prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Vid val av myr förtorvbrytning bör noggranna undersökningar göras av föroreningsinnehållet imyren. Beslämning av svavelinnehållet bör göras, bl. a. för bedömning av omemissionsbegränsande åtgärder blir nödvändiga vid förbränningen. Vidare böranalyser göras av framför alll uraninnehåll. I nägra enstaka fall kanuraninnehållet i torvbränslet leda till atl askans innehåll blir så stort atttillstånd erfordras enligt lagen om kärnteknisk verksamhet för haniering avaskan. En mycket liten del av myrar lämpade för lorvbränsleproduktionbedöms dock innehålla så mycket uran att halten i askan överstiger den gräns200 ppm då tillstånd skulle krävas. Om uranhalten visar sig ligga i närheten avdenna nivå bör även förekomsten av andra radioaktiva ämnen, främsl radium,undersökas. Utsläppav svaveldioxid emissionsbegränsande åtgärder Vidförbränning av svavelhaltiga bränslen binds en varierande del av svavlet iaskan. Variationen i svavelbindningen i askan är stor och anses bero av delsaskmängd och alkaliniteten i denna, dels tillämpad förbränningsteknik. Andelensulfatbundet svavel i bränslet kan också ha viss betydelse. Svavelbindning upptill har uppmätts vid torvförbränning. Vid lorveldning bedöms i allmänhetde riktvärden kunna innehållas som gäller för koleldning i anläggningar därsvavelutsläppet understiger 400 lon/år, dvs. 0,10-0,svavel/MJ tillförtbränsle. I de fall när svavelinne-hållel i torvbränslet är så stort attriktvärdena skulle komma att överskridas, bedöms svavelutsläppen kunna minskasgenom inblandning av lågsvavlig lorv eller trädbränsle eller genomkalktillsats. Med något undantag kommer de torveldade anläggningarna i Sverigeatt vara mindre än 100 MW och därmed ge ett årligt svavelutsläpp som är mindreän . Skulle någon lorveldad anläggning bli av den storleksordningen attutsläppsnivån svavel/år överskrids, dvs. den gräns där ulsläppskra-venvid koleldning skärps, kan utsläppskrav mindre än svavel/MJ tillförtbränsle medföra att rökgasavsvavling erfordras. 1984/85:120 314 Vidinblandning av trädbränsle erhålls, fömlom en utspädningseffekt i rökgaserna,sannolikl en ökad bindning av svavel i askan. Det bör här särskilt påpekas attfossila bränslen överhuvud laget inte får ulnyttjas ulan särskilda åtgärder omsvavelhalten i bränslet är så hög att utsläppet skulle översliga 0,24 gsvavel/MJ, vilket i torv ungefär motsvarar 0,svavel. Det kan ifrågasättas ominte enligt lagen om svavelhaltigt bränsle inblandning av trädbränslen böranses vara en möjlig åtgärd för reduktion av svavelutsläppen även vidanvändning av mer högsvavlig torv. Tillsatsav kalk under förbränning ger olika resultat vid skilda förbränningstekniker.Metoden har tidigare prövats endast i samband med stenkol- och bmnkolsförbränning.På uppdrag av statens energiverk har ett emissionsmätningsprogram på torveldadeanläggningar genomförts. Vissa resultat beträffande möjligheterna alt reducerasvavelutsläpp genom kalktillsats vid eldning på rost och i fluidiserade bäddarhar här framkommit. Det bör dock betonas atl någon optimering av kalktillsatsenej kunnat göras i dessa fall. Effekten av kalktillsats är beroende av ettflertal faktorer säsom kalkkvalitet, tillsatt kalkmängd ochförbränningsbetingelser. Vidrosteldning har därvid myckel varierande avsvavlingsgrader erhållits. Valet avmelod för att tillsätta kalken har stor betydelse för resultatet. En minskningav svaveldioxidutsläppen bedöms som möjlig. 1 fluidiserade bäddar -såväl bubblande som cirkulerande - bedöms en minskning av svavelutsläppen medupp till kunna erhållas genom kalktillsats. Vid kolpulverförbränning harresultat redovisats där svavelutsläppen reducerats genomkalktillsats. Humvida del är möjligt att tillämpa denna teknik vid förbränningav torvpulver är inte klarlagt. Erfarenheter från sådan teknik vidbmnkolseldning är dock positiva. Kostnadernaför atl minska svavelutsläppen genom kalktillsats under förbränning bedöms varaca /kWh. Om extraordinära ålgärder, dvs. rökgasavsvavling, måstetillgripas stiger kostnaden betydligt. Utsläppav kväveoxider - emissionsbegränsande ålgärder Bildningenav kväveoxider vid förbränning kan som nämnts tidigare inte enbart hänförastill kvävehalten i bränslet på motsvarande sätt som svaveldioxidbildningen kanhänföras till svavelhalten. Torvbränslets halt av kväve påverkar dockkväveoxidbildningen påtagligt. Bildningen av kväveoxider är dessutom i storutsträckning beroende av förbränningstekniken. Detfinns inga fastställda riktvärden för utsläpp av kväveoxider frånförbränningsanläggningar. I ett förslag från angavsför koleldning riktvärdet kväveoxider/MJ tillfört bränsle, ett värde somi allmänhet torde kunna innehållas vid lorveldning. I enskilda ärenden gällandefastbränsleeldning har strängare utsläppsgränser börjat tillämpas. 1984/85:120 315 Teknikför reduklion av kväveoxidutsläppen har ulvecklals vid kolpulverförbränning,där höga utsläppsnivåer annars skulle erhållas. Tekniken har inle prövats påtorv. Emissionsmätningarnavid rosteldning med torvbränsle visar att kväveoxidutsläppen i vissa fallöverskrider värdet /MJ bränsle. En orsak till de relativt stora utsläppenvid rosteldning har i någol fall bedömts vara den höga kvävehalten i bränslet.Även stora luftöverskott kan ge upphov till stora kväveoxidutsläpp. Vidförbränning på rost kan lufltillförseln i regel inte fullständigt anpassasefter pannbelaslningen varför luftöverskol-tel ökar vid delbelastningar. Enminskning av kväveoxidutsläppen bör kunna ske genom att lufttillförseln överoch under bädden regleras, genom att luftöverskottet regleras och genom attrökgascirkulation används. En vidareutveckling och optimering avtvåslegsförbränningen bör eftersträvas. Emissionsmätningarnavisar atl förbränning i fluidiserad bädd normalt ger små utsläpp avkväveoxider, relativt andra förbränningstekniker. Det borde vara möjligt att nåutsläppsnivåer under kväveoxider (räknat som NO2) /MJ somlångtidsmedelvärde. Även här bör en vidareutveckling och optimering avIvåstegsförbränningslekniken kunna medföra en ytterligare sänkning avutsläppsnivån. Eftersomutsläppen av kväveoxider vid torvförbränning varierar kraftigt och i vissa fallär så höga all de med dagens teknik överskrider kväveoxidulsläppen vidkolförbränning erfordras elt betydande ulvecklingsarbete för att framtidaskärpta krav vad gäller kväveoxidutsläppen skall kunna uppfyllas. Vidförsök att begränsa kväveoxidbildningen ökar risken för ofullständigförbränning och därav följande ökade utsläpp av organiska föreningar. Förbränningenav fasta bränslen i en panna kan inle ske fullständigt. Mer eller mindreoförbränt material återfinns i rökgasen och i askan. En fömtsättning för småulsläpp av organiska föreningar är all en "god" förbränningsäkerställs, vilkel i regel kännetecknas av all låga kolmonoxidhaller erhållsi rökgasen. Emissionsmätningarnahar visal alt utsläppen av organiska föreningar vid lorveldning är ungefärdesamma som de vid koleldning. En tendens till ökade utsläpp finns för småanläggningar, vilkel också bekräftas av tidigare rapporterade mätresultat. Utsläppenav organiska föreningar kan begränsas genom atl anläggningen sköts påföreskrivel sätt och genom att bränslet håller garanterade kvalitetskrav.Inmatning av mycket fuktiga torvbränslen eller stötvis bränsletillförsel kanorsaka förhöjda utsläpp av kolmonoxid och organiska föreningar. Utveckling avtvåslegsförbränningen och förbättringar av bränsleinmatningssystemen tordekunna minska utsläppen ytterligare. 1984/85:120 316 Utsläppav stoft och spårelement Avskiljningsgradenför stoft och spårelement bestäms av stoftavskilj-ningsutmstningens preslanda.För alt klara de utsläppsgränser som tillämpas för stoflutsläpp fråntorveldade anläggningar krävs stoftavskiljnings-utmstning av typen spärriillereller elfilter. Cykloner är i regel otillräckliga även vid de högsla tillåtnautsläppsnivåema. Avskiljningsgradenför spårelement följer inte fullt avskiljningsgraden för totalstoft, då vissanrikning av spårelement sker i de finare partikelfraktionerna. Kvicksilverförekommer i rökgasen till övervägande del i gasform, vilket gör atlavskiljningen blir väsenfiigt mindre. Emissionsmätningarna har visat atl enviss del av kvicksilvret avskiljs i stoftreningsutmst-ningen. En ökadstoftavskiljningsgrad ger ökad kvicksilverinfångning. Genom kalktillsats hankvicksilverinfångningen ökas ytteriigare. Vidsamma stoflutsläppsnivåer blir utsläppen av spårelement ungefär lika stora vidlorveldning som vid koleldning. Med de riktvärden som tillämpas tillåtsstörre stoftutsläpp vid lorveldning än vid koleldning. Med tanke på innehålletav spårelement, som är de allvariiga föroreningarna i stoft, förefaller dennaskillnad inte motiverad annat än . Sloftulsläppenkan t. ex. minskas genom alt textila spärrfilter eller större elfilter används.En sänkning av ulsläppsgränsen vid lorveldning till nivå /MJ tillförtbränsle som gäller för kol, skulle medföra atl investeringskostnaden för ettelfilter ökar med . Ökningen av värmekoslnaden bedöms bli mindre än 0,5öre/kWh. Vidförbränning av torv erhålls i huvudsak två typer av restprodukter, flygaska ochbottenaska. Flygaskan är finkornig och avskiljs ur rökgaserna, medanbottenaskan är grovkornig och tas ul vid pannans botten. 1 flygaska förekommernormalt högre halter spårelement än i bottenaskan. Försök med kalktillsats tilleldstaden visar att askans egenskaper kan förändras. Fömtom atlkalciumoxidhalten ökar sker en viss bindning av svavel och kvicksilver. Flygaskananvänds i vissa länder vid cement- och belongframställning. Undersökningarvisar atl förutsättningarna för sådan användning är myckel begränsade iSverige. Orsakerna är främsl alt betongen ej blir frostbesländig saml alt denkan komma atl missfärgas. Denhöga hållfastheten hos såväl flygaska som bottenaska gör alt askorna kananvändas som fyllningsmaterial varvid de ersätter sand och grus. Genom atttillsätta cement (upp fill ) till flygaska kan man erhålla en produkt medgod hållfasthet och täthet. Torvaskanskulle kunna vara användbar som kalknings- och gödselmedel på åkermark.Innehållet av spårelement är ungefär detsamma som i rötslam. Detta gör liksomför rötslam atl användningen i jordbruket i så fall skulle behöva regleras.Ackumuleringen av spårelement i jord och grödor 1984/85:120 317 behöverstuderas ytterligare, innan en generell användning av aska som gödselmedel eventuelltkan bli aktuell. Skogsgödslingmed torvaska är endast aktuell för skog på torvmark. Avsevärt mindre givorerfordras dock jämfört med del som jordbmket fordrar. Torvaskomas effekt vidanvändning som skogsgödsel bör studeras vidare liksom spridningsmetoderna, somidag måhända ej är ekonomiska. Etlantal torvaskor har analyserats med avseende på innehåll av radioaktiva ämnenoch radonavgång. För flertalet askor gäller att aktivitetskoncentrationerna ärlåga. Askor från myrar med höga av radioaktiva ämnen bör ej utnyttjas ibyggnadsmaterial då risk för stor radonavgång föreligger. Fortsatta studierbehöver genomföras vad avser askornas lak-barhel av radioaktiva ämnen. Restprodukternafrån torvförbränning deponeras i genomgående på kommunalaavfallsupplag. Kommunalt avfaU bör inte blandas med torvaska. Slam bör intestabiliseras med torvaska innan ytterligare forskning har genomförts för attkartlägga effektema. De metoder som bör användas är sådana där torvaskan läggspå separat upplag eller eventuellt utnyttjas som täckning över kommunaltavfall. Mängdenspårelement i en torvaska motsvarar i stort de mängder som finns i en kolaska.Halter av radioakfiva ämnen är dock oftast högre i en torvaskedeponi. Kunskapenom hur ekosystem pä påverkas av förhöjda spårelementhalter är ännuinte tillräcklig. Det finns fömtsättningar att tekniskt utforma ett upplag såatt miljöpåverkan begränsas och sä att även högt ställda miljökrav tillgodoses.Ett skyddsområde intill upplaget måste dock alltid finnas. Skyddsområdetsstoriek och upplagets utformning måste bestämmas från fall till fall. Eftersomkunskaperna rörande miljöpåverkan från etl upplag ännu är begränsade krävsytterligare forskning och uppföljning i fält. Vidtorvbrytning och hantering av torvbränsle är det väsentligaste att omsorgsfullaåtgärder vidtas i syfte att förebygga uppkomsten av dammexplosioner och brand.Sådana olyckor kan få omfattande följder. Uppgiftemai litteraturen om arbetsmiljöförhållanden och hälsoeffekter vid torvhanteringär bristfälliga . Karakteristiskt för arbete med torv är förkomsten avtorvdamm i luften. Arbetsmiljön via torvhantering liknar lill vissa delar denvid jordbmks- och skogsarbete. Viss irritation i ögon och näsa har iakttagitshos torvarbetare. Irritationen kan evenluelll tillskrivas mekanisk nötning avpartiklar eller inverkan av gaser eller mikrosvampsporer. Effekter somdammlunga eller förgiftning har emellertid inte kunnat konslateras. Detär motiverat att reducera arbetarnas exposition för damm sä atl del inleöversiiger det hygieniska gränsvärdet för organiskt damm även om man f. n. intevet vilka effekterna blir av en långsiktig exposition av 1984/85:120 318 torvdamm.Den exposition för flertalel spårelement, mikrosporer och gaser i torven somhittills uppmätts har i allmänhet legal på låg nivå. Dammningenvid brytning och hantering av torv kan minskas genom alt förarhytten itraktorerna på torvmossen övertrycksventileras med filtrerad luft. Iförbränningsanläggningarna kan dammning bekämpas med vattendimmor, inkapslingvid hantering, extra städning m. m. För atl arbetsmiljöaspekter ska beaktasredan vid projektering av lorvhanteringsutmstning och förbränningsanläggningarär det angelägel alt företagshälsovården kopplas in på etl tidigt stadium. Detär väsentligt atl den tekniska utvecklingen även inriktas på att förbättraarbetsmiljön t. ex. att vid utformning av utmstning hänsyn tas till ergonomi,buller och vibrationer samt säkerhet mot olycksfall. 1enstaka myrar kan torven innehålla tunna skikt av kiselgur som evenluellt kange förhöjd kvartshalt i askan från förbränningsanläggningen. Risken förkvartsexposition bör också beaktas vid förbränningsanläggningar med fluidiseradbädd, där kvartssand ingår i bädden. Utläckt damm liksom aska kan få hög haltav finkornig kvarts som kan övergå i mer biologiskt akfiva former. Hantering avaska som innehåller uran eller kvicksilver i relativt höga koncentrationer, kanmedföra risker vid långvarig exposition. Effekfivt förebyggande åtgärder bördärför vidtas vid askhantering. Utredningen() Förbränning av torv - Hur kan miljökraven tillgodoses? Redovisningav möjligheter atl begränsa utsläppen av försurande ämnen. Yttrande haravgivils av , , koncessionsnämnden förmiljöskydd, geologiska undersökning (SGU), ,(), , (),statens industriverk, , (),och . Samtligaremissinstanser anser att det är bra att underiag för normer för torvbränsletssammansättning ur miljösynpunkl utarbetas. Socialstyrelsenhar inte någol att invända mot att samma riktvärde för svavelutsläpp användsvid lorveldning som vid koleldning. finner det därförnödvändigt att kräva en avancerad rökgasrening vid lorveldning. Socialstyrelsenanser att det kan bli ett problem om torv används som bränsle i mindreanläggningar, eftersom dessa kan få bäde tekniska och 1984/85:120 319 ekonomiskasvårigheter all hålla utsläppen på en tillräckligt låg nivå. Vidare kan dedessulom störa omgivningen på grund av luklolägenheler och olägenheter genomstoft- och sotnedfall om de ligger nära bostadsområden. Det bör därför kunnaställas krav på anläggningar för lorveldning, som är så utformade att endastanläggningar över en viss sloriek fär användas. Om sådana krav inte kanställas, bör frågan om lokalisering av anläggningar mindre än 0,5 MW tas upp isamband med byggnadslovsprövningen, där bör samråda med miljö-och hälsoskyddsnämnden. Naturvårdsverketmenar att såsom riktlinjerna är angivna i form av relativt vida intervall finnsingen anledning att för lorveldning ange särskilda eller ändrade rikllinjer pågrund av vissa skillnader mellan kol och torv. Vid prövning i varje enskiltärende tas hänsyn till olika speciella omsländigheter. SGUanser att om torvprospektering och torvmarksundersökningar genomförs på rältsätl kommer torvmarker med förhöjda halter av svavel och andra miljöfarligaämnen att kunna urskiljas på etl lidigl stadium i prospek-teringskedjan. Dettabetyder också att dessa torvmarker icke behöver bli föremål för bryining. EnligtAMS är det med tanke på de positiva sysselsättningseffekterna som en eventuelltorvbrytning i de därtill lämpliga områdena kan ha, angeläget attsysselsättningsaspekterna blir ordentligt belysta. Domänverketvälkomnar här aktuell utredning rörande gränser för utsläpp av svavel,kväveoxider och stoft vid torvförbränning. Verket finner det ocksåförtjänstfullt atl utredningen diskuterat och beaktat de skillnader som kommeratl uppträda vid förbränning av torv jämfört med kolförbränning. SvenskaTorv tycker det är bra att underlag för normer för torvbränslets sammansättningur miljösynpunkl utarbetas. Svenska finner det därvid särskilt värdefulltatt utredningen diskuterat och sökt beakta de förbränningstekniskaskillnaderna mellan torv och kol vid definilionen av gränsvärden. 2.3Emissionsbegränsande åtgärder vid förbränning av torv konstaterar all svavelusläpp motsvarande de riktvärden som gällerför koleldning dvs. 0,10-1,svavel/MJ tillfört bränsle, bör kunna klarasvid lorveldning. I de fall svavelinnehållel i bränslet är så högl attriktvärdet skulle komma att överskridas bedömer energiverkei altemissionsbegränsande åtgärder till rimliga koslnader skulle kunna lillgripasgenom användning av lågsvavlig torv, blandning av olika torvsorter, inblandningav träbränsle och/eller kalktillsats. Krav på svavel/MJ tillfört bränslekan enligt verket medföra alt extraordinära avsvavlingsåt-gärder i form avrökgasavsvavling erfordras. 21 1984/85. 1984/85:120 320 Närdel gäller utsläpp av kväveoxider menar all det inle är fulltklarlagt i vilken utstäckning skärpta krav kan uppfyllas med dagens teknik. Remissinstansernahar inget att erinra mot förslag. remissinstanser anser atl utsläppen av försurande ämnen kan begränsas iminsl samma utsträckning vid förbränning av torv som vid koleldning. När delgäller inblandning av träbränsle anser verket att detta i viss mån är riktigtgenom den svavelbindning i träbränslets aska som sker. I övrigt är det frågaom en utspädningseffekl som innebär en minskning av svavelutsläppet från enanläggning jämfört med om bara den mer svavelrika lorven förbränns. Eninblandning av svavelfat-tigl annat bränsle kan dock inte ersälla sådanamiljöskyddsåtgärder som är tekniskt möjliga och ekonomiskl rimliga för altbegränsa svavelutsläppen. framhåller att nu gällande riktlinjer för utsläpp vidkoleldning avser årsmedelvärden. Av praktiska skäl och för all underlättaintroduktion av torv som bränsle bör därför torvmossar med relativt högsvavelhalt tillåtas för exploatering förutsatt att fastställda årsmedelvärdenför utsläpp kan innehållas genom olika åtgärder från anläggningsägarens sida. SVEBIOframför liknande synpunkter. Beträffandeansvar och kontrollfunktioner för de blivande riktlinjernas efterlevnad finnerSvenska atl dessa skall placeras i slutet av hanteringskedjan dvs. vidrökgasutsläppet i torveldade anläggningar. Argumentet för det är att detminimerar antalet kontrollpunkter som man får en smidig anpassningtill det förhållandet att de enskilda anläggningarna kan komma att havarierande bränslemix och möjlighet till rökgasrening och avsvavling genomexempelvis kalkinblandning i förbränningspannor. Socialstyrelsenframhåller att innan riktvärden sätts för utsläpp av kväveoxider, bör detfinnas klariagt i vilken utsträckning man genom dagens förbränningsteknik ochrökgasrening kan begränsa kväveoxidutsläppen. Eftersom det tycks vara svårt attmed dagens teknik reducera kväveoxidbildningen och behålla en godslulbränning anser att det är för tidigt att binda sig förnågot riktvärde för NO. Strävan bör vara att i första hand det avnaturvårdsverket föreslagna riktvärdet NO/MJ för koleldning tillämpasäven för lorveldning och i andra hand sänka detta föreslagna värde. Enytterligare sänkning får dock inte innebära att lotalemissionen fråntorvförbränningen ökar. Utöverde av föreslagna åtgärderna påpekar bl. a. ochSvenska kommunförbundet att det också är angelägel att betona vikten av attenergisystem baserat på inhemska energikällor utvecklas. Det är därför viktigtalt fortsatt forskning och teknikutveckling för lorveldning bedrivs. Prop.1984/85:120 321 Industriellt mottryck Produktion. Sammanfattning av statens energiverks utredning Regeringen uppdrog ijuni 1984 ål slatens energiverk atlutreda utvecklingen av den industriella mottryckskraften. 1 uppdraget angavsbl.a. "Ulredningen bör studera de ca 60 existerandeanläggningarna för industriellt mottryck och beskriva vilka förutsättningar sombedöms föreligga för fortsall drift av dessa anläggningar. De förändringar avvärme och ångbehoven inom induslrin som ovan redovisats bör särskilt beaktasför dessa anläggningar. Möjlighelerna atl bygga om anläggningar förfasl-bränsledrift bör särskilt studeras. Vidare bör undersökas om fömtsättningarfinns för nyinvesteringar i induslriångpannor. Hänsyn bör därvid ocksä tas tillom sådan ny leknik finns eller väntas bli tillgänglig som innebär altindustriellt mollryck kan produceras ekonomiskt även i mindre anläggningar änf.n. Ulredningen bör om så erfordras utmynna i förslag tillåtgärder för att förbättra förutsättningen till elproduktion med fasta bränsleni industriellt mottryck. Som nämnls bedömdes i prop. 1980/81:90 den möjliga elproduktioneni industriella mottrycksanläggningar uppgå lill 5-6 TWh.Åtgärdsförslagen skall gmndas på företagsekonomiska bedömningar och på atlstatligt stöd inle skall utgå. Utredningen bör utföras av statens energiverk ochredovisas . bör vid genomförandet avuppdraget nära samarbeta med berörda myndigheter och industrinsbranschorganisationer." Utredningsarbetet har följls av en referensgmpp medrepresentanler för industrier, kraftbolag, massa- och pappersindustrinsbranschorganisation saml Kemiska Industrikontor. Referensgmppen hartagit del av utredningens arbetsmaterial och lämnat synpunkter för detfortsatta arbetet. Det tekniska underlaget för bedömningar harframtagits av ett konsultförelag. Samråd har skett med statens industriverk. Med industriell mottrycksproduktion menas samtidig el- ochvärmeproduktion för en industriprocess. Från en bränsleeldad ångpanna ledsånga Prop.1984/85:120 322 medhögt tryck och hög temperatur lill en ångturbin. Från turbinen uttas ånga medbetydligt lägre tryck och temperatur för atl användas i industriprocessen.Till turbinen är en elproducerande generator kopplad. Genom att ångvärmen efterturbinen kan ulnylljas sker elproduklionen med hög verkningsgrad. Denproducerade elenergin kan användas internt eller externt. Förutsättningen förmottrycksproduktion är atl ett värmebehov finns. Denindustriella mottrycksproduktionens andel av total kraftproduktion har underefterkrigstiden uppgått till men har sjunkit till 2- . Den var som störsl (4,) och var år ,motsvarande av total elproduktion. 1dagsläget finns ca 830 MW installerad effekl inom massa- och pappersindustrinoch ca 100 MW inom övrig industri. Den ärliga elproduktionen är för närvarandeca . därav genereras inom massa- och pappersindustrin. Storleksfördelningenhos de induslriella mottrycksturbinerna framgår av följande tabell. De13 slörsla anläggningarna svarar för av den installerade effeklen. Denstörsta turbinen är på ca 58 MW. Turbinmedeleffekten är ca 14 MW. Nästanhälften av alla befinfiiga turbiner för industriellt mottryck har installeratssedan år 1970. Även efter den första oljekrisen installerades trotshöjda oljepriser och relativt låga elpriser etl icke obetydligt antalindustriella mottrycksanläggningar. Ett bidragande skäl därtill var destatsbidrag som utgick . Inommassa- och pappersindustrin finns utvecklingstendenser fram mot är 1990 sompåverkar mottrycksunderlaget. Den kemiskamassaframställningen förblir i det närmaste under det att mekaniskmassaframställning ökar.