prop · G80388 · 1984-12-31 00:00:00 — Det skulle också vara möjligt att efterhand gå över från enåtgärd till en annan, från ungdomslag till anställning med rekryteringsstöd. Den här modellen har ocksåtillämpats så vitt vi kunnat finna även om rekryteringssstödet kanske inte fåttden omedelbara omfattning som man väntat. Men en god rörlighet har jurapporterats. I viss utsträckning kommer förstås ungdomarna tillbaka tillungdomslagen efter besök i privat sektor via rekryteringsstöd eller annananställningsform, men de har då ändå fått en praktikperiod, insyn och kontakteri det privata näringslivet. Vi har ännu så länge settmycket svaga tendenser till utplacering i privat sektor av undomslagare sedanlagen ändrades . I vår intervjuundersökning mötte vi också ringaintresse för den möjligheten frän såväl arbetsförmedlare som kommunföreträdare. Blandde farhågor som fanns då ungdomslagen infördes var den om en eventuell konkurtensmellan ungdomsplatser och ungdomslagsplatser. Man befarade att ungdomarna istor utsträckning skulle fortsätta sin ungdomsplats som ungdomslagsplats ochatt det därmed skulle bli ont om ungdomsplatser. Vi har emellertidinte kunnat se att så har blivit fallet i någon stor utsträckning. Dels är detinte så stor överströmning från ungdomsplatserna till ungdomslagsplatserna delstillkom nya platser i tillräcklig omfattning. Vid våra intervjuer hardet framkommit att kopplingen ungdomlagsplats-beredskapsarbete skiljer sig åtmellan kommunerna. I Nortlandskommunerna tycks det vara så att man ärspeciellt angelägen om att beredskapsarbetsplatserna inte får försvinna isamma utsträckning som ungdomslagsplatser tillkommer. I sammanhanget kan detockså vara värt att nämna att de kommunala "sommarjobben" som sedanlänge finns i de flesta kommuner inte har fått stå tillbaka förungdomslagsplatser. De har i stor utsträckning tillfallit ungdomar som kom frångymnasiet vid vårterminens slut och då fallit för tre-månaderskarensen förungdomslag. Såen reflektion med anledning av ungdomslag kontra beredskapsarbete. Vi harkonstaterat en förvånansvärt stor rörlighet i ungdomslagen. Enligt statistikfrån AMS för perioden januari juni har av dem som påbörjat plats iungdomslag slutat. Av dem har fått arbete hos annan arbetsgivare. Endast100 st har placerats i andra åtgärder: 4 personer, AMU 42 personer ochberedskapsarbete 53 personer. Dessa tendenser stämmer väl överens meduppgifter från våra kommuner. Ungdomslagsplatshar ett par viktiga exklusiva funktioner. De ger individen/nV/e/ och trygghet.Genom att åtgärden är en "total åtgärd som 1984/85:88 86 gällerför alla i en viss åldersgrupp blir den "icke-stämplande" på ett heltannat sätt än andra åtgärder, t. ex. KAS och beredskapsarbeten. Med den praxissom har utvecklats på många arbetsförmedlingar att ungdomarna kan få ha kvar"sin" ungdomslagsplats om de får en annananställning det kan vara t. ex. ett vikariat eller det kan vara ett sommarjobb ges de möjlighet att ta erbjudanden om arbeten som inte är sä långvariga medbibehållen trygghet i form av det kontinuerliga ungdomslagsarbetet ochvetskapen om att de har det arbetet och den sysselsättningen att kommatillbaka till. På så vis får de också en annan frihet att söka sig ut tillarbetsmarknaden än vad som är fallet vid de kommunala beredskapsarbetena. Tilldessa överväganden kommer också att en period med rörlighet mellan olikaarbetsplatser skall kunna ses som en positiv sökperiod för unga människor. Iförutsättningarna för ungdomslag enligt proposition 1984/85:26 ingår att dentid som "blir över" efter 4-timmarspassen "skall kunna utnyttjastill utbildning". Kommunerna bör också "ta initiativ till att erbjudaungdomarna plats inom den kommunala vuxenutbildningen". Ivåra kommuner har vi sett exempel på kombinationen 4 timmars arbete 4- utbildningi mycket ringa omfattning. Undantagen är den rena arbetsplatsutbildningen somförekommer speciellt på de landstingskommunala platserna. Ettpar troliga förklaringar till den ringa omfattningen kan vara på sin plats. Fördet första var åtgärden så pass ny då vi gjorde vår datainsamling att manförmodligen inte hunnit med att planera in speciella utbildningsinslag ikombination med de kommunala platserna. Fördet andra var det, också till följd av tidpunkten - våren inte aktuellt attstarta utbildningsinslag i form av kurser. För det tredje, och det ärförmodligen den viktigaste förklaringen om vi ser till tidigare slutsatserbeträffande vem som finns i ungdomslag, är ungdomarna så pass välutbildade attytterligare utbildning inte är speciellt lätt att motivera till . Enfjärde orsak torde kunna vara den relativt stora rörligheten i gruppen. Beträffandeutbildning gäller troligen ett omvänt förhällande för den här gruppen sett irelation till åtgärderna för 16-17-åringarna. De åtgärderna har en tendens tillvad vi brukar kalla "förskolning". Med det menar vi att definitionenav problemet ungdomsarbetslöshet blir utbildningsorienterat eftersom det ärskolan/skolstyrelsen och skolmänniskor som är handha-vare av ungdomarna ochåtgärderna. För 18- 19-åringarna har verksamheten så gott som helt frikopplatsfrän utbildnings- och skolsystemet. Skr.1984/85:88 87 Medlagen om undomslag infördes ett nytt moment i Arbetsförmedlingensarbetsformer. ställdes krav pä uppföljningen av arbetslös ungdom.Arbetsförmedlingen skulle kontinuerligt arbeta pä att kunna placera ungdomarnainte bara på reguljär arbetsmarknad utan också i lämplig utbildning. Dettaförutsatte att ungdomarna har regelbunden kontakt med sin Af och att de kan fåstudie- och yrkesvägledning. Förutsättningarnaför Af: s uppföljningsarbete med ungdomslagen blev mycket snarlika de kommunalasom gäller för uppföljningen av 16-17-åringarna. Emellertid har vi sett hur Aföver tid har fråntagits arbetsuppgifter med de yngsta arbetsssökande.Allteftersom åtgärderna mot ungdomsarbetslöshet förlades till kommunalt ansvaroch till utbildningssystemet och definitionen av arbetslösheten som ettutbildningsproblem förtydligades har Af: s arbetsuppgifter renodlats till attinnebära platsförmedling och registrering. Iuppföljningsverksamheten för 16-17-åringarna utanför reguljär utbildning finnsplanering för perioden minst fram till 18-årsdagen. Den ombesörjs av syo-konsulenter.För de ungdomar som går i gymnasiet finns också syo inlagd . Denna syo startar i själva verket redan i ochskall enligt intentionerna ses som en viktig process i ungdomars utveckling.Alla ungdomar är ju emellertid inte klara med sin inriktning i och med 18-årsdagenoch det är därför viktigt att planering och vägledning kan fortsätta. Med den utformning somungdomslagen nu har med den klara arbetsmarknadsinriktningen framför utbildningsinriktningenkan denna funktion mycket väl ligga på Af. Af bör därför fä utökade resurser tillsåväl studie- , som yrkesvägledning. En anledning till att uppföljning ochvägledning skall ligga på Af för den här gruppen är också att man på Af har enbredare kontaktyta rned näringslivet än vad kommunen/skolan har. Den inskränkersig inte till kommunens arbetsmarknad och arbetsplatser utan man har där enbild av arbetsmarknaden i ett störte regionalt och nationellt perspektiv. Ungdomarnasmotivation till rörlighet såväl geografiskt som utbildnings-mässigt bordedärför bättre kunna påverkas med den konstruktionen. Somvi har beskrivit i tidigare avsnitt fick man alltså med förvånansvärd snabbhetfram mer än tillräckligt med platser för ungdomslagen. Här skall vi nu göra ettpar reflektioner kring detta. Initialtfanns vissa föreställningar om ungdomsgruppen. De föreställningarna ledde utepå arbetsplatserna till en "hjälp-inställning": vi måste hjälpa"de stackars ungdomarna". En sådan lokalt förankrad inställning -"dethandlar om våra ungdomar" - kan ta udden av fackliga farhågor om Skr.1984/85:88 88 attde reguljära jobben hotas. Till detta kommer också plikten kommunen hadeskyldighet och ansvar för de här ungdomarnas sysselsättning. På ett tidigtstadium, ofta långt innan lagen slufligt fastställts till att börja gälla fränden , hade man alltså informerat förvaltningarna om vad som skullekomma, inventerat tillgängliga platser och arbetsuppgifter och man hade inlettförhandlingar med facket. Menvi har också mött förvåning och t. o. m. irritation över att ungdomarna intehar kommit ut på arbetsplatserna i samma utsträckning som förespeglades frän Afoch frän kommunens personalavdelningar. När det visade sig att "destackars ungdomarna" var helt vanliga människor, arbetsvilliga och oftamed erfarenheter från tidigare anställningar har det skett en förskjutning isynsättet. Man räknar med ungdomarna i de reguljära arbetslagen och vidplanering av sin verksamhet. Ofta finns det ett uppdämt behov av arbetskraftinom förvaltningar och inom såväl som landstingskommunal vårdsektor.Men dels har det inte kommit så många som man hade trott (hoppats?) dels är detstor rörlighet i gruppen. De ungdomar som får jobb utanför offentlig sektor det kan vara kortare vikariat eller fasta jobb har ingen uppsägningstid frånsin ungdomslagsplats. De kan alltså försvinna snabbt. Det byggs upp enmotsättning i detta. Dels vill förstås alla att ungdomarna skall få jobb ochkomma in på den reguljära arbetsmarknaden, dels blir det besvärligt närungdomarna försvinner. Detsker alltså en glidning i förhållningssättet till ungdomslagen och ungdomarnafrån det sociala hjälp-tänkandet till det mer ekonomiskt styrdaresurstänkandet. Viföreslär att man överväger en modifiering av ungdomslagen enligt följande.Under de första 3-4 månaderna av en arbetslöshetsperiod gäller ungdomslagenligt i stort nuvarande regler. Efter erbjuds den "arbetslöse"möjlighet till ungdomslagsarbete pä heltid. I denna heltid skall schemalagd tidavsättas för dels eventuell kompletteringsutbildning dels arbetssökning. Förungdomarna skall gälla individuella "uppföljningsprogram" medindividuell vägledning. Fortsatt forskning och utvärdering Denfortsatta utvärderingen av ungdomslag bör framförallt behandla tre problemområden: Hurmodifieras rillämpningen av åtgärden som en följd av gjorda erfa renheter. Vilkeninlåsning, rundgång mellan olika åtgärder, utslussning och rörlig- Skr.1984/85:88 89 hetföljer av åtgärden och hela åtgärdssystemet mot ungdomsarbetslöshet. Vilkablir de mer långsiktiga makroeffekterna av den omfattande satsningen pååtgärder mot ungdomsarbetslöshet. Effekter inom sysselsättningspolitikens,regionalpolitikens och kommunalpolitikens domäner. För att belysa det förstaproblemområdet bör en ny studie av den typ som här redovisats utföras.Förslagsvis - , dvs. Detråder en skriande brist på uppföljningsstudier av ungdomar i och utanföråtgärder. Vi föreslär att man följer en representativ ungdomsgrupp under ettflertal år, kanske , och belyser deraskarriärvägar utanför, innanför och mellan olika åtgärder. Endast genom en sådanstudie kan olika åtgärders effekter på utslussning och inlåsning av ungdom blibelyst. Föratt analysera makroeffekterna på samhällets funktionssätt behövs en integrerad,tvärvetenskaplig ansats. Närungdomslagen beslutades av hade jag inga tankar på att det kunde blinågot positivt med ett sådant "jobb" med sådana villkor. Jobba fyratimmar och bara göra sådant som den ordinarie personalen inte hinner med. Mina farhågor besannadestill en början av min nu 7 månader långa erfarenhet av arbete i ungdomslag. Jagkom till Arbetsförmedlingen . Då fick vi information i gruppom vad detta innebar. Men någon vidare information blev det inte. För ingen ipersonalen hade ju hunnit att sätta sig in i detta. En del av mina jämnårigahade dock redan tilldelats platser. Vi som inga fått fick följa med vårförmedlare och se vad som kommit in . Jag blev då erbjuden tvåolika jobb: städa vagnar på SJ, vilket jag inte var speciellt intresserad avoch ett "kontorsarbete" pä planenhet. Jag valde dåLänsstyrelsen. Jag fick namn och telefonnummer till en kontaktperson på min nyaarbetsplats och gick så dit efter ett samtal med enöverenskommelse.- Jagkom dit, fick informafion och fick skriva på tystnadsplikt. Jag blev hänvisadtill min nya arbetsplats. Men tyvärt, den person som skulle bli min handledarevar tyvärt inte där. Vi kom därför överens om att jag skulleåterkomma och börja mitt arbete måndagen därpå, . Måndagenkom och jag infann mig. Min handledare hade nu återkommit från sin utflykt ochjag blev satt i arbete. ... Att kolla 1000 och åter 1000 stadsplanekartor (endel gamla). Och när jag ändå hade dom uppe kunde jag ju skrivapå vilken kommun de avbildade. Detta "jobb" 1984/85:88 90 varju verkligen något som inte den ordinarie personalen hann med. Men varför skallman sätta ordinarie personal på i stort sett meningslösa jobb som är påhittadei all hast (eller i brist på fantasi kanske)? Jag fortsatte mitt arbete påLänsstyrelsen men tog kontakt med Arbetsförmedlingen igen ,eftersom jag hade fått reda på att det fanns möjligheter till, ettungdomslagsarbete pä . Och eftersom det låg ilinje med vad jag vill syssla med så ville jag naturligtvis börja där. Jag fickdet och på började jag päLandstingets informationsavdelning. Nämnas kan väl också att jag var pä en"anställningsintervju" innan jag fick börja. Alltså måndagen den 20februari kom jag till min nya arbetsplats och blev väl omhändertagen. a. insatt i ett introdukfionsprogram och fick veta hur arbetet går till.Mina arbetsuppgifter var enkla i början, men blev störte och mer ansvarsfylldaefterhand som jag kom in i jobbet. Tiden gick och fick jag fastauppgifter (vilket man ju inte har i ett sådant arbete?). Mitt arbete påLandstinget skiljer sig mycket frän det jag hade på men jag kanju inte förneka att man blir lite särbehandlad som ungdomslagare speciellt som manbara jobbar . Efterhand som jag fick mer riktiga och ansvarsfylldaarbetsuppgifter hann jag inte vara med på avdelningsmöten och speciellaaktiviteter för de andra på avdelningen. hade jag semester ochhade dä ett sommarjobb, som jag också hade haft förta sommaren direkt eftergymnasiet. Jag hade kunnat jobba in ganska mycket extra tid eftersom det var såmycket att göra på också. Dagen då jag skulle fylla 20 närmade sigallt hastigare och jag sökte upp Arbetsförmedlingen igen för att förhöra mig omatt omvandla mitt ungdomslagsarbete till beredskapsarbete som jag hadediskuterat med min chef. Dom ville inte ha någon ny ungdomslagsarbetareeftersom jag var insatt i jobbet . Tillmin stora förvåning upptäckte jag på Arbetsförmedlingen att i min akt stod detatt jag fortfarande var på . Det hade då gått över ett halvt ärsedan jag slutade där! Ingen gång har jag kallats till Arbetsförmedlingenunder tiden. Omvandlingen av mitt arbete till beredskapsarbete gick inteArbetsförmedlingen med' på heller trots att också hade kontakt medarbetsförmedlingen. Dom motiverade det med: "Du måste gå arbetslös först iminst du kan få något beredskapsarbete". Jag tycker detär märkvärdigt att en människa som har att göra skall sluta sitt arbete för atten annan skall få arbeta någon annan stans eller också komma och ta det arbetetnär den personen inte alls kan det arbetet eller de rutinerna. Men så är detbestämt och då är det bara så. Och förresten är ju inte ungdomslagsarbete någotriktigt arbete så egentligen var jagju redan arbetslös. Det var ju bara så attjag gjorde skäl för mina pengar som jag fick från staten. Mendet blev som sagt var inget beredskapsarbete. Så dä gjordes min Skr.1984/85:88 91 tjänstom till en heltidstjänst oktober ut. Och det är möjligt att det kan blinovember också. Det skulle behövas en person till på den avdelningen där jagär, men tyvärr är det anställningsstopp och det finns inga pengar till en löntill. Sammanfattningsviskan jag säga så här: Det är nog både för- och nackdelar med ungdomslag. Detberor nog väldigt mycket på var man hamnar, hur pass mycket det finns att göra.Och det skall ju vara arbetsuppgifter som känns meningsfulla för arbetstagarenmen ändå inte vara något riktigt. Det kan bli svårt men det går ju bara det ärriktigt genomtänkt innan man sätter någon på en sådan tjänst det har jag jufått bevisat för mig. Men en sak undrar jag varttog alla andra 18- och 19-åringar i ungdoms/age/ vägen? varförgör dom inte riktiga jobb när det behövs och staten ändå betalar? Skr.1984/85:88 92 Ungdomslagens inverkan på utslussningen av ungdomar tillden öppna marknaden BoErixon, Bo Winandér Genomriksdagsbeslut infördes frän ungdomslag i syfteatt ge arbetslösa 18- och 19-äringar arbete. Ungdomslagen innebär enskyldighet för primärkommunerna och en möjlighet för landsting och lokalastatliga myndigheter och verk att erbjuda ungdomar arbete i ungdomslag. Förungdomarnas del innebär ungdomslagen en rätt att från anmälanom arbetslöshet erbjudas arbete i ungdomslag. Arbetsförmedlingarnaskall enligt riksdagsbeslutet anvisa plats i ungdomslag först när andraåtgärder prövats för den arbetslöse. Vanligtvismotsvarar arbetet i ungdomslag en halvtidstjänst men i vissa fall - i förstahand när den arbetslöse annars skulle haft rätt till ersättning frånarbetslöshetskassa - utförs arbetet på heltid. Ungdomslagenfick snabbt stor omfattning, framför allt i primärkommunerna, och omfattadesom mest drygt 30000 ungdomar. har antaletungdomar i ungdomslag minskat och uppgick tillknappt 26000. Riksdagsbeslutetöppnade vissa möjligheter för primärkommunerna att låta ungdomar som anställtsi ungdomslag arbeta i privat verksamhet. Den möjligheten har utnyttjats endasti ett fåtal fall. Iriksdagsbeslutet förutsattes att ungdomslagsverksamheten skulle utvärderas.Riksdagen pekade särskilt på ungdomslagens konstruktion med i huvudsakhalvtidsarbeten samt lagens inriktning på 18-19-äringar och utelämnande av denågot äldre arbetslösa ungdomarna. 1984/85:88 93 beslutade regeringen om flerautvärderingar av ungdomslagen. Åt uppdrogs att visabl. a. ungdomslagens omfattning och fördelning av ungdomar på bl. a. heltids-och halvtidsarbeten, arbetsgivare och typ av sysselsättning samt flödet avungdomar in i och ut ur ungdomslagen. EFA - delegationen för arbetsmarknadspolitisk forskninginom - har uppdragit åt sociologiska institutionenvid att studera hur beslutet om ungdomslag har hanteratsi den kommunala planeringsprocessen. SINOVA har av EFA fått i uppdrag att studera huruvidaungdomslagen påverkar ungdomarnas utträde på den öppna arbetsmarknaden, dvs.den arbetsmarknad som erbjuder ordinarie jobb hos privata och offentligaarbetsgivare. SINOVA har under arbetets genomförande tagit del avstatistik från och och i vissafall även lokal statistik från kommuner och arbetsförmedlingar. SINOVA har också besökt kommunerna för att studera ungdomslagen på lokal nivå.I varje kommun har gjorts intervjuer med personal på arbetsförmedlingarna, medhandläggare av ungdomslagen i primärkommuner och i vissa fall också andraoffentliga arbetsgivare. Vid kommunbesöken har även gjorts personligaintervjuer med ungdomar i ungdomslag. I ett delvis parallellt löpande uppdrag frånskolöverstyrelsen har SINOVA också studerat hur åtgärdssystemet för arbetslösungdom (uppföljningsverksamheten) samordnas med och - iförekommande fall - påverkas av ungdomslagen för arbetslösa ungdomar i åldern18-19 år. Inom ramen för detta SÖ-uppdrag, som rapporterats separat("Ungdomslagens inverkan på det kommunala uppföljningsansvaret"), har besök gjorts i ytterligare kommuner nämligen: , ,, och . På dessa platser har intervjuergjorts med personal på arbetsförmedlingarna, uppföljningsansvariga ikommunerna och ungdomar som funnits i uppföljningsverksamheten men fyllt 18 årunder senare delen av 1983 eller /84. Kommunbesöken har i de bägge uppdragen genomförts undertiden . Frågeställningarna har till vissa delar sammanfallitvarför kunskapsunderlaget för denna rapport är bredare än det skulle varit vidett genomförande endast av detta uppdrag. Sammanlagt har intervjuer gjorts medomkring etthundra ungdomar. Frägeguider som använts återges i bilaga. 1984/85:88 94 I denna rapport redovisas resultatet av SINOVAS arbete.Syftet är att ge ett svar på frågeställningen huruvida ungdomslagen påverkarungdomarnas utslussning på den öppna arbetsmarknaden. För att begränsa rapporten till sådant som är direktrelevant för denna frågeställning avstår vi frän varje redovisning avungdomslagens totala omfattning och fördelning på arbetsgivare, sysselsättning m.m. Information av detta slag får då sökas i rapporten frän AMS. Denna rapportbör läsas med den typen av bakgrundsinformation tillgänglig. SINOVAs arbete har genomförts under riden februari-augusti1984. Verksamheten i ungdomslag igångsattes och befinner sig fortfarandei ett uppbyggnadsskede. Det är därför svårt att redan nu dra bestämdaslutsatser utifrån vår frågeställning om ungdomslagen påverkat utslussningen avungdomar på den öppna arbetsmarknaden. Likafullt har vår analys av tillgänglig statistik ochintervjuarbetet i besökta kommuner lett oss fram rill den preliminäraslutsatsen att ungdomslagen fördröjer utslussningen av ungdomar på den öppnaarbetsmarknaden. Därigenom kan ungdomslagen sägas ha en "inläsande"effekt för ungdomarnas del. Denna fördröjande effekt kan hänföras till i huvudsak fyraförhållanden. - Anvisningen till ungdomslag sker inte alltid somsista - utan i många fall snarare som första åtgärd från arbetsförmedlingens sida. Anvisningen tar dessutom ingen hänsyn till ungdomarnas varierande förmåga att skaffa arbete själva. Ungdomslagens generella och tvingande karaktär är härvidlag ett problem. Intervjuerna med ungdomar visar också att det på flera håll brustit i arbetsförmedlingarnas uppföljning av ungdomar i ungdomslag. - Ungdomslagengäller i praktiken enbart offentlig verksamhet, där man har förhållandevis småmöjligheter att gå från ungdomslag till ordinarie arbeten. Av de ungdomar somlämnat ungdomslag därföratt de fått fast anställning har också ett mycket litetantal fått sådan anställning hos samma arbetsgivare. - Ungdomarnasegen sökaktivitet minskar när de är placerade i ungdomslag. Detta är särskiltallvarligt då andra undersökningar har visat att det finns ett tydligt sambandmellan ungdomars egen sökaktivitet och möjligheterna att få arbete på denöppna arbetsmarknaden'. ' Harkman, A. Arbetslösa ungdomar i : Ungdomarnas söksätt, , 1983. Skr.1984/85:88 95 -Ungdomslagen - liksom flera andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder av sysselsättningsskapandekaraktär - ersätter arbeten på den öppna arbetsmarknaden. Effekterna är iblandkortsiktiga men framför allt handlar det om en långsiktig tillvänjning hosoffentliga arbetsgivare. Det är troligt att arbetsförmedlingarna efterhand somarbetet med anvisning av ungdomar och uppföljning av ungdomar i ungdomslagfortskrider, minskar ungdomslagens "inläsande" effekt. Enligt vårbedömning är det dock inte troligt att en bättre "hantering" avungdomslagsverksamheten fullt ut kan kompensera"inläsningseffekterna". Som vi ser det måste man räkna med attungdomslagen genom sin utformning fördröjer utslussningen på den öppnaarbetsmarknaden även om verksamheten hanteras på ett mer effektivt sätt. Enutvärdering av ungdomslagens effekter skall i det ideala fallet ge svar påfrågan vad som skulle gällt beträffande 18- och 19-åringars utslussning påarbetsmarknaden om ungdomslagen inte införts. Detsäger sig självt att en sådan ideal utvärdering är svår att utföra. Vi tvingasi själva verket göra mer eller mindre grova antaganden om att tidigareförhållanden skulle fortsatt att gälla om inte ungdomslagen hade införts. Dessakan avse t. ex. antal ungdomar som är arbetslösa eller i åtgärder ellerarbetslöshetsperioders längd. En granskning av ungdomslagens inverkan på utslussningenav ungdomar på arbetsmarknaden måste emellertid också ta hänsyn till andraförändringar som inträffat . Motden bakgrunden är det särskilt viktigt att ta hänsyn till genomfördaförändringar i det arbetsmarknadspolitiska åtgärdssystemet och förändringar iarbetsmarknadens efterfrågan på och utbud av arbetskraft och dä särskiltungdomar i de åldrar som omfattas av ungdomslagen. Beträffandeåtgärdssystemet infördes med ungdomslagen det s.k. rekryteringsstödetsom är avsett att stödja anställningar på den privata arbetsmarknaden avarbetssökande som förmedlas av arbetsförmedlingarna.