prop · G803225 · 1984-12-31 00:00:00 — Försäljning av persontjiinsier (koiisulitjänster)av olika slag, friimtagning av siandarusysiein och sysicni för drift hoskunderna sami totaienireprenader är andra viktiga områden i servicehyråernasverksamhet. Dei jag nu i-ipfön i>eträffande utvecklingen av seivicebyräbranschcnär av betydelse iör DAF.A i vilken torn-, del än bedrivs. Enligi min bedömning finns vid DAF.A grunden för delijänsteul-bnd på dataområdet som kan komma att eftertrågasinom statsförvaltningen. Vad gäller T'>.AF,A:s roll i den framlida dalabehandlingenbör särskili tvä frägor diskuteras, dds om D.AF.A bör ha myndighetsuppgiftervid sidan av serviceuppgiflerna, dds om DAF.A med enbart serviceuppgifter skallbedriva verksamhelen på renl affärsmässiga grunder och i konkurrens. De myndighelsuppgifter som jag i första hand tänker på är ddssamordningsuppgifter innebärande etl ansvar för t.ex. teknisk samordning avstatens dalordrifi, datakommunikation, datorutrustning och programvaror, ddshuvudmannaskap för vissa system eller regisler av typ basregister,informations- och faktadalabaser, t.ex. statens person- och adressregister(SPAR). Myndighelsuppgifter av samordningskaraktär bör enligt minmening i första hand koncentreras till regeringens stabsorgan, i detta fallfrämst statskontoret. Del är enligt min mening angeläget att de olika statligaorganen inom ADB-området renodlar sina arbetsuppgifter så att inte dub-bclarbeieförekommer. Jag anser därför atl samordningsuppgifter inom den civilastatsförvaltningen vad avser ADB läggs till statskontoret. DAFA bör därmed inteha någon samordningsuppgift. DAFA:s speciella kompetens kan vid behovutnyttjas pä annal sätl, t. ex. genom att regeringen eller ansvarigstabsmyndighet anlitar DAFA på uppdragsbasis. När det gäller utpräglade myndighetsuppgifter av typenhuvudmannaskap för olika system vill jag särskilt beröra frågan om SPAR.Förutom att SPAR är ell monopolregister så har D.AFA även ett förfallningsreglerathuvudmannaansvar för registret. En allmänt utbredd uppfattning är också attSPAR är ett register med iniegritetskänsligl innehåll. Även om jag inte lillfullo delar den sistnämnda uppfattningen - SPAR inrättades bl. a. just för attfå etl allmänt register med ett ur integritetssynpunkt acceptabelt innehåll -finns det anledning att beröra SPAR närmare. En verksamhet som bedrivs på affärsmässiga gmnder och ikonkurrens är enligt min mening inte förenlig med etl huvudmannaskap för SPARoch liknande personregister. DAFA bör därför inte ha några sädana myndighetsuppgifter.Samma sak gäller för statliga informations- och faktadatabaser typförvaltningsdata m. fl. Huvudmannaskapet för sådana baser eller register bör istället åvila annan statlig myndighet än DAFA. Huvudmannen bör i sin turuppdra åt DAFA eller annan servicebyrå att ombesörja 1984/85:225 21 driften och marknadsföringen av dessa system. D.AFA och andraservice-bvräer bör i princip konkurrera pä lika villkor om de.ssa ijänster. j-iiiransvarsfrägaii för SP.AK m.fl. centrala infciruiatioiisdatabaser bör lösas ålerkommerjag till senaie när jag närmare behandlar den statliga informationsförmedlingeni avsnitt 3. Det är sålunda min uppfattning all D.AFA inle skall hamyndighetsuppgifter av samordningskaraktär eller huvudmannaskap för sädanaregister som t. ex. SPAR. D.AF.A kan därmed koncentrera sig pä den serviceinriktadeverksamhetsdelen. Denna bör enligt m.in mening inte ges någon monopolställninginom den slatliga seklorn ulan bör bedrivas på affärsnuissiga gmnder och ikonkurrens med andra dalaservicebyräer och driflformer. 1 likhei med D.AFA-utredningenoch vissa remissinstanser anser jag att verksamheten bör bednvas enligtföretagsekonomiska grunder med lönsamhet som mäl och med krav på marknadsmässigavkastning på insatt kapital. De invändningar som rests mot alt DAFA ombildastill bolag gäller ofta att DAFA har myndighetsuppgifter. Med den ändrade rollför DAF.A somjag här har förordat föreligger inte längre detla problem. Det är dock angelägel att staten i likhei med flera storaförelagskoncerner har tillgång lill en egen servicebyrå inom ADB-området. DeUamoiiveras av att etl slatligt ägande ger en säkerhel så att det inom den slatligasektorn finns ett organ som tillgodoser de statliga verkens grundläggandebehöv av dataservice. Med den roll jag har förordat för DAFA kan detta enligtmin mening uppnås oavsett om DAFA drivs i myndighets-eller bolagsform. Vad gäller frågan om vilken verksamhets- ellerassociationsform som är mest ändamålsenlig för att DAFA med den affärsmässiga inrikiningoch den roll i den framtida databehandlingen somjag här redogjort för harjagövervägt myndighetsformen i förhållande lill bolagsformen. Myndighetsformen är inte likformig utan kan utformas påflera olika sätt. Det finns t.ex. inga rättsliga hinder för atl anpassa enuppdragsmyndighet av DAFA:s typ till att i realiteten motsvara aflärsverksformen. För att DAFA skall kunna ha en renodlad affärsmässig rolloch bedriva sin verksamhet i konkurrens behöver DAFA ett betydligt störtehandlingsutrymme än vad myndigheten har . Det gäller främsl i fråga om möjlighelatl samverka med andra organisationer på marknaden men även vad gäller detekonomiska målet och laxepolitiken, anskaffningen av datomtmstning,kapitalförsörjningen saml löne- och anställningsvillkoren. Nuvarande inskränkningar i DAFA:s handlingsfrihet inomdessa områden skulle delvis kunna mildras genom att DAFA - fortfarande imyndighetsform - ges fömtsättningar och befogenheter som överensstämmer medeller nära ansluter till dem som gäller för affärsverken. Etl synsält sominnebär att anpassa en verksamhetsform så att denna hjälpligt elimine- 1984/85:225 22 rar de mesl akuta nackdelarna är emellertid enligi minmening föi" snävt. .Ambitionen måste istället vara att - förulsäitninuslöst- välja den form som i sin grundslrukiiir ligger närmast de krav som den aktuellaverksamhelen ställer. Krävs därutöver, för atl harmonin mellan verksamhet ochform skall vara fullständig, yueriigare jusleringar fiu' dessa göras. Dettasker dä med utgångspunkt i den grundform som ligger närmasl verksamheten. Offc.miighci, säkerhet och koniroll Vid i:).AF.A behandlas ell antal av de centraladatasystem som finns inom statsförvaltningen. En ändring av D.AFA:s nuvarandeverksamhetsform låter sig inte göras utan atl ett noga övervägande sketl omvad förändringen innebär för de system som D.AFA har bearbeiningsan-svarctför. Detta har även framförts av etl antal remissinstanser. Jag delar remissinslansemas bedömning i denna del.Särskilt viktigt i detta sammanhang är, som bl.a. framhållits av ,säkerhets-, sekretess- och konlrollfrågorna. Vid en första anblick kan delsynas som om de regisler som bearbetas vid DAFA är unika i så måtto att deställer särskilda krav i dessa avseenden. Vidare kan lätt en osäkerhetskänslauppstå huruvida en annan form erbjuder lillräckliga garantier för att bearbetningamaulförs på förväntat sätt. Jag delar dock inte de farhågor som har förts fram avnågra remissinstanser i detla avseende. Och jag tänker nu i första hand påandra register än SPAR. Alt organisationer som bedrivs i bolagsform anförtroskänsliga uppdrag är ingen nyhet eller särskilt anmärkningsvärt. Ett flertalexempel kan hämtas både inom försvarssektorn i form av krigsmalerielbeställningaroch från den kommunala och landslingskommunala verksamheten i form av uppdragtill och andra bolag. Det är i detta sammanhang angeläget att understryka atthuvudmannaskapet, dvs. det totala ansvaret för registrets användning,bearbetning och innehåll, är hell oberoende av vem som utför den ADB-tekniskadriften av systemet. Detta synsätt är också en av de grundläggandeutgångspunkterna i datalagen (1973:289, omtryckt 1982:446). Huvudman för de akluellasystemen och registren är respektive kundmyndighet. Huvudmannaskapets innehållpåverkas inte av en eventuell ändring av driftorganisationens verksamhetsform.Genom att huvudmannen är en myndighet gäller sedvanliga regler om insyn ochkontroll. Etl ytterligare stöd för min uppfattning är det synsättsom legat till gmnd för 2 kap. 10 § tryckfrihetsförordningen och som i korthetinnebär att andra myndigheters eller enskilda kunders ADB-upptagningar som behandlasvid t.ex. DAFA - i dess nuvarande form - endast som ett led i tekniskbearbetning eller lagring för huvudmannens räkning inte är allmännahandlingar. Vad gäller den revisionella kontrollen av verksamheten och garantiema Prop.1984/85:225 23 för ati denna bedrivs pä ett kon'ckt sätl anserjag atldessa väl tillgodoses av akliebolagslagens ansvarsregler samt genom ägarens, idetta fall lill siaien. miijlighet att påverka verksamheten p;°ibolagsstämma och genom styrelsen som utsetts av den statliga ägaren. villjagävim erinra om att datalagens regler om lillsländ. lillsyn och kontroll avpersonregister saml ansvar vid brott mol lagen gäller hell oberoende av om verksamhelenhedrivs i myndighets- eller bolagsform. Sammanfattningsvis delar jag således justitiekanslernsuppfattning alt en förändring av D.AFAis associationsform inte kommer attinnebära någon förändring för de myndigheter som fortsätter att utnyttja D.AFAför driften av sina personregisler. Registeransvarig i datalagens mening kommeräven i fortsättningen att vara den myndighet som besiämmer vilka personuppgiftersom skall ingå i registret. Jag instämmer således även med centrala studieslödsnämndenoch i deras bedömningar alt en ändring av DAFA:sassociationsform inte utgör något hinder mol fortsatt drift av studiestödetsinformationssystem eller system S vid DAFA. Vid en samlad bedömning av vad jag tidigare framfört om DAFA:sroll, affärsmässighet samt säkerhet och kontroll har jag därför - i likhei medvissa remissmyndigheter, bland dem datainspektionen, DAFA, ,centrala och - kommit till den uppfaltningenatl bolagsformen är mest ändamålsenlig för den verksamhel somjag föreslår att DAFAskall bedriva. Bolagsformen är väldefmierad och särskilt avpassad föraffärsverksamhet. som den ger en önskvärd handlingsfrihet ställer denstriktare krav på ekonomiskt ansvar för och verkställandeledning än myndighetsformen. Den ger också den flexibilitet som är nödvändigför att DAFA skall kunna anpassa sig till den tekniska ulvecklingen och tillmarknadens behov. Ett annat viktigt skäl för att ge D.AFA bolagsformen är attdenna är vanligast förekommande i servicebyråbranschen. Bolagsformen bör däriorunderlätta den samverkan med andra leverantörer som jag tror ärnödvändig för DAFA och andra inom branschen för atl kunna erbjuda en såfullständig produkt som möjligt. Dessa fördelar kombinerat med att staten somensam ägare lill bolagel kan styra utvecklingen av verksamheten i enlighet medstatsförvaltningens behov gör att DAFA på ett effektivt sätt kan fungera inom ADB-området. Med hänsyn till de investeringar, som inte bara DAFA utanäven många kunder redan gjort, och till de bindningar som fmns i DAFA:s avtalmed kunder anser emellertid jag att DAFA tills vidare bör behålla drift, produktion,underhåll och marknadsföring av SPAR. När huvudmannen för SPAR på avtalsbasisuppdrar åt DAFA atl utföra dessa Ijänster bör ulgångspunkten vara att skälig ersäitningutgår till huvudmannen. Vidare är det enligt min mening viktigt att insynen iregistrets användning och skötsel inte försvåras genom att DAFA givits formenav bolag. Detta kan bäst ske genom atl avtalet mellan huvudmannen och bolagetinnehåller Prop.1984/85: 225 24 regler om utförlig och regelbunden riipporieiiut;. om atli tveksamma fall iiihiimla huvudmannens godkännande, av regislrels användningsann om särskilda ålgiirder av bolagel för ;ilt allmitnheiens insyn i ochkontroll av registret inle skall bli mindre än vad som gäller i d:-iL;. En >'iterligare garanti för del allmännas insyn ochkontroll av registrets skötsel ges genom datalagens regler (15- IS si;) om lillsvnöveralt aulomalisk databehandling inte medför otillbörlig imiäng i pcrsrmlig intcgritei.Enligt dessa regler har datainspektionen rätl tili tillträde lill lokal förautomatisk databehandling, rätl att ta dei av regislerinnehållet samt i övrigtfä tillgäng till handling sorn rör databehandlingen. Dessa regler gälleroberoende av om databehandling sker vid myndighet eller bolag. Dafa -.s Jramlida inrikining Sammanfattningsvis tror jag all det finns godaförutsättningar för D.AF.A att verka med den inriktning och i den form som jaghär geu utiryck för. d.v.s. i fri konkurtens och enligt företagsekonomiskaprinciper. För en långsiktig överievnad är det dock. som jag inledningsvis harberört, nödvändigt att DAFA breddar sin nuvarande verksamhel. Jag tänker dä iförsta hand på persondatorområdei. "paketförsäljning" av utvecklingsochdrifttjänster och ökad konsultverksamhet samt att DAFA söker nya former församverkan med bl. a. leverantörer. 1 och med dessa åtgärder är enligt minmening grunden lagd för etl offentligägt serviceföretag inom databranschen medett tjänsteutbud som väl motsvarar statsförvaltningens behov. Nära till hands ligger naturligtvis att DAFA sökersamarbete med l.ex. De mer tekniska frågorna kring ensamverkan eller etl eventuellt framtida samgående med börutredas. Detta kan lämpligast ske genom atl en organisationskommitté snarasttillsätts. De viktigaste uppgifterna för denna kommiué blir att genomföra enbolagsbildning av DAF.A samt atl närmare studera samverkansformema mellan DAFAoch . Vidare bör kommittén få i uppgift atl särskilt utreda konsekvensemaför DAFA:s nuvarande kunder med anledning av DAFA:s skyldighet att såsom bolagta ut mervärdeskau för vissa av sina tjänster. För att det fortsatta utredningsarbetet och därmedsammanhängande överläggningar med bl.a. de anställda. m.fl. skallkunna genomföras rationellt är del emellertid enligt min mening nödvändigt aUriksdagen redan nu tar principiell ställning för alt genomföra bolagsbildningav DAFA. Ett sådant genomförande förutsätter aU tillgångar som DAFA nudisponerar överförs till eU nybildat eller befintligt bolag. 1 samband därmedfar en värdering ske av dessa tillgångar med hänsyn till bl. a. reglerna iaktiebolagslagen. Jag förordar således att regeringen föreslår attgodkänna riktlinjerna för att ombilda DAFA:s verksamhet till ett aktiebolag.Regeringen Prop.1984/85:225 -5 fåråterkomma till under vären 1986 i den män genomförandet av bolagsbildningcnfordrar ställningstagande. Beträffandede konsekvenser ur rättslig aspekt m. m. som cn ändring av D.AFA;sverksamhetsform kan medföra harjag samrått med chefen för justitiedepartemenlel. 3 Aktivare statlig informationsförmedling inräuas, som är administrativt knuten till statskontoret, meduppgift att svara för huvudmannaskapet för SPAR. Statskontoretges i uppdrag au i samarbete med delegationen för vetenskaplig och tekniskinformationsförsörjning (DFI) göra en översyn av möjligheterna att bättreutnyttja de statliga dataregister som har karaktär av informationsdatabaser. Skälenför mitt förslag och min bedömning: Datoriseringenhar medfört att en ökad mängd information nu ligger i dataregister. Fler typerav uppgifter som har mer allmänt intresse finns i särskilda s.k.informationsdatabaser. Utvecklingen är snabb. 1 fanns ca 700sådana databaser tillgängliga för allmänt bmk. hade antalet stigit tillca 2300. Förde anställda kan tillgången till informationsdatabaser både underiätta arbetetoch öka möjligheterna till att ge bäitre service. Fastighetsregistretoch bilregistret är exempel på sådana register som används ofta. I vissutsträckning är dessa register också tillgängliga för en bredare krets avanvändare. Deregister som har den största expansionspotentialen är sannolikt de sominnehåller löpande texter. Den främsta anledningen är att tillgången påterminaler ökat och att lagringskostnaderna sjunkit. Satsningen på s.k. basdatorersomjag tidigare redovisat utgör här ett viktigt inslag. Tiden är enligt min mening mogen för att ta ställning till hurstatsförvaltningen skall kunna utnyttja databastekniken för att förbättraservicen till medborgarna och öka effektiviteten. finns det i databasformstora informationsmängder inom olika fackområden. Jag tar här upp de möjlighetersom finns till ökad användning av dessa. Det finns emellertid också en radproblem som måste lösas. Det gäller bl. a. val av sökteknik och val avdriftorganisation. Vidare måste också integritets- och offentlighetsfrågoruppmärksammas. Jag vill i detta sammanhang erinra om det arbete som bedrivsinom dala- och offentlighetskommiuén (DOK) (Ju 1984:06). 3 1984185.1 saml. Prop.1984/85:225 26 liöurt: lunytljandc av informationskällor inomförvaltningen Flera :iv de största och mest anlitade databaserna har hämtaisfrän utländska producenter och tillhandahälls av de svenska informationssök-ningssysiemenför den svenska eller nordiska marknaden. Andra databaser produceras avsvenska nnndigheler. institutioner eller företag, och har Iriimsl svenskl ellernordiskl material. Dit hör bl. a. bibliotekssystemet LIBRIS. administrerad av sociiilslyrci-scn. byggdalabasen och SCB:sdatabaser. Flera myndigheter har ansvarei för informationsdaiabaser på sinaresp arbetsområden, i vissa fall i samarbete med internationellaorganisationer. De informationssystem som jag tidigare berört kan kommaalt omfalta större delen av den information som är aktuell inom en myndighet.Som exempel pä data som kan komma att ingå i sådana system vill jag nämnaregler och föreskrifter, information om ärenden, informalion om objekt, personinformaiion,saml statistik och sammanställningar av olika slag. Myndigheternas regler hålls tillgängliga i en rad olikaformer, som författningsserier, handböcker, lösbladspärmar m. m. Även om detpå vissa ämnesområden finns rimlig enhetlighet mellan berörda myndigheters terminologi,regelstmktur m.m. utgör språkbruket, skilda definitioner och benämninga.- ochandra olikheter etl betydande problem för såväl handläggande personal som förmyndighetemas avnämare och kunder. Information av detla slag kan även komma allmänheten tillgodo. Statsrådet kommer att ta upp betydelsen avtillgänglighet av sådan information för vilaliseringen av demokratin i proposilionen(prop. 1984/85:220) om datapolitiken. 1 propositionen (prop. 1983/84:119) om förenkling avmyndighetemas föreskrifter, anvisningar och råd (KU 25, rskr 245) harjustitieministern förordat en rad åtgärder för att myndighelernas föreskrifteroch övriga regler skall bli enklare och klarare och för att regelbeståndet isamhället inte skall bli alltför omfattande. Elt par av åtgärderna underställdes prövning.Återstoden var åtgärder som regeringen aviserade att den själv avsåg aU vidta. Av intresse i detta sammanhang är att regeringen villeålägga varje myndighet aU fortlöpande föra en förteckning över gällandeföreskrifter, allmänna råd o. d. som myndigheten eller någon föregångare tilldenna har beslulat. J samband med att förteckningarna upprättas bör myndighetemasiräva efter aU upphäva eller återkalla sådana regler som är föråldrade eller intelängre behövs. Det diskuterades om förteckningarna borde föras med ADB redan iett inledande skede. Det meddelades också att statsrådsberedningen skallutarbeta en regelskrivning. Regeringen har ålagt myndighetema att upprätta sådanaförteckningar före den Ijuli 1986. jag nämner dessa åtgärder särskilt eftersom de är grundläggandesaneringsåtgärder som mäste göras innan man kan diskulera dataregister övermyndigheternas regler av olika slag. Regeringen avseratt ändra författningssamlingsförordningeni enlighet med SARl:s förslag. 1 en skrivelse lill regeringen har samarbeisorganetför rättsväsendets informationssystem (S.ARl) föreslagit ändringar i för-fauningssamlingsförordningen(1976:725, omtryckt 1977:952. ändrad : 212). S.AKI har i skrivelsen föreslagit alt särskildabestämmelser utfärdas för det fall att de omkring 70-talel myndigheter som fårge ut föriätiningssam-lingar enligt nämnda förordningar bygger upp dalaregisteröver sina författningssamlingar. Förslaget har remissbehandlats. Del har godtagits avremissinstanserna. S.ARI, som svarar för samordningen av dataregistren i detnuvarande rättsdaiasystemet, arbetar nu vidare med andra frågor som gällerrättsliga informationssystem. Enligt vad jag har erfarit avser att åierkommatill regeringen i dessa frågor tidigast . Utvecklingen mot alltmer datoriserade konlor istatsförvaltningen kan väntas gå allt snabbare framöver, inte minst genom lillkomslenav de basdatorer jag lidigare nämnt och den decentralisering av beslulen om ADB-investeringarsom jag berör i det följande. Det finns som jag tidigare framhållil två motiv för atlutnyttja den information som lagras i ADB-system. Det ena är att myndigheternakan göra rationaliseringsvinster och det andra är att deras service mot allmänhetenkan förbättras. Som etl exempel på hur rationaliseringsvinster kan uppnåskan här nämnas att en studie genomförts av möjligheterna atldistribuera information från () i form avavtalstryck, cirkulär och snabbaktuellt via en informationsdalabas. För den enskilde statstjänstemannen skulle tillgång till informalionpä detta sätt betyda snabbare åtkomlighet av nya avtal m.m. och också en bättreöverblick. En undersökning som genomförts av DAFA och SAV visade atl närmare90% av eU sjuttiotal tillfrågade myndigheter ansåg att de skulle görarationaliseringsvinster om de fick tillgång till SAV:s informationsmaterielvia lerminal. Speciellt framhölls att man kunde räkna med snabbare handläggningoch minskad risk för felaktiga beslut. Jag finner denna typ av synpunkter intressanta atl prövavidare, t.ex. i anslutning till den AU- och ADB-planering som skall ske vidmyndigheterna. Det finns enskilda områden där distributionsform m. m. kanprövas utan aUtför ingripande ändringar i den befintliga planeringen. Jag vill i detta sammanhang också erinra om denregelförenkling som pågår av det statliga tjänstepensionssystemet och somjagredovisat i prop. 1984/85:219 om den statliga personalpolitiken. 1984/85:225 28 När det gäller förbättringar av servicen är del vikliglatt myndigheterna bygger sina kontorsinformationssyslem så atl allmänhelensrätt att ta del av .ADB-lagrad informalion beaklas. Jag vill här erinra ombestämmelserna i sekrelesslagen (1980:100 ändrad senasl 1985:8). Myndighel somi sin verksamhet använder ADB skall ordna denna med beaktande av den i tyckfrihctsförordningensladgade rätten alt ta del av allmänna handlingar (15 kap. 9 §). Föreskrifiernatar sikte pä allmänhelens möjligheter att hos cn myndighet ta del av .ADB-lagradinformalion. 1 den mån myndigheten har lerminalorienlerade dataregister skallmyndigheten enligi samma lagrum beakla det intresse som enskilda kan ha altsjälva utnyttja terminal eller annal tekniskt hjälpmedel hos myndigheten föralt ta del av allmänna handlingar. Åtgärder för att lösa problem med allmänna informationsdaiabaser 1 betänkandet (SOU 1980:31) Offentlighetsprincipen och () upp frågan om s. k. aktivinformationsförmedling. DALK konstaierar därvid att behovet av och kraven påen aktiv informationsförmedling måste undersökas närmare innan några konkretaåtgärder kunde föreslås. Kommittén anser sig emellertid inle kunna göra enanalys i frågan. DALK pekar däremot på några frågor som kan ha särskiltintresse vid den fortsatta diskussionen om hur en sådan informationsförmedlingskall ordnas. DALK utgår från att ADB-tekniken skulle användas iinformationsförmedlingen och att den tekniska utvecklingen med hemterminaler, teledatam.m. kunde få en väsentlig belydelse. DALK förordar en särskild utredning meduppdrag att undersöka behovet av en sådan informationsverksamhet och hur denbör utformas. 1981/82:37 (KU 21, rskr 163) ansluter sigföredraganden till uppfattningen att del ur många aspekter är önskvärt att deninformationsmängd som myndighetema besitter sprids till en vidare krets, ävenpå eU annat säll än genom den gängse handlingsoffentligheten. Det är enligtföredraganden uppenbart aU den tekniska utvecklingen, främst den alltmeromfattande användningen av ADB, har förändrat fömtsättningama för atl bedriva s.k. akliv informationsverksamhet.