prop · G80347 · 1984-12-31 00:00:00 — Har den skallskyldige avlidit, åsätts efterbeskattningenhans dödsbo, dock alt sädan efterbeskatlning icke mä ske med mindrebeskatlningsmyndighelen meddelat beslul därom efter utgången avdel kalenderår, under vilkel bouppteckning efter honom blivit ingiven förregistrering. ' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974: 863. - Senastelydelse 1978: 198. 1984/85:47 68 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse skyldige skall undanröjas av be-skattningsmytidigheten. omåtalet ej bifalls till någon del. gäller dock ej. om åtalet ogillas medslöd av 12 § skattebrottslagen. Andra stycket skall tillämpas också ifall då den som harföreträtt juridisk person åtalals för skattebrott som avser denjuridiske personensskatt eller är fri från ansvar för sådant brott på grund av 12 §skattebrollslagen. Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i lagen (1959:552) om uppbörd av vissaavgifter enligt lagen om allmän försäkring m. m. Härigenomföreskrivs all 14 § lagen (1959:552) om upphörd av vissa avgifter enligl lagenom allmän försäkring, m.m.' skall ha nedan angivna lydelse. Har arbelsgivarei uppgift eller upplysning, avlämnad till ledning för beräkning avavgiftsunderlag, lämnat orikligt meddelande och har meddelandet följts ellerhar eljest meddelandet föranlett all avgiftsunderlag för honom icke blivit bestämteller blivit bestämt till för lågt belopp, skall beslämmadet avgiftsunderlag, som genom berörda förfarande undandragils. Sådantavgiftsunderlag må dock ej bestämmas om vad som undandragils är all anse såsomringa. Hararbetsgivare i uppgift eller upplysning, avlämnad lill ledning för beräkning avavgiftsunderlag, lämnat orikligt meddelande och har meddelandet följts ellerhar eljest meddelandet föranlett att avgiftsunderlag för honom icke blivit bestämteller blivit bestämt till för lågt belopp, skall bestämmadet avgiftsunderiag, som genom berörda förfarande undandragils. Detsammagäller när arbetsgivare har lämnat oriktig uppgift i mål om avgift.Avgiftsunderlag/år dock inte beslämmas om vad som har undandragils är att ansesäsom ringa. Föreligga sädana omständigheter alt avgiftsunderiag som avses i föregående stycke skall bestämmas och kan pä gmnd av vad sålunda och i övrigi förekommit antagas alt av arbetsgivaren lämnad uppgift eller upplysning icke varit av beskaffenhet att kunna läggas till grund för en riktig beräkning av avgiftsunderlaget, skall avgiftsunderlaget beslämmas med tillämpning av 10 §. Vad ovan sagts skall äga molsvarande tillämpning om arbelsgivare, ehuru uppgiftspliktig, underlåtit avlämna uppgift eller infordrad upplysning. Avgiftsunderlagsom avses i denna paragraf må icke beslämmas efter utgången av sjätte åretefter ul-giftsåret. Har arbetsgivaren avlidit, påföres avgiftsunderlaget hansdödsbo, dock att sådan påföring icke må ske med mindre fråga därom prövalsinom efter utgången av del kalenderår, under vilkel bouppteckning efterhonom blivit ingiven för registrering. Avgiftsunderlag/årinte beslämmas enligt denna paragraf efter utgången av sjätte året efterutgifls-äret. Tidsfristen är dock om det avgiftsunderlag, som inte harbestämts, uppgår lill belydande belopp. ' Lagen omtryckt 1974:938. Senaste lydelse av lagensrubrik 1974:938. Senaste lydelse 1978:200. Har arbetsgivaren åtalats för skallebrotl som avser hansarbetsgivaravgift må. även efter utgången av den i fiärde stycket angivnatiden, avgiftsunderlag bestämmas för det ut gift sår. som brottet avser.Detsamma gäller, om bestämmande av avgiftsunderlag medför att arbetsgivarenenligt 12 § skaltebrottslagen (1971:69) är fri från ansvar för sådant brott.Avgiftsunderlag som har sagts må dock icke beslämmas med mindre fråga däromprövats före utgången av kalenderåret efter det då åtalet väcktes eller åtgärdsom avses i 12 § skattebrollslagen vidtogs. Har arbetsgivaren avlidit skaUfråga om påföring av avgiftsunderlag för dödsboet prövas inom sex månaderfrån dödsfallet. Avgiftsunderlag som påförts efter åtal mol arbetsgivaren skallundanröjas av , om åtalet ej bifalles tUl någon del.Detta gäller dock ej om åtalet ogillas med stöd av 12 § skattebrollslagen. Femte stycket skall tUlämpas också ifall då den som harföreträtt juridisk person åtalats för skattebrott som avser denjuridiske personenpåfört avgiftsunderlag eller är fri från ansvar för sådant brott på grund av 12§ skaltebrottslagen. Utan hinder av föreskrifterna i första stycket får frågaom bestämmande av avgiftsunderlag på grund av oriktig uppgift i mål om avgiftprövas efter utgången av det år. då målet vann laga kraft. Har arbetsgivaren avlidit, påföres avgiftsunderiaget hansdödsbo, dock att sädan påföring icke må ske med mindre fråga därom prövalsinom tvä år efter utgången av det kalenderår, under vilkel bouppteckning efterhonom blivit ingiven för registrering. Denna lag träder i kraft den . 1984/85:47 71 Sammanställning av remissyttranden över delbetänkandet(SOU 1980:4) Preskriptionshinder vid skattebrott Efter remiss har yttranden inkommit från justitiekanslern(), riksåklagaren (), , ,brottsförebyggande rådet (BRÅ), (),riksrevisionsverkel, (), statens jordbmksnämnd, generaltullslyrelsen,länsstyrelsernas organisationsnämnd, , hovrätten för VästraSverige, kammarrätterna i och , länsstyrelserna iStockholms, , , , och ,, och , punklskalieulredning(Fi 1970:57), Centralorganisationen /SR, Föreningen auktoriseraderevisorer. , (), (), . Svenskarevisorsamfundet, , hantverks- ochindustriorganisation - Familjeföretagen, , , och (). LRF, hantverks- och industriorganisation -Familjeföretagen och har åberopat yttrande som avgetlsav Lantbrukarnas skattedelegalion. Yttrande har avgetts gemensamt av SAF ochSveriges industriförbund. RÄ har översänt yttranden från överåklagarna iStockholms och saml länsåklagarna i ochGotlands, och . i har översänt yttranden frånlokala skattemyndigheterna i och Lunds fögderier. Yltrande har äveninkommit från . 1 De straffprocessuella förslagen USS nu aktuella förslag har fåll elt övervägande positivtmottagande av remissinslanserna. Av de allmänt positiva remissinslanserna tillstyrker nägrautredningens förslag i sin helhel eller lämnar del utan erinran. Det gällerrikspolisstyrelsen, statens jordbruksnämnd, länsstyrelsernasorganisalionsnämnd. Uiredningens förslag till ändrade preskriptionsreglertillstyrks till alla delar av i . FöreningenSveriges fögderiljänstemän, landstingsförbundet ochTaxeringsnämndsordförandenas riksför- 1984/85:47 72 länsåklagaren i och Svenskarevisorsamfundet SRS godtar förslagel. Till dem som i huvudsak förordar förslagel lill ändradepreskriplionsbe-stämmdser hör RÅ. överåklagaren i ,, , hovrätten för , länsstyrelserna iSödermanlands. och och /SR. Positiva till de föreslagna särbestämmelserna såvill avserpreskriptionshinder är också B/?A och Lantbrukarnas skattedelegalion. Dessainstanser uttalar att man bör överväga all införa ändradebestämmelser om preskriptionsavbroll även för andra brott än skallebrotl.Varken BRÅ eller skalledelegalionen vill förorda förslagel lill förlängning avpreskriptionstiderna genom domstolsbeslut. Direkl avvisande lill förslaget är länsåklagaren iStockholms län och . kammarrätten i , domstolsverket.Svenska företagares riksförbund och . En huvudsakligennegativ inställning har även JK, , kammarrätten i ochöveråklagaren i . Hovrätten och kammarrätten anför att bestämmelsernaom preskriptionsavbroll i sin helhel borde ses över. Även JK och länsstyrelseni har varit inne på denna tanke. 1.2 Preskriptionshindrande åtgärder vid brott motskattebrottslagen I del följande redogörs närmare för de remissyttranden ivilka remissinslanserna gjort allmänna uttalanden om de föreslagnapreskriplionsbe-stämmelserna och i första hand om frågan om att hindrapreskription genom att delge den misstänkte underrättelse om brollsmisslanke. De remissinstanser som släller sig positiva till förslagelansluter sig lill utredningens argument, dvs. i huvudsak all skattebrotten ärav speciell karaktär, att del finns stora möjligheler att undandra siglagföring för sådana brott och all allmänpreventionen kräver all åtgärdervidtas. Enligl RÅ:s mening bör en ytterligare föriängning avpreskriptionstiden - vare sig del skulle ske genom en tioårig preskriplionslideller ett senare-läggande av utgångspunkten för preskriptionstidens beräkning -inle komma i fråga. Med en sådan ordning skulle man, anser RÅ, avlägsna sigfrån den för preskriptionsinstitutet grundläggande principen om sambandetmellan brottets svårhet och preskriptionstidens längd i sådan utslräckning överskrider vad som från principiell synpunkt kan godtas. Del starkabehovet av regler som gör det tekniskt möjligt att komma åt de nackdelar somvidlåder det nuvarande systemet bör enligl RÅ i stället tillgodoses med det av utredningenföreslagna institutet delgivning av brottsmisstanke. SAF och har full förståelse föransträngningarna att komma till rätta med skaltebrollsligheten. Del kanemellerlid väcka farhågor om det allmänna, för all skydda sina ekonomiskainlressen. Prop.1984/85:47 73 tillskapar regler som avviker från de regler som eljestgäller vid ekonomisk brottslighet som riktar sig mot privatpersoner. 1 principbör brott mol del allmänna inle inlaga någon särställning ulan behandlas påsamma sätt som andra brott av samma straffrättsliga svårighetsgrad. I vart fallbör överväganden av en helt annan och mer genomgripande natur än som hiuillsskett göras innan lagstiftning av denna natur tillgripes inom ett enslakaområde. Med dessa erinringar tillstyrker de som etl provisorium i avvaktan påsådana överväganden de framlagda förslagen om ändrade preskriptionsregler. De remissinstanser som är tveksamma eller negativa lillförslaget anför olika skäl för detta. Överåklagaren i är tveksam till förslagen. -Våra regler om preskriptionshinder och preskriptionshindrande åtgärder tillhörnågra av de grundläggande i vår rättsordning. Utformningen av dem har beslåmtsav allmänna överväganden med utgångspunkt från rättssäkerhet och slraff-räUskipningensfunktion i samhället. För den erforderiiga fastheten och enhetligheten irättsordningen bör man så långt möjligt hålla fast vid dessa bestämmelsersallmängiltiga ställning. Mycket starka skäl måste kunna åberopas för all införaspeciella regler på detta område för vissa brott. Särskilt betänkligt blir detom de omständigheter som kan åberopas för att frångå principen väsentligen ärall hänföra till dålig effektivitet hos kontrollorganen. Bristerna i dellahänseende är påtagliga när del gäller bekämpandet av skatlebrotlsligheten. -Redan nu är många av de mål som leder lill åtal myckel gamla när de företaslill huvudförhandling. Ej sällan framstår lagföringen med hänsyn härtill sommindre meningsfull. hänsyn till brottet adekvat påföljd blir ofta inteutdömd. Del blir huvudsakligen denna typ av mål som skulle bli resultatet avde föreslagna nya bestämmelserna. De förslag som läggs fram kommer knappastatt få någon påtaglig effekt när del gäller skatiebrottsligheten i stort. Depersoner som flyr utomlands för att undgå ansvar för skaltebrolt, vilka de nyabestämmelserna främsl är avsedda att träffa, utgör ell fåtal. Jag vill ifrågasättaom de föreslagna bestämmelserna kommer att få nämnvärd belyddse för au kommalill rätta med dessa fall. Länsåklagaren i och avstyrkerförslagen med hänvisning lill att båda de föreslagna nybildningarna är alltföravvikande i förhållande till allmänna straffrättsliga principer och all del urrättssäkerhetssynpunkt är betänkligt alt man inle på förhand kan beräkna närbrottet preskriberas. Länsåklagaren anser all en bättre utväg än denutredningen föreslagil kan vara alt anknyta preskriptionstidens böljan för decenlrala skaltebrotten lill den lid då det i skallefrågan föreligger etllagakraftägande utslag. Detla skulle medföra bl.a. den fördelen allpro-cessabotage i skallemålet inle skulle vara lika lönande som del kan vara . Kammarrätten i anser förslagen inle vara så välmotiverade att en så radikal avvikelse från de generella bestämmelserna som de Prop.1984/85:47 74 innebär kan anses godtagbar. Det kan framhållas alt enändring av preskriptionsbestämmelserna är av särskill inlresse belräffande tvågrupper av skattebrottslingar. Den ena av dessa består av dem som försökerundgå bestraffning genom flykt lill utlandet. Den gruppen skulle man i storutsträckning inle komma ät genom bestämmelser om preskriptionsavbrotl genomundertälldse om misstanke om brott. Den andra gruppen består av dem som gjortsig skyldiga lill grovt skattebedrägeri. Av allmänpreventiva skäl kan del varasärskilt angelägel att få dem bestraffade. För dem gäller emellertid redan enpreskriplionslid av och del får betecknas som ytterst tveksamt omsamhället har ett beaktansvärt behov av all skärpa en så strängpreskriplionsbeslämmdse. framhåller att förslaget beslår av två hellskilda konstruktioner som båda varit främmande för den svenskastraffrätten och all införandel av dessa båda nya brottskulle bidra till att göra preskriptionsinstitutet oklart och svåröverskådligt.Domstolsverket förordar i stället en generell förlängning avpreskriptionstiden i skattebrollslagen. motsätter sig förslagentill ändringar i skauebrouslagen. Förbundel anser att det av utredningenåberopade ta-beUmalerialels få fall inte visar att problemen är tillräckliglslora för att motivera förslagen. Om det allmännas ställning mol denskallskyldige skall förslärkas kan ju delta även ske genom en upprustning avbl. a. taxeringsväsendet. - En sådan upprustning vore påkallad just därför allskattebrotten onekligen riskerar all upptäckas senare än andra brott. Om destatliga myndigheternas förmåga eller oförmåga att klara sina uppgifter istäUet skall styra preskriptionstidens längd, hamnar man i en situation som äroacceptabel för medborgarna. Om t.ex. handläggningsliden hos skatte-domstolarnaskulle öka , skulle då preskriptionstiden ytteriigareföriängas? anser all de skäl som utredningenanför för sitt förslag inle överväger de principiella betänkligheterna urrättssäkerhetssynpunkt och all de i så fall skulle ha relevans även för annansvårul-redd brottslighet. Samfundet menar att del från rättssäkerhetssynpunktinle kan godtas all enbart åklagarens underrättelse om brottsmisstanke skallgälla som preskriptionshinder, eftersom i samband med sådan åtgärdomständigheterna inle skall behöva preciseras mer än så alt de huvudsakligenstämmer med det blivande åtalsbeslutet. Samfundet anser all nuvarandepreskriplionslider vid brott mol skalle- och avgiflsförfallningarna är så vältilltagna att statens slraffanspråk i slutet av tidsfristerna är så uttunnatatt det finns skäl för lagföring endast om åklagaren verkligen fullföljtundersökningen och förmått all precisera elt åtal. Som har nämnts inledningsvis anser några remissinstanseratt preskriptionsreglerna borde ses över även beträffande andra brott. 1984/85:47 75 Enligt mening talar starka skäl hellre fören reform som är ägnad att förkorta liden mellan gärning och påföljd. - Delbehov som föreligger bör därför snarare tillgodoses genom ålgärder för alt ökaeffektiviteten genom översyn av nuvarande tidskrävande mtiner. En möjlighelsom härvid kan förtjäna att närmare övervågas är ell enhetligt förfarande förskatte- och brottsmålsprocessen eller elt frigörande av brottmålel frånskalleavgörandet. Elt sådani frigörande synes f.ö. redan praktiseras. Enallvarlig olägenhet med förslagel är den brist på likformighet som det lederlill vid bedömningen av lika eller närbesläktade fall. Del är svårt alt förståeller motivera varför den som genom falska uppgifter tillnarrar sig bidrageller andra förmåner från det allmänna skall behandlas annorlunda än den somgenom molsvarande uppgifter söker undgå en förpliktelse som svarar häremot (jfrhärulinnan bedömningen av fusk med bostadsbidrag). Utredningen behandlar inlenärmare dessa frågor eller likartade problem i samband med flerfaldigbrottslighet eller vid jämförelse med annan allvarlig brottslighet. De frågorsom betänkandet rör bör i överensstämmelse med del anförda prövas i ett störtesammanhang. Kammarrätten i understryker altpreskriplionsbesiämmel-serna i ulgör resultatet av ingåendeöverväganden. - Det bör enligt kammarrättens mening inle komma ifråga attavvika från delta regelkomplex med avseende på den ena eller andra särskildabrotlsarten ulan all starka skäl föreligger. Allmänt sett är del ocksåangelägel att generella regler gäller pä området i så slor utsträckning sommöjligt. -Kammarrätten finner inte att de särskilda skäl som utredningen harredovisal är tillräckliga för en sårreglering på området. Som utredningen harpåvisat är det däremol klart att i jämförelse med mänga andra länder avlikartad karaktär har ovanligt restriktiva regler för preskriptionsavbroll.Både processlagberedningen (SOU 1944:9 och 10) och strafflag-beredningen (SOU1956:65) förordade också bestämmelser som medgav att preskription avbryts påett tidigare stadium än då den misstänkte delges åtal. Dessa förslag avvisadesvisserligen. har emellertid brottsligheten i avsevärd utsträckninginlernalionaliserals. Rörlighelen över gränsema och andra faktorer har ocksågjort del väsentligt lättare att med nuvarande bestämmelser undandra siglagföring. Med hänsyn lill vad som har angetts nu vill kammarrätten sätta ifråga om inle liden är mogen för att allmänt låta preskription av brottavbrytas genom underrättelse på sätt utredningen har föreslagil. Genom attenligt förslaget preskriptionsavbrot-let binds lill etl särskilt beslul underförundersökningen lillgodoses det krav som brukar uppställas på att tidpunktenför preskriptionsavbrotl skall vara klart fixerad och lätt att fastställa. -Risk kan föreligga att preskriptionsavbrotl enligt den aktuella metoden kommeratt användas slentrianmässigt så snart som någon är misstänkt för brott avinle alltför lindrig natur. Delta skulle vara olyckligt. Visseriigen innebärkravel på alt underrättelsen måsle följas av åtal en viktig begränsning avantalet fall där Prop.1984/85:47 76 preskriptionsavbrott anses ha skett. Men någon ytterligarekvalifikation synes erforderlig, t.ex. alt metoden endast får användas näranledning finns att anla alt den misstänkte kan komma att hålla sig undanlagföring (jfr 15 § i uiredningens förslag lill lag om ändring iskattebrottslagen). allernaliv kan vara all sådani preskriptionsavbrollendasl får tillgripas när en kortare lid, t.ex. , avpreskriplionsliden återstår. Krav på viss svårhetsgrad på brottet kan ocksåtänkas. Om särskilda krav på detta sätt ställs upp får del i vanlig ordningprövas i brottsmålsprocessen om villkoren för preskriptionsavbrotl är uppfylldai del enskilda fallet. Kammarrätten är tveksam till en särbehandling av frågan ompreskriplionshinder vid skattebrott också mot bakgrunden av alt engenomgripande översyn av skalleprocessen synes vara förestående. i ser inga andraprincipiella hinder mot en lösning enligl förslaget än att samma lösning börgälla all brottslighet. -Om man är beredd att godta lösningen när det gällerskallebrotl, bör delsamma gälla gäldenärsbroil, trolöshet mot huvudman, stöld,misshandel etc. Den enda svårigheten med förslaget är att det är svårt att påetl tidigt stadium konkretisera misstanken så att den kan uttryckas i en klargärningsbeskrivning men denna svårighet är inte mindre i fråga om skattebrottän i fråga om t. ex. misshandel. Kan man godta lösningen för skattebrott börman alltså kunna göra del även för annan brottslighet. - Om man vill inriktasig på en lösning för skattebrottens del bör man enligl meningknyta an lill någol som är hell specifikt för sådana brott. Del ligger dånärmasi till hands all låta någon åtgärd inom det skatterätts-liga förfarandetfå preskriptionsavbrytande verkan. Utredningen har antytt denna möjlighel (s.145) men avvisat tanken, bl.a. därför att en sådan lösning skulle skapa osäkerhethos den enskilde om när brottet preskriberas. Svårigheterna att gå fram dennaväg synes dock inte oöverkomliga. Man kan t. ex. lägga i en domstols hand attge ett särskilt beslut i frågan. JK framhåller alt förslag om införande av ändrade reglerom preskriptionsavbrotl har avvisats av statsmakterna, attutredningsförslaget inte har förmält visa att skattebrotten i sådan avgörandegrad skiljer sig från andra brott alt principen om enhetliga regler förpreskriptionsavbrotl bör överges och att, om reglerna skall ändras, detla börgöras generellt inom hela kriminalrätten. JK vill ändå inte ta avstånd frånvatje åtgärd som syftar till att förhindra att skattebrott preskriberas på ettalltför tidigt stadium ulan föreslår i stället att preskriptionstiden församlliga berörda skattebrott på i övrigt oförändrade villkor generellt bestämslill . överåklagaren i och BRA instämmer iutredningens mening att man bör överväga att införa särskildapreskriptionsbeslämmelser även för valutabrotten. tar i sitt yttrande upp frågan omhuruvida behov föreligger av ändrade regler även på tullverketsbeskaltningsområde. känner inte till någol fall därpreskription av brott mol Prop.1984/85:47 77 vamsmugglingslagen inträtt på gmnd av "frivilligutlandsvistelse" och finner del bl.a. därför inte påkallat all reglermolsvarande de föreslagna införs i fråga om varusmugglingsbroil. 1.3 Beslut om förlängning av preskriptionstiden vid brottmot skattebrottslagen anser som nämnts all de frågor sombetänkandet rör bör prövas i eU större sammanhang. Skulle det emellertid anseserforderligt all nu ändra gällande regler synes enligl hovrätten ändringen börabegränsas lill särskilt kvalificerade fall, där del med hänsyn lill denenskildes förfarande och intresset att uppehålla respekten förskatteförfattningarna framstår som grovt stötande att lagföring ej kan ske.Denna möjlighel skulle därvid kunna ges formen av förlängning avpreskriptionslid i huvudsaklig överensstämmelse med utredningsförslaget. RÅ godtar den föreslagna ordningen men anser attbestämmelserna om förlängning inte bör komma lill användning annat än dåutredningen ger klart belägg för alt undanhållande föreligger. Hovrätten för framhåller all det ärstötande att preskription inträder på gmnd av att den misstänkte avvikit ellerpå annal sätt håller sig undan. Med hänsyn till de slora problem som sådaniundanhållande numera medför i domstolarnas arbeie, särskill i storstäderna,ser hovrätten positivt på förslaget. Hovrätten föreslår emellertid attpreskrip-lionsförlängning skall kunna ske åven efter del att åtal väckts.Hovrätten anför att del ler sig stötande all preskriplionstidsförlängning fårtillgripas mol den som endasl är skäligen misstänkt för elt brott, men inle motden, genlemol vilken åtal väckts för motsvarande brott. Av samma uppfaltning är länsstyrelserna i ochKopparbergs län. i anför som skäl all del frånbl.a. rättssäkerhets- och preskripiionssynpunkter är önskvärt att förundersökningenbedrivs så snabbt som möjligt och att misstankarna sä snart som del kan skepreciseras i en ansökan om stämning. Det är därför inle rimligt all en snabbförundersökning och ell snabbi beslul om åtal i praktiken skulle ge en kortarepreskriptionslid. Vad händer om en förundersökning lett fram lill endelgivning enligt 23 kap. 18 § RB men bara i muntlig form: kan åklagaren dåvälja mellan alt - om han har tillräckligt underlag för della -besluta åtal, ivilkel fall normal preskriptionslid löper eller alternativt upprätta enskriftlig underrättelse om brottsmisstanke och, vid ddgivningssvårigheler,begära förlängning av preskriptionstiden? Utredningen har möjligen tänkt sigatt ell beslul i åtalsfrågan alllid måsle fallas så snart det finns underlagdärför. Situationen kan emellertid vara den alt åklagaren har så alt sägavalfrihet, dvs. ytterligare utredning är kanske inle nödvändig men önskvärd,och då är det inte tilltalande all del finns en möjlighet all förlängapreskriptionstiden genom all inle väcka åtal. 1984/85:47 78 frågan kan kompletteras med frågan vad som gäller ompreskriptionstiden förlängs men åklagaren därefter redan före den ordinariepreskriptionstidens utgång väcker åtal. Om den längre preskriptionstiden dågäller, vilket troligen är avsikten, måste frestelsen att alltid begära enförlängning bli slor.