prop · G803213 · 1984-12-31 00:00:00 — Prop1984/85: 213 Regeringens proposition 1984/85:213 om ändring i marknadsföringslagen (1975:1418), m. m.; Regeringen föreslår att antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. 1 propositionen föreslås all systemet med riktlinjer förproducentpäver-kan, utfärdade av , och tvingande beslut ienskilda fall, meddelade av med stöd av marknadsföringslagen(1975: 1418), skall bibehållas. Enligt 4 8 marknadsföringslagen kan marknadsdomstolenförbjuda en näringsidkare att saluhålla en farlig eller otjänlig produkt tillkonsumenter för enskilt bruk. Förbudet riktas alltså mot delaljistledel. 1propositionen föreslås en utvidgning, så all försäljningen av varan kan stoppasockså i tidigare led. Detla innebär alt tillverkare, importörer och grossisterkan förbjudas att tillhandahålla varan lill senare säljled, 1984/85: 110 om konsumenttjänsllag har föreslagitsatt 4 8 marknadsföringslagen skall avse också tjänster som omfaltas avkonsument-Ijänstförslaget. föresläs att produktsäkerhelsbestämmelsen skallvidgas till att omfatta hela tjänsteområdet. kan f.n. meddela ett förbud motsaluhållandet av en farlig vara m.m. i domstolen ochfram till dess att ärendet avgörs (interimistiskt beslut). Huvudregeln är dåatt motparten först måste höras. föreslås alt skall kunnameddela ett sådanl interimistiskt beslut utan att höra denne, när synnerligaskäl föreligger. Förslaget medför en ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstolm. Vidare föreslås bl. a. att i sistnämnda lag skall tas in en regel om rättför branschorganisationer alt medverka i processen i marknadsdomstolen.Bakgrunden är den betydelse som domstolens beslut i enskilda ärenden får förnäringslivet i övrigt. I 1984/85. Prop.1984/85:213 2 Vidare behandlas de egenåtgärder som näringslivet kanvidla för att spåra och lösa konsumenlproblem. Dessa åtgärder bör enligtpropositionen vidgas påtagligt. De föreslagna lagändringarna avses träda i kraft den Ijanuari 1986. Lagförslaget i denna proposition har granskals avlagrådet. Propositionen innehåller därför tre huvuddelar: lagrädsremissen (s.7). lagrådets yttrande (s. 225) och föredragande statsrådetsställningstaganden till lagrådets synpunkter (s. 227). Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagenmåste därför läsa alla tre delarna. 1984/85:213 Propositionens lagförslag Lag omändring i marknadsföringslagen (1975:1418) Härigenomföreskrivs att 4 8 marknadsföringslagen i följande lydelse. 1975:1418) skall ha Saluhåller näringsidkare till konsument för enskilt brukvara, som pä grund av sina egenskaper medför särskild risk för skada pä personeller egendom, kan förbjuda honom att fortsätta därmed.Detsamma gäller, om varan är uppenbart otjänlig för sitt huvudsakliga ändamål.Förbud kan meddelas även anställd hos näringsidkare och annan som handlar pånäringsidkares vägnar. Vad som sägs i första stycket om saluhållande av varorgäller även då konsumenten erbjuds att mot ersättning förvärva nyttjanderätttill en vara för enskilt bruk eller all mot ersällning få en ijänsl som avses ikonsumenttjänsilagen (1985:000) utförd. Förbudenligt denna paragraf fär ej meddelas i den mån det i författning eller beslutav myndighet har meddelats särskilda bestämmelser om varan eller tjänsten medsamma ändamål som förbudet skulle fylla. Saluhäller en näringsidkare lill konsiimenier för enskiltbruk en vara. som på grund av sina egenskaper medför särskild risk för skadapå person eller egendom, kan förbjuda honom att fortsättadärmed. Detsamma gäller, om varan är uppenbart otjänlig för sitt huvudsakligaändamål. Förbud kan meddelas även anställd hos näringsidkare och annan somhandlar pä näringsidkares vägnar. / denmån det behövs för att motverka all en vara som avses i förslå slyckelsaluhålls på sätl som där sägs, kan meddela en näringsidkaresom i egenskap av tillverkare, importör eller annars saluhåller varan titt annannäringsidkare förbud all fortsätta därmed. Även ett sådanl förbud kanmeddelas den som handlar på näringsidkares vägnar. Vad som sägs i första och andra siyckena om förbud motsaluhållande gäller / motsvarande fall även dä nyiijanderäii lill varorerbjuds mot ersättning eller tjänster tillhandahålls mol ersättning. Förbud enligl denna paragraf får inte meddelas i den måndet i författning eller beslut av myndighet har meddelats särskilda bestämmelserom varan eller tjänsten med samma ändamål som förbudet skulle fylla. Denna lag träder i kraft den , Lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m. m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1970:417) ommarknadsdomstol m.m.' dds alt 14. 15 och 18-20 88 skall ha nedan angivnalydelse. dels ati ilagen skall införas en ny paragraf. 13 a 8. av nedan angivna lydelse. 1 fråga om räll för sammanslutningar av näringsidkare allmedverka i ärenden som avses I 13 § andra meningen gäller följande séirskildaregler. Om ensammanslutning av näringsidkare gör sannolikt all utgången av ärendet kan habetydande intresse för medlemmarna i sami7ianslutningen. får marknadsdomstolenpå ansökan av sammanslutningen tillåta all denna, vid sidan av enskild part.medverkar i Jörjurandel och därvid åberopar bevisning. Ansökningen om medverkan skall vara skriftlig ochinnehålla de skäl som den grundas på. Parlerna skall beredas llltfälle all yttra sig över ansökningen.Denna får inte bijältas. om parten på den sida som ansökningen om medverkanavser motsätter sig detta. Sökandenoch hans motpart skall beredas tillfälle att vid sammanträde införmarknadsdomstolen lägga fram sina synpunkter och förebringa den utredning devill åberopa. Till sådant sammanträde skall ombudsmannen för frågor av den artsom ärendet rör kallas, även om han ej är sökande. Sökandenoch hans motpart skall beredas tillfälle att vid sammanträde införmarknadsdomstolen lägga fram sina synpunkter och förebringa den utredning devill åberopa. Till sådant sammanträde skall ombudsmannen för frågor av den artsom ärendet rör kallas, även om han ej är sökande. Vidare skall den sommedverkar enligt 13 a § kallas Itu sammanträdet. Lagen omtryckt 1984: 294, Senasle lydelse av lagens rubrik 1972: 732, 1984/85: 213 Före sammanträde kan muntlig eller skriftlig förberedelseäga rum i den utsträckning domstolen bestämmer. Förhandling som avses i 4 eller 5 8 konkurrenslagen (1982:729) skall äga rum vid sammanträde med parterna inför domstolen eller dessordförande. Domstolen eller ordföranden får även överlägga enskilt med part.Förhandlingen skall dock alllid avslutas vid sammanträde med parterna infördomstolen. Ärende fär avgöras och beslut med anledning av särskildprövning enligt 15 a 8 meddelas ulan sammanträde enligt 14 8 första siycket. omtillfredsställande utredning foreligger och part inte begär sammanträde.Ansökan som uppenbart ej förtjänar avseende fär avslås utan sådant sammanträde. Fråga om förbud, åläggande eller tillslånd enligl 18 8konkurrenslagen (1982:729), förbud enligt 21 8 samma lag eller förbud elleråläggande enligt 13 8marknadsföringslagen (1975: 1418) eller 5 8 lagen (1971: 112) om avtalsvillkori konsumentförhållanden kan pi"övas ulan sammanträde enligt 14 8 första stycket. Förbudeller åläggande, som avses i andra stycket, eller återkallelse av lillstånd.som avses där, får inte beslutas utan att den som förbudet, åläggandel elleråterkallelsen avser fåll tillfälle all yttra sig i frågan, såvida det intefinns anledning anta, alt han avvikit eller eljest håller sig undan. Förbudeller åläggande, som avses i andra stycket, eller återkallelse av tillstånd,som avses där, får inte beslutas utan att den som förbudet, åläggandet elleråterkallelsen avser fått tillfälle att yttra sig i frågan, såvida del intefinns anledning anta, alt han avvikit eller eljest håller sig undan. / ettärende om förbud enligl 4 § marknadsföringslagen på grund av särskild risk förskada på person etter egendom får dock även i annal fallomedelbart besluta om förhud enligl 13 § samma lag. om synnerliga skälföreligger. 18 §Marknadsdomstolen kan vid vite förelägga part eller annan, som kan antagas haupplysning att lämna som är av betydelse i ärendet, att inställa sigpersonligen inför domstolen. Domstolen kan besluta att den som ej är part skallhöras som vittne. Därvid äger 36 kap. 3, 5 och 6 88, 10 8 andra stycket. II 8, 13 8 första siycket och 14 8rättegångsbalken motsvarande tillämpning. Vägrar vittne ulan giltigt skäl altavlägga ed eller att avge vittnesmål eller besvara fråga, får domstolen vidvite förelägga vittnet att fullgöra sin skyldighet. Part kanäven föreläggas vid vite att tillhandahålla domstolen handling, varuprov ochliknande som kan ha betydelse i ärendet. Detta innebär dock ej skyldighet attröja yrkeshemlighet av teknisk natur. Part ellerden som medverkar enligt 13 a i) kan även föreläggas vid vite atttillhandahålla domstolen handling, varuprov och liknande som kan ha betydelse iärendet. Detta innebär dock ej skyldighet alt röja yrkeshemlighet av teknisk natur. 1frågaom vite som avses i denna paragraf äger 9 kap. 8 8 rättegångsbalkenmotsvarande tillämpning. I stället för de där angivna beloppen 5 000 och 10 000kronor skall dock gälla 50 000 och . Den som ejär part och som efter kallelse av inställt sig infördomstolen har rätt lill ersättning enligt vad i ärföreskrivet om ersättning lill vittne eller sakkunnig. I ärende vari ombudsmanför talan tillämpas bestämmelserna för mål om allmänt åtal och i annat ärendebeslämmelserna för mål vari förlikning är tilläten. Skall ersättning utges avparterna en för båda och båda för en, skall domstolen slutligt fördelakostnaden mellan dem med hälften å vardera. Den som ejär part och inie heller medverkar enligt 13 a § och som efter kallelse avmarknadsdomstolen inställt sig inför domstolen har rätt till ersättning enligtvad i är föreskrivet om ersättning till vittne ellersakkunnig. I ärende vari ombudsman för talan tillämpas bestämmelserna för målom allmänt åtal och i annat ärende beslämmelserna för mål vari förlikning ärtillåten. Skall ersättning utges av parterna en för båda och båda för en, skalldomstolen slutligt fördela kostnaden mellan dem med hälften å vardera. 1marknadsdomstolens beslut varigenom ärende eller sådan fräga som avses i 15 a 8avgörs anges de skäl på vilka beslutet grundas, Beslulel sänds lill parlernasamma dag som del meddelas. beslut varigenom ärende eller sådan fråga som avses i 15 a 8avgörs anges de skäl på vilka beslutet grundas. Beslut som nämnts ochbeslut som avses i 15 § andra siycket sänds till parterna och lill den sommedverkar enligl 13 a § som det meddelas. Skall inlaga, kallelse, föreläggande, beslut eller annan handling tillställas part eller annan, sker det genom delgivning. Skall ansökan, kallelse eller föreläggande tillställaspart eller annan, sker det genom delgivning. Detsamma gäller beslut som sändsenligl 19 §. Annan handling får tillställas part eller annan genom delgivning,om det anses erjorderligt. Delgivning av beslut av , vilketinnefattar vitesföreläggande enligt konkurrenslagen (1982:729),marknadsföringslagen (1975: 1418), lagen (1971: 112) om avtalsvillkor ikonsumentförhållanden eller lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellannäringsidkare, får inte ske enligl 12 8 delgivningslagen (1970:428), om delinte finns anledning alt anta alt den sökte har avvikit eller på annat sätlhäller sig undan. Denna lag träder i kraft den . 1984/85:213 7 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , . ,, , , , R. , , , Thunborg.Vvickbom Lagrådsremiss om ändring i marknadsföringslagen(1975:1418), m.m. I marknadsföringslagen (1975:1418) finns bl. a.bestämmelser riktade mot otillböriig marknadsföring, underlåtenhet att vidmarknadsföring lämna information av särskild betydelse frän konsumentsynpunktoch saluhållande av farliga eller otjänliga produkter. kanmed stöd av dessa föreskrifter meddela förbud eller åläggande, förenat med viteoch riktat mot ett enskilt företag. ger genom olika riktlinjerför näringslivet mer konkreta regler om vad som mot denna bakgrund bör iakttasi fräga om skilda produkter, tjänster och säljsituationer m.m. Åtgärder av nuberört slag utgör en form av producentpäverkan, i syfte att främjakonsumenternas intressen. tillkallades en kommitté' med uppdrag allse över vissa konsumentpolitiska medel för producentpäverkan m. m. Uppdragetavsåg särskilt systemet med riktlinjer samt tvingande beslutav . Uppgiften var att värdera de erfarenheter som vunnits avden gällande ordningen och att undersöka om det fanns skäl all söka förbättrasystemet. Kommittén, som har arbetat under namnetriktlinjekommitién. överlämnade är 1983 betänkandet (SOU 1983: 40)Konsumenlpoliliska styrmedel -utvärdering och förslag, Kommitlén föreslår attden nuvarande ordningen för producentpäverkan skall beslå och att graden avsjälvreglering inom näringslivet skall öka. Vidare föreslås vissa ändringar imarknadsföringsla- ' Professorn , ordförande, samt professornUlf . direktören , O, Holm.hemkonsulenten och juris doktorn . Kommittén harbilrälls av sakkunniga och experter. Prop.1984/85:213 8 gen, bl. a. att förbud mot saluhällande av farliga ellerotjänliga produkter skall kunna riktas inte som f.n. endast mot detaljisterutan även mot tidigare säljled och att även ijänsteomrädet skall täckas in.Andra lagförslag rör processen i m.m. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avhovrätten för Nedre Norriand. kammarrätten i , kommerskollegium (KK).marknadsdomstolen (MD), näringsfrihetsombudsmännen (), statens pris- ochkartellnämnd (SPK), (). (),bankinspektionen, försäkringsinspektionen, (SoS). statenslivsmedelsverk, , arbetarskyddsstyrelsen, statensbrandnämnd, statens provningsanstalt, statens mät- och provråd, statistiskacentralbyrån (SCB), statskontoret, riksrevisionsverkel (RRV), länsstyrelsernai , respektive ,rättegångsutredningen (Ju 1977:06), yltrandefrihetsutredningen (Ju 1977:10),konsumentköpsutredningen (Ju 1977:13), produktåterkallelsekommitlén (H 1982:06)och konsumentpolitiska kommittén (Fi 1983:03). KK har bifogat ett yttrande av Handelskammare.Länsstyrelsen i har bifogat yttranden av konsumentnämndernai , , , och kommuner.Länsstyrelsen i Väslernorrlands lån har bifogat yttrande av konsumentnämnden iSundsvalls kommun. Vidare har yttranden avgetts av (), (), , NäringslivetsDelegation för marknadsrätt (NDM), i (SIS), , Hemkonsulenternas samrådsgrupp,. Kooperativa konsumenlgillesförbundel,Husmodersförbundel Hem och Samhälle, i (LO),(), och . (), ,, . och marknadsförbundhar anslutit sig till det av NDM angivna yttrandet. Också SI har anslutit sigtill detta. Yttrande har även kommit in från . Till protokollet i detla ärende bör fogas dels ensammanfattning av betänkandet som bilaga 1, dels lagförslagen i betänkandet sombilaga 2 och dels en sammanställning av remissyttrandena som bilaga 3. 1 frågaom utländska förhållanden och kommitléns närmare överväganden hänvisar jag tillbetänkandet, som även innehåller en översikt över svenska förhållanden avbetydelse. Prop.1984/85:213 9 2.1 Konsumentpolitiska mål och medel enbakgrundsbeskrivning Konsumentpolitiken i bedrivs inom detmarknadsekonomiska systemets ram. Drivkraften i marknadsekonomin ärkonkurrensen mellan företagen. För dessa är lönsamheten den nödvändiga och centralafaktorn. Konkurrens förutsätter ett decentraliserat beslutsfattande med en betydandefrihet för de ekonomiska enheterna att besluta om olika ätgärder beträffandeproduktion, distribution och konsumtion m.m. Ett växelspel kan då råda mellanutbud och efterfrågan. Detmarknadsekonomiska systemet för organisation av produktion och konsumtioninnebär å den ena sidan fördelar för konsumenterna. Fungerar konkurrenseneffektivt, främjas effektiviteten inom näringslivet och pressas priserna.Konkurrensen kan också driva fram en bredd i utbudet. Därmed ökaskonsumenternas valfrihet och möjlighet att träffa rationella val. Målet är attuppnå bästa möjliga fördelning av samhällets resurser. Enkelt uttryckt gällerdet alt få fram så bra varor och tjänster som möjligt och till så låga prisersom det går. Å denandra sidan kan vi aldrig blunda för alt den marknadsekonomiska modellen endasti teorin fungerar problemfritt. I själva verket finns det konstanta brister närman ser till hur modellen ter sig i praktiken. Den förutsätter att konkurrensenkan bedrivas helt fritt och att köpbesluten är fullständigt rationella. Så årju i verkligheten ofta inte fallet. Olika hinder för importkonkurrensen kanskapa ett skyddat utrymme för svenska företag att höja sina priser omotiverat.Offentliga åtgärder kan minska utrymmet för konkurrensfriheten.Företagsåtgärder såsom kartellbildningar, prissamverkan och säljvägran kanhindra effektivitet och prispress. Vidare saknar konsumenterna ofta möjlighetatt fatta de rationella köpbeslut som modellen bygger på och som skall styraresurserna dit där de används mest effektivt för oss alla. Modellen kräver påden punkten bl. a. alt köparna alllid har full överblick över marknadens utbudi fråga om pris. kvalitet och alternativ, all köparna alltid får riklig ochtillräcklig information om detta från företagen samt alt köparna ständigt kanhantera dessa kunskaper på det vettigaste sättet och alltså fattar de frånekonomisk synpunkt klokaste besluten. Alla vet att så fungerar vi inte i våra konsumentroller.Marknadsekonomin ger oss visserligen stora fördelar. är den somekonomisk modell för resursfördelning närmast definitionsmässigl på olikapunkter ofullkomlig. Friheten för företagen skapar ett utrymme även förolämpliga metoder. Bristerna från konsumentsynpunkt kan på en viss marknad beropå vinstjakt, konkurrenstryckets intensitet, konkurrensens inriktning pämarginella egenskaper, okunnighet, kommuniceringssvärigheter, oetiska metodereller annal. 1984/85:213 10 Det är alltså uppenbart all det allmänna måste på olikasätt fortlöpande söka motverka bristerna i det marknadsekonomiska systemet, föratt få del att fungera så bra som möjligt. Viktiga inslag är då bl. a,handelspolitiken, konkurrenspolitiken och konsumentpolitiken. () berör i första hand utvecklingen pä sistnämnda område.Som en bakgrund lill de förslag av kommittén som jag här kommer att anmälaredovisar jag nu utvecklingen där. Konsumentpolitikens uppgift är alt stödja konsumenternaoch förbättra deras ställning på marknaden. värdetallmännas insatser pä området i huvudsak begränsade till konsumentupplysning.Syftet därmed var bl. a. alt öka konsumenternas kunskaper och därigenom göradel möjligt för dem att påverka företagens utbud av varor och tjänster.Direkta kontakter med företagen togs i allmänhet inte frän myndigheternassida. Samhällsingripandena mol olämpliga affärsmetoder skedde i huvudsak genomsjälvreglering inom näringslivet. Vid ingången av 1970-lalet vidgades kraftigt ramen för delkonsumentpolitiska arbetet. Genom lagen (1970:412) om otillbörligmarknadsföring tog samhället ansvar för normbildningen därvidlag.Konsumentombudsmannen () fick därvid i uppdrag att övervaka marknaden ochbeivra överträdelser på marknadsföringsområdet. Vidare uppdrogs ålmarknadsrådet, numera (), alt handha den dömandefunktionen. inrättades också som en centralförvaltningsmyndighet för konsumentfrågor. Utvecklingen har därefter lett tillutökad lagstiftning, bl. a. marknadsföringslagen (1975:1418, MFL). Denna lagträdde i kraft . Vidare trädde då i funktion det nya (), där verkschefen även är KO. Genom MFL fick myndigheterna ytleriigaremedel för ingripande. Lagen ger som nämnts f.n. möjlighet lill tvångsåtgärdermot bl. a. otillbörlig marknadsföring, bristfällig information ochsaluhällande av farliga eller otjänliga produkter m. m. Lagstiftningen pä konsumentområdet har som berördesockså i övrigt successivt byggts ut, bl. a. genom lagen (1971: 112) omavtalsvillkor i konsumentförhållanden, konsumenlköplagen (1973:877),konsumentkre-diilagen (1977:981) och konsumentförsäkringslagen (1980:38). Ocksåden nya konkurrenslagen (1982: 729) är betydelsefull för konsumentkollektivet.Utvecklingen har inneburit att det allmännas insatser harutvidgats till alt gälla inte bara informationen till konsumenterna utan ävendirekta kontakter med förelagen från de konsumenlpoliliska instansernas sida.Därvid söker dessa förmå företagen att anpassa sin verksamhet tillkonsumenternas intressen. De organ och den lagstiftning som jag harberört har inneburit en omfattande utbyggnad av detta produ-centpåverkandearbete. Enligt instruktionen för KOV (SFS 1976:429) skall verketbl. a. söka påverka producenter, distributörer och marknadsförare att anpassasin verksamhet efter konsumenternas behov. Vidare skall KOV utarbeta rikt- 1984/85:213 11 linjer för förelagens marknadsföring ochproduktutformning. a. rikllin-jesyslemels funktionsduglighet har prövats avRLK. Jag vill därför här redogöra för riktlinjernas bakgrund och tillkomst samtderas funktion i samspel med övriga medel för samhällets producentpåverkan.Redogörelsen kan lämpligen bygga på föredragandens beskrivning av utvecklingendä RLK:s direktiv beslutades. Vid utformningen av lagstiftningen mototillbörliga marknadsföringsåtgärder ansågs det (prop. 1970:57 s, 60) all endetaljreglering i lag under vilka omständigheter vissa affärsmetoder inte fickanvändas var förenad med nackdelar. I stället valdes tekniken alt i den nyalagstiftningen vid sidan av vissa specialbestämmelser inrymma en vidsträcktgeneralklausul som gav möjlighet att vid vite förbjuda en näringsidkare attfortsätta med ett visst förfarande som bedömdes vara otillbörligt mot konsumentereller näringsidkare, genom att strida mot god affärssed eller på annat-sätt.Det förutsattes därvid att de rättstillämpande organen genom sin praxis skulleutbilda ett nyanserat normsystem. Regeln skulle vidare skapa förutsättningarför en fortgående rättsbildning på området. Det bedömdes (prop, 1970:57 s. 169)alt ärendena i många fall skulle komma att avslutas hos KO, bl. a. genom frivilligrättelse. Utmärkande för generalklausulen om otillbörligmarknadsföring, som finns i MFL, är att normbildningen sker först i MDgenom dess beslut i enskilda ärenden. Till skillnad mot detaljerade,straffsanktionerade bestämmelser utformas ett förbud i det enskilda fallet, närdomstolen har funnit de allmänna normerna i generalklausulen åsidosatta av ennäringsidkare. Ett vitesförbud med stöd av generalklausulen är formelltbindande endast för den näringsidkare som förbudet har riktats mot, MD:sbeslut i enskilda ärenden har dock stor betydelse också som vägledning förandra näringsidkare. Vidare lade KO på ett tidigt stadium ofta domstolensbeslut i principfrågor till grund för överenskommelser med näringsidkare inomen viss bransch eller för riktlinjer som KO antog för sin granskningsverksamheli anslutning till lagen om otillbörlig marknadsföring. Sädana överenskommelsereller riktlinjer läckte rätt ofia även förfaranden som inte prövats avdomstolen. Genom delta kom de alt utgöra en blandning av dels rättsligt prövadenormer, dels normer av annan art, såsom frivilliga åtaganden av grupper avnäringsidkare, I det sistnämnda fallet kunde MD komma att bedöma åtagandena somöverenstämmande med god affärssed och därmed låta dem bli vägledande fördomstolen vid prövning av frågan huruvida ett företags ätgärder i ett visstärende var att bedöma som otillbörlig marknadsföring. Normbildningen i anslutning lill lagen om otillbörligmarknadsföring präglades på detta sätt av ett samspel mellan av MD i detenskilda ärendet rättsligt fastlagda regler och normer av annan art. Konkretutformade handlingsregler för skilda typsituationer växte fram i samband meddomstolens praxis och KO:s verksamhet. 1984/85:213 12 När MFL utformades konstaterades (prop. 1975/76:34s. 93 f.) all den verksamhet som bedrevs inom ramen för lagen om otillbörligmarknadsföring samt avtalsvillkorslag till stor del utgjordes avförhandlingar mellan KO och berörda företag eller branschorganisationer.