prop · G803161 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligt minuppfattning bör konsekvensema för civitförsvarsenheter-nasmobiliseringsberedskap specielll studeras innan ytterligare materiel förs övertiU kommunerna. En huvudprincip bör som framhåller varaalt varje civilförsvarsenhets maleriel finns samlad på ett slälle. Ensnabb överföring av ansvaret för civitförsvarels maleriel tdl kommunema kanmedföra betydande konsekvenser för civilförsvarets krigsorganisalion. Problemkan uppkomma om överföringen sker som den nya cenirala myndighetenbyggs upp. bör därför först bildas innan omfattandeförändringar inom materielområdet genomförs. Den nya myndigheten bör ges iuppdrag atl i samarbete med berörda intressenter lämna förslag till de ålgärdersom erfordras för all säkerställa Prop.1984/85:161 39 etleffeklivl utnyttjande av civilförsvarets maleriel i den fredslida verksamhetenutan att beredskapskraven eftersatts. I förslagel bör även redovisas hurkostnaderna skall fördelas mellan staten och kommunerna. Mittförslag: En personalram om högst 200 årsarbetskrafler för slalensräddningsverks cenirala del i Karislad och högst 680 årsarbelskrafter för helaräddningsverket skall gäUa för organisationsarbetet. Kommitténsförslag: Antalet årsarbelskrafter i verkels centrala del har i mitl förslagminskats med hänsyn till all kommilléns förslag inle genomförs i sin helhetoch atl vissa andra uppgtfter överförs lUI överstyrelsen för civU beredskap (sebetänkandet s. 275-289). Kommiiténföreslår att 39 övningsledare och lärare vid CUFA tiltförs länsstyrelserna förövningsverksamheten. Sedan kommunerna har genomfört sin planläggning avcivitförsvarsverksamheten kan enligt kommillén en reducering av molsvarandeanlal Ijänsler ske vid länsslyrelserna. Remissinstanserna:Flertalel remissinstanser lämnar CESAM-kommUténs förslag ulan erinran (se bU.4avsnitt5). Några instanser menar dock all personalbehovet har underskattats. RemissinstansernatUlstyrker eUer lämnar förslagel att förslärka försvarsenheterna med övningsledareoch lärare ulan erinran. Från några håll tfrågasätts om motsvarande besparingarpå sikt kan göras fulll ut. Enligt i län förefaller detmed hänsyn lUl samtiiga förändringar i försvarsenhelernas uppgifler under denärmasle åren påkallal med en fullständig översyn av enhelernas organisalion,dock inte . Skälenför mitt förslag: Som framhåller är tidpunkten närvinsterna kan uppnås beroende på takten i genomförandet. Enligt min mening börhögst 200 årsarbelskrafter i Karistad och totalt 680 årsarbetskrafter,inräknat den personal som tjänstgör vid CUFA, utgöra ramen förorganisationsarbetet. Hämtöver kommer som en tiltfällig förstärkning föromläggning av materiel m. m. vissa Ijänster att finnas vid CUFA. Vadgäller övningsledare och lärare vid CUFA bör dessa kunna få disponeras avlänsslyrelserna för dels den ökade övningsverksamhelen i länen som är en följdav redan beslutade förändringar av civilförsvarsverksamheten på lokal nivå,dels blir en följd av etl successivt överförande till länen av ytterligareövningsverksamhel. Jag viU inte nu ta slullig stäUning lill hur denna personalskall fördelas på sikl. Jag anser dock alt högst 40 övningsledare och lärarebör kunna släUas tUl länstyrelsernas disposition som en tiltfäUig förstärkningsom skall finansieras av . 1984/85:161 40 10 Kostnader för reformen Mittförslag: De kostnadsminskningar för staten som bildandel av räddningsverketmedför skall realiseras. Minskningarna inträdersuccessivi och kan realiseras fullt ut fr. o. m. /89. Nuvarandeprinciper för fördelning av kostnader mellan staten och kommunerna behålls. Kommitténsförslag: förslag överensstämmer i huvudsak med mtft förslag(se belänkandet s. 275-291). Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser lämnar förslag utan erinran. Någrainslanser uitrycker dock oro för alt kostnaderna skaU bli högre än beräknat.Flertalel kommuner fömtsätter atl staten ersätter aUa kommunens merkoslnader(se bU. 2 avsnill 5). Skälenför mitt förslag: framhåller kan de förslag som redovisasge upphov till besparingar. Jag delar dock inte kommtfléns uppfattning atl heladen redovisade besparingen för staten kan realiseras i den takt som kommillénhar räknal med. Jagberäknar i jämförelse med kommillén ökade kosinader för genomförandet. Dessaökade kostnader bör rymmas inom nuvarande anslagsram för de berördamyndigheterna. På kan mina förslag ge upphov till betydandebesparingar på slalsbudgeten. Vadavser kommunernas ökade kostnader på grund av den förbättrade ulbildningenanserjag att fördelarna för kommunerna mer än väl uppväger de beräknadekosinaderna. I vissa fall kan insatserna medföra direkla besparingar på lokalnivå. Nuvarande principer för fördelning av kostnader mellan staten ochkommunerna bör tUlämpas även i fortsättningen. Kommittén har beräknai eltinvesteringsbehov om 15milj. för särskilda investeringar vid övningsfältenför att kunna decentralisera civilförsvarels övningsverksamhel. Jag gör ingenannan bedömning. Visstveksamhet kan riktas mot kostnads- och besparingsberäkningarna. Utgångspunktenför reformen bör vara dels alt effektivisera ledningen av befolkningsskyddetoch räddningsljänslen, dels att åstadkomma besparingar för staten. Del innebäralt verksamheten på sikl kan bedrivas med successivt lägre resurser överstatsbudgeien än f n. Den ökade kvaliteten på brandmanna- ochbrandbefälsulbildningen som jag har förordal bör enligt min mening endaslgenomföras i den lakl som det skapas finansieUa fömlsätlningar härför.Rationaliseringsarbeiel är således en fömlsätlning för ett realiserande avambitionsökningar inom utbildningsområdet. 1984/85:161 41 11 Planeringssystem och budget Mittförslag: Principerna för försvarels planerings- och ekonomisystem, FPE, skalltillämpas för . Den närmare lillämpningen av systemet görs idet fortsatla organisationsarbetet. Kommitténsförslag: förslag överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet s. 250-260). förslag bilräds av remissinslanserna (se bil. 2 avsnitt4). Skälenför mitt förslag: FPE tillämpas av de flesta myndigheter inom försvarsdepartementetsverksamhelsområde. Av de berörda myndigheterna är det dock endaslcivitförsvarsstyrelsen som tillämpar systemet, FPEbygger på programbudgelering. Syflel med detta är bl. a. all lättare kunnaträffa rationella val mellan olika allernaliv. Sysiemel ger en långsikiighel iplaneringen. För alt bl.a. kunna medverka i elt aktivt omprövnings- ochbesparingsarbete är det angeläget med en långsiklig planering även för de delarav myndighetens verksamhet som inte omfattas av CivUförsvarets program- ochperspektivplanering. De ekonomiadministrativa och finansiella frågorna kommerdärför all behöva ägnas särskUl stor uppmärksamhet i det fortsatlaorganisalions- och utredningsarbetet. När det gäller former för slyrning avutgifterna efter budgeiårei 1986/87 är detta en fråga som kommer atl övervägasav försvarskommilté (Dir 1984: 14). Jagvill i detta sammanhang erinra om atl jag tidigare denna dag har lagt framförslag om överstyrelsens för civil beredskap samordningsuppgifter när det gällerstudie- och planeringsverksamhet. Mittförslag: bildas . Samlidigt läggerCivUförsvarsstyrelsen och slalens brandnämnd ned sin verksamhet. Kommitténsförslag: förslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag(se beiänkandei s. 293-302). CESAM-kommitténanser atl omorganisationen kommer att medföra problem i verksamheten under eltövergångsskede. Svårigheterna kan enligt kommittén bemästras. Kommitténframhåller att resurser bör avdelas för atl ulbUda nuvarande personal för delnya verkets uppgtfter. 1984/85:161 42 utrymmeför nyrekrytering bör skapas hos civilförsvarsslyrelsen. Enligt kommillénsmening blir övergångsproblemen störst för sprängämnesinspektionen. Kommiiténföreslår alt genomförandetidpunklen blir den . Den integreradeutbildningen, den lokala övningsverksamheten och överföringen avcivilforsvarsmaterielen bör enligt kommittén påböijas vid denna lidpunkl. Remissinstanserna:Förslagel lämnas utan erinran. En insians ifrågasätter omgenomförandetidpunklen är realistisk (se bil. 2 avsnitt 6). Skälenför mitt förslag: Jag kan ansluta mig lill kommitténs förslag och de synpunkiersom har framförts under remissbehandlingen. Personalfrågorna måsle enligt minmening ägnas stor omsorg för att göra övergången smidig. är angelägetäven för atl få minsta möjliga effektivitetsförluster. Jag bedömer dock att entillämpning av trygghetsavtalet skall vara ändamålsenlig i sammanhanget.Samtidigt är det nödvändigt med extra insatser bl. a. i form av utbildning föratt personalen skall kunna ges de ändrade kvalifikationer som det nya verketfordrar. Enligt min mening kan bådeproblemen för personalen och störningarna i verksamhelen bli slörre om omorganisationendrar ut över liden. Mol denna bakgrund bör den föreslagna genomförandetiden ommöjligt hållas. erfarenhet visar atl det går även omorganisationsarbetet blir någol pressat. Jag förordar därför all slalensräddningsverk bildas . Civilförsvarsstyrelsenoch stålens brandnämnd bör lägga ned sin verksamhet vid denna lidpunkl. Jagavser att senare denna dag föreslå regeringen all bemyndiga mig atl tillkallaen särskild utredare med uppgtft atl lämna förslag till organisation av statensräddningsverk och atl medverka i arbelel med att genomföra den nyaorganisationen. Utredaren skall vidare, fömtom att ulföra del komplelterandeutredningsarbete som behövs, lägga fram förslag om författningsändringar ochinstmktion för verkel. Utredaren avses också få till uppgtft alt genomföraorganisationsförändringen och utbildningsreformen. Utredaren bör arbeta med deninriktning som anges i proposilionen i avvaktan på beslut. Jaghar i denna fråga samrått med chefen för . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemstäUer jag atl regeringen delsföreslår atl 1.godkänna att en cenlral myndighel, , med de uppgiftersomjag har angett inrättas , 1984/85:161 43 2. bemyndiga regeringen all vidstatens räddningsverk inräita en ordinarie ijänsl för generaldirektör medbeteckningen p, 3. godkänna att myndigheternacivilförsvarsslyrelsen och slatens brandnämnd upphör med sinverksamhet, 4. godkänna riktlinjer förutbUdningen av personal för räddningstjänst och solningsväsende i enlighel medvad jag förordal, delslämnar tiltfälle all la del av vad jag anfört i övrigt om ledningenav befolkningsskyddet och räddningstjänsten m. m. Regeringenansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionförelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärder och detändamål som han har hemställt om. 1984/85:161 44 Sammanfattningav CESAM-kommitténs principbetänkande (Ds Fö 1984:2) Enligtvåra direktiv (Dir 1982:41) har våra huvuduppgifter varit att pröva förutsättningarna för ensamordning av den centrala ledningen av räddningstjänsten i fred och civilförsvarsverksamheten,belysa konsekvenserna av en sådan samordning och ange principerna för hur denbör komma till stånd, överväga hur densamordningsuppgift avseende den kommunala och kyrkUga beredskapsplanläggningensom ankommer på bör anordnas i framtidensamt studera möjligheterna att fören krigssituation säkerställa och utnyttja den alarmeringsfunklion som med dess länsalar-meringscentraler upprätthåller. GenomliUäggsdirektiv (Dir 1983:11) har vi fåll i uppdrag alt fortsätta en översyn avutbildningen av brandpersonal och personal inom sotningsväsendet som tidigarebörjat i annan ordning. Bakgrundoch utgångspunkter m. m. Samhälletsfredslida räddningstjänst beslår av s.k. allmän räddningstjänst och olikaformer av s.k. särskild räddningstjänst. Den allmänna räddningstjänsten, somomfaltar ingripanden vid brand, oljeutflöde, ras, översvämning eller annatnödläge, är på lokal nivå en uppgifl för kommunerna. På regional nivå harlänsstyrelserna ett ansvar för att leda, samordna och se tiU den allmännaräddningstjänsten. Cenlral tillsynsmyndighet är statens brandnämnd. Densärskilda räddningstjänsten innefattar Qällräddning, sjöräddning, flygräddningoch räddningstjänst vid olyckor i atomanläggning. Ledningsansvaret för densärskilda räddningstjänsten är uppdelat på flera statliga myndigheter. När detgäller fjällräddningen åvilar ansvarei . Sjöfartsverkei haransvar för medan luftfartsverket har ansvar för flygräddningen.Ansvarei för räddningstjänst vid olyckor i atomanläggningar åvilarlänsslyrelserna i län med sådana anläggningar. Utöver de här nämndamyndigheterna finns etl flertal andra myndigheter och organ som har uppgtflerinom fredsräddningsljänsten och den skadeförebyggande verksamheten. har atl samordna beredskapsplaneringen av skyddsålgärdermol alomolyckor och därvid vara rådgivande organ ål länsstyrelserna. Närdel gäller skadeförebyggande ålgärder mol olyckor finns på central nivå fleramyndigheler med tillsynsuppgifter. För ärenden som rör explosiva ochbrandfarliga varor är sprängämnesinspektionen central förvaltningsmyndighet. MedcivUförsvar avses verksamhet för all i krig eller vid krigsfara skyddabefolkningen och egendom mol skada av fientliga anfall samt atl räddaöverievande vid sådana anfall. Civilförsvarsslyrelsen utövar under regeringenden centrala ledningen av civilförsvaret och är central förvaltningsmyndighelför civilförsvaret. På regional nivå handhas civilförsvars-uppgifterna avcivilbefälhavarna och länsstyrelserna. Länsslyrelserna svarar också för del av det fredstida förberedelsearbelet för den lokala nivån. Visstansvar för förberedelsearbetet för den lokala nivån ligger på kommunema. Detåligger kommun och landstingskommun alt i fredstid vidta förberedelser(beredskapsplanering) för alt kommunen och landstingskommunen i krigskall kunna fullgöra vissa för lolalförsvarel vikliga verksamheter. På centralnivå har vissa samordningsuppgtfter rörandedenna beredskapsplanering. Vidprövningen av frågan om alt bilda en gemensam cenlral myndighel förfredsräddningsljänsten och civilförsvarsverksamheten är räddningsljänstkommillénsförslag om den framlida inrikiningen av fredsräddningsljänsten islutbelänkandet (SOU 1983:77) Effektiv räddningstjänst, och 1982 årslotalförsvarsbeslul (FöU 1981/82: 18, rskr 1981/82:374) om civilförsvaret, avgrundläggande betydelse. Enligträddningstjänstkommillén har samhällel blivil alll sårbarare. Det främslamedlet för all minska olyckorna och skadorna är enligt räddningstjänslkommillénall öka samarbetet och samverkan mellan de olika räddningstjänstorganen ochatt öka samordningen av den förebyggande verksamheten. I detla sammanhangframhåller räddningstjänstkommillén vikten av alt civilförsvarels resurser ifull utsträckning kan användas i freds-räddningstjänsten. Enligträddningsljänslkommiltén krävs ökade cenirala insalser för samordningen avräddningstjänsten och den förebyggande verksamheten samt för forskning,utveckling och erfarenhelsåierföring. Enligt1982 års lolalförsvarsbeslut skall kommunerna med början senast /85 ta över ansvarei för ledningen av civilförsvars-verksamhetenpå lokal nivå i krig och del planläggningsarbele i fred som hänger samman meddetta. Vidare skall enligt beslulel brandväsendets personal undanlas fränijänslgöring inom försvarsmaklen i krig och placeras inom civilförsvarel ominte synnerliga skäl talar mot detta. I försvarsbeslulel slälls ökade krav påhandlingsberedskap hos ansvariga ledningsorgan och ökad mobiliserings- ochinsalsberedskap för civilförsvarets krigsorganisation. 1984/85:161 46 Ettnytt centralt verk - Viföreslår atl nuvarande , statens brandnämnd,sprängämnesinspeklionen och avvecklas ochatt en ny central myndighel byggs upp. Myndighelen bör hela ochlokaliseras till Karistad. Till verkel bör även knylas den samordningsfunktionavseende beredskapsplaneringen mot kärnkraftolyckor som ligger påslrålskyddsinslilutet. Vi föreslår också - i likhei medräddningstjänstkommillén - att uppgtfter avseende land- ochsjötransporter av farligt gods förs över till det nya verkel. Skälenför våra förslag är i huvudsak följande. Genomriksdagens beslut att kommunerna skaU överta ansvaret förcivilförsvarsverksamheten på lokal nivå i krig och del planläggningsarbete ifred som hänger samman med detla kommer del att finnas en lokalcivilförsvarsmyndighel, kommunerna, som är verksam redan i fred. En lokalcivitförsvarsmyndighet som är verksam i fred har tidigare saknats. Till följdav beslulel kommer ansvaret för den allmänna räddningstjänsten, civilförsvareloch den kommunala beredskapsplaneringen att sammanfaUa på den lokala nivån. Medhänsyn lill sambandet mellan verksamheterna kommer det förberedande arbetetavseende fredsräddningsljänsten, civilförsvaret och den kommunalaberedskapsplaneringen i stor ulslräckning alt bedrivas integrerat hoskommunerna. Den planläggningsvana som finns inom den fredslidaräddningstjänsten liksom den omfallande erfarenhelen av alt genomföraräddningsinsatser kommer all spela en slor roll i planläggningsarbetel förkrigssituationen. Ur kommunernas synvinkel bedömer vi det därför varaotillfredsställande att ha att göra med olika centrala myndigheter som kan haolika syn på civilförsvars- och räddningstjänstfrågorna. Påregional nivå finns redan etl samordnai ansvar. åvilar länsstyrelserna.Även ur länsstyrelsernas synvinkel bör del vara en väsentlig fördel med engemensam, samordnad central ledning. Ävenför att uppfylla kraven på att kunna använda civilförsvarels resurser i fredsräddningsljänstenär del en pålaglig fördel med en gemensam central ledning. Motbakgrund av likheterna mellan fredsräddningsljänsten och civilförsvaret ochmed beaklande av alt dessa verksamheier är starki beroende av annan kommunaloch landstingskommunal verksamhel bör det enligt vär mening gå all uppnårationaliserings- och effektivitetsvinster genom att samordna ledningencentralt. Ett stort antal funktioner kan då integreras till fördel för bådefredsräddningstjänsten, civilförsvarel och den kommunalaberedskapsplaneringen. Samordningsvinsterna är särskilt stora påutbildningssidan. Andra väsentliga områden där del är möjligt atl uppnå vinsterär planläggning, del skadeförebyggande områdel, informalion, forskning ochutveckling saml administration och samlokalisering. 1984/85:161 47 Räddningstjänstkommillénpåvisar i sill slutbetänkande den splittring som föreligger av ansvaret för deskadeförebyggande åtgärderna i samhällel och de olägenheter som är förenadedärmed. Kommittén föreslår därför alt fär en samordnandefunktion för skadeförebyggande ålgärder och att de uppgifter avseende land- ochsjölransporler av fariigt gods som ligger på sjöfartsverkei förs över till detnya verket. Vi inslämmer i räddningstjänslkommitténs förslag. För att minskasplittringen pä central nivå av ansvaret för skadeförebyggande åtgärderföreslår vi atl sprängämnesinspeklionen samordnas med räddningsverket.Förordningen (1961:658) om brandfariiga varor är all se som ell komplement tillden allmänna brand- och byggnadslagstiftningen. Det främsta syftet medförordningen är alt motverka att det uppstår fara för brand vid hanlering avbrandfarliga varor. Uppgiften att övervaka efterlevnaden av bestämmelsernaligger främsl på brandchefen. Mol denna bakgrund blir del en slark och naturliganknylning mellan sprängämnesinspektionen och det nya verket. Genom att knytasprängämnesinspektionens verksamhet lill det nya verket minskar splittringenav del cenirala ansvaret för de skadeförebyggande åtgärderna och de kommunalabrandförsvarens kontaktpunkter. Del skadeförebyggande arbelel kan centraltbedrivas med en väsentligt ökad helhetssyn saml med en ökad kapacilet tillföljd av all kompetensen blir bredare och all möjligheter finns lill attintegrera arbetet. Genom att föra över samordningsfunktionen avseende ärendenom land- och sjötransporter av farligl gods till det nya verket blir det ettsamband mellan verket och sprängämnesinspeklionens verksamhel även när delgäller lillsynen enligt förordningen (1949: 341) om explosiva varor. har att samordna beredskapsplaneringen av skyddsåtgärdermot atomolyckor och därvid vara rådgivande organ åt länsslyrelserna. Frågorrörande planläggning för räddningsinsatser i såväl fred som krig kommer att blien viklig uppgifl för . Inom civilförsvaret sker enberedskapsplanering mot verkningarna av s. k. AC-stridsmedel. Dennaplanläggning skiljer sig inte pä avgörande sätl från planläggningen avberedskapsåtgärder mol kärnkraftolyckor. Med hänsyn till detla och till altstrålskyddsinslilulet i grunden inte är ell räddnings-tjänslorgan anser vi attsamordningsuppgiften bör föras över till det nya verkel. berör inteinstitutets uppgtft som rådgivande fackmyndighet vare sig när det gällerberedskapsplaneringen eller i en olyckssituation. Vihar övervägt alt till också organisatoriskt knyla ledningen påcenlral nivä för de olika särskilda räddningstjänslgrenarna. Med hänsyn tillbl.a. att räddningstjänsten hos dessa myndigheter i allmänhel inle är denegentliga huvuduppgiften och atl räddningsljänslen blivil en integrerad del imyndighelens övriga verksamhel har vi avvisat tanken på en sådan samordning. 1984/85:161 48 HuvudfunktionerVerket bör enligt våra förslag ha följande huvudfunktioner. TiUsynsfunktionavseende den allmänna räddningstjänsten. Samordningsfunktionavseende fredsräddningsljänsten och civil försvaret saml den kommunala ochkyrkliga beredskapsplaneringen. Samordningsansvarför beredskapsplaneringen i frågor om skydds åtgärder mol atomolyckor. Tillsynsansvarför ärenden rörande explosiva och brandfarliga varor. När det gäller verketsuppgifter avseende fredsräddningsljänsten utgår vifrån räddningsljänstkommilléns förslag. föreslår allräddningsverket får ansvar för 1) planering av räddningstjänstensorganisalion och materielanskaffning så att olika organ kan samarbetaeffektivi, 2) planering och ledning av utbildning, 3) lillsyn och samordning genomuibyle av erfarenheler samt 4) reglering av vissaersättningsfrågor. förslag innebär en vidgning och enförskjutning av den centrala nivåns uppgifler. Ökad lyngd läggs på uppgiflenatt vara samordnande organ för samhällets olika räddningstjänstgrenar och förden skadeförebyggande verksamheten. Vidare får forsknings- och utvecklingsarbetetsamt erfarenhetsålerföringen en mera framskjuten plats. Närdel gäller civilförsvaret är lolalförsvarsbeslut styrande för del nyaverkets ledningsroll. Beslutet innebär inle någon förändring av civilförsvarelsuppgifler som sådana. Däremot innebär beslutet en förändring avansvarsfördelningen mellan de olika nivåerna inom civilförsvaret. Dennaförändring päverkar till en del även den centrala myndighetens roll avseendedet fredstida förberedelsearbetet. Enligtstatsmakternas riktiinjer (prop. 1980/81:80, KU 1980/81:13, rskr 1980/81:149)för ökad självstyrelse och minskad byråkrati skall en strävan vara atlgöra samspelet meUan statliga och kommunala organ så enkelt som möjligt. Deslalliga organen bör företrädesvis genom allmänna råd och annan vägledningunderiälla för kommunerna att fullgöra sina uppgifler. Dessarikllinjer måste enligt vår mening vara styrande för verkets förhållande tillkommunerna både när det gäller fredsräddningstjänsten ochcivilförsvarsverksamheten. Samtidigtskall konstateras att civilförsvaret i motsats till fredsräddningsljänsten oaktat kommunerna skall överta ansvaret för ledningen av civilförsvarel pålokal nivå i krig och det planläggningsarbete i fred som hänger samman meddelta - även i fortsättningen är en statiig angelägenhet och atl därför iprincip alla kosinader för civitförsvaret skall betalas av Prop.1984/85:161 49 Staten har det övergripande ledningsansvarel ikrig och kommer alt ha delta även i fortsättningen. Detta fordrarlillsynsålgärder från central och regional nivå. Det nya verket bör därförkunna meddela föreskrifter för kommunerna med avseende påcivitförsvarsverksamheten. Sirävan skall dock vara att så långt som möjligtbegränsa förekomsten av föreskrifter. Vidare bör detaljstyrning av detregionala och lokala förberedelsearbetet i största möjliga utsträckningundvikas. Del centrala verkels roU bör sålunda lill väsenllig del vararådgivande och stödjande. Strävan bör vara atl anpassa förhållandena till vadsom gäller för fredsräddningsljänsten och den kommunalaberedskapsplaneringen.