prop · G803134 · 1984-12-31 00:00:00 — För verkets delföreligger den situationen att åtskilliga ärenden av de slag, som åsyftas i denremitterade promemorian, når verket först som besvärsärenden. Om enbesvärsinstans beslut överhuvudtaget kan angripas i arbetsrättslig väg - t. ex.med stöd av jämställdhetslagen - skulle det alltefter besvärsärendets utgångkunna förekomma att både första instansen och en eller flera besvärsinstanserblir parter på samma sida i samma ärende likaväl som den situationen kan uppståatt endast beslutet av förstainstansen eller endast beslutet av någon avbesvärsinstanserna eller regeringen skulle kunna varaföremål för tvist. Verket utgår ifrån att bestämmelserna utformas sä att någonkonfliktsituation på arbetsgivarsidan mellan olika myndigheter inte kanförekomma. Prop.1984/85:134 15 TillJämO har inkommit anmälningar om brott mot diskrimineringsförbudet i lagen(1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet som gälltbeslut av länsskolnämnd och försäkringskassa i tillsättnings-/befordringsärenden. I dessa fall har justitiekanslern respektive försäkringskasseförbundetföreträtt arbetsgivaren vid överläggningar och förlikningsförhandlingar. synpunkt är det självfallet enklast att ha staten som motpartockså i tvister som rör statligt reglerade anställningar. Större erfarenhet avfrågorna samlas då hos en myndighet och detta skall förhoppningsvis leda ökad benägenhet att träffa respektive rekommendera förlikningar. Isammanhanget vill ombudsmannen påpeka att den föreslagna ändringen inte synesmedföra att staten kommer att företräda arbetsgivaren i tvister som gällerbeslut av om tillsättning av prästerlig tjänst. 1 en sådan tillombudsmannen anmäld tvist har arbetsgivaren företrätts av justitiekanslern. Eneventuell förändring av förhållandet mellan kyrka och stat bör möjligenavvaktas innan ändring görs. Skulle en sådan förändring inträffa kan uppgiftenatt företräda arbetsgivaren i tvister av nu ifrågavarande slag lämpligen böraföras över på . 1 egenskap av central förvaltningsmyndighet för bl.a. frågor om den prästerliga organisationen vill kollegiet emellertid göraföljande kommentar. Enligt 1 kap. 1 § tillhör prästerna lagens tillämpningsområde.Området begränsas dock i 2 § där undantag görs för vissa präster, bl. a.biskopar, som anses vara statstjänstemän och därefter reduceras tillämpningenstarkt i 5 § genom att endast den generella delen av lagen (2 och 3 kap.) blirtillämplig på tjänsterna som församlingspräst (I kap. 1 § 2.). Genom hänvisningi lagen (1936:567) om domkapitel till bestämmelser i statstjänstemannalagen (idess lydelse 1975:1058 och 1340) och genom ändring (1982:565) i förordningen(1965:729) med vissa bestämmelser om anställning som präst har de bestämmelserom disciplinansvar, avskedande, avstängning m.m. som finns i i alltväsentligt blivit gällande även för prästerna. Däremot har någon föreskrift omatt det nu aktuella lagrummet - 15 kap. 8 § - skall tillämpas påanställning som präst inte meddelats. Anta att en kommun tillsätter en tjänst somskolledare med en kvinnlig sökande. Efter besvär av en manlig sökande upphäverSÖ skolstyrelsens beslut och anställer den manlige sökanden på tjänsten. , jämställdhetsombudsmannen eller kvinnan själv tar upp en arbetstvisti tillsättningsfrågan och gör gällande att SÖs beslut innefattar brott Prop,1984/85:134 16 Enligt SAVs mening bör arbetsgivarsidan i denna tvistföreträdas av staten och inte av kommunen. Det är naturligt att det skallankomma på staten och inte på kommunen att i en sådan tvist ta ställning tillarbetstagarsidans yrkanden i tvisten. De skäl som talar för att staten skallanses som arbetsgivare när det uppkommer en arbetstvist om ett beslut somstaten meddelat i första instans gör sig med samma styrka gällande när enstatlig myndighet efter besvär ändrat en kommuns beslut och en arbetstvistuppkommer om rättsenhgheten av det statliga beslutet. Det som har sagtsgäller enligt SAVs mening oberoende av om i det tänkta exemplet SÖs beslutvunnit laga kraft eller inte. Omefter besvär varken SÖ eller regeringen gör ändring i ett beslut av enskolstyrelse om tjänstetillsättning och det i en arbetstvist görs gällande attbeslutet strider mot jämställdhetslagen, bör däremot enligt huvudregeln iarbetstvister kommunen såsom arbetsgivare själv föra sin talan i tvisten. Dettafall synes alltså böra jämställas med det fallet dä kommunens beslut inteöverklagas. Regeln om att statlig myndighet företräder arbetsgivaren börsålunda enligt SAVs mening gälla endast i fall då det beslut som angrips avseren ändring av kommunens beslut. TeoreUskt kan tänkas att en tvist enligtjämställdhetslagen i det tidigare nämnda exemplet anhängiggörs dels av en man ifråga om skolstyrelsens beslut och dels som i exemplet av en kvinna i fråga omSÖs beslut. Arbetsgivarsidan bör då självfallet företrädas av kommunen när detgäller skolstyrelsens beslut och som fömt nämnts av staten när det gäller SÖsbeslut. Avgörande bör såsom följer av lagtexten vara om det beslut som angripsi tvisten meddelats av en statlig myndighet eller inte. Enligt SAVs mening blir den här beskrivna ordningengällande, om förslaget till ändrad lagtext genomförs. Det här anlagda synsättet har enligt SAVs meninggiltighet också i andra fall då en statlig myndighet prövar besvär över enicke-statlig arbetsgivares beslut i ett tillsättningsärende, t. ex.riksförsäkringsverket i förhållande till en försäkringskassa (9 § SFS 1976:940i lydelse enligt 1980: 148). Vi tycker oss dock kunna konstatera att den nuföreslagna ordningen medför att oklarheter kan uppstå om vilken myndighet somskall företräda staten i viss rättstvist och på vilka grunder detta sker.Enligt vår uppfattning borde detta regleras på lämpligt sätt. 1 anställningsförhållanden med dubblahuvudmannaskap, t. ex. försäk-ringsanställda, gäller attarbetsgivaransvaret är delat mellan huvudmännen. Detta är mindre lämpligt bl.a. frän synpunkten att risk uppkommer för behörighetsförväxling. Inte minst denenskilde arbetstagaren har svårigheter att göra klart för sig vem som i olikaarbetstvister enligt Prop.1984/85:134 17 lagenom rättegången i arbetstvister är behörig motpart. LO delar därför promemoriansslutsats om behovet av en förenkling i detta hänseende. I enlighet med Försäkringsanställdas Förbundsskrivelse av anser LO det emellertid vara av stor vikt atteffekterna inom försäkringskasseområdet noggrant belyses i det fortsattalagstiftningsarbetet. Enligt LO kan det ifrågasättas om det inte finnsett behov av en övergångsbestämmelse för situationer när talan väcks efterikraftträdandet men där händelsen inträffat före. , som inte fåttpromemorian pä remiss utan fått ta del av den genom , anser att det bör ske ett klargörande av förslagetsinnebörd pä försäkringskasseområdet. Endast två remissinstanser. Svenska kommunförbundetoch , har avstyrkt förslaget. Det har i tillämpningen visat sig redan i fråga omde i gällande LOA-bestämmelse uppräknade ärendeslagen, att kommunerna tillföljd av sitt praktiska arbetsgivaransvar för sådan personal ofta kommer istora och ibland olösliga svårigheter, som därtill kan få helt oförutsebaraekonomis ka konsekvenser. Sä är förhållandet i de f n. aktuella ca dussinetfall, där t. ex lärares svårigheter med tjänsteutövningen och relationerna tillskolledning, kolleger, elever och föräldrar lett till för kommunen och skolstyrelsennärmast ohanteriiga situationer. Orsaken härtill är enligt styrelsensuppfattning väsentligen att beslutsbefogenheten i fråga om exempelvisdisciplinåtgärder, läkarundersökning och omplacering legat hos statligmyndighet utan reell möjlighet för arbetsgivaren/kommunen att påverkautvecklingen av en sådan situation och således ta ansvar för verksamhetensbehöriga gång under tillgodoseende av elevernas behov och intressen. Svårigheterna härvidlag för kommunerna harytterligare förstärkts sedan 1982 beslutat att dra in det s. k.SLA-anslaget, varigenom kommunerna har ålagts det fulla ekonomiskapersonalansvaret för följderna av även statlig myndighets beslut i sådanasituationer. Detta vidgade ansvar för kommunerna borde motsvarasav att kommunerna i stället för statlig myndighet förfogar över beslut av bl.a. exemplifierat slag. Inte minst borde härvid de i PM (s. 11 nederst) nämndamöjligheterna att i uppkomna fall träffa förlikning i tvist vara något somkommunerna förfogar över, eftersom det - som nämnts - är kommunerna som har attbära det praktiska och ekonomiska arbetsgivaransvaret för vilka förhållandensom skall gälla i fortsättningen av ett sådant ärende. Dehär redovisade svårigheterna för kommunerna kommer enligt styrel- Prop.1984/85:134 18 sensbestämda uppfattning att ytterligare förstärkas, om en utvidgning avlagbestämmelsen på sätt PM föreslår vidtas till att omfatta än flera fall avstatliga beslut, bl. a. sådana som exemplifierats i PM:s avsnitt 3. Styrelsenfinner med hänvisning till det sagda, att den föreslagna ändringen avLOA-bestämmelsen inte såsom sägs i PM s. 11 nederst - är "bara en frågaom en ändring för att fä en mera följdriktig ordning till stånd". Denskulle materieUt sett skapa ytteriigare svårigheter för kommunerna. Styrelsenfår därför utifrån de intressen inom undervisningsområdet, som styrelsen haratt företräda, motsätta sig den föreslagna lagändringen. vill med hänvisning tillKommunförbundets yttrande i ärendet framföra att problemen som förslagetbeskriver är typiska för det dubbla huvudmannaskapet och att dessa inte lösesgenom ett utvidgat statligt ställföreträdarskap. Den föreslagna utformningen av15 kap. 8 § är så allmänt hållen att det, trots att vissa exempel ges ipromemorian, är svårt att se konsekvenserna av förslaget, bl. a. mot bakgrundav den nu rådande osäkerheten om avgränsningen av ställföreträdarlagenstillämpningsområde. Även om förslaget utifrån ett begränsat synsätt kan sägasvara följdriktigt får i likhet med Kommunförbundetavstyrka förslaget. Prop.1984/85:134 19 Bilaga 3 till lagrådsremissen Lagom ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning Härigenom föreskrivs att 15 kap.8§ lagen (1976:600) om offentlig anställning' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 15 kap. 8§ Även om en arbetstagare är an- Staten skall anses som arbetsgi- ställd hos någon annan än staten, vare i sådana tvister ombeslut av skall staten anses som hans arbets- en statlig myndighet som skallgivare i tvister som rör beslut av en handläggas enligt lagen (1974:371)statlig myndighet om anställnings om rättegången i arbetstvister, upphörandeeller om discipllnan- även när arbetstagaren är anställd svar, avstängningeller läkarunder- hos någon annan än staten, sökning enligt denna lag. Denna lagträder i kraft . I mål som haranhängiggjorts vid en domstol före ikraftträdandet skall äldre bestämmelsertillämpas. Lagen omtryckt 1982: 100. 1984/85:134 20 Närvarande:f. d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet Gregow. Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 24januari 1985 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1976:600)om offentlig anställning. Förslaget har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , . , , , , , Gradin.Dahl, R. , , , Propositionom arbetsgivaransvaret i vissa rättstvister på det statligt reglerade området Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' överförslag till lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning (,omtryckt 1982:100, ändrad : 1074) och anför. Lagrådethar lämnat förslaget utan erinran. Enredaktionell ändring bör emellertid göras i det remitterade förslaget. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attanta det av lagrådet granskade lagförslaget med vidtagen ändring. Regeringen ansluter sig till föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition föreslå att antaga detförslag som föredraganden har lagt fram. Beshitom lagrådsremjss fattat vid regeringssammanträde . 1984/85:134 22 Propositionen..................................................... .... I Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ... 1 Propositionenslagförslag ...................................... ... 2 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde medbeslut om lagrådsremiss ............................... ... 3 1 Inledning ........................................................ 3 2 Föredraganden.................................................. 4 3 Ikraftträdande m. m........................................... 7 4 Upprättat lagförslag........................................... 7 5 Hemställan ..................................................... 7 6 Beslut............................................................. 7 Bilaga I Departementspromemorian Detoffentliga arbetsgivar ansvaret i vissa rättstvister ................. 8 Bilaga2 En sammanställning av remissyttrandena 14 Bilaga3 Lagrädsremissens lagförslag ............... .. 19 Utdragur lagrådets protokoll ...... 20 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde medbeslut om proposition .................................. 21