prop · G8035 · 1984-12-31 00:00:00 — Verkel menar att det hadevarit naturligt att utredningen tagil sin utgångspunkt i detinformationsmaterial som samlas in i statistikproduktionen. SCB gerutredningen huvudsakligen rätt i all den föreslagna energiredovisningen tillskillnad mot SCB:s statistik skulle ge information om användningen av ickeinköpt energi inom induslrin men hänvisar lill all kompletlerande statistikfinns. Denna gör det möjligt att ta fram siaiislisk informalion om industrinsanvändning av såväl egna som inköpta bränslen. SCB påpekar slutligen atl ulredningentycks ha förbisett skillnaden mellan energianvändning och energiomvandling,speciellt vad gäller krafl- och värmeverk. SCB påpekar all energiomvandling ärenligt gängse energibalansprinciper inte all belrakla som energiförbmkning.Tillämpas dessa principer skulle endast större anläggningar av detla slag fallaunder redovisningskravel. anser atl av statistik börvara tillräcklig, men att denna i slörre utsträckning bör la hänsyn lillkommunernas behov av statistikunderlag för sin energiplanering. Problemenmed uppställningen av en energiredovisning tas upp av några remissinslanser. STUanser inle atl energiredovisning kan användas som elt komplemenl fill ekonomiskredovisning på det sätt som föreslås i ulredningen. STU pekar på atl det f. n.pågår arbelen som syftar lill all utveckla meloder för energianalys inom olikabranscher. Resultaten av dessa arbeten kan komma att ge underlag förutformning av olika lyper av energiredovisning. Kanske blir del nödvändigl altanvända olika lyper av energiredovisning för olika lyper av verksamhel. Atl nuålägga företag atl föra en viss typ av energiredovisning är därför intebefogat. 1984/85:5 110 SCPFmenar att en redovisning enligt förslagel innebär etl myckel omfattande arbelesom kräver slor sakkunskap. Ulredningen har endasl mycket vagt vilkauppgifter som redovisningen bör omfatta och har lämnal den prakfiska ulformningenav systemet öppen. Föreningen påpekar också risken för att inlerna uppgiflerblir allmän egendom. Universiteteti anser atl det föreligger en målkonflikt vid utformandet av enenergiredovisning. Dels skall redovisningen ge förelaget information, vilkelinnebär en uppställning anpassad den specifika industrin. Dels skallredovisningen ligga lill grund för samhällels prognoser, vilkel kräver höggrad av generalitel och jämförbarhet. anser att förslagel leder lill ett kostsamt uppgiftslämnandesom står i strid med ansträngningarna att minska byråkratin i samhället. som SCPF förespråkar istället etl system med branschvisaöverläggningar med . Utredningensförslag att arbetsställen med en energiförsörjning över 180 TJ skallåläggas all della i överläggningar med statens energiverk avvisas av en klarmajoritet av remissinstanserna. Även de instanser som fillslyrker förslagelhyser farhågor för svårigheler vid dess genomförande. Sålunda anser RRV, BFRoch LO, som är positiva till förslagel i gmnd, alt energiverketskompetensuppbyggnad kommer att lägga hinder i vägen för ett snabbt genomförandeav de överläggningar som föreslås. BFR anser, som tidigare nämnts, attramöverenskommelser om överläggningar med industrins branschorganisationer,inledningsvis bör eftersträvas. Länsstyrelseni bedömer det som högst osäkert om omfattningen av planeradsamrådsverksamhel är realisfisk och kan ge nämnvärda effekter. Etlanlal remissinstanser anser att överläggningar enligt förslaget inte kommer attmedföra några förändringar hos företagen om inte förändringarna bedöms somgynnsamma ur förelagsekonomisk synvinkel. Denna invändning företräds bl.a. avuniversiteten i och , samtGöteborgsregionens kommunalförbund. Universiteteti , som diskuterar valet av överläggningar som styrmedel menar allandra alternativ lill siyrmedel än ulredningens först bör undersökas. Förslagetom överläggningar under hot alternativt med finansiell uppmuntran kan skapagodtycke och osäkerhel. Utan något fast regelverk för förhandlingarna riskerarman alt hamna i en ineffektiv förhandlingsekonomi. ÄvenSIB framför krifik mot valet av styrmedel och påstår att kunskaper om effekterav sådan styrning är begränsade. Frågan om vilka styrnings-mässiga fördelar somfinns och vilka resuhat som nåtts av förhandlingsstyrning utreds inte.Kostnader och bieffekter av förhandlingsstyrningen bedöms inle, trots att detroligen blir betydande. En systematisk prövning av redan existerandeerfarenheter kan säkrare än en utvärdering efter fem Prop.1984/85:5 ;vv Hl årsförsök klarlägga fördelar och nackdelar med åtminslone vissa aspekter avförhandlingsstyrning. Universiteteti anser alt brislande kompetens hos de slalliga förhandlarna kanmedföra olägenheler. inslämmer i all della kan medföra altföretagen inte lar förhandlingarna på allvar. Vidare påpekar man att ommyndighetsrepresentanterna har störte kompetens i fråga om energihushållning änföretaget självt kommer atl fungera som en form av konsult åtförelagen och kan föreslå lönsamma åtgärder. Då borde företagen bekosla dennaform av rådgivning. Om myndighetsrepresentanterna har mindre kompelens änföretagens personal lorde det vara berättigal att ifrågasätta del meningsfullai överläggningar. Resultatet kan då antingen bli all myndigheter tvingarföretagen alt genomföra åtgärder som inle är förelagsekonomiskt riktiga,alternativt att förhandlingarna kommer att fungera som kunskapsöverföring frånföretag till myndighet. Del är tveksamt om de av uppslällda målen omenergihushållning och oljeersällning blir bälire uppfyllda genom ell sådantsyslem. Systemet förefaller oöverlagt. Liknandesynpunkter framförs av OED, och . med flera framhåller att en lagsliflning som gerenergimyndigheter rält atl kräva överläggningar med förelagen kan skapa enmotsatsställning snarare än befrämja etl samarbele. Jemkontoret anser allresultaten av överläggningarna kommer att bli högsl marginella mol bakgrund avdel effektiviseringsarbete som pågår inom berörda förelag. Liknandesynpunkter har även SCPF. Länsstyrelseni Göteborgs- och län påpekar alt störte företag och kommuner redan idaghar informationsskyldighet gentemoi varandra och mot staten enligt lagen omkommunal energiplanering. menar all kommunerna i allmänhel har eltgotl samarbele med de mer energi-förbrukande förelagen. Delta samarbete böräven fortsättningsvis ske direkl mellan kommunerna och näringslivet. Det ärdärför inle nödvändigl alt genom en ny lagstifining utöka samhällelsmöjligheter alt samla in uppgifter från energiområdel. föreslår etl tiUägg liU fastbränslelagen, som innebär all slatensenergiverk skall pröva användningen av annat bränsle än fast inhemskt bränsle inya eldningsanläggningar eller energisystem med en årlig energiförbrakning på minsl180 TJ. föreslås ändringar i definitionen av energisystem ifastbränslelagen. Endastetl fålal remissinslanser lillslyrker delta förslag. BFRanser alt den kalegori av anläggningar som förslagel omfattar har en mycketstor strategisk betydelse i det svenska energisystemet. En prövning av sådana(nya) anläggningar är därför befogad. ÄvenRRV, och framför liknande synpunkter. anser atlfaslbränslelagen bör utvidgas till atl gälla även befint- Prop.1984/85:5 112 ligaanläggningar för all inte prövningen av nya anläggningar skall innebära eUhinder för den tekniska utvecklingen inom näringslivet. Övriga remissinslanser avslyrkerförslaget. SPKanser att resultatet av nuvarande utformning av faslbränslelagen, börutvärderas innan del finns anledning att förändra lagstiftningen. Denna åsiktdelas av BFR, SIND, OED, OEF, , och . menar all ulredningens förslag är olämpligt och l.o.m. kankomma aU molverka siu egel syfle. I den mån bränslevalel behöver påverkas bör deUaske genom exempelvis energibeskattning eller information. Enligt Vattenfallsbedömning kan del ekonomiska stödel för t. ex. torv behöva ökas. Påverkan kanockså ske genom insalser på forsknings- och utvecklingssidan saml genom slödför demonstrationsprojekt. Sådana ålgärder av utvecklande och stimulerande artär atl föredra framför adminislralivt reglerande åtgärder. Länsstyrelseni Göteborgs- och län saml framför liknande synpunkter. Stockholmskommun framhåller också atl de föreslagna styrmedlen är ensidiga och leder ineffektiv resursanvändning. Kommunen menar att inhemska fasta bränslensnarare är lämpliga i mindre anläggningar i mindre orter med bäUre möjlighetertill ekonomisk bränsleförsörjning. OEDpekar på atl konsekvenserna kan vara svåra alt riktigt överblicka av en ändringav lagen. Skärpningen lill all gälla den årliga energiförbrukningen syftar ökad användning av inhemska bränslen och kommer därmed alt få en positiv oljeersällningseffekl.I vissa fall kan ändringen medföra icke önskade effekter exempelvis all faslbränslepannorkan komma att användas för spelslast i syslem baserade på spillvärme. samarbelemellan kommuner och industrier kring uppvärmningssyslem kan också försvåras omindusirins behov av högtemperaturånga medför att en olämplig fastbränsleeldningframtvingas. delar denna åsikt och menar alt en statlig prövning kanomöjliggöra värmeverkens strävanden all vid varje lillfälle utnyttja meslekonomiska bränslen. Dessulom riskerar verken aU hamna i en ohållbar förhandlingssisluationgenlemol leveranlörer av fasla bränslen. Resultatet kan bli att man försökerklara värmeförsörjningen med hjälp av befintliga oljepannor islället för altsatsa på nya fastbränsleeldade anläggningar. SvenskaPetroleum Inslilulet anser atl atl eldningsanläggningar bör utnyttja olja, närdetla är fördelaktigt men att de skall vara snabbi omställbara för fastbränsle. SPCF ifrågasätter det i ulredningenförda resonemangel om avvägningen mellan skogsindustrin och bränsle.sektornnär del gäller virkesråvaran. Föreningen pekar på alt den framtida tillgångenpå skogsbränsle är svårt atl bedöma. Vidare har genom näringsulskolleli elt par omgång- 1984/85:5 .? arunderstmkit atl den ökade vedeldningen inle får leda till, all råvara som ärlämplig för skogsindustrien användning las i anspråk för eldningsändamål. Skogsbränslefillgångenär dessulom starki beroende av den allmänna avverkningsnivån i skogsbmkel.Denna har de senasle åren legal avsevärt under den avverkningsvolym som man ulgållfrån i tillgångsberäkningarna. Föreningen menar all då skogsindustrin ochbränslesektorn måsle ha ett gemensaml ansvar för hushållningen med de knappavirkesresurserna är del inle rimligt alt råvamprövningen endasl skall omfallaskogsindustrin och dess råvara. Om del lokall och regionall föreliggerunderskott på skogsbränsle kan det inle vara försvarbart att föreskrivaanvändning härav vid den tilltänkta energiprövningen. Detla skulle kunna innebäraalt man antingen tvingas la skogsindustrien råvara eller genomförainvesteringar i vedeldning ulan atl kunna utnyttja anläggningarna härför. Utredningenföreslår elt borttagande av prövningsgrunden energihushållning i 136a §byggnadslagen. Universiteteti , BFR samt SCPF släller sig Iveksamma lill eller avvisar förslagel. Universiteteti anser atl konsekvenserna av förslagel inte klarlagts i ulredningenoch pekar på alt det kommunala vetot och dess omfattning efter en ändringenligt förslagel är oklart. BFRanser atl gällande prövningsförfarande enligt 136a§ BL är ändamålsenligt ochbör bibehållas. SCPFavvisar förslaget då man menar alt etl avskaffande av råvamprövningen skulleöka risken för att primavirke för industriändamål las i anspråk för eldning.Även föreningens invändningar ovan, mol elt tillägg till fastbränslelagen berördetta förslag. Förslagelfillstyrks av slatens planverk samt länsstyrelserna i och länresp. pekar på atl en sådan prövning emellertid inlehell kan upphöra eftersom hushållningen med mark och vatten kan påverkas avvalt energisystem. Del är dock främsl elt samordningsproblem som måste lösasför att undvika oklarheter mellan de två prövningsfillfällena. Detta kan görasgenom administrativa föreskrifter. LRF,som stöder förslagel, anser all den nuvarande prövningen enligt 136a§ BL harförbisett skogsbmkets behov av långsiktig lönsamhet. Ulredningensförslag atl begränsa insamlingen av uppgifler fill S C B: s energislalistiktillstyrks av flertalet remissinstanser. Några instanser menar atl en helläckandeöversyn av samhällels slafislikinsamling bör genomföras innan beslut tas ombegränsningar. Universiteti som delar ulredningens uppfattning anser atl man endast bör samla inuppgifter från de 2 000 företag som står för av energiförbmkningen. Dennaform av uppgiftslämnande innebär endasl ell merarbeie för förelagen. Omföretagen fick ersättning för detla arbele skulle man kunna få elt gottkontrollinstrument från myndighelens sida för 8 1984185. 1984/85:5 114 altavgöra huruvida den koslnad man har för uppgiflen är lägre än intäkten. SCB,i samt OED avvisar förslaget. SCB anser atl nuvarande energistalistiskasystem bör vidareutvecklas för att uppfylla de krav som slälls. En föruisättningär att problemet kan lösas. OEDmenar atl föreslagen inskränkning inle kommer all innebära någon belydandelättnad för företagen medan möjligheterna för en heltäckande analys av denindustriella utvecklingen försvåras. Utredningenföreslår att rådgivning i första hand erbjuds arbetsställen som har storenergiförbrukning, men som inte omfattas av sysiemel med överläggningar.Arbetsställen som huvudsakligen förbrukar energi för uppvärmning hänvisas fillde kommunala rådgivarna. Rådgivnigsverksamhetenorganiseras i sju ä tio regioner med placering i anslutning till utvecklingsfonderna. Flertaletremissinstanser förordar ulredningens förslag, under fömtsättning atl ensamordning sker med de kommunala rådgivarna. Energisparkommitténsom tillslyrker förslagel anser alt rådgivningsverksamheten måste samordnasmed ulbildnings- och informafionsinsal-serna inom energiområdet. SINDanser att förslagel är alllför kravbelonat och menar all det är för tidigt atlta upp fill prövning en ändring av ell påbörjat uppbyggnadsarbete.Enligt SIND ska rådgivning ges lill näringslivel i slort men med priorileringför ulvecklingsfondernas normala målgmpp dvs. den tillverkande industrin medmindre än 200 anställda. Rådgivning kan ges även till större förelag i mån avresurser och kompelens. anser atl förslaget innebär en orimligt stor skärpning avkraven på den kommunala energirådgivningen. Liknandesypunkter framförs av Svenska kommunförbundei. TCOanser atl rådgivningen måsle samordnas med hänsyn till målgmp-per, behov av erfarenhets-och informationsutbyte elc. Ansvarei för samordningsinsatserna bör ligga påstatens energiverk. Den ambitionshöjning som förespråkas kräver både personellaoch ekonomiska resurser, såväl hos som i kommunerna. 2.4 Regionaloch lokal samverkan Utredningenföreslår en "änd ring i lagen om energiplanering som ger möjlighelalt ålägga två eller flera kommuner atl genomföra gemensam energiplanering. Avde remissinslanser som behandlat frågan är praktiskt tagel samtliga avvisandetill förslaget. Istället förespråkas allmänt en frivillig samverkan med aktivtstöd från statens energiverk. 1984/85:5 115 släller sig tveksamt till föreslagen ändring. Verkel förordar atlfrågan aklualiseras i samband med översyn av lagen och dess nuvarandetillämpning, då också sambanden med ny bygg- och planlag-sfiflning bör beaktas. OEDförespråkar betydelsen av samordning mellan kommuner och mellan kommuner ochindustri i den kommunala energiplaneringen men framhåller all frivilliglinjenär att föredraga. Belydande arbete över kommungränserna förekommer redan ochytterligare kan förvänlas som ell resullal av att de kommunala oljeredukiionsplanernafår politisk förankring i kommunerna. Dessulom kan en kommande behandling avplanerna i regi ge en kunskap och överblick som kan återföras lilldel lokala planel och leda till överenskommelserom gemensamma lösningar. Detkan därför vara lämpligt att avvakta effeklerna av fattade beslul grundade påden gällande lagstiftningen om kommunala oljereduktionsplaner. SCPFhar invändningar mot utredningens förslag om alt ålägga företag - kommunergemensam energiplanering. Föreningen menar att del inle erfordras något formaliseralkrav på samplanering för alt eventuella samordningsvinster skall tas tillvara.Det finns flera exempel på att för alla parter lönsamma samverkansprojektkommer lill stånd om de lokala fömtsättningarna finns. Föreningen tror attsådant samarbete kommer att etableras på frivillig väg även såsnart del finns ekonomiska förutsättningar. föreslås av ulredningen få uppdragel all teckna utvecklingsavtalmed några kommuner och förelag saml alt medverka fill att centrala ellerregionala bränslebolag bildas. Förslagel om utvecklingsavtal bemötshuvudsakligen positivt. SINDhävdar att staten redan har denna möjlighet genom lagen om kommunalenergiplanering. som anser alt ut-vecklingsavlalelkan komma all tjäna som en generator av erfarenheter, menar all det är viktigtatt knyta en akliv marknadsföring och informationsverksamhet till avtalen.Liknande synpunkter framförs av , . , OEF och OED. anser all statens medverkan inle bara skall omfalla ekonomisklstöd ulan även hjälp alt på ell rationellt sätt hanlera olika tillståndsfrågor. Förslagelalt bilda centrala och regionala bränslebolag, avvisas av bl. a. statensvattenfallsverk. Verketmenar atl del kan vara svårt atl bilda regionala bränslebolag innan en marknad skapals.Med hänvisning lill en ofta slark lokal anknylning mellan produktions- och konsumlionsslällenär del gäller inhemska bränslen som lorv och flis kan lokal samverkan mellanproducent och konsumeni vara en lämplig början. Möjligen kan della senare ulvecklasfill regionala (eller riksomfattande) bränslebolag. Prop.1984/85:5 116 Även SCPF framför liknande synpunkier. De inslanser som stödjer förslagel är iStockholm, SNV, OEF saml . tror alt en elablering av bränslebolag kanvara en viktig åtgärd för alt underlätta för användarna att gå över till önskadenergiform. Ekonomiskt stöd för alt öka konkurrenskraften gentemoi andrabränslen kan vidareutvecklas så atl statsmakterna också stödjer etablerandet avetl eller flera bolag vara ändamål skall vara produktion och försäljning avsådana energitekniker som passar in i det framlida energisystemet. SNV framhåller atl förslaget är positivi ur miljövårdssynpunkl,då garanlier för jämn bränslekvalitet lätlare kan erhållas från större enheterpå försörjningssidan. OEF anser alt utvecklingsavlal med staten som part börkunna vara en framkomlig väg. I avtalen skall finnas krav på leveranser ochkvalitet, innehålla prisklausuler och kopplas till ekonomiskl slöd när såerfordras. Staten bör därför genom la initiativ tillöverläggningar med bränsleproducenler och -konsumenter för all eventuellt fåtill slånd sådana projekl. För att underlätta samverkansprojekl föreslår utredningen ellf örsäk-ringssyslem. Remissinslanserna tillslyrker förslaget praktiskt taget enhälligt.Endast universitet i har avvikande mening och pekar på att eltförsäkringssystem i sig har små möjligheter all forcera och/eller ulöka antaletsamarbelsprojekt. Det är snarare andra fakiorer exempelvis skillnader iintentioner och misstänksamhet mellan de polenliella kompanjonerna som kanavgöra om samarbetet kommer lill slånd eller inle. Bäitre kunskaper om enklajuridiska och organisatoriska former för samarbete behövs också. Grafströmska utredningen anger som en föruisättning försina förslag atl staten haren kompetent och resursstark organisalion på energiområdet.Detta menar man uppnås genom att: ges det samlade ansvaret för slyrningav näringsli vets energihushållning - Oljeersättningsfonden inordnas i Flertalet remissinstanser fillslyrker förslaget om statensenergiverks ansvarsområde. Universisteiet i menar alt encentralisering bör underlätta överblicken och effeklivisera utnyttjandet av denödvändiga resurser som krävs för all påverka energisystemets utformning iönskad riktning. Det är l.o.m. nödvändigl med ell samlal grepp för au realiserafastlagda intentioner. Andra inslanser som stödjer förslaget är bl. a. RRV, energisparkommitténoch . SIB ifrågasätter dock i viss ulslräckningutredningens beskrivning av uppgifl. Prop.1984/85:5 117 Oljeersältningsfondensplacering i tillstyrks av RRV, i och avlänsstyrelsen i Göteborgs- och län. LRF som inle avvisar förslagelanser all en fristående ärendehantering bör kunna lillgodoses genom särskild styrgmppmed ansvar för beslulen. Svenska elverksföreningenoch avvisar förslaget. anser atlfondens ställning som självständig myndighet har vissa fördelar. Utredningenhar beräknat resursbehovet för myndighetsförstärkning lill fyra milj. kr. RRVanser alt delta belopp är för lågt, särskilt med hänsyn lill behovel av myckelkompetent personal för överläggningarna med slörre företag. Prop.1984/85:5 118 skrivelse om eldistributörs skyldighet att levererael som drivkraft till värmepumpar inom fjärrvärme- och naturgasområden och .statensenergiverks PM El till värmepumpar inom fjärrvärme- ochnaturgasområde, tillämpning av lagstiftningen om eldistributörs leveransplikt,samt remissyttranden häröver. Slatens energiverks PM inovember 1983 El till värmepumpar inom fjärrvärme- och naturgasområde,tillämpning av lagstiftningen om eldistributörs leveransplikl 3.1 Remissförfarandet ...................................... . 137 3.2 Allmänt om förslagel ................................... . 137 3.3 Energiverkels förslag ..................................... . 138 3.4 Generell leveransskyldighet .......................... . 142 Prop.1984/85:5 119 Densom hcU- områdeskoncession för distribufion av elektrisk slröm är skyldigleverera slröm åt i princip alla som inom områdel behöver den för normalaförbrukningsändamål. Till sådana ändamål räknas värmeförsörjning avbebyggelse. Eu särskilt undanlag gäller dock värmeförsörjning av byggnader inomQämvärme- och nalurgasområden. Skyldighelen gäller då endasl omvärmeförsörjningen med större fördel kan tillgodoses med elenergi än med detför området gemensamma värmesystemet. Frågan om leveransskyldighet prövas avstatens energiverk. I förarbetena fill ellagen berörs inte frågan om hur lagenbör lillämpas angående el som drivkraft till värmepumpar inom Qärtvärme- ochnaturgasområden. Denna fråga har aktualiserats i ett flertal ärenden somstatens energiverk haft all la ställning fill. Dåen betydande osäkerhet fanns hos eldistributörer, kommuner, fastighetsägare m.fl.om hur gällande lagsliftning skulle lillämpas fann statens energiverk anledningatl närmare penetrera och analysera problem och frågor i anslulning tillfjärrvärme och värmepumpar. I bifogade ulredning "El till värmepumpar inomfjärrvärme- och nalurgasområde - tillämpning av lagstiftningen omeldistributörs leveransplikl" redovisade slalens energiverk sin syn påeldistributörens leveransplikl. Enligt denna utredning borde ellagensbestämmelse om undantag från leveransplikt av el till uppvärmningsåndamål iområden för fjärrvärme eller naturgas inle ha gillighel när del gäller elleveransfill värmepumpar. Denna uppfattning motiverades bl. a. av det förhållandet attvärmepumpar utgör en myckel effekliv leknik för energisnål uppvärmning. hänvisade i den bifogade promemorian särskilt fill förarbelena lilllagen om allmänna värmesystem. Verkel menade att ellagen borde kunna tolkas såatl utnyttjande av värmepumpar innebar all värmeförsörjningen "med störrefördel kan tillgodoses med elenergi än med del för områdel gemensamma sysiemel",och alt leveransskyldighel sålunda skulle föreligga. Pågrundval av dessa principiella ställningstaganden beslöl slalens energiverk iett antal konkreta ärenden, där eldistributörer vägrai atl leverera el, altförelagen har eldistribulionsskyldighel lill värmepumpar inom område för Qärtvärme. Sedannågra kommuner överklagal slatens energiverks beslul har regeringen upphävi beslulenoch återförvisat ärendena till verket för ny handläggning. Innebörden avregeringens beslut är atl statens energiverk inte haft stöd i ellagen för sitlgenerella slällningstagande när del gäller elleverantörers skyldighel altleverera el fill värmepumpar för värmeförsörjning av byggnad i fjärtvärme- ochnaturgasområden.