prop · G803211 · 1984-12-31 00:00:00 — Omman jämför den föreslagna kompensationen med den prognosticeradeuppgången i PM-index samtbeaktar korrigeringsposterna för ändrade fodermedelsavgifter och definitivt PM-indextal,blir resultatet ett belopp som nästan helt överensstämmermed det av KD föreslagna beloppet. LRFhar aktualiserat en tilläggspost avseende lejt arbete. KD anser dettaobefogat, bl a med hänvisning till att den av LRF åberopadejämförelsen när det gällerlönekostnaderna omspännermer än löneökning. 2.2 Kostnadsutvecklingen inom förädlingsindustrin Denpreliminära uppskattningen överkostnadsutvecklingen inom förädlingsindustrin under det senaste halvårettyder på en betydligt starkare uppgångän vad som förutsatts i KDsprincipmodell (). Materialet har granskats av SPK, som kommit fram tillatt kostnadsökningen kan uppskattas till vid en totalproduktivitetsutvecklingav . KDär beredd att acceptera att nämndabelopp tillförs per . Kostnadsberäkningenhar skett utifrån s k mejeri- och si akteri index, vilka har vissabrister. Det kan därför vara rimligt att sedvanligt bokföringsmateriali efterhand tas fram och kan få åberopas vid första möjligaöverläggningstillfälle. 1984/85:211 105 2.3 Inkomstmål och inkomstföljsamhet Materialmed inkomstjämförelser har framlagts av lantbruksekonomiska samarbetsnämndensinkomstgrupp. Det visar att jordbrukarnas standard ligger på sanna nivå somjämförbara gruppers, trots att jordbrukarnas inkomster pressats av ökandeexportkostnader. LRFhar i sitt bud tagit upp frågan om modell jordbruk. Inom ovannämnda inkomstgrupppågår som bekant ett projektarbete om detta. När arbetet slutförts kan frågandiskuteras av parterna. Dettillgängliga löneutrynmet har av statsmakterna angivits till och detta haraccepterats av arbetsmarknadens parter. Jordbruket bör beredas möjlighet tillmotsvarande inkomstökning under /86, delvis genomproduktivitetsutvecklingen i näringen. Om härifrån dras enproduktivitetsökning om återstår eller att tillföras i form avprisökningar. Enslutjustering skall nu göras av det a contobelopp om , som tillfördes perden , motsvarande förtjänstutvecklingsgarantin i det statligalöneavtalet. Enligt de uppgifter, som KD har tillgängliga, ger en definitivberäkning även , varför något korrigeringsbelopp inte är aktuellt. Löntagareerhåll ler en särskild skattereduktion. Utan tvivel kornner detta isinom tid att kunna utläsas i inkomstjämförelserna enligt levnadsstandardgruppensmetodik. KD vill emellertid i första hand jämföra jordbrukarna med andrasmåföretagare. Inte heller dessa erhåller skattereduktion - om de inte sommånga jordbrukare även har inkomster från tjänst utöver företagarinkomsten. 1984/85:211 106 KD föreslår attjordbruket och förädlingsindustrintillförs ett belopp motsvarande ikostnadskompensation. Beträffande förädlingsindustrin bör förändrade intäkter från biprodukter beaktas på sedvanligt sätt (). KDhar viss förståelse för att jordbruksnäringenkan hysa oro för att den faktiska kostnadsökningenkan konma att avvika från den förutsatta. KD kan därförmedge att vid större sådana avvikelser fårförnyade överläggningar härom förasunder november/. Utgångspunkten bör därvidvara att sanna regler bör tillämpas, inom jordbruksprisregleringen som vidprisregleringar utanför jordbrukssektorn. 4.1 Biprodukter inom mejeriindustrin Den1 gjordes ett preliminärt avdrag om avseende internt vidareförädladeprodukter inom mejeriindustrin. Eftersom inget material har lagts fram inför KDeller någon grupp vari KD ärrepresenterad, förutsätts att frågan fåranstå till överläggningarna per . Deposter om totalt , som LRF aktualiserat under denna rubrik, anser KD varaslutbehandlade i och med 1984/avtal. Beträffandede poster, som upptagits i direktiven för pågåendeöverläggningar, om totalt . har KD ingen erinran omjordbruket kollektivt vill ta ansvaret härförinom ramen för det totalt tillfördabeloppet. Prop.1984/85:211 107 I direktiven anges att anslaget från medel utanförfördelningsplanen till prisstillägg för får- och lammköttskall minskas med . Ett belopp av samma storlek skall tillföras för finansieringav jordbruksstatistik. KD anser det principiellt olyckligt att man på detta sättblandar ihop finansieringen av den statliga statistikproduktionen och mellanprislinjenför får- och lammkött. En sådan överföring ligger inte i konsumenternas intresse. 4.3 Låginkomstsatsning, räntestöd o dyl KD kan ansluta sig till LRFs förslag beträffanderäntestöd och avvecklingsersättning för äldrelantbrukare och har inga speciella synpunkter på fördelningen av låginkomstsatsningar m m enligt LRFs bilaga. Förlängningen av etableringsstödet förutsätts dock fåtas inom ramen för tillgängliga medel. Lånefrågornahänskjuter KD till JN att lämnasynpunkter på. I övrigt vill KD framhållaatt man givetvis är villig att diskutera åtgärder,som kan behövas för att stärkaregleringsekonomin. Storleken av en höjning av fönnalningsavgiftenfår tas upp vid fördelningenav totalbeloppet på olika produkter. KD har i och försig ingen erinran mot att av handelsgödselmedel utanför jordbruksregleringen tillförs . Om såinte blir fallet, har KD heller ingen erinran mot att stödet för grönytefröeravvecklas. KD föreslår att reglerna när priserna på kött och fläsk passerar buffertzongränser anpassas till vad som gäller vid övreoch nedre prisgränsen. 1984/85:211 108 Bilaga3 1 (3) Regeringenuppdrog åt statens jordbruksnämndatt efter överläggningar med Lantbrukarnas förhandlingsdelegationoch jordbruksnämndens konsumentdelegation avge förslagom prisregleringen /86. Förslagen skullebaseras på livsmedelspolitiska beslut enligt prop1983/64:76. Någon enighet mellan Lantbrukarnas förhandlingsdelegationoch jordbruksnämndens konsumentdelegation har inte varit möjligatt uppnå i väsentliga frågor. Vi kan hellerinte biträda nämndens förslag på följandepunktet av skäl som vi närmare redovisarnedan. Avgörandeför jordbrukarnas möjligheteratt uppnå inkomstförbättringarär att full kompensation kan erhållasför kostnadsökningar inomjordbruksproduktion samt inom uppsamling och förädling.I prop 1983/84:76 anges att det är orimligt att tolka obundna överläggningarså, "att jordbruket därmedinte längre skulle få någonkompensation för ökade kostnader resp ökadekapitalkostnader". förslag ger inte täckningför ökade produktionskostnader. Kostnadernaför lejt arbete har förapril 1984 - stigit med utöverPM-indexökning-en. Jordbruksnämndensbud innehåller ingen kompensation för dennakostnadsökning. I stället hänvisastill SPKs tillämpningsföreskrifter angåendenu gällande prisstopp och dess effekter förandra företag. Prisstoppets tillämpningför andra branscher innebärdock att, endast i den utsträckning företagen inte föreden höjt priserna för att kompensera lönesostnadsökningar,kan prisstoppet begränsa kompensationen. Förjordbruket sker avstämningen av kostnadsökningarnaför lejt arbete endast en gångper år. De nu aktuella kostnadsökningarnaavser lönehöjningar och enligtdet kollektivavtal för lantarbetare som slötsden och som enligt jordbruksavtalet för1964/85 skulle få kompenseras per . Jordbruksnämndensbud angående lejt arbete innebäratt man avvisar en motiverad tillämpning av ett redan ingångetavtal. I stället skall jordbrukarna bärakostnaderna för lantarbetaravtalet via sänktainkomster. Detta kan vi inte acceptera. 1984/85:211 109 LRFhar i sitt bud bedömt kostnadsutvecklingen för uppsamlingoch förädling till . Pågrund av svårigheten att göra korrekta bedömningarbör en definitiv avstämningske i efterhand. Jordbruksnämndenutgår från en beräkning gjord av SPK på153 Mkr och drar från detta belopp en antagen produktivitetsvinst om37 Mkr. För att uppnå denna produktivitetsförbättringkrävs en ökningav arbetsproduktiviteten . Detta äranmärkningsvärt särskiltmot bakgrund av att produktionen skall minska. Någotunderlag för produktivitetskravet har ej heller redovisats.Vad gäller löneökningarna för livsmedelsarbetarnahar i beräkningen på intebeaktats avtalsmässiga höjningar enligt livsmedelsarbetaravtalet utan lägretal. För t ex slaktområdethar beaktats , trots att företagen enligtkollektivavtalet är skyldiga att höjalönerna . Innebördenav jordbruksnämndens förslag äratt löneavtalen för livsmedelsarbetarnainte till fullo skall få slå igenom i priserna utan bärasav jordbrukarna via sänkta inkomster. Vi anser att jordbruksnämndeni sitt förslag borde ha beaktat den av näringenberäknade kostnadsökningen. /65 fastställdesinkomst-följsamheten inom ramen fördet tvååriga löneavtalet på det statliga området.Jordbruksavtalet låg enligt prop 1983/84:182 "inom den ram som gördet möjligt att nå det av regeringenuppställda målet att pressa ner inflationstakten". Enmotsvarande tillämpning av löneavtalen pådet statliga området skulle nu ha gett inklusive visst överhängfrån 1984 och skulle eventuelltutfall av löneutvecklingsgarantin tillkomma. Vi anser attmotsvarande tillämpning som skedde 1984/65 också börske 1985/86 eftersom den ryms inom förhandlingsdirektivenoch regeringens mål ifråga om löneutrymmet. Dessutombör jordbruket ha samma köpkraftsförbättringsom andra grupper får via den särskilda skattereduktionen,vilket jordbruksnämnden inte nu tar ställningtill i avvaktan på riksdagsbeslutet. Jordbruksnämndensbud innehåller ej heller någonkompensation för de kostnader regering och riksdag övervältratpå näringen. Dessa kostnadsövervältringar,som inte kompenseras, rubbar enligt vår uppfattning tidigarepartsförhållande mellan jordbruket och staten. Vadgäller beloppet per anser vi det fögameningsfyllt att fastställa detta utan någonkännedom om kostnadsutvecklingen vare sig inom jordbrukeller industri . 1984/85:211 110 EttÖkat etableringsstödbör enligt vår uppfattning finansierasgenom att särskilda medel tillförsnäringen. Så skedde när etableringsstödetinfördes. Etableringsstödetsyftar till att underlätta för unga personer utan ett stort eget kapital attetablera sig som lantbruxare. Detta måste vara ett intresseför hela samhället. Jordbruksnämndenföreslår att SPI ges möjlighetatt använda högst av SPIs regleringsmedel för attvid bristsituationer påverka importen av potatis så attprisutvecklingen dämpas. Såväl konsumentföreträdarnasom jordbruket har ansett att frågan bör kartläggas ytterligareinnan ställning tas till förslageti dess helhet. Vi är inte beredda att nu tillstyrka jordbruksnämndensförslag. Jordbruksnämndenföreslår också ändringar i gräns-skyddssystemet förkött och fläsk. Buffertzonerna föreslåsslopas och en viss krympning av prisgränserna föreslåsske. Buffertzonerna infördes och syftar till att begränsaprissvängningarna för köttoch fläsk. Enligt vår uppfattning harsystemet fungerat på avsett sätt. En omfattande översynav prisgränssystemet ägde rum förnågra år sedan. Reglerna för införselavgiftsändringårvid passerandet av respektive buffertzongränsskärptes då. Vi kan inte finna någraskäl till att nu ändra principerna förtillämpningen av gränsskyddet.En automatisk korrigering av införselavgifterna bör äveni fortsättningen ske när priset passerarrespektive buffertzon. Denna korrigering bör skeomedelbart när respektive buffertzongränspasseras. Prop.1984/85:211 111 Sammanfattning av betänkandet (Ds Jo 1985:1) Export avlivsmedel Vi importerade 1983 livsmedel för nära 14 miljarderkronor och exporterade för ca . Kaffe, teoch andra kolonialvaror samt frukt och grönsakerutgör en stor del av importen, medanexporten i huvudsak utgörs av varor från det svenska jordbruket eller bygger pa sådana varor. I föreliggande rapport har 1ivsmedelskonmitténs expertgrupp förexportfrågor bl. a. belyst omfattningenoch betydelsen av den hittillsvarande exporten av livsmedel (kap. 2). Exporten av mer förädlade livsmedel har fått en ökande andel i den totala livsmedelsexportens värde , medan andelen meraoförädlade produkter har minskat. Grovt räknat kan av livsmedelsexportens värde 1983 betecknas som råvaruexport. utgörs sålunda av industrielltmer eller mindre bearbetade produkter. Exporten sysselsätterenbart i livsmedelsindustriledet åtminstone5 500 personer. Medräknas insats- och råvaruproduktionsleden torde livsmedelsexporten gedirekt arbete åt ca 30 000 personer. Förädling av överskott av jordbruksråvaror täckersom regel med viss marginal merkostnaderna i förädlingsledet och ger därmed ökadeexportinkomster. Under dessa förhållanden ärexporten fördelaktig för de berörda förädlingsföretagen, medan den för samhälletger fördelar i form av bl. a. ökad sysselsättning. Att en råvara i stället föratt exporteras obearbetad ingår i en förädladexportprodukt innebär emellertid inte utan vidare någon prismässig fördel för råvaruproducenterna (jordbruk, trädgardsbruk, fiske), eftersomdessa producenter i flertalet fall enbart erhåller världsmarknadspriset för råvaran vid export. Livsmedel skomnitténsförslag till produktionsmål för jordbruketinnebär att (kap. 3) -- så länge de nuvarandevärldsnarknadspriserna pa jordbruksprodukter bestar -- Prop.1984/85:211 li: jordbrukspolitiken börinriktas mot att balans mellan produktion och behov av jordbruksprodukter uppnås. Kommitténanser att i första hand en reducering av överskotten av animalieprodukter är angelägen. kouner emellertid ett betydande exportbehov attkvarstå. Anpassningsperioden ger också tillfälle till att man fortlöpande prövar läget. Perioden bör utnyttjas till att man söker åstadkomna enså lönsam export av livsmedel som möjigt. Sannolikt konmer denna export inte att lösaöverskottsproblemen men deras följder kan mildras. Även efter en sådan anpassning får man räknamed att vissa överskott konmer att finnas, bl. a. på grund av säsongs- och årsmånsvariationer, som i varje fall inom jordbruketkan vara betydande. Dessa överskott bör självfallet avsättas med bästamöjliga utbyte. Blir det å andra sidanmöjligt att ta ut bättre priser på exportmarknadenän vad som kan överblickas torde de ställningstaganden som 1 ivsmedelskomnittén föreslagit i fråga om produktionsbalansen komma att omprövas. I sitt ställningstagandeunderstryker livsmedelskommittén vikten avatt alla möjligheter tillvaratas att förbättraexportens lönsamhet. Förutsättningarna för export redovisas i rapporten (kap. 4), varvid de handelshinder av olika slag som förekommer vid internationell handel med livsmedel särskilt behandlas. Inom denreglerade sektorn produceras och konsumeras av världens livsmedelsproduktion till nationellt fastställda och ganska starkt varierande prisnivåer, beroende på produktionsbetingelser. Tillfälliga eller permanenta överskott avsättspå världsmarknaden, där alltså ungefär10 % av varorna omsätts. Prisnivån pa världsmarknaden, främst pa animaliska produkter, behöver inte motsvara produktionskostnaderna ens hos deneffektivaste producenten utan påverkasstarkt av exportbidrag och andra motsvarande åtgärder. De stora hindren för en friare handel med livsmedel är ländernas nationellajordbruksregleringar i form av tullar, kvantitativa regleringar o. d. Tilldetta kommer olika tekniska handelshinder i form t. ex. av tillsats- och märkningsbestämmelser. har förordat att bör verka för att åtgärder i liberaliserande riktningvidtas omfattande alla ländermen med hänsyn tagen till ländernas försörjningstrygghet. Härigenom skulle de nationellajordbruksregleringarna kunna minskas. Livsmedelskonrnittén bedömer att en sådan avveckling kan komna att tatid. Expertgruppen har inte haft till uppgift att närmare undersöka de kommersiella möjligheterna till export av olikaprodukter och till olika marknader. Sådana undersökningarbör i första hand genomföras av exportföretagen själva med eller utan assistans av exempelvisExportrådet. Den svenska livsmedelsexportentorde även i fortsättningen sannolikt komma att ha sinaviktigaste marknader inom EFTA-länderna och EG. Betydelsen av andra mer avlägset belägna industriländer såsom och samt till vissdel kan dock komna att öka. Därtill kommer möjligheten och eventuellti ökad utsträckning framöver att avsätta vissa produkter också på andra marknader såsom exempelvis inom OPEC- och NIC-länderna. Utöverallmänna exportfrämjande åtgärder för hela den svenska exporten harstatsmakterna beslutat om särskilda exportfrämjandeinsatser för vissa industribranscher, främst teko- samt byggnads- ochenergiindustrin (kap. 6). Staten har främjat exporten av livsmedel (kap.5), bl. a. genom de s. k. regleringsföreningarna och genom Promotion (SFP). Exportfrämjande organisationer för livsmedel finns i flertalet industriländer, och verksamheten får i regel statligt stöd, i vissa fall i stor omfattning. I kap. 7 redovisar gruppen sin syn på en exportpolitik för livsmedel. Gruppen konstaterar därvid att huvuddelen av 8 1984/85. Prop.1984/85:211 114 råvaruproduktionen -- i varje fall inowjordbruket f. n. inte ger tillräcklig lönsamhetvid export oavsett om den sker i form av förädlade produkter eller ej. Om man däremot ser till förädlingsindustrin finns goda förutsättningar attnå lönsamhet i själva förädlingsverksamhetenäven när den sker för export. Detta förutsätter emellertidi regel att råvarorna kan erhållas till världsmarknadspris. Enligt gruppen motiverar angivna förhållanden -- särskilt möjligheternaför livsmedelsindustrin -- en samladaktion från alla intressenter för att främjaden svenska livsmedelsexporten. Exportsatsningen beskrivs närmare i kap. 8. Huvudansvaret vid en exportsatning måste ligga påde exporterande företagen. Statens insatser kan vara av två slag, dels handelspolitiska åtgärder, såsom insatser i syfte att minska tullar ochkvantitativa regleringar samt harmonisera livsmedelslagstiftning, delsverksamhet till stöd för de exporterande företagen såsom - utveckling ochförändring av det nuvarande exportfrämjandeorganet inom , SFP - att utrikesrepresentationenoch handelskontoren åläggs att ytterligare uppmärksamnamöjligheterna till svensk - att övriga myndighetej inom sina resp. områden aktivt stödjerexporten samt - att i fråga om exportkrediter bör övervägas möjligheterna att för livsmedel ge s. k. subventionerade krediter. Gruppen föreslår ett centralt främjandeorgan för svensk export av alla typer avlivsmedel. Främjandet skall omfatta såväl Prop.1984/85:211 11." förädlade livsniedel som obearbetade råvaror, även om man naturligen får räkna med attde mera förädlade produkterna proportionellt kan kräva mer av resurserna. Eftersom det framtida exportfrämjande organet delvis får annan inriktning än SFP föreslås en namnändring till Food From (FFS).Verksamheten bör utvärderas efter förslagsvis fem ar. FFS:s resurser börbestå av dels medel som de berörda företagenbetalar för utförda tjänster, dels kollektivt tillförda medel. Vid jämförelse med vad staten satsat t. ex. för att främjavissa andra branschers export och vad som satsas i andra länder är storabelopp av kollektiva medel motiverade. Emellertid är det svårtatt nyttiggöra ett avsevärt ökat belopp iförhållande till nuvarande. Gruppen har därför stannat för att föreslå att de kollektiva medlen böruppgå till ca 10 milj. kr. med insatser frånsåväl staten som näringslivet. Enligt gruppens uppfattning bör FFS:s inkoraster i växande grad framöverutgöras av ersättning förutförda tjänster. Om den fortsatta verksamheten blir framgångsrik börockså ökade kollektiva medel komma i fråga. En sådan eventuell utökning torde fåaktualiseras vid den tidigare nämnda utvärderingen av FFS:s verksamhet. bör vara huvudman förFFS. En särskild styrgrupp bör inrättas för verksamheten. 1 gruppen bör ingårepresentativa företrädare för berört näringsliv och för samhället. 1984/85:211 116 Remissammanställning livsmedelskommittésbetänkande (Ds Jo 1985:1) Export av livsmedel 1 Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avstyrelsen för internationell utveckling, kommerskollegium, exportkreditnämnden,statens pris- och kartellnämnd, , statens jordbruksnämndskonsumentdelegation, statens industriverk, , ,statskontoret, Handelns samarbetsorgan i jordbruksfrågor. i , , , exportråd, , , , och . 2 Allmänna synpunkter på livsmedelsexport Styrelsen för internationell utveckling:-------- Med deutgångspunkter de sakkunniga haft för analys och ställningslagande finnsinte anledning att utförligt analysera de argument av samhällsekonomisk natursom kan anföras mot en långsiktig satsning på svensk livsmedelsexport. Detfinns emellertid skäl erinra om att de alternativkostnader en sådan satsningkan medföra måste bäras av det svenska samhället med därigenomminskad kapacitet att tillhandahålla bistånd. Många befinner sig i en besvärlig eller rentav katastrofal situation när det gäller den egna försörjningen av livsmedel. Imånga fall är de fattigaste beroende av livsmedelsimport frånden rika världen för att försörja växande delar av befolkningen. Denna situation kan emellertid inte åberopas som ett skälför att utöver sina internationella åtaganden skall söka bibehålla ettexportöverskott av livsmedel. Möjligheterna är stora att på andra håll fåtillgång till erforderliga resurser i detta hänseende. är detnödvändigt att genom bistånd uppmuntra sådana till en rationelljordbrukspolitik som kan som ett resultat ge ett exporterbart överskott. Ävenom det för denna länderkategori inte ter sig realistiskt att de skullekunna exportera sig ur sin skuldkris är givetvis varje möjlighet att lindraskuldbördan och på åstadkomma en strukturell lättnad i derasekonomiska utrikes-relationer av vikt. Det är därför väsentligt att Sverigegenom sin exportpolitik inte genom att undantränga u-landsexporten motverkaren sådan 1984/85:211 117 I än högre grad gäller det i medelinkomstkategorin-ofta hårt skuldbelastade - där jordbruket bedrives förhållandevis effektivtoch där i-ländernas regeringar och därav följande överproduktion väsentligenreducerar en potentiell marknad. :-- I en sammanfattande bedömningkonstaterade kollegietdärvid att de generella möjligheterna till en betydande ökning avlivsmedelsexporten från - åtminstone måstebetecknas som begränsade. Faktorer som talade härför ansågs vara att deninternationella konkurrensen på detta varuområde är betydande, att åtskilligalivsmedelsindustriprodukter ligger utanför samt att några av deintressantaste marknaderna är omgärdade av svårforcerade tullhinder ochkvantitativa restriktioner. Enligt kollegiets uppfattning äger denna bedömningalltjämt giltighet. För att ett visst varuområde - i detta falllivsmedelsområdet skall prioriteras framför andra i fråga om statligaexportsatsningar bör enligt kollegiet särskilda skäl finnas. Ett viktigt motivför att aktualisera frågan om exportfrämjande åtgärder på livsmedelsområdet ärenligt kollegiets uppfattning den överskoltsproduktion av jordbruksproduktersom man enligt livsmedelskommitténs förslag har att räkna med under ett antalår framöver. Överskottsproduktionen bör - såsom också framhålls i betänkandet- utnyttjas till att uppnå en så omfattande lönsam export som möjligt av livsmedel.Av betänkandet framgår att man i viss utsträckning bör ha möjlighet att genomökad förädling få ut ett ökat exportvärde på råvarorna. För ökad inriktning påmera förädlade produkter talar bl. a. också det förhållandet att priser ochefterfrågan på sådana produkter kan vara stabilare än för råvaror och attöverskottskapacitet f. n. finns inom livsmedelsindustrin. Exportgruppen anserockså att förutsättningarna för lönsamhet i själva förädlingsverksamheten ärgoda. Ytterligare ett skäl för en sådan satsning är att livsmedelsimporten imånga länder är omgärdad av handelshinder av olika slag, inte minst tekniskahandelshinder. Mot denna bakgrund och med hänsyn till de speciella behovav stödåtgärder som torde behövas i ett initialskede för att utveckla exportav mera förädlade livsmedelsprodukter, delar kollegiet gruppens uppfattning attdet finns skäl att särskilt uppmärksamma behovet av exportfrämjande åtgärder pålivsmedelsområdet, även om detta endast kan få en relativt begränsad betydelse. .Statens pris- och kartellnämnd: SPK anser således attvissa av LMKs motiv för en större satsning på livsmedelsexport ärtveksamma. LMK anser att det faktum att satsar större resurser påexport av andra produkter än livsmedel, liksom att andra länder satsar större re-9 1984/85.