prop · G803222 · 1984-12-31 00:00:00 — Länsslyrelenföreslår därför atl jusiering för säreget förhållande endasl företas ommarknadsvärdepåverkan överstiger 50(M). 15.5 Klassiflceringsregler för tomtmark Enligt kommitténs mening bör aktuellaklassificeringsregler för tomtmark klarläggas och ges innebörden atl om markskall klassas som tomtmark endast på den grunden atl den är bebyggd bör delkrävas att byggnadens värde är . Kammarrällen i Göleborg anför: Om bebyggd mark skall klassificeras som tomtmark endast päden gmnden att marken är bebyggd, bör det enligl kommillén fordras atlbyggnaden är värd . Kommittén får antas avse elt basvärde omminsl detta belopp. Kammarrätien lillstyrker atl värderingsregeln får dettainnehåll. Kammarrätten finner det också riktigt att en småhusfas- Prop.1984/85:222 214 lighei anses delbar endast dä den är bebyggd .med flerasjiilvsiändiga småhus eller dä stadsplan, iiyggnadspian. loniiindeliiing ellerbyggnadslov medger an lomlen bebyggs med flera sjiilvsiiindiga småhus.Giiinsdiag-niiigen mellan lomimark och exploaieriiigsmai-k kan behöva ses över. /5.6./ Markvärde Eniigl kommiiicns mening bör dei övervägas all avskaffaklassindelningen av värdefaklorn slorlek. Värdebesiämmningen kan islälletlämpligen ske genom atl man ger riklviirdei för en normal, vanliggenomsnillligi slor loml saml den marginella värdeförändringen i kr per m*, Fiera remissinstanser anser all del inle finns skälbehålla all dei nuvarande sysiemel med klassindelning av värdefaktorn slorlek,Synpunkier framförs ocksä att del inle kan medföra några svårigheter lill enADB-mässig anpassning av nu gällande värderingsmodell. Länssiyrelsen i län anför: Kommiitén föreslår att del bör övervägas atl avskaffaklassindelningen av värdefaktorn storiek beträffande tomtmark. 1 stället skal!värdebestämningen ske genom att man ger riktvärdet för en normalstor tomt samtden marginella värdeförändringen i kr per kvadratmeter. kan inte flnna nägon anledning atl ändragällade regler i detia avseende. Den noggrannhel som förfarandet ger sken avkan inte åstadkommas vid värderingen. För atl undvika allför stora skillnadermellan normaltomter och övriga lomier bör övervägas om inle värdeserien istället skall ändras. Kommittén överväger om inte klassindelningen avvärdefaktorn storiek bör avskaffas. Eflersom del vid fastighetstaxeringenföreligger uppgift om lomistoriek har indelningen i klasser inte vållat FTNnågra svårigheler vid AFT 81. Skäl att ändra nuvarande syslem för värderingenav tomtmark saknas. anser att sysiemel med normaltomter börbibehållas. Enligt kommittén bör övervägas att avskaffaklassindelningen av värdefaklorn "storiek". Som skäl för en sädanordning anges atl i flertalet fall tomtens storiek finns exakt angiven i FTR.Genom ADB-beräkning av markvärdet bör inte den ändrade beräkningen medföranågot merarbete. Kommittén strävar uppenbarligen efter att helt utjämna detröskeleffekter nuvarande klassindelningssystem medfört i en del fall. I dettalän ligger - utom när det gäller ett fåtal tomter - värdena under lOOOOOkronor. 1 ett fatal fall har nuvarande ordning medfört att en begränsadskillnad i storiek mellan i övrigt likvärdiga tomter vid en strikt tillämpningav gällande regler inneburit en värdeskillnad på . 1984/85:222 215 atl denna effekt är mycket ovanlig. Vid besiiimning avslorieken pii en s. k. normallomt i ell värdeomr;ide har niimligen beakiatsinom vilkel intervall dei dominei-ande anialei småhuslomiei' ligger.Klassindelning har därefter skeU med hänsyn härtill ibr lU! i möjligaste inänundvika ii'öskelelTekicr. .Med den gamla ordningen undviker man beloppsmikssiglmarginella förändringar av lomlviirdei vid smä arealftiriindringar ex vis pgasammanläggningar, klyvningar och tillköp av tomtmark. Förslaget lill iindringberör även en förhällandevis slor grupp laxeringsenheler nämligen de s kandra-byggnaderna på jordbruksfasligheler. Därmed avses bostadsbyggnader sominle behövs för jordbruksdriften och därför skall brytas ut och laxeras somannan faslighel, 1 dessa fall mäsie en rimlig lomtareal beslämmas och åsättasvärde. Dei är med den föreslagna nyordningen inle osannolikt atl problemuppkommer vid en exakt arealbesiämning av sädan lomimark. Med nuvarande ordning- som visat sig fungera bra besläms arealen oftast i inlervallel förnormaliomi eller under della. säll att hanlera iröskeleffeklcma kan vara atl ändraden stegvisa skillnaden i värdesericn för lomimark. En förläggning av nuvarandegräns för värdeförändring pä från lill lOOOOO kronorbör på ell rimligl sätl lillgodose detla önskemal. Vid riktvärden pä lomimarköversiigande börden slegvisa skillnaden i konsekvens härmedjämfört med nuvarande ordning halveras till . I exirema fall närstorieken med endast några tiolal kvadratmeter avviker frän normallomtens börreglerna ge utrymme för en jämkning av värdel till närmast lägre eller högrelal i värdeserien. 1 belänkandet ingår etl nytt förslag angående sället atlange riktvärden för tomtmark till småhus. gällande klassindelningar föreslåsslopade. 1 slället övervägs en modell där markvärdet, bortsett fränavmndningsre-geln, blir "bestämi på kronan" dvs med en noggrannhetsom inle finns vid värdering. Erfarenheterna från AFT-81 och de särskildafaslighetstaxeringarna visar att nu gällande värderingsmodell varit ulmiirklbland annal mol bakgrunden av att tomtens värde till övervägande del styrs avbyggnadsrätten. Tomtstorleken har sålunda en mindre påverkan på markvärdetvarför föreslagen "kronvärdering", i högre grad än , endastkommer all accentuera problemet med jämförelse av kvadratmeterpriser på tomler,dvs. jämförelser mellan ett med hjälp av taxeringsvärdet framräknalkva-draimeterpris jämfört med etl förväntat försäljningspris eller verklig! inköpspris.En ADB-mässig anpassning av nu gällande värderingsmodell torde inle medföranågra speciella svårigheler. Kommittén anser att det bör övervägas att avskaffaklassindelningen av denna värdefaktor. Klassindelningen i förening med de storastegen i värdeserien för tomtmark har i del praktiska laxeringsarbelelförorsakat berättigad irritation bland fastighetsägama. Värdebestämningen kanenligt kommittén i slället ske genom atl etl riktvärde ges för en normal,vanlig och genomsnittligt stor tomt samt atl den marginella värdeförändringenanges i kronor per kvm. anser den föreslagna principen vara ihögsta grad rimlig. Tomtmarksvärdet bör dock liksom nu anpassas i envärdeserie. Stegen bör dock minskas pä så sätt att stegen blir upptill och . 1984/85:222 216 15.t!, t.2 Fasiighetsriiiisiiga förhiiHauden Kommillén anser al! nuvarande klass 1 oeh klass 2 börsammanföras iill en klass. Vtuderelaliouen mellan den sanimanslugna klassen 1oeh 2 och den iiuva;-;iudc klassen 3 bör vaia densamma Ibr h:ldc mark ochbyggnad. iii den samni;uis!agna klassen fär föras endast uiöver desjiilvsiändiga iomierna, som redan uigör egna ftisiigheier - tcimicr som kiinavsiyckas lil! Kan fäsiigheisbildningsniyndigheien ellerannan lani-mäleripersoual eller liknande inic lämna eil klan besked om auavstyckning kau sks skall loniien ime föras till den sammanslagna klassen, Flera lemissinslanser avvisar komminéns förslag allsammanföra klass 1 och klass 2. .Någi'a inslanser är också iveksamma lillftirfarandel i lan anför; Kommittén har behandiai de faslighelsrätlsligaförhållandena och påpekat all dessa otvivelaktigt påverkar värdel av sävältoml som byggnad. instämmer i detta och anser liksom kommillénall del faslighelsrätlsliga förhållandet fortfarande skall utgöra envärdefakior. I belänkandet föreslås all klasserna 1 och 2 skallsammanläggas saml atl till den sammanlagda klassen endasl får hänförassjälvsländiga fasligheter och tomler som enligt fastighelsbildningsmyndighelkan avslyckas till självsländiga fastigheter. släller sig iveksamtill sisinämnda krav på avslyckningsbarhet. Vid 1981 ärs allmännafastighetstaxering och vid efterföljande särskilda laxeringar har i slorulslräckning bildals laxeringsenheler tillhörande klass 2. Del förhållandetall det flnns en självsländig byggnad av någorlunda god beskaffenhel hargenomgående ansetts utgöra skäl för lillämpning av klass 2 vid värderingen.Även länsrättens och kammarrättens domar ger uttryck för en sädan bedömning. Enändring av synsättet skulle medföra ett slort anlal ändringar och framför alltkommer det alt bli administrativt ohanterligt om för varje sådan taxeringsenhetbehövdes inhämtas yttrande från fastighelsbildningsmyndighelen. Enligtlänsstyrelsen bör därför i stället deflnitionen ses över och ändras. När delgäller obebyggd tomtmark bör dock krav ställas på avslyckningsbarhet. Detkommmer atl gälla endasl ell fålal lomier inom planlagda områden. Värdefaklorn fastighelsrättsliga förhållanden har vidlillämpningen gett upphov lill problem för FTN med gränsdragningen omavslyckningsbarhet föreligger eller inte. I remissvaret till Fastighelstaxering81 förordade atl med fastighelsrättsliga förhållanden borde avsesom tomtmarken utgjorde självständig faslighel eller inte. Med den av kommitténföreslagna ulformningen kommer berörda fastighetsägare alt sträva efter atttomtmarken uteslutande klassiflceras som ej avsiyckningsbar. Detta innebärmerarbete för LSM all infordra besked från fastighelsbildningsmyndighel omavstyckning kan ske eller inte. Förfarandet är inle tillfredsställande dädetta både av ägaren och fasflghetsbildningsmyndigheten kan 1984/85:222 217 upplevas som siällningslagande iill avstyckning fö. '-e deiprövning av ansökan om avsiyckning inlamnals. Enligi iiinssiyrelseiisbedömning iir del inte griinsdragning mellan avsiyckad oeh avsiyckningsbar somvallar problein den mellan avsiyckningsbar och ej avsiyckningsbar.Kommitténs l"i)rslag all sammanföra avsiyckade och avstyckningsbuin lomiertill en klass bör därför eniigl avvisas eftersom gransdragningenmellan avstyckningsbara oeh ej avstyckningsbara lomier kommer an kvarstå. Del nuvarande sysiemel med hänsynstagande lill om lomtlill hus pä ofri grund iir avsiyckningsbar eller ej medför ofia godtyckligabedömningar. anser därför all möjlighelema bör undersökas atlindela del fastighelsrättsliga förhällandet i endasi två klasser - självsländigtoml och ej självständig tomt med en reducering a\ byggnadsvärdet för ejsjälvsländig loml på grund av osäkerheien all fä lomlen avsiyckad. Belräftande värdefaklorn fasiighetsrältsliga förhållandenför småhusenheter delar uppfattningen att ett klarläggande avdeflnitionen är nödvändigl men ifrågasätter om del är erforderiigl med denföreslagna åtgärden atl infordra ett slags förhandsbesked om att avstyckningkan ske. Enligt länsslyrelselsens uppfallning är del tillräckligt atl fastslåatt inom detaljplanelagl omräde skall endast tomler inom byggnadskvarter ochmolsvarande anses vara avslyckningsbara. Tomter som ligger inom omräde sominte är avsett för enskilt bebyggande t ex naturreservat bör anses som ickeavstyckningsbara medan tomter i övrigl som inle ligger inom detaljplanelaglområde eller omräde som omfattas av naturreservalsbestäm-melser och dylikt bärkunna fömtsättas vara avstyckningsbara om de är bebyggda med småhus avnågorlunda god beskaffenhet. För den sistnämnda kategorin kan alltså dennuvarande deflnitionen bibehållas, Kammarrällen i anför; Kammarrätien kan godta atl nuvarande klass 1 och 2 förtomter förs samman till en klass samt att värderelationen till klass 3 blir 50procent beträffande både mark och byggnad. Det flnns också anledning alt närmare ange vad som avsesmed avsiyckningsbar toml. Vid faslighetstaxering anses en tomt varaavsiyckningsbar, om den är bebyggd med etl småhus av någorlunda god beskaffenhel.Denna bestämmelse torde i det stora flertalet fall leda rätl. Kammarrätten haremellertid en misstanke om atl bedömningen blir fel i gränsområdet mellanavstyckningsbara och icke avstyckningsbara tomter. Detta kan ha medfört atltomler klassiflcerats som avstyckningsbara trots att avtyckning inte kommer atlkunna ske. Kommittén föreslår en ny gränsdragning som innebär att loml skallanses avsiyckningsbar endasl om lantmäleripersonal lämnar klart besked om atttomlen kan bildas. Vid fastighetstaxering har det visat sig varaomöjligt att få etl utlåtande om tomts avslyckningsbarhet. Den föreslagnabestämmelsen fömtsäler att lantmäteripersonalen i intmktion eller på annat sättpåläggs att avge sådana yttranden. Kammarrätten motsätter sig bestämt attlantmäterimyn- Prop.1984/85:222 218 dighelens yttrande ska!' Vltraiidci fårime ha aiiiian karaklär än annan uti'edninc som skall ligga till grund föi'avgiiraudei. Dei måste f. ö. flnnas fall som iir sä uppenbara ati ii:"igo!yiirande av lanlinäieri-myndigheien inte behövs, t.ex. dii loiiiicn ligger inomplanlagt omriide och i)vei'enssiiimnier med planen. Kammarriitien förordar au den nuvarande griinsen meilaniivstyckiiings-bara och icke avslyckningsbara ioinier förskjuis sä aliallmänheien liitiare kan godta bedömningen att en lomi iii' avsiyckningsbar.Gränsen k;in lbi'Slagsvis bestämmas sä au tomien är avsiyckningsbar. dels närdetla följer av en detaljplan, dels när den bebyggd med eu småhus(penuiinenl-hus eller fritidshus) av så god beskaffenhel att det vaiaktigiliimpar sig som bostad och fasiigheisbildningen inle strider mot detaljplan.Dei är dii i försia hand standarden som skall vara avgörande och inle sloriekeneller ålde.'n. Värdegränsen sätts nu i allmänhel vid men värdel börvara högre, minst det dubbla, och kombineras med ett krav p:°i visssian-dardklass. En regel av detta innehåll skulle leda iill all en loml i allade fall då del kan vara tveksamt om den är avsiyckningsbar, hänförs den tillnuvarande klass 3, Kommillén anseratt klasserna I (självsländig loml) och 2(avsiyckningsbar lomt) bör sammanföras till en klass då den viirdemässigaskillnaden endast kan hänföras till kostnaden för avsiyckning. Förslaget är välmotiverat och bör i avsevärd grad underiälla taxeringsarbetet. Värderelationernamellan klasserna I och 2 och den nuvarande klassen 3 bör vara densamma för bådemark och byggnad, delarFasligheisiaxeringskommilténs uppfattning, klassindelningen av lomier lillsmåhusenheter föranlett problem. Liksom Kommittén vill understryka vikten av att reglerna ändras, så att värderingsåsom avsiyckningsbar lomt endast kan komma ifråga om myndigheterna kan ge etlklan besked om all avstyckning är tillåten, Förbundel kan inte dela Kommitténs uppfattning, attavslyckningskosi-nadema är försumbara och att det därför i värdehänseende inleskulle föreligga någon beaktansvärd skillnad mellan å ena sidan avstyckade ochå andra sidan avstyckningsbara tomter, Avslyckningskostnadema kan många gångervara betydande i förhällande till lomtvärdet, 15,6,1.3 Speciell belägenhet Kommittén anser att del bör övervägas att införa flerbelägenhetsklasser än vid AFT 81. Av olika skäl, bl.a. hänsyn tillADB-anpassning och flexibilitet, synes det då lämpligast om klasserna uttrycksi % av riktvärdet för tomt med normal belägenhet. Några remissinstanser är tveksamma till att antaletbelägenhetsklasser skall utvidgas. Några instanser anser att klassema inteskall utvidgas om någon anser att belägenhetsklassiflceringen bör utredasytteriigare. Prop.1984,/85: 222 219 Länssryrdsen i anför; !3cli!ge.iheisklassiflceriugen bör ocksä uti'edasytterligare. KommiUéns åsikl all flei' belägeulietsklasser bör överviigas kan iocli lor sig vitsordas för att därigenom fånga upp de pålagliga skillnader imarknadsväiden som fakliskl belagenhei kan medföra. Hur detla skall kunnafungera utan fasligheisiaxeringsnämndernas lokiilkiinnedom kan ifrägiisälias..Att göra nägon form av invenlering i samband med att riktvärdckananuppriiiias iir knappasl realistiskt älminslone ime i ell liin med sä mängasjöar och vattendrag som . En första ioruisäiining för att kunnabedöma belägenheten torde emellerlid vara att fastigheten kan lokaliserasvilket har inneburil stora svårigheler i del nuvarande sysiemel trols FIN;slokai-kiinnedom. Det lär bli än väire i del föreslagna systemet. Deklaralionenbör däiför omfalla en ulföriig "liigesbesknvning" för fastigheten gärna med en kartkopia eller beskrivning av belägenheien i förhållande lillexempelvis kyrka, viigkorsning, vaitendrag eller annat tydligt kännemärke. i län anför: Kommittén förordar ail, dä riklvärdekarta för lomimarkupprällas, del skall åligga den som gör indelning i värdeomräden och sombesiämmer grundema för riktvärdena all uireda och ange vilka tomler som skallanses ha speciell belägenhet. anser inte en sådan ordning möjlig.En noggrann inventering av fastigheiernas belägenhet fordrar nämligen iflerlalel fall atl man besiktigar desamma. Kammarrätten i Göleborg anför; Med speciell belägenhet avses enligt 12 kap 3§faslighelstaxeringslagen tomtmarkens läge inom värdeomrädel. Vid 1981 ärsallmänna fastighelstaxering har denna värdefaktor varit delad i"strand" och "ej strand". Enligt kommillén bör man övervägaatt införa flera belägenhelsklasser, att uttrycka klasserna i procent avriktvärdet för normal belägenhet saml atl på riktvärdekartan ange vilka tomtersom skall anses ha en speciell belägenhet. Kammarrätten vill emellertidifrågasätta om inte fler belägenhelsklasser än de som flnns i alllför höggrad kommer att minska möjligheterna atl ta hänsyn till vad som gäller i detenskilda fallel. del på riktvärdekartan atl en tomt har en sädan speciellbelägenhet, måste delta kunna omprövas i besvärsprocessen. En sådan egenskapsom sjöutsikl är för övrigt obeständig och beroende av vegetationsförändringaroch nybebyggelse. Det kan också diskuteras hur mycket sjö som skall kunnaiaktlas från tomten för att kravet på sjöutsikl skall vara uppfyllt. i Väslerboliens län anför: När det gälier denna faktor har kommittén ansett detlämpligt att införa flera belägenhetsklasser och att dessa uttrycks i procentav riktvärdet för tomt med normal belägenhet. ifrågasätter denförstnämnda delen av förslaget. Belägenhet vid strand föreslås sålunda indelas i intemindre än fem klasser nämligen Prop.1984/85:222 220 - slraudnära -i-.sjöutsikl - s!raiidnäi'a Försiagei föruisäiler an den som gör indelningen iviirdeomi-äde och som besiämmer grunderna för rikl värden skall uireda och angevilka lomier som skall lillhöra respeklive klass. Länssiyrelsen anser att den föreslagnii ulökade klassiudeliiiugensannolik! letler lill - jämlbrt med AFT 8! - nya gränsdragnings-ochdefinitionsproblem. Del är ocksä iveksaml om del ur värdemässig synpunki ärinoiiverai med en sädan deialji-eglering. Tänkbara effekler av en sädanredovisas i följande exempel. Vid Nommjöle söder om ligger ule vidkusten ell atlraktivi fritidshusområde, Rikivärdei för lomt av normal storiek(I 000-3000 kvm) och noi-mal belägenhet fastslälldes vid .AFT 81 lill 20000 kronor.För lomt med egen strand besiiimdes värdet till . Av kommillén föreslagen klassindelning och värderelationerskulle ge följande effekl på loml i della område - slrandlomisalisjön 20000 + I (K) % = - slrandlomiinsjö 20000 -\- = - strandnära -)-sjöutsikl 20000 -i- = - sjöutsikl 20000 -i- = - strandnära 20000 -i- = 24000 krAvmndning nedål till jämna 5 resp 10000-tal kronor bör därefler ske. Den värdemässiga effekten av jusiering för strandnära lägeresp sjöutsikt kvarstår därvid endasl för sistnämnda förhållande och är därtillytterst marginell. ,om högre riktvärden tillämpas i andra delar avlandel kan detta inle anses motivera här föreslagen ulökning av klassindelning.Länsstyrelsen anser att denna bör begränsas till slandloml ,slrandlomi insjö och strandnära med eller utan sjöutsikl. Enligt kommiltéförslagel övervägs införande av flerabelägenhetsklasser som man eftersträvar förenklingar i den på sätloch vis schablonmässiga värderingen. Ett ytteriigare införande avbelägenhelsklasser kommer enligl uppfattning enbari att ledaflll ytteriigare oönskade bedömningsdiskussioner och problem. I beiänkandeiredovisas t. ex. för belägenhetsklassen sjö 5 stycken olika belägenhetsklasserfömtom normalvärdet. Utöver dessa tillkommer bedömningar i del fall fråga ärlom attrakflv eller mindre attraktiv strand. anser därför alt anlalel belägenhelsklasserbör minimeras och att i stället, som kommittén också angivit, vid indelning avvärdeområden på kartan markera vilka tomter som skall anses ha speciellbelägenhet inom området. Därvid bör förslag till klassificering lämnas. Ensådan mer noggrann inventering av fastigheternas belägenhet medverkar dessutom,enligt uppfattning, lill alt riktvärdeområdenas sloriek kanökas, något som är önskvärt med hänsyn till den begränsadetillgången på ortspriser. Många potentiella irritationsmoment skulle därvidäven kunna undvikas. 1984/85:222 221 Länssryrdsen i amör; Kommitlcn finner au då cn riktvardekaria för lomimarkuppriiiias bör del åligga den som gör indeiiiingen i väideomiåden och sombesiämmer grundei'n:i för likiviirdena all utreda och ange vilka lomier somskali anses ha speciell beliigenhei inom viirdeomrädei och liimna förslag lil!klassificering i della avseende. Lånssiyrelsen finner föislaget välgrundai ochbör i viisenilig grad underlätta del följande laxeringsarbelel. Däremoi bördelta inic medföra ;iti väi'deområdenas storiek skall kunna ökas för ali få ettslörre orisprisunderlag. Tvärtom bör riklvärdeområdetias storiek kunnagöi"us mindre och mera delaljerad och beakta prisbilden inom likarladegrupphusområden. Fastighetsägare inom grupphusouiräden, som vid indelningen iväideomrfiden inle särskiljls lil! egel värdeomi"äde, har i efterhand pågrund av bestämmelsen i FTL 7 kap7S inle haft praklisk möjlighei atl besvärasig över liklvärdel inom "sitt" omräde, Läns.sryrdsen i anför: Fasiigheislaxeringskommiilén har i sill belänkandeföreslagil en klassindelning av fastigheter efter speciella belägenheier ochhur dessa belagen-heler skall påverka värderingen. Indelningen är visserligenbara upplagen som exempel men den saknar flera vanligen förekommandevärdepäver-kande fakiorer som bl, a, buller från flygplats, störningar frän 1.ex. induslri etc. anser att en belägenhelskalalog, om sådan skaupprättas, måste bli mycket långtgående. ifrågasätter kommilléns uppfallning alt detbör övervägas atl införa fler belägenhelsklasser med hänsyn till svårighetenmed bedömningen av belägenheten. Om trots del fler belägenhelsklassertillskapas bör klara definitioner krävas av belägenhetsklasserna och en verbalbeskrivning göras som anger fastighetens speciella belägenhet inom värdeområdet. 15.6.2 Byggnadsvärde 15.6.2.I Sloriek Kommiitén anser det angeläget med förändringar säväl vadavser klassificeringen av utrymmen som vad avser mätregler så atl värdeareanför småhus kan mätas som summan av den primära bmksarean och viss del av densekundära bruksärean. Även storleksklassificeringen mäste utredas. berört vissa länkbara förenklingar. Till dessa kan läggas behovel avatt även i bostadsytan beakta källamtrymmen i moderna hus, där isolering,vägg-och golvbeklädnad ger karaktär av bostadsyta. i län anför; Mätreglema för att bestämma storieksklassen för småhus vid1981 års allmänna fastighetstaxering var krångliga att förstå och svåra alllillämpa. Prop.1984./85: 222 222 Liinsslyrelsen iir av den upptäilniiigen all när deigäller hyggnadsyla. bosiadsyia och biulrymmesyia beriikningsgruiiderna skal!anknvta till Svensk Siandai'd. eftersom bl.a. husfabrikanler m.fl. tilliimpai'dessa regler. De uppgifier som kommer au lilllorasfastigheisiaxei'ings! 'egistrei genom byggiiadsiiiimnderiia lorde även varabei'iiknade efter Svensk Slandard. Länsstyreisen i anför; Miilreglernii har vid .AFT 81 varit krångliga oeh sväraaii tillämpa. förordar en förenkling. Del bör inle vara nägolkrav au mälreglerna är knulna lill Svensk Slandard, efiersom denna är anpassadtill nyproducerade hus. Problem uppslår vid målning av äldre hus, Liinsslyrelsenförordar ell speciellt mätbegrepp Ibr fasiigheisiaxeringen som är anpassal foruppmäining av både nya och gamla byggnader. 15,6.2,2 -Ålder 1 betiinkandel framförs all reglerna för bestämning avvärdeärei bör ta sikle pä husstommens ålder i slörre utsträckning än hitlillsoch i nu gällande regier. Vid den bedömningen bör också vägas in fel som kanvidlåda husel, säsom fukl- och mögelskador, byggfel och radonpäverkan, Länssryrdsen i anför;