prop · G80363 · 1984-12-31 00:00:00 — Maj:t genom besvär i den ordning som stadgades iecklesiastik boslällsordning. Enligt punkten 2 i övergångsbestämmelserna tillförordningen om förvaltning av kyrklig jord 1984/85:63 25 upphävdes kungörelse vid ulgången av ,Dock gäller enligl punkten 3 att ärende om slorieken av avgiften tillförsamlingskyrkan skall överlämnas till , ominnehavaren av församlingskyrkans fastighet inte är nöjd med församlingens beslulom avgiften. I bestämmelsen åberopas de författningar som avsägs i 1932 årskungörelse. Med hänsyn härtill anser kollegiet att kungörelsen inte kanupphävas ulan ytterligare utredning. Cirkulär lill samtliga domkapitel om upphävandeav vissa beslul, varigenom medgetls alt komministertjänst får uppehållas medvikarie, m. m. (punkt 277), Utöver vad som framgår av rubriken föreskrivs icirkuläret att domkapitel, som önskar befrielse från skyldigheten enligt 7 §stadgan (numera förordningen om präslval) att kungöra ledig komministertjänstvartannat år, har all efter hörande av vederbörande pastoralskyrkoråd anhållaom vakanlsätining av tjänsten. Föreskriften har fortfarande praklisk betydelse,och cirkuläret bör därför inte upphävas ulan vidare. tillstyrker förslaget alt författningar som ärföråldrade också formellt upphävs. Somliga angivna författningar hör till enkategori där fillämpning är hell utesluten, därför att de förhällandensom avses över huvud inle föreligger längre, medan beträffande andra gäller altde möjligen skulle kunna tillämpas men förhållandena ändrals sä att en tillämpningav dem vore otidsenlig. Denna senare grupp tangerar den grupp, som uiredningenföreslår bör upphävas pä den grund all det kan vara främmande för vårt synsättatt centralt reglera vissa förhållanden. Som exempel pä detta nämns föreskriflerfrån 1781 om all sälta årtal och konungs regeringslid på kyrka (s. 46).Domkapitlet delar i stort utredningens uppfatining även belräffande dengruppen. Del kan naturligtvis ifrågasättas om del t. ex. inte forlfarande är avkulturhistoriskt intresse, att på kyrka ha angivet byggnadsår, vilket ju dockkan las i rekommendationsform i stället. Vidare ifrägsätter om inteinnehållet 1694 om ställning som ordinationskyrka pänågot sätt kunde fortleva. tillstyrker, alt föreskrifter som förlorat sinbetydelse genom senare reglering nu utrensas. tillstyrkerupphävande av den grupp föreskrifler som avser övergångsförhållanden eftersomdessa förhållanden som är elt passerat stadium saknar betydelse. DomkapiUel i och personalförbundanser att bestämmelserna i cirkulärbrevet (KL 1845:241)fortfarande har aktualitet eftersom brevet innehåller bestämmelser omkontraktsprosts uppgifter som inle finns på annat häll. Del kan ifrågssätlas om inle cirkuläret 1904-12-31angående vinets utdelning i nattvarden (under punkt 68 i slutsammanställningen)bör kvarstå, då eljest viss oklarhet kan uppkomma om vem beslutanderätten idessa ärenden tillkommer l.ex. när det gäller fräga om räll använda särkalkar. Prop.1984/85:63 26 Belräffande upphävande av cirkulärbrevel ang.insättning av årtal och konungs regeringslid på kyrkor vill göraföljande kommentar. Mänga av de kyrkor som har byggts under de senastedecennierna saknar uppgift om byggnadsår. Enligt uppfatining ärdetta en brist. En kyrka är i allmänhel en karaktärsbyggnad i sin miljö och ärofta ett kvalificerat exempel pä sin tids byggnadsskick. Kyrkor är i regelkulturhistoriskt värdefulla eller intressanta och har genomsnittligt långlivstid. Det finns ell allmänt intresse för dem även hos personer som inlebetraktar sig som "kyrkliga". Därför är del av värde att en besökare genaslkan fä den information som ligger i upplysningen om kyrkans byggnadsår. Det geren möjlighel all knyta an till elt historiskt sammanhang, något som alll flermänniskor upplever som väsenlligl. kan inte motsätta sig alt 1781års bestämmelser upphävs, särskilt som den på många håll torde ha fallit iglömska och därför inte iakttas. Med hänvisning till det ovan anförda vill vidock förorda all innehållet i föreskriften får finnas kvar i någon form,åtminstone som en rekommendation. tillstyrker alt förordningen 1975-11-20med bestämmelser om lilllräde till praktisk-teologisk övningskurs upphävesenär den praklisk-teologiska övningskursen vid universitet upphörde våren 1980och huvudmannaskapet då övergick till utbildningsnämnd.Utbildningen bedrivs nu vid pastoralinslitut och lilllrädelregleras av dess utbildningsplan. 4.2 Författningar om stiftsindelningen De remissinstanser som har yllrat sig särskilt i denna delhar ingen erinran mol utredningens förslag. Centralstyrelsen har övervägt huruvida icke de av uiredningenangivna författningarna om ändring i sliftsindelningen (s. 47 f.) måstebetraktas som gällande, och sålunda utgöra prov pä en successivförfattningsreglering av sliftsindelningen. Någon praktisk betydelse synes detlaicke ha. Ur formell synpunkt skulle ell sädanl betraktelsesätt innebära all viden eventuell framtida grundläggande författningsreglering av sliftsindelningendessa författningar om ändringar av den äldre indelningen bör upphävas. Centralstyrelsenär emellertid böjd all acceptera uiredningens bedömning. Domkapillet anser i likhel med uiredningen att de stifsindelningsföreskrif-tersom nämnts (s. 47, 48) och som lar sikte pä enslaka stift bör ersättas med enövergripande och grundläggande författning om hela rikels indelning bl.a. i stift. 1984/85:63 27 Frågan om en grundläggande författning om hela riketsindelning i kyrkliga lerrilorier bör överlämnas till 1982 ärs kyrkokommitté medlillläggsdirektiv all inkomma med förfatlningsförslag. Förfailningsbesiäm-melserom en förvallningsmässig uppdelning av den kyrkliga jorden i stiftbör snarasl införas i förordningen (1971:860) oin förvaltning av kyrklig jord. Även i tillstyrker införandet av engrundläggande författning om hela rikets indelning i stift, kontrakt, pastoratoch församlingar. 4.3 Författningar om kyrkokassor Av de remissinstanser som har ytiral sig över utredningensförslag i denna del är kaiiiinarkollegiel av samma uppfaltning som uiredningen.Nägra remissinstanser har ifrågasatt om författningarna om kyrkokassor kunupphävas. Man kan möjligen ifrågasätta om cirkuläret (1886:75 s, 1)angående användande av kyrkokassans medel bör upphävas. Utredningen menar, attmedlen på grund av sin sliftelsekarakiär inle fär användas till främmandeändamål, även om uttryckliga föreskrifler saknas. Denna uppfallning är av alllall döma riklig, men del angivna förhällandet stär kanske inte alllid klart förkyrkoråden. Besiämmelserna kan däför måhända liksom fylla enuppgift. Kyrkokassorna har varil föremål för en rält omfattande behandling säväli litteraturen som i praxis (se bl. a. s. .342 ft.) Författningarna under punkterna 62 och 65 angående kyrkokassornainnehåller vissa grundläggande besiämmelser rörande användningen av församlingskyrkasegendom. Visserligen skulle eu upphävande sannolikt inte innebära nägon ändringi sak. Del finns emellerlid särskill i församlingskyrkor som äger belydandeegendomar och som har och kommer all fä donationsmedel av betydande omfaltning.Del är därför vikligt all genom de berörda besiämmelserna göra kyrkorådenuppmärksamma pä vad som gäller, i är av samma uppfallning. I och domkapiUel i ifrägasälterom inte föreskrifterna om kyrkokassa bör kvarstå med hänsyn lill betydelsen avalt medel tillhörande församlingskyrka inte sammanblandas med andra tillgångarutan särskiljas från kassa av kyrkokommunal karaktär. 1984/85:63 28 Dessa författningar kan sägas upprepa och precisera de grundläggpudebestämmelserna och vad som alltid ansetts gälla om användande avförsamlingskyrkas medel och egendom. Ett upphävande skulle förmodligen inleinnebära någon ändring i sak. Författningarna har dock aktualitet och den tordeinte bli mindre. Trots slifielsekaraktären och dessa cirkulär harförsamlingskyrkas medel inte sällan sammanblandats med andra medel och användsför annat än resp. lokalkyrkas behov. Det har även förekommit missvisandeinformation från dem som givit anvisningar om kyrkliga räkenskaper. Med hänsyntill det anförda och med hänsyn till att det i vissa fall gäller betydandeegendom och alt det finns skäl all anta att belydande egendom kommer alttillfalla kyrkor bör författningarna vara kvar, inte minst som observandum förförvaltare av kyrkor och granskare av kyrkas räkenskaper. Bestämmelserna böreventuellt ersättas med andra motsvarande bestämmelser. Det bör vidare beaktasatt kyrkor byggda , i städerna efter 1843, ej alltid är juridiskapersoner men det oaktat anges som mottagare av gåvor och donationer. 4.4 Föreskrifter om sammanbyggnad av kyrkor Elt par remissinstanser har yttrat sig över utredningensförslag i denna del. i tillstyrker förslagel medan de övrigaremissinstanserna har en annan uppfattning. Anskaffande och vård av kyrka är enligl LFKS liksom enligltidigare gällande församlingsstyrelselag en församlingsangelägenhet.Enligt utredning kyrka-stal (SOU 1967:46 s. 95) torde delta främslinnebära att församling har befogenhet att anslå medel till dessa ändamål.Några lagbestämmelser som ålägger församling att bygga och underhålla kyrkafinns inte enUgt kyrka-statutredningen, men del får anses sedvane-rättsliglfastslaget att församlingsbildning medför skyldighet för församlingen attanskaffa och vårda kyrka. Regeringen torde kunna ålägga församling att mot dessvilja fullgöra denna skyldighet. Det är viktigt att utgallringen av författningar sombedöms vara inte längre gällande eller aktuella sker med stor försiktighet.Utredningen har beträffande några författningar angivit att de kan upphävasförst sedan vissa bestämmelser överförts till annan lagstiftning. Domkapitletvill göra samma bedömning beträffande författningen under punkt 49. Det är intesjälvklart att bestämmelsen i lagen om församlingar och kyrkliga samfälligheterom alt församling själv får vårda sina angelägenheter och att anskaffande ochvård av kyrka är en församlingsangelägenhet innebär att det står församlingenhelt fritt alt själv bestämma om man skall bygga kyrka. Av ålder har det inomsvenska kyrkan varil så att en församling har ansetts skyldig att byggaförsamlingskyrka. Enligt uppfattning bör inle författningen underpunkt 49 utmönstras utan att ha blivit ersatt med annan. Prop.1984/85:63 29 Föreskriften (s. 50 ff.) med krav päregeringens tillstånd för församlingar som vill förena sig om alt bygga enkyrka anser inle skall utgå. Skulle etl sådant samgående omkyrka bli aktuellt, styr ju detla också en kommande pastoralsreglering på delsättet, all banden mellan tvä sädana församlingar blir svårupplösliga, vilkelkan slå i slrid med vad statsmakterna (och ) bedömer vara en lämpligavgränsning av pastoratsenhel. Den s.k. kyrkobyggnadsskyldighelen kan inle somutredningen (s. 41) menar anses tillräckligt reglerad i församlingsstyrelselagslifiningen.Beslämmelsen i 1 kap. 3 8 "får" kan tolkas som det slår församlingenfritt att bygga och underhålla kyrka saml tillhandahålla vad som erfordras förgudstjänst och kyrkans handlingar eller underlåta detsamma. Sä är dock inleförhållandet, vilket framgår av gällande specialbestämmelser samt av förutsattoch erkänd sedvanerätt. I och med att församling bildals och kyrka där saknasär byggande av kyrka med vad därtill hören församlingsgemenskapen åtföljandeförpliktelse. För att en församlings rält tili kyrkans gudstjänst ochhandlingar (präst) skall bli tillgodosedd av kyrkan, dvs. trossamfundet genombiskop och stift, fordras en invigd kyrka. Samlliga författningar som gällerkyrkobyggnadsskyldigheten bör vara kvar tills de ersatts med erforderlig annanreglering. 4.5 Löne- och pensionsförfattningar Av de remissinstanser som berörs av uiredningens förslag idenna del har och tillstyrktförslagel medan slatens löne- och pensionsverk avstyrkt utredningens förslag. Statens löne- och pensionsverk; På s. 51-53 i betänkandet finns en förteckning över vissaförfattningar innehållande pensionsbeslämmelser gällande för präster och skolkanlorerpå 50-talet före ikraftträdandet av statens allmänna tjänstepensionsreglemente(SPR). Kyrkoförfaltningsulredningen föreslär att de uppräknade författningarnaupphävs. Enligt ikraftlrädandebestämmelsen till SPR "träder reglementet ikraftden , då vad i tidigare av Kungl. Maj:t utfärdad författning ellerföreskrift finnes stridande mol reglementes bestämmelser upphör alt gälla,såvitt angår anställningshavare, å vilken reglementet må vinnatillämpning". Härav framgår att äldre författningar utan hinder av SPR:sikraftträdande fortfarande gäller för de f. d. anställda som avgått (med rätt lillpension eller lill framtida tjänstelivränta) före . Huvudregelnär att pensionsförhållandena för en f d. anställd regleras av del regelkomplex,som gäller för honom vid avgången ur tjänst och som därefter äger fortsattgiltighet, så länge han eller hans efterlevande kan hävda rätt tillpensionsförmåner med stöd av bestämmelserna. Om bestämmelserna upphävdes,skulle det innebära att SPV saknade slöd i författning för de utbetalningar somverket kontinuerligt verkställer resp. 1984/85:63 30 kommer att påbörja lill personer som ännu ej uppnått65 års ålder men som har en latent rält till livränta fr. o, m. nämnda ålder. SPVfär med hänvisning härtill avstyrka utredningens förslag i denna del. Någonuppgift angående hur mänga personer som eller har rält tillförmåner enligl de i betänkandet angivna författningarna kan SPV inle lämna,enär registren inte är förda på sädanl sätt alt en sädan statistik kan tasfram. Av uttalandet på s. 53-54 i betänkandet framgår att uiredningenhaft kontakter med företrädare för i förevarande fråga. Av texten framgåralt utredningen fått den uppfattningen all SPV godkände förslagel alt berördaförfattningar kunde upphävas. Det är svårt att i efterhand klarlägga hur etlsådant missförstånd, för vilket verket lar på sig hela ansvaret, kan hauppställ. Sannolikt beror del på alt SPV-föreirädaren fält den uppfattningenatt frågan gällde om författningarna kunde strykas i SFS-regislret. 75-76anför utredningen att vissa uppgifter, som har förfaltningskaraklär utfärdats iform av förvallningsbeslul. SPV har i och för sig inte någol alt erinra mol attföreskrifterna i "Kbr lill SPV ang. kyrkomötesskrivelse, nr 41, om rätt för präst alt i pensionshänseende tillgodoräknatjänstgöring hos internationellt organ" som utredningen föreslär utfärdasi form av förordning. Därvid måste man länka pä de problem som beror pä attbestämmelserna i sin nuvarande form även gäller som kollektivavtal. Parterna päden statliga arbetsmaknaden har f. ö. inlett diskussioner som är avsedda attleda lill elt nytt statligt pensionsavtal. Sannolikt kommer föreskrifterna ibl. a. nämnda Kbr att tas in som specialbestämmelser till del nya avtalet. 4.6 Författningar som inte enbart rör ellersom saknar anknytning till Endast två remissinstanser kommenterar utredningensförslag i denna del. har inle något emol att skrivelsen(1829:83 s. 41) lill kommerskollegiet upphävs. Domkapillet ifrägasälter huruvida förordningen (1869:43 s.1) ang. förändring av grundräntor och kronotionden (punkt 53) kan upphävas medhänsyn till utgående ersättningar för domkyrkotunnor och annan kronotiondetill vissa domkyrkor. Författningar som bör ses över 5.1 Författningar om de icke-territoriella församlingarna Svenska församlingarna i och i delarutredningens åsikt att föreskrifterna om de svenska utlandsförsamlingarna börundersökas närmare försl sedan utlandsförsamlingarnas organisatoriskaställning har utretts. 1984/85:63 31 Uiredningen framhåller (s. 66) all de i avsnittet angivnaförfattningarna om de icke-territoriella församlingarna är ålderdomliga ochdärmed svårtillgängliga och bör ses över. Del bör därvid undersökas, om LFKS ivissa delar kan göras tillämplig pä dessa församlingar. Kollegiet vill medanledning av uiredningens hänvisning till LFKS erinra om alt denna lag enligt 1kap. 2 8 Iredje stycket redan gäller i lillämpliga delar för de icke-territoriellaförsamlingarna. I övergångsbestämmelserna (punkt 4) till lagen sägs altbeträffande icke-territoriell församling tillämpas den ordning som förut gällt,om församlingen beslutar det. I övrigt bör framhållas att kyrkomöte har fallat beslulom ytterligare utredning av utlandsförsamlingarnas framlida ställning, vilkelavviker från vad centralstyrelsens arbetsgrupp hade föreslagit och vadutredningen låtit anteckna på s. 68 i betänkandet. 5.2 Författningar om helgdagar-arbetsfria dagar anser att översynen av helgdagar-arbetsfriadagar bör resultera i etl mera systematiskt språkbruk så att helgdagarbegreppetreserveras för de kyrkliga gudstjänsts-, högtids- och helgdagarna. 5.3 Föreskrifter om användningen av kyrkofondsmedel Lagen (1925:456) angående anlitande av kyrkofonden föruppförande av prästgårdar inom vissa delar av och stift (punkt86). Ämbetsskrivelse till statskontoret med provisoriska bestämmelserom lån och anslag ur kyrkofonden för uppförande av prästgårdar å vissa orler(punkt 272). Enligt 1 § lag i dess lydelse enligt lagen , nr576, fär Konungen i de fall, då inom och stift tjänligprästgård saknas för sådan kyrkoherde eller komminister som är stationerade påort av utpräglad ödebygdskaraktär, medge att från kyrkofonden utlämnas räntefrittlän till pastoratet för byggande av ny prästgård under förutsättning bl. a. attnybyggnaden med hänsyn till de ekonomiska förhållandena i pastoratet måsteanses medföra oskäligt slor lunga för pastoratet och dess invånare. 2 8 i 1925 ärslag anger att, där särskilda förhållanden sådant påkallar. Konungen får medgeatt kostnaderna för byggnadsskyldighetens fullgörande helt eller delvisbestrids av kyrkofondens medel ulan återbetalningsskyldighet för pastoratet. Närmare föreskrifter för tillämpningen av lagen fannsmeddelade först i kungörelsen 1925:457 och därefter i 5 kap. reglementet(1935:18) för ecklesiastik medelsförvaltning. Sedan Kungl Maj:t upphävtreglementet genom kungörelsen (1971:861) om kyrkliga kostnader, förordnade KunglMaj:i genom den förut nämnda ämbetsskrivelsen att 5 kap. reglementetprovisoriskt skulle tillämpas efter . Prop.1984/85:63 32 propositionen 1925:213 med förslag lill ifrågavarande lagmotiverade departementschefen den föreslagna möjligheten alt lämna pastorathjälp ur kyrkofonden med att uppförande av prästgärd ålåg vederbörande pastoratmen pä grund av fattigdomen i dessa ödebygder pastoraten ej sällan var urståndsattaatt fylla sin skyldighet i delta avseende. lorde det inte för någotpastorat i kunna uppstå sä slora svårigheter att finansiera etl prästgärdsbyggesom kunde föreligga . Genom ändringar i lagen (1970:940) om kyrkligakostnader har kyrkofonden fr. o. m. är 1983 en ny och väsentligt utvidgadfunktion när del gäller att utjämna kostnaderna för församlingar och pastorat.Det nya syslemel bygger liksom den kommunala skalteutjämningen pä en skatlekraftsgaranti.1 grundgaranlin ingär kost-nadsfaklorer som är geografiskt betingade.Garanterad skattekraft i procent av medelskallekraften varierar mellan 98 i slörredelen äv landel och 119 längst i norr. Kollegiet ifrågasätter därför, om inte1925 års lag och ämbetsskrivelse lill statskontoret bör upphävas. Cirkuläret (1937:219) angående biskopsgårds förvaltning, m.m.(punkt 105). Cirkulärets bestämmelser i vad de avser främst frågor ombesiktning, underhälls- och andra arbeten på biskopsgärd och dess möbler för represen-talionsändamålhar setts över inom kollegiets allmänna avdelning. Förslag till ändring hargetts in till departementet med särskild skrivelse. Kopia av förslaget kommeratt tillställas kyrkoförfatlningsutredningens sekreterare. Statskontorets cirkulär angående utbetalning avvissa koslnader ur kyrkofonden (punkt 278). Cirkuläret ses över inomkollegiets fondbyrå. Också inom området för kyrkofondens användning kan det medanledning av initiativ som tagils av 1984 ärs kyrkomöte bli aktuellt medförfattningsändringar. Förslaget att sammanföra gällande bestämmelser omkyrkofonden lill en författning och i samband därmed upphäva den rad av beslulsom rör samma ämne är utmärkt och skulle bilda en säkrare grund för bedömningav hithörande frågor. instämmer i uiredningens kommentar i p 6.1beträffande författningarna om förvaltning av kyrklig jord. Vidare tillstyrksövervägandet (5.2.5) att i förordningen om kyrkliga kostnader införa angivnabestämmelser om användning av kyrkofondsmedel till en samlad kalalog. 5.4 Författningar om prästexamen i : Författningar om prästexamen börsammanföras i en förordning. Prop.1984/85:63 33 5.5 Instruktion för hovkonsisloriet Utom i 1681 ärs instruktion regleras konsistoriets verksamheii lagen (1936:657) om domkapitel enligt den beslämmelse i 22 § nämnda lag somsäger att domkapilelslagen i tillämpliga delar gäller även belräffandehovkonsistoriet men rörande dess sammansättning och befogenhet hänvisar lill desärskilda bestämmelserna instruktion. Hovkonsisloriumlikslälls med domkapitlen som ett offentligräitsligl organ. Dess uppgiftmotsvarar domkapitlens när det gäller tillsynen över hovförsamlingen. Del hardessutom särskilda uppgifter med avseende pä hovkleresiet. Efter upplösningenav med ulgången av är 1969 övar konsistoriet tillsynöver enbarl Hovförsamlingen. Församlingens offentligrättsliga ställning är sädanall den skiljer sig från andra kyrkoförsamlingars. I tillämpliga delar lyderden visserligen under församlingslagen (se prop. 1983/84:19 s. 66), och den ingäri samma valkorporation som stifts församlingar vid val tillkyrkomötet. Den samverkar vidare i frivilligt stiflsarbele med församlingarna istiftet genom medlemskap i sliflstingel. Däremot är den inte underkastaddomkapitlets tillsyn och myndighet i motsats till vad som gäller belräffande debåda andra icke territoriella församlingarna i . Församlingen väljerinte heller präst enligl präslvalslagen, utan pastor utses av Konungen.Församlingens gudstjänster förrättas av hovpredikanterna i kleresistaten.Församlingskyrkan upplåts av Konungen, och församlingens utgifter bestrids ivan fall f. n. med ett särskilt, årligt anslag från Konungen vid sidan avförsamlingsskatten. Det kan i enlighet med det nu anförda konstateras att församlingensoch hovkonsistoriums offentligrättsliga ställning bygger på den särskildaordningen med elt hovkonsistorium vid sidan av domkapitlen. Konsistorietsställning kan därmed inle förändras ulan att på samma gång frågan om enreglering av hovförsamlingens ställning i olika hänseenden kommer upp. I detföregående har nämnts att konsistoriet har befattning med frågor rörande hovkleresiet.I kleresistaten ingår överhovpredikanten, de tjänstgörande ordinariehovpredikanterna (vanligen två-tre till anlalel) och e. o. hovpredikanterna(vanligen 25-30 till antalet) liksom även en jurist, konsistorienotarien.Befattningshavarna i kleresistaten utnämns av Konungen, och dennes utnämningsrältpåverkas ej av den slatliga normgivningen som uiredningen har för ögonen. 1 hovkonsisloriumsbefogenheter ingår alt öva tillsyn också över kleresistaten. Del är frånprincipiella utgångspunkter knappasl tänkbart all den kan utövas av annan änöverhovpredikanten som preses i konsistorium. Genomgängenenligt det återgivna av hovkonsistoriels uppgifter ger vid handen alt dess plalsi det offentligrättsliga systemet gör det behövligt all behålla en normgivningför dess sammansättning och befogenheter. Den ålderdomliga instruktionrörande hovkonsislorium kan alltså inte ulan vidare upphävas. Om del sker måsteden ersättas med ny lag, Lagtekniskt synes denna uppgift eventuellt kunna lösaspä det sättet all domkapitelslagen kompletteras med bestämmelser som gällersammansättningen av hovkonsislorium. Bestämmelser härom har i 1681 årsinstruktion sin närmasle motsvarighet i pp 1-6 (se , ,. Vad som sägs under övriga punkter iinstruktionen (ibm) har i alll väsentligt sin motsvarighet i andra senaretillkomna bestämmelser i domkapitelslagen och församlingslagen. Till den delinstruktionen behandlar överhovpredikanlens uppgifter särskilt med avseende påtillsynen över slottskyrkorna lär del kunna regleras i 1984/85:63 34 författningar som utfärdas av riksmarsalksämbelet.