmotpart få tillfälle att yttra sig över ansökningen, om det kan ske. Harhovrättens prövning begärts av en myndighet, gäller detsamma var och en som harvarit part i den utländska rättegången och som kan vara part även i hovrätten. 10 §Väcks vid en svensk domstol talan om faderskapet till ett barn men pågår redan en rättegång om faderskapet utomlands, skall talan avvisas eller förklaras vilande i väntan på ett avgörande i den utländska rättegång en som har vunnit laga kraft, om det kan antas att detta avgörande blir giltigt här i landet. Talan får dock prövas, om det finns särskilda skäl. Pågår den ufländska rättegången i , skall ifall som avses i 7 § lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av domsom meddelats i den bestämmelsen i stället tillämpas. 11 §Om prövningen av en fråga enligt denna lag beror på någons hemvist eller medborgarskap och han eller hon då är avliden, avgörs frågan med hänsyn till förhållandena vid fiden för dödsfallet. Om prövningen av en fråga beror på barnets hemvisteller medborgarskap och är barnet då ännu inte fött, är istället moderns hemvist eller medborgarskap avgörande. 12 §En bestämmelse i en utländsk lag får inte tillämpas och ett avgörande av en utländsk domstol eller en utländsk faststälielse av faderskap genom erkännande gäller inte i , om det skulle vara uppenbart oförenligt med gmnderna för den svenska rättsordningen att tillämpa bestämmelsen eller atl erkänna avgörandet eller fastställelsen. Denna lag träder i kraft den 1juli 1985. Vad som föreskrivs i 5 § andrastycket gäller även om fastställelsen av den andre mannens faderskap har skettföre ikraftirädandet. Bestämmelserna i 7 och 8 §§tillämpas även på ett domstolsavgörande som har meddelats före ikraftträdandetoch på en fastslällelse som har skett genom erkännande. Hadeavgörandet eller fastställelsen giltighet i vid ikraftträdandet, gälleravgörandel eller fastställelsen fortfarande. Elt avgörande eller enfaststälielse, som strider mol en annan dom eller fastslällelse i annan formsom gällde här vid ikraftträdandet, har inte giltighet här i landet. 1984/85:124 5 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om ' dels att 2 kap. 1, 2 och 9 §§ samt3 kap. 3 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att rubriken närmast före 3 kap. 1 § skall lyda "Mål omhävande av faderskap". Skall ej enligt 1 kap. 1 § viss man anses som barns fader,åligger det socialnämnden att försöka utreda vem som är fader till barnet ochsörja för att faderskapet/as/Ä/ä//ei, om den som har vårdnaden om barnet ärkyrkobokförd i riket eller vistas här eller om i annat fall vård-nadshavarenbegär det och barnet är svensk medborgare. Skall inte enligt 1 kap. 1 § en viss man anses som fartill elt barn som står under någons vårdnad, är socialnämnden skyldig attförsöka utreda vem som är far lill barnet och se lill attfaderskapet/a.y?5rä//Ä, om barnet har hemvist i . Uppgift enligt 1 § åvilar socialnämnden i den kommun därden som har vårdnaden om barnet är kyrkobokförd. Är vårdnadshavaren ejkyrkobokförd i riket, åvilar uppgiften socialnämnden i den kommun där hanvistas eller, om han ej vistas i riket, socialnämnden i . Uppgifterna enligt 1 § åligger socialnämnden i den kommundär barnet är kyrkobokfört. Skall viss man enligt 1 kap. 1 § anses som barns fader ochär vård-nadsliavare för barnet kyrkobokförd i riket eller vistasvårdnadsha-vare här eller är barnet svensk medborgare, skall socialnämnden,om vårdnadshavare eller mannen begär det och det finnes lämpligt, utreda omannan man kan vara fader till barnet. Beträffande utredningen skola 2-6och 8 §§ äga motsvarande tillämpning, varvid dock vad som sägs i 2 § omvårdnadshavare skall gälla modern, när vårdnaden om Skall en viss man enligt 1 kap. 1 § anses som far till ettbarn som står under någons vårdnad och har barnet hemvist i , skallsocialnämnden, om vårdnadshavaren eller någon av vårdnadshavarna eller mannenbegär det och det är lämpligt, utreda om någon annan man kan vara/ar tillbarnet. Ifråga om utredningen tillämpas 2-6och 8 §§. Utredningen får läggas ned, om det föreligger skäl som anges i 7 §första stycket 1 eller 4 eller om det annars är lämpligt. ' Balken omtryckt 1983:485. barnet utövas gemensamt av henne och mannen. Utredningenfår läggas ned, om det föreligger skäl som anges i 7 § första stycket 1 eller4 eller det annars finnes lämpligt. Talan mot socialnämnds beslut atticke påböQa utredning enligt denna paragraf eller att lägga ned påböQadutredning/örei hos genom besvär. Mot beslutföres talan hos kammarrätten genom besvär. Talan mot en socialnämnds beslutatt inte påböQa utredning enligt denna paragraf eller att lägga ned en påböQadutredning/örs hos genom besvär. Mot beslut förstalan hos kammartätten genom besvär. Talan som avses i 1 eller 2 § får väckas vid rätten i denort där barnet har sitt hemvist eUer, om det har avlidit, vid den rätt som haratt upptaga tvist om arv efter barnet. Målet upptages av ,om ej annan behörig domstol finns. Talan som avses i 1 eller 2 § fårväckas vid rätten i den ort där barnet har sitt hemvist eller, om det haravlidit, vid den rätt som har att ta upp tvist om arv efter barnet. Finns detinte någon annan behörig domstol, skall målet tas upp av . Detsamma gäller talan enligt 1 kap. 4 § tredje styckel omalt ett faderskapserkännande saknar verkan mot den som har lämnat det. Denna lag träder 1 kraft . Lag om ändring i lagen (1958:642) om blodundersökning m. mvid Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap' skall ha nedan angivna lydelse. I mål om faderskap enligt 3 kap.föräldrabalken kan rätlen, där det yrkas av part eller eljest finnes erforderligt,förordna att blodundersökning eller annan undersökning rörande ärffligaegenskaper, som kan ske utan nämnvärt men, skall I mål om förklaring att en viss maninte är far eller om fastställande av faderskap kan rätten på yrkande av någonav parterna eller när det annars behövs förordna om blodundersökning ellerannan undersökning rörande ärftliga egen- Lagen omtryckt 1982:1060. äga rum med avseende på modern och barnet samt, såvittangår mål om förklaring att viss man ej är fader, mannen i äktenskapet och, imål om fastställande av faderskap, man mot vilken talan föres. Förekommeranledning till antagande att annan haft samlag med modern under tid då barnetkan vara avlat, får förordnande om undersökning avse Jämväl honom. Innan förordnande meddelas, beredastillfälle att yttra sig. skaper som kan ske utan nämnvärt men. Förordnandet kanavse modern och barnet samt, / mål om förklaring att en viss man inte är far,mannen i äktenskapet och, i mål om fastställande av faderskap, man mot vilkentalan/ör5. Finns det anledning att anta att någon annan man har haft samlagmed modern då barnet kan vara avlat, får förordnandet avse ocksådenne. den som förordnandet skulle avse Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i namnlagen (1982:670) Härigenom föreskrivs att 50 och 51 §§ namnlagen (1982:670)' skaU hanedan angivna lydelse. Denna lag tillämpas inte på svenskamedborgare som har hemvist i , , eller . Denna lag fillämpas inte på svenskamedborgare som har hemvist i , eller . Lagen tillämpas på danska, finska, isländska och norskamedborgare som har hemvist i . Lagen tillämpas på danska, finska och norska medborgaresom har hemvist i . Andra ufländska medborgare som harhemvist i får med tillämpning av denna lag förvärva, ändra ellerbehålla namn genom anmälan lill pastorsämbetet eller efter ansökan hos patent-och registreringsverket. I fråga om efternamn som har förvärvats på detta sätttillämpas 16-23 §§. Utländska medborgare som har hemvist i får ocksåbära mellannamn enligt denna lag efter anmälan fill pastorsämbetet. När utländska medborgare adopterashär i landet enligt svensk lag tillämpas alltid 2-4 §§. Denna lag träder i kraft . ' Lagen omtryckt 1982: 1134. Prop.1984/85:124 g , ordförande, och statsråden , ,, , , , , R. , , , Lagrådsremissom internationella faderskapsfrågor m. m. I svensk rätt regleras frågor om faderskap iföräldrabalken. Om en faderskapsfråga som aktualiseras här i landet haranknytning till något annat land, kan även utländsk rätt samt utländskafaderskapsdomar och andra utländska faderskapsfastställelser få betydelse. Lagen (1979:1001) om erkännande av nordiskafaderskapsavgöranden reglerar giltigheten i av faderskapsfastställelsersom har skett i de andra nordiska länderna. Vidare gäller enligt lagen(1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i Schweizvissa schweiziska faderskapsdomar i . I övrigt saknas lagregler somanger hur internationella faderskapsfrågor skall behandlas. harbegärt en utredning om lagsUftning i ämnet (LU 1978/79:4, rskr 28). tillkallades en särskild utredare'med uppdrag att utreda internationella faderskapsfrågor. Den särskildeutredaren, som har bedrivit sitt arbete under beteckningen utredningen omintemafionella faderskapsfrågor, avlämnade betänkandet (SOU1983:25) Internationella faderskapsfrågor. Betänkandet har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels ensammanfattning av betänkandet som bilaga I, dels de lagförslag som läggs fram ibetänkandet som bilaga 2, dels en förteckning över remissinstanserna som bilaga3. En sammanställning av remissyttrandena har gjorts i justitiedepartementetoch finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr 1862-83). Beträffande nuvarande svenska och ufländskaförhållanden samt utredningens närmare överväganden hänvisas till betänkandet. Sakkunniga: byråföreståndaren ,avdelningsdirektören och byrådirektören : kanslirådet . 1984/85:124 9 I lagstiftningsärendet har överläggningar ägt mmmed företrädare för jusfitiedepartementen i de andra nordiska ländema. Viddessa överläggningar har även behandlats vissa problem som har uppkommit vidfillämp-ningen av den svenska namnlagen (1982:670, omtryckt 1982:1134) påisländska medborgare med hemvist i . Dessa problem behandlas också idetta sammanhang. 2 Internationella faderskapsfrågor 2.1 Allmänna utgångspunkter Enligt regler om faderskap tillbarn fastställs faderskapet antingen direkt på gmnd av lag eller genomfaderskapserkännande eller dom (se 1 kap. 1 och 3 §§). Är modern gift vidbarnets födelse, skall mannen i äktenskapet anses vara far till barnet. k. legala fader-skapspresumtion kan emellertid brytas genom att domstolförklarar att mannen inte är far fill barnet (se 1 kap. 2 §). För atl en sådanförklaring skall kunna ges måste vissa fömtsättningar vara uppfyllda.Presumlionen kan också brytas utan domstols medverkan, om en annan man erkännerfaderskapet (s.k. tredjemanserkännande) samt mannen i äktenskapet och moderngodkänner detta erkännande. Om den legala faderskapspresumtionen inte gäller,fastställs faderskapet genom faderskapserkännande eller dom (1 kap. 3 §). Vissaformkrav måste vara uppfyllda för att ett erkännande skall vara giltigt.Vidare måste socialnämnden ha godkänt erkännandet (se 1 kap. 4 § förstastycket). Skulle det visa sig att ett faderskapserkännande ärfelakfigt, skall domstol på talan förklara att erkännandet saknar verkan motmannen (1 kap. 4 § tredje stycket). När faderskapet skall fastställas genom dom, skalldomstolen förklara en man vara far till barnet, om det är utrett att han harhaft samlag med modern då barnet kan vara avlat och det medhänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att han är far till barnet (1kap. 5 §). Som inledningsvis har berörts finns det, utöverlagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i Schweizoch lagen (1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapavgöranden, inte någralagregler om vad som gäller när en faderskapsfråga har intemationellanknytning. är inte anslutet till någon konvention som behandlarinternationellt privaträttsliga frågor om faderskap. Dessa frågor är inteheller i någon högre grad reglerade genom internationella överenskommelser.Den enda konvention som i störte utsträckning berör faderskapsfrågor är eninom internationella civilståndskommissionen (CIEC) utarbetad konventionangående frivilligt erkännande av faderskap till barn vars föräldrar inte ärgifta med varandra. Eftersomlagregler saknas, har domstolarna varit hänvisade till att själva 1984/85:124 10 utvecklalösningar på de internafionellt privaträltsliga problem som rör frågor omfaderskap. De lösningar som valts i rättspraxis har efter hand i en del fallkommit att framstå som mindre lämpliga med hänsyn till barnets bästa. Sålunda har talan om hävande av den legalafaderskapspresumtionen bedömts enligt lagen i den stat där barnets mor ochhennes man var medborgare vid tiden för barnets födelse. Denna princip har imånga fall lett fill att talan har fått avvisas, eftersom ett hävande avfaderskapet i dessa fall enligt vissa länders lagar endast kan ske på talan avmannen. har (NJA 1979 s. 242) inte funnit anledningalt frångå denna ståndpunkt. Domstolen uttalade att goda skäl kananföras för en modifiering av rättstillämpningen men att en fullttillfredsställande reglering av spörsmål om tillämplig lag i faderskapsmål medinternationell anknytning med svårighet kan uppnås annat än genom lagstiftning. Närdet gäller utländska faderskapsdomar krävs enligt ett avgörande av högstadomstolen (NJA 1974 s. 324) stöd i lag för att sådana domar skall erkännas iSverige. Detta innebär att utländska faderskapsdomar - med undantag förnordiska och vissa schweiziska sådana - i princip inte kan erkännas här. Vidare är rättsläget mer eller mindre osäkert på enrad punkter. Det är l.ex. oklart i vilken utsträckning en utländskfaderskapsfastställelse kan godtas här när den har skett i annan form än genomdom. De nämnda förhållandena, i förening med dentilllagande rörligheten över gränserna, har gjort alt det nu finns behov av enallmän reglering av de internationellt privaträttsliga frågorna rörandefaderskap. I det fömt nämnda betänkandet (SOU 1983:25)Internationella faderskapsfrågor har utredningen föreslagit en lagregleringsom i princip omfattar alla internafionella faderskapsfrågor. Lagförslagelinnehåller sålunda regler om svensk domstols behörighet i faderskapsmål, omsvensk socialnämnds medverkan vid fastställande av faderskap och om vilketlands lag som skall tillämpas. Vidare föreslås regler om giltigheten i Sverigeav utländska faderskapsdomar och av utländska faslställelser av faderskap somhar skett i annan form än genom dom. Förslaget är avsett att få en generell tillämpning.Lagen (1979: lÖOl) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden berörsemellertid inte, lika litet som lagen (1936:79) om erkännande ochverkställighet av dom som meddelats i . De regler i lagförslaget som rörerkännande av ufländska faderskapsavgöranden har därför begränsats tillavgöranden från länder utanför . I övrigt är emellertid lagförslagettillämpligt även i nordiska förhållanden. I förhållande till Schweizkompletterar nuvarande lagstiftning och utredningens förslag varandra. Utredningens förslag bygger på att det i förstahand är bamet och dess anknytning till ett visst land som skall varautgångspunkten vid avgörandet Prop.1984/85:124 11 bl.a. av behörig myndighet och tillämplig lag. Den anknytning som föreslås för deflesta fall är barnets hemvist. När det gäller bam med hemvist i blirenligt förslaget svensk myndighet behörig att behandla faderskapsfrågan, ochsvensk lag skall i princip tillämpas. Samtliga remissinstanser har tillstyrkt eller ejhaft någon erinran mot lagstiftning på gmndval av utredningens förslag. Iflertalet remissyttranden framhålls att betänkandet innehåller en värdefullgenomlysning av de internationella faderskapsfrågorna. De erinringar som görsrör begränsade frågor och är till stor del av teknisk natur. Även jag anser att utredningens förslag är välägnat att läggas till gmnd för lagstiftning. Förslaget torde lösa de flesta avde problem som föreligger på området. Jag förordar alltså att en särskildlag om internationella faderskapsfrågor införs av i huvudsak det innehåll somutredningen har föreslagit. Innan jag går närmare in på de olika frågor sombehandlas i förslaget vill jag ange vilka allmänna utgångspunkter som enligtmin mening bör gälla för denna lagsfiftning. Vår inhemska lagstiftning som rör barn sätterbarnet och dess intresse i centmm. Det stämmer väl med detta synsätt att barnetoch dess anknytning till ett visst land skall vara utgångspunkten när man nuskall åstadkomma lösningar för de internationella faderskapsfallen. När detgäller den närmare utformningen av reglerna om svensk myndighets behörighet, omlagval och om erkännande av utländska avgöranden gör sig sedan även andraintressen mer eller mindre starkt gällande. Till detta kommer att utformningenav reglerna på ett område påverkar utformningen av reglerna på de övriga. Envidsträckt svensk domsrätt medför således att svensk domstol kan komma attpröva faderskapsfrågor med ringa anknytning till . I sådana fall är detinte självklart att den svenska domstolen allfid skall tillämpa svensk rätt.Mot en obegränsad tillämpning av svensk rätt talar vidare önskemålet att densvenska domen erkänns utomlands. Samma synpunkt har betydelse när det gällerfrågan hur långt den svenska behörigheten skall gå. Behovet av alt kunna ta uppett faderskapsmål vid svensk domstol har vidare samband med i hur hög gradutländska domar erkänns här. Ju mer utländska domar fillerkänns rättskraft iSverige, desto mindre långt behöver den svenska domsrätten sträcka sig.