prop · G803156 · 1984-12-31 00:00:00 — Händelserna i samband med atl den sovjetiska ubåten ioktober 1981 grundstötte i inloppet till GåseQärden och debatten därefter om bl.a.immunitetsfrågor visade att rättsläget i många avseenden var osäkert.Genomgängen i promemorian av olika folkrältsliga och internrätlsliga frågornär det gäller att avgöra i vad mån folkrättsliga aspekter är av betydelse isamband med frågor om slraffansavar enligt svensk lag är enhgt min meningmycket klarläggande och väl ägnad att läggas tUl gmnd både för de rättstillämpandemyndigheternas hantering i framliden av hithörande frågor och för lagstiftninginom det begränsade område där en sådan föreslås. Hovrätten för förklarar sig i aUt väsentliglgodta promemorians redovisning av rättsläget. Det är värdefullt att etl försök har gjorts atl kartläggagällande rätt på området för att så långt som möjligt undanröja oklarheten hosberörda offenlliga organ om vem som har rält resp. skyldighet att besluta ochhandla i en konkret situation. En oklar kompetensfördelning kan leda till 1984/85:156 32 handlingsförlamningoch är i vart fall ägnad att öka risken för misslag. Kartläggningen bör följasupp med handlingsmallar som arbetas ut för olika allvarliga situationer. Promemorianger vid handen att betydande osäkerhet råder om vad som gäller på områdel, inleminst i frågan om ett främmande statsfartyg behåller sin immunitet när delutan lillslånd och ulan att ha anlänt till följd av en nödsitulalion e. I. uppehållersig i en annan stats vatten. Allmäntsett ter det sig mest nalurligl alt ett främmande statsfartyg, som utantillstånd och utan atl vara i nödläge i hemlighet tränger in på annan statsvatten, förlorar sin immunitet och inte återvinner den genom exempelvis att -med anledning av gmndslötning c. dyl. - där vara försatt i ett sådant lägeeller annars ur funktion. Motsvarande gäller främmande luftfartyg med angivenstatus. Enligt kammarrättens mening föreligger starka skäl att från svensk sidahävda denna ståndpunkt på del internationella planet. En ordning av innebördatt ett främmande statsfartyg, som i uppenbart fientligt syfte och i hemlighetträngt långt in i annan stats valtenterrilo-rium, behåller sin immunitet skullebl. a. missgynna klart fredsinriktade länder, särskilt mindre sådana, lillfördel för aggressiva stater. Den måste också ge andledning till svåra gränsdragninsproblem. SomframhåUils från många håll i diskussionen efter händelserna i samband medubåtskränkningen i GåseQärden är det viktigt atl klarhet sälångt möjligt föreligger i fråga om de befogenheter och handlingsramar somgäller för olika organ som kan komma all beröras av händelser av detta slag.För åklagarväsendets del är det positivt att de hithörande frågorna med straffrältsligoch straffprocessuell anknylning har blivit föremål för en analys. Denföreliggande promemorian belyser på ett överskådligt och så långt den akluellamaterien tillåter det lättillgängligt sätt de förutsättningar som med hänsyn tillfolkrätten gäller för rättstill-lämpningen på ifrågavarande område. Del ärofrånkomligt att åtsklliga frägor av central betydelse därvid måste lämnas helteller delvis obesvarade. RPSanser att departemenspromemorian behandlar ett angeläget rättsområde ochinnehåller en bra och välbehövlig invenlering av olika begrepp inom folkrättensområde, I promemorian klargörs på ett övetygande sätt rättslägel i frågor kringolika mellanfolkUga relationer. Polsimyndigheteni anser att promemorian fyller etl stort behov men att utvecklingenpå områdel gått så långt, såväl vad gäller antalet incidenter som när det gäUerförekomsten av miniubåtar och grodmän, att ytterligare överväganden ochklarlägganden skulle behövas. Prop.1984/85:156 33 Promemorian behandlar, på ett förQänstfuIlt sätt, någrarättsfrågor av grundläggande folkrättslig betydelse. FörÖB:s del är det väsentligt alt ha en möjlighel atlomgående företa en undersökning, enligt IKFN-förordningen (1982:756), avfrämmande ubåt (motsv) som påträffas inom svenskt inre vatten. Promemorian gerstöd för ett sådant förfaringssätt, ÖB vill särskilt framhålla vad som i promemorian nämnsunder p, 7.6, Nämligen atl både enligt folkrätten och svensk lag är del hellklan alt vissa kränkningar av lertitoriet kan mötas med vapenmakt. Del angesockså all om en situation som liknar händelsen med ubåt inträffar igen ärgivetvis en närmare undersökning genom försvarsmaktens försorg, angåendeanledning till och omständigheterna kring kränkningen, en av de åtgärder somomedelbart kan bli aktuell. ÖB delar delta synsält atl försvarsmakten vidlarpreventiva åtgärder enligt IKFN-förordningen i syfte atl kartlägga de närmareomständigheterna kring en inträffad kränkning. Motåtgärderna kan också vara meringripande ju grövre kränkningen är. Enligt ÖB:s uppfattning är del av stort värde altpromemorian anger att de ulredningsålgärder som kan aklualiseras under fredstidäven gäller andra situationer än vid ubåtskränkningar. Såsom exempel anges främmandeslatsluflfartyg och spaningsförband som kränkt territoriet. Promemorian klarlägger flera folkrättsliga frågor ochproblemområden på ett säll som ger regeringen och i vissa fall ÖB slor handlingsfrihelvid kränkning av aktueUt slag. De civila myndigheter som samverkar medförsvarsmakten i frägor som rör IKFN-ärenden kommer självfallel attfortsättningsvis inta en belydande roll inom ramen för det samarbete som sedanlång tid är etablerat i dessa frågor. Det förslag lill förändring avbrottsbalken som ges i promemorian ändrar inte detla förhållande. Frågan om straffansvar för folkrällsliga överträdelser kanfå en stor betydelse vid incidenter både i fred och i krig. Beredskapsnämndenanser det därför vara av slort värde, all rättsläget klargjorts på så sätl, somsketl i departemenispromemorian. En fast och konsekvent handläggning hos myndigheter påalla nivåer är av slor belydelse, när del gäller all upprätthålla trovärdighetenav svensk ulrikes- och säkerhetspolitik i samband med brott mot folkrätten. Ensådan hållning är också posUiv för försvarsvilja och motslåndsanda. Generaltyllstyrdsen anser att den samlade genomgången avrättsområdet är av slort värde. Prop.1984/85:156 34 Promemorian, som är föranledd av affären U 137, innehålleren värdefull probleminvenlering och analys av skilda frägor kring folkrättensbetydelse för straffanasvar och straffprocessuella ålgärder. Ämnel ärvidlyftigt och jag tar i det följande främst upp de frägor jag haft underbehandling i ett avgjort ärende (JO 1982/83 sid 34) medanledning av klagomål mot riksåklagaren för dennes uttalande altförutsättningar för inledande av fömndersökning saknades emedan besättningen påU 137 under rådande förhållanden fick anses åtnjuta immunitet på folkrättsligagrunder. Den allmänna debatten i samband med affären U 137 kretsade i hög gradkring detta uttalande, vars riktighet från olika häll sattes i fråga. Blandkvalificerade bedömare rådde delade meningar. Man hade atl göra med elt problemkomplexsom i första hand innefattade dels de folkrältsliga frågorna om personligimmunitet för de ombordvarande och om det skydd som kunde följa av atl fartygetvar ett främmande statsfartyg med därmed följande immunitet eller okränkbarhet,dels den internrättsliga frågan om kompetensfördelningen mellan svenskamyndigheter med avseende på ingripanden varigenom anspråk på sådant skydd förfartyget sattes åsido. Med avseende på de folkrättsliga frågorna fann jag för alt de ombordvarande inte kunde anses åtnjuta personlig straffrältslig immunilelsaml atl ett fartygs egenskap av öriogsfartyg knappasl kunde under allaförhållanden åberopas till skydd mot ingripanden av judiciella myndigheter.Jag kan inte finna att promemorian innehåller något som kommer i konfiikt med della.Framställningen belyser emellertid på elt förtjänstfullt sätl frågornaskomplicerade natur och vittnar om den osäkherhel som ofta måsle följa avfolkrättens allmänna nalur och om svårigheterna att dra en klar gräns mellanrättsliga resonemang och utrikespoliliska överväganden. En fråga som också kom upp till diskussion var i vad månstraffbarheten av gärningar som kunde ha begåtts av de ombordvarande kunde varainskränkt eller uteslulen på gmnd av folkrättsligt gmndade hänsyn. Ipromemorian behandlas tämligen utförligt också denna fråga, varvid frågeställningenutvidgals liU att avse även frågor om ansvasrsfrihel pä gmnd av förmansbefallning. Mot den analys av det s.k. (NJA 1946:65) somframläggs i promemorian eller vad i övrigt däri anföres i dessa delar har jag ioch för sig knappast något att invända. Frågan om straffbarhelen är emellertiden materiell fråga och lämpar sig väl för domstolsprövning. Jag anser nuliksom lidigare atl frågorna om straffbarheten ligger bredvid de särskildaproblem affären U 137 aktualiserade och kan egentligen inte finna atl någrasärskilda slällningstadanden därvidlag är motiverade av denna affär eller annananledning. I den intemrätlsliga frågan kom jag till uppfattningen allkonstilutioneUa skäl talade för att del inle kunde ankomma på judiciellamyndigheter all ta StäUning lUl humvida folkrättsligt gmndade anspråk på skyddför fartyget skulle respekteras. Slåndpunktslagandel gmndades, kort ullryckl,på svå- Prop.1984/85:156 35 righeten alt lösgöra bedömningar rörande elt främmande öriogsfartygsimmunitet frän sädana utrikespolitiska bedömningar som ankommer på regeringensamt att den maktanvänding som kunde erfordras för ingripanden utan samtyckemot ell sådant fartyg och där ombordvarande icke i första hand var en polisiärutan en mililär uppgift. Jag konstaterade dock att det inle tydligt framgick avlag i vilka former en fräga om folkrättsligt skydd för elt främmande örlogsfartygskulle prövas. Inte heller i dessa delar uppstår någon konfiikt mellan vad som anföresi promemorian och de synpunkier jag anlagt. Jag vill emellertid med anledningav vissa resonemang i promemorian (främst sid 148 ff) poängtera atl jag icke anserenbari ett beslut att inleda fömndersökning kunna innebära ett överträdande avnågra folkrältsliga förpliktelser. Någon kriiik kunde emellertid inte i sak riklasmol alt förundersökning inte inleddes, när de åtgärder som normalt skulleerfordras vid en sådan husrannsakan, beslag, personella tvångsmedel ickestod lill buds. Ej ens förhör med misstänkta kunde äga mm. Den frågeställningsom redovisas på sid 148 ö i promemorian är sålunda inte helt rättvisande. Jagmenar mig heller inte ha gjort något som helsl ullalande om regeringens befogenheieralt utan särskilt stöd i lag ta över uppgifter som eljest lillkommer åklagare(jfr sid 150 st 2). Än mindre har jag uttalat något av innebörden allregeringen äger en exklusiv behörighet att besluta i åklagarfrägor isituationer som den ifrågavarande. Promemorian, som föranletts av affären med den gmndslötlasovjetiska ubåten , innehåller en värdefull översikt över de i huvudsakoskrivna regler som anses gälla beiräffande folkrätlslig immunitet och okränkbarhet.Av nalurliga skäl har inom detla rättsområde på åtskilliga punkler olikameningar gjort sig gällande. I den mån dessa inte presenteras i promemorianhänvisas i en bilaga till andra uttalanden i ämnet. vill endast i ell hänseeende kommenteraden redovisade granskningen av rättsområdet. I promemorian fastslås, att ettfrämmande statsfartyg, som kränker vårt lands territorium, skall genom försvarsmaktenavvisas samt att försvarsmaklen därvid får använda de medel som behövs, i sislahand t. o. m. vapeninsats. Gmnden lill delta - vilken inte synes ha berörts ipromemorian - är uppenbarligen den folkrättsligt erkända rätten tillsjälvförsvar. I del aktueUa fallel upptäcktes inte ubåten för att kunnaavvisas utan först när den slod på gmnd inom landets inre territorialvatten ocht. o. m. inom ett militärt skyddsområde. Det framstår då som etl naluriigl uiflödeav självförsvarsprincipen alt strandslalen i en sådan situation har räll attundersöka fartyget och utfråga besättningen för att klargöra anledningen tilloch de närmare omständigheterna vid kränkningen (jfr s. 22). Ubåten tordekunna kvarhållas för att säkerställa sådana undersökningar. Med detta synsättbehöver man överhuvud taget inle komma in på de regler om fartygets immunitetsom diskuleras i promemo- Prop.1984/85:156 36 Vad angår dessa regler torde det inte varafolkrättsligt möjligt för sirandstaten att häva det främmande statsfartygetsimmunitet. En sådan åtgärd kan vidtas endasl av den sändande staten. Föreningen och FöreningenSveriges polischefer innehåller en värdefull genomgång av gällanderättsläge och praxis inom elt svårtillgängligt och svåröverskådligt område. Desynpunkter på förhållandel mellan olika samhällsorgan, inle minst beträffandepolisens lydnadsförhållande genlemol regeringen, som framlagts i promemorian,är av stort värde setl mot bakgrunden av den osäkerhet beträffandegränsdragningen mellan olika myndighelers befogenheter, som kunnal konstaterasi samband med olika incidenter . Föreningarna har inte någolalt erinra mot promemorians innehåll. 2 Förslaget till lag om ändring i Med undanlag av JO har remissinslanserna tillstyrkt ellerförklarat sig inte ha något att erinra mot en lagsttftning i huvudsakligöverensstämmelse med förslaget. Vissa remissinslanser har emellertid lämnat olikasynpunkter på lagstiftningens närmare ulformning. a. har JK, Kammarrätteni och RÅ förordat vissa begränsningar eller preciseringar av lagenstillämpningsområde. Flera remissinstanser har tagit upp frågan om hur personeri grodmansdräkt bör behandlas. JO, som inte motsätter sig att förslaget läggs lillgmnd för lagsttftning, anser att vad som närmast skulle erfordras är enbestämmelse av innebörd atl åtgärd för utredande eller lagföring av brott, sombegåtts på utländskt statsfartyg, ej får vidtas utan förordnande av regeringeneller den regeringen bemyndigat. Jag har i stort sell inte funnil anledning lill erinranmot de slutsatser som dras i promemorian eller mot den föreslagna lagändringen.Jag viU emellerlid här anföra följande. Jag delar den i promemorian uttalade uppfattningen att delskulle vara av värde om en auktoritativ avgränsning av immunitetens omfattningkunde åstadkommas. Det måste dock beaktas atl inle ensidigl kan förfogaöver immuniletsfrågor i slrid mol folkrättens regler. Vidare är det onekligenså att immuniletsbegreppel i sig är så komplicerat att några klara, lätttillämpliga regler för alla situationer inte kan skapas. Vad man däremot börsöka åsladkomma är en handläggningsordning där man så långt som möjligtundanröjer tveksamheter rörande den formella gången för prövningen avuppkommande immunitelssituationer. Lagförslagel i promemorian tar sikte på enmycket viklig sådan situation nämligen när någon begår brott i utövningen av Qänsteller uppdrag hos en främmande stat eller mellanfolklig organisation. Enutgångspunki för bedömningen av förslagel är vilken befattning regeringen iallmänhet får anses ha med uppkommande immunilelsspörs-mål av det slag .somaktualiserades i samband med ubåt I37:s gmndslötning. Jaghar i mitt beslul angående riksåklagarens handlande i ubåtsaffärenuttalat alt frågan om ingripande mot ett främmande statsfartyg knappast kan fåankomma pä olika underordnade myndigheter, vare sig dessa är cenirala,regionala eller lokala och att avgörandel måste få ankomma på regeringen. Beiräffandebesättningsmedlemmarnas immunitet harjag menat all regeringen får anses ha slödi statspraxis för atl UlnytQa immuniletsbegreppel som ett instrument för att åtsig själv förbehålla avgörandet av frågor som kan få utrikespolitiskakonsekvenser. Ipromemorian (s. 150 O pekas på att det inte kan uteslutas att situationeruppkommer där regeringens ställningstagande inte kan avvakias och beslut därförmåste fattas av en enskild Qänsteman. Del lorde enligt promemorian inte varamöjligt att utan en ingående författningsreglering på elt meningsfulll sättdra gränsema för hur långt en exklusiv behörighet för regeringen skuUe slräckasig när det gäller all avgöra immuniletsfrågor. Jag har inle något alt erinramot dessa uttalanden, som ju inte utesluter att det slutUga ställningslagandel tiUimmunitelsfrågan, innan åtal väcks, tUlkommer regeringen. Lagförslageli promemorian syftar till all förhindra atl åtal i strid mol folkrätten väcks molenskUda medlemmar av främmande styrkor. Det bör enligt promemorian stå klartall del ankommer på regeringen att inom ramen för vad folkrätten tillåter ochutifrån den föreliggande situationen bedöma humvida åtal bör väckas. Jag harinte något emot att denna fråga klarläggs genom en särskild lagbestämmelse ochatt denna utformas såsom en regel om ätalsförordnande. Såsom det sägs ipromemorian utgör en sådan föreskrift inte något hinder mot ingripanden iutredningssyfte eller mol användning av vanliga straffprocessuella tvångsmedel.I enlighel med min gmndläggande uppfattning om regeringens behörighet i dessafrågor utgör en regel om ätalsförordnande inte heller någol hinder förregeringen alt i enskilda fall besluta exempelvis atl tvångsmedel inte skallanvändas eller att användningen av sådana skall avbrylas. Jaghar i princip inte någon erinran mot förslaget till en ny paragraf i 2 kap.brottsbalken. Beskrivningen av de fall då åtalsförordnande inte behövsförefaller mig dock från lagteknisk synpunkt mindre lyckad. Jag ifrågasäller omdel åsyftade undantaget för "spionsituationer" enklare skuUe kunnaframgå genom atl del i första meningen markeras att det skall vara fråga om,exempelvis "öppet" eller "officiellt" fullgörande av Qänsl elleruppdrag. I alll fall bör del generella undantaget för beredskapstillslåndeller krig anges självständigt och inte i samma mening som del mera speciellapå gärningsmannen inriklade undantaget för spionsitualioner. 1984/85:156 38 Hovrättengodtar i alll väsentligl den redovisning som i promemorian lämnas avrättsläget. Hovrätten delar även uppfatlningen att det i en situation som denbeträffande ubåt måste ankomma på regeringen att, utöver alt besluta ompreventiva ålgärder, också avgöra om repressiva åtgärder skall vidtagas. Såsomframgår av promemorian får del anses oklart hur det ur internräiislig synpunktförhåller sig med regeringens möjlighel att besluta om repressiva åtgärder. Detsynes tveksamt om regeringen ulan direkt lagstöd kan fatta elt sådant beslut ulifrånen allmän lämplighetsprövning, som tillåter att hänsyn las tillutrikespolitiska aspekter. Del föreligger därför behov av en reglering. Genompromemorians förslag till en ny lagregel bringas, enligt hovrättensuppfattning, klarhet i fråga om beslutsordningen som regeringen gesett sådant handlingsutrymme som den rimligen måste ha. Lagförslagel passar ocksåväl in i systematik. Närdel gäUer frågan om besättningens immunilel finner kammarätlen lämpligt alt,som föreslås, det i en ny 7 a § i 2 kap. anges att regeringen iförsta hand skall bedöma immunitetsslalusen och därmed vilka åtgärder som måsleeUer bör vidlas med anledning av intrånget. Kammarrätten vill särskUtunderstryka betydelsen av vad som sägs i promemorian om alt, även om regeringenhar förordnal alt ålal får väckas, del ändå ankommer på åklagare och domstolar atli vanlig ordning pröva om förutsättningar för åtal resp. fällande domföreligger. Detföreslagna lagmmmet avser utlänning som begålt brott "i fullgörande av Qänsthos eller uppdrag för" främmande slal m.fl. 1 vissa stater, t.ex. statshandelsländerna,anses befattningshavare i de mest skilda ställningar och verksamhetsområdenvara i vederbörande stats Qänst. Lagrummet synes därför kunna få en välvidsträckt lillämpning. Det är sålunda önskvärt att exempelvis den som äranställd i en statiig induslri och som är på affärsbesök här i riket fallerutanför särregleringen. Kammarrätten föreslår alt lagrummet begränsas tUl vadsom enligt svenskt språkbmk betecknassom allmän Qänsl (" fuUgörande av allmän Qänsl eller motsvarandeuppdrag för "). Vidare vill domstolen sälla i fråga om intei paragrafen bör anges atl den gäller brott som utlänning har begåll här iriket Qfr 2 kap. 5 § andra stycket ). Jaghar tidigare i olika sammanhang gett uttryck för uppfattningen att det börankomma på regeringen att avgöra humvida ett straffrättsligl ingripande skallfå ske vid en händelse som den i GåseQärden. Vad som redovisals i promemorianger inte anledning till annan ståndpunkt i detta hänseende. Mol bakgmnd härav ärjagpositiv tiU alt en lagreglering kommer tUl slånd. Prop.1984/85:156 39 Starkaskäl talar för att denna, såsom skelt i förslaget, bör utformas som en kompetensregelenligt vilken ålal inle får väckas utan förordnande av regeringen. Avanförda skäl tiUstyrker jag i princip den föreslagna lagregeln i 2 kap. 7 a § BrB.Enligt min mening har bestämmelsen emellertid i förslaget utformats så att desstUlämpningsområde skulle bli alllför vidsträckt. Jag anser att avgränsningenbör göras betydligt snävare. I detta hänseende vill jag framhålla föQande. Ipromemorian (s. 165) anförs både praktiska skäl och allmänna lämplighelsskälför att regeringens befattning med frågor av hithörande slag bör begränsas tillrena undantagsfall. Jag vill här särskilt peka på tyngden av de argument somhänför sig tUl tilltron till rättsväsendels självständighet och inlressel avatt inte genom en alltför vid och allmänl formulerad befogenhet för regeringeni känsliga situationer öka riskerna för utrikespolitiska förvecklingar. Ipromemorian framhåUs det också som angeläget att förordnande av regeringengörs till en generell fömtsättning för åtal endast i den omfattning som etl avfolkrätten och utrikespolitiska hänsyn klart motiverat behov av handUngsutrymmeföreligger. Vidare betonas det väsentliga i atl de fall där åtalsförordnandekrävs anges på ett sådat säll alt onödiga tillämpningsproblem inte uppkommer.Jag delar helt de sålunda i promemorian uttalade synpunkterna på vilka gmndkravsom bör ställas pä en lagreglering och anser del angeläget all dessa lillgodoses.Mot denna bakgmnd menar jag att en särreglering bör omfalta endast silualionersom till sin lyp är så särpräglade all det framslår som nödvändigt att andrahänsyn måste kunna tas vid bedömningen av åtalsfrågan än sådana som kan beaklasvid en ordinär åtalsprövning. Del bör röra sig om fall som har en sådansärskild dimension atl del för gemene man ler sig naluriigt att ställningstagandettUl om åtal skall få ske förs upp tiU den högsia statsledningen. Det ärbelysande för problemställningen alt lagstiftningsfrågan först aktualiseratssom en följd av något så helt exceptionellt som händelsen med ubåt och dendärpå följande diskussionen rörande den rättsliga hanteringen av ell sådanlfall. Den föreliggande promemorian inriklas också - förutom de avsnitt som tarupp mera aUdagliga immuniletsfrågor vid diplomatiska kontakter m. m. - i stortpå de rättsliga och utrikespolitiskt betingade problem som kan aktualiseras i åtminstone för fredstida förhållanden mera extrema situationer. Någotmera konkretiserat menar jag alt en begränsning av den föreslagnasärregleringens tillämpningsområde lämpligen bör ske på det sättet att den ihuvudsak inriktas på fall där en ullänning begått brott i samband med Qänsl imilitär eller annan sådan befattning hos främmande stat som har att göra medutövandet av funktioner vUka enligt vårt synsätt är av officiell karaklär och fypisktsett är etl ultryck för statlig maktutövning. Med en sådan avgränsning skulleman enligt min mening i erforderlig utsträckning fånga upp fall som är av densärpräglade arten alt de - trots att de gäller 1984/85:156 40 gärningarsom begåtts på svenskt territorium kan aktualisera sådana folkrättsligtkomplicerade eller av utrikespolitiska hänsyn betingade överväganden som börske pä regeringsnivå. Meden snävare utformning av särregleringen enligt de riktlinjer jag här skisseratskulle från tillämpningsområdet utmönstras bl.a. fall där brott begåtts av ullänningsom visserligen handlat i fullgörande av Qänst hos främmande stal men där Qänstenvarit knuien lill verksamhel av exempelvis kommersiell, leknisk, vetenskapligeller kulturell natur som enligt vårt säll att se det lypiskl inte framslår somstatliga funklioner.