prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag delarkommissionens uppfattning att det är viktigt att veta hur drivmedelsförsörjningenkommer atl fungera under ett elavbrott, så att de som har behov av drivmedelför samhällsviktiga funktioner kan bedöma om de måste skaffa egna reservereller ej. Jag avser därför, efter samråd med chefen förkommunikationsdepartementet, att föreslå regeringen att lämna ettsådant uppdrag till transportrådet som kommissionen har föreslagit. Vikligarelarmsystem måste enligt kommissionen fungera även vid elavbrott. Det gällerdels att komma till rätta med problem med falska larm på grund av elavbrott,dels att säkerställa att trygghets- och driftlarm fungerar även vid elavbrott.Elavbrott leder också till problem med hissar, kodlås m.m. Kommissionenföreslår att det planerade cenirala ges i uppdrag att se överfunktionssäkerheten vid elavbrott hos viktiga larmsystem. 1 uppdraget bör ocksåingå att utreda behovet av åtgärder för atl kunna föra hissar närmastevåningsplan och att eventuellt föreslå nya normer för larmsystem. Jagdelar kommissionens uppfattning om det angelägna i att viktiga larmsystem m.m.fungerar även vid elavbrott. Jag avser därför att återkomma med initiativ översyn av denna fråga. Jagfinner vidare i likhet med kommissionen att det är viktigt att studeraskyddssystem som har införts/ör atl undvika person- och miljöskador. Avremissbehandlingen av kommissionens förslag framgår att arbetarskydds- 1984/85:120 169 styrelsen har en fortlöpande bevakning av hilhörandefrågor. Därior behövs f. n. inte några ytterligare initiativ i denna fråga. Av kommissionens betänkande framgår att det närmasl ärabonnenten som får avgöra om han med hänsyn till sin elberoende verksamhel ärberedd all inveslera i en reservkraftanläggning. När del gäller jordbrukel är delemellerlid enligi kommissionen önskvärl all fler djurhållande lantbmkanskaffar reservkraft. Detla är också ett slarkl beredskapsinlresse. särskilivad avser mjölkproduklionen. Kommissionen anser inle alt del finns tillräckligaskäl att föreslå direkta statliga bidrag till sådan anskaffning. Detta börövervägas inom det ekonomiska försvarets ram. Jag delar kommissionensuppfattning på denna punkt. Lantbruksstyrelscn har i silt remissyttrandeföreslagit en försöksverksamhel med gemensamma reservkraflverk inom ramen förjordbrukels beredskapsplanering. Även jag anser att en sådan försöksverksamhetbör övervägas av berörda myndigheter och organisationer. Del bör i försia handankomma på lanlbrukssiyrelsen och statens jordbmksnämnd atl la de inilialiv sombehövs. Jag anser vidare, i likhet med kommissionen, att statliga lånegarantierbör kunna lämnas för investeringar i reservkraft. Lånegarantier bör kunnalämnas inom den kreditgarantiram som lanlbruksstyrelsen disponerar för jordbrukelsrationalisering. Enligt min mening är det också värdefullt atl statensenergiverk och har inlett etl arbete som syftar tillstandardisering av reservelverk främsl för lanlbmktets behov. 1 denna fråga harjag samråtl med chefen för jordbruksdepariemenlel. Självfallet är del angeläget att de av kommissionenföreslagna åtgärderna kommer lill stånd. Del är därför med tillfredsställelsejag konstaterar att statens energiverk avser atl göra en uppföljning av ivilken utsträckning åtgärderna om ulökning och förbättring av reservelverkenhar kommit till stånd. har kommunerna ett långt gående ansvar förolika verksamhetsgrenar inom kommunen. Det är därför enligt kommissionenrimligl atl kommunerna får ansvaret för atl genomföra en planering för atl mölalånga elavbrott. Ett flertal remissinstanser har yttrat sig över detta förslagoch tillstyrkt del. Flera remissinslanser pekar på bl. a. de fördelar som ärförbundna med en samordnad planering av dessa frågor och den kommunalakrigsberedskapsplanläggningen. Eftersom kommunerna har ansvar förkommuninnevånarnas välfärd är det också enligt Svenska kommunförbundetmotiverat atl kommunerna planerar för alt så långt möjligl minska deolägenheter som långa elavbrott innebär. Flertalet kommuner har i varierandeomfattning beaktat detta i sin planering. Kommissionen föreslår vidare all en cenlral arbetsgruppbör lillsäiias för alt utarbeta allmänna råd och anvisningar med syfte altsamordna kommunernas planering för atl möla långa elavbrott och den kommunalaberedskapsplanläggningen. Arbetsgruppen bör enligt kommissionen även behandlafrågor om finansiering av reservanordningar m.m. som är till nytta både underfreds- och krigstid. 1984/85:120 170 Fleraremissinslanser har yttrat sig över och tillstyrkt dessa förslag. 1hithörande frågor har jag överlagt med Svenska kommunförbundel. Föregen del vill jag framhålla följande. Landets kommuner förbereder i fred sinverksamhel under beredskap och krig. Kommunernas skyldigheler regleras i lagen(1964:63) om beredskap. Enligt 6 § lagen är kommun ochlandslingskommun efler länsslyrelsens förordnande skyldiga all vidtareservanordningar för gas-, vatten- och elektricitetsförsörjningen. För sådanaåtgärder utgår statsbidrag eller den större del av kostnaden somregeringen medger. Några medel har ännu inte utgått för ändamålet. Kommissionenföreslår att den nämnda arbetsgruppen behandlar frågan om finansiering avreservanordningar m.m. som är till nylta både under freds- och krigstid och därviderforderliga ändringar i 6 § lagen om beredskap. Undersenare tid har flera förslag lämnats som rör frågan om den kommunaltekniskaförsörjningen och reservanordningar för denna. Inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde har provplanläggningskommittéi sitt betänkande (SOU 1984:57) Kommunerna i totalförsvaret bl.a. anförl altkommunerna kan bedömas ha fredsnytla av många reservanordningar som anskaffasför beredskaps- och krigsförhållanden. Någon jämförande värdering mellan fredsnyltaoch nytta för beredskap och krig har dock inte gjorts.Provpianläggningskommittén föreslår att frågan om reservanordningarytteriigare ulreds. Därvid bör ingå att belysa nyttan av olika typer avreservanordningar säväl för fredsverksamheten som under krigsförhållanden ochatl överväga om en ändring av kostnadsfördelningen mellan stat och kommun börske. Vidarehar överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), i den skrivelse till regeringeni i vilken ÖEF redovisar uppdragel alt studera hur ett krigsskydd börutformas inom fjärrvärmeområdel, bl.a. föreslagil atl 6 § lagen om kommunalberedskap ändras så att lagen skulle omfatta även värmeförsörjning samt förutomreservanordningar även skyddsanordningar. Detföreligger således tre olika förslag som avser reservanordningar för denkommunaltekniska försörjningen. Genom att behovet av reservanordningar inte ärtillräckligt klarlagt är det angeläget att den frågan övervägs i etl sammanhangtillsammans med frågan om framtida finansiering. Det är angeläget att skyndsamtfå förslag till en samlad syn i dessa frågor. Allvarligastörningar i den normala livsföringen kan inträffa även underfredsförhällanden, då etl långvarigt avbrott i elförsörjningen inlräffar. Erfarenhetenvisar atl dessa störningar är av sådan karaktär atl kommunerna bör haberedskapsplaner för att möta dem. Störningarna gäller såväl den normalakommunala verksamheten som näringsliv och de enskilda medborgarnas försöijningmed värme, ljus, mat m. m. Jag har med tillfredsställelse noterat att en sådanplanering har genomförts eller pågår i elt stort Prop.1984/85:120 171 En sådan planering är enligt minuppfatlning delvis av annan karakiär än den som sker inom ramen förberedskapsplaneringen. En planering för atl möta elavbrott är emellertidvärdefull också för beredskapsplaneringen. har framhållit all del behövs en närmarebeskrivning av kommunernas ansvar för ålgärder och investeringar som kan bliföljden av kommissionens förslag. Jag delar denna uppfallning. Av min Udigareredogörelse framgår att ytteriigare överväganden om bl.a. finansieringen avreservanordningar för den kommunaltekniska försörjningen kommer all göras.Andra frågor som också bör belysas ytterligare är vilken omfallning den av kommissionenföreslagna planeringen bör ha med hänsyn lill den centralaberedskapsplaneringen och kommunernas beredskapsplanering. Enligt min mening behövs en närmare redovisning av deålgärder som bör planeras och genomföras av kommunerna för att möla elavbrott ifred. Jag avser därför att ta initiativ till en översyn av dessa frågor. Medanledning av vad jag nu har anfört saknas anledning att tillsätta den centralaarbetsgrupp som kommissionen har föreslagit. 1 dessa frågor har jag samrått med chefen för försvarsdepartementet. ÖEF begär i anslagsframställningen medel för ettåtgärdsprogram avseende reserv- och skyddsanordningar. Jag kommer strax, vidmin anmälan av anslaget E 20. Beredskapslagring och industriella åtgärder /86, tillbaka till detla. Kommissionen har funnii atl informalionen till allmänhelenfungerade någoriunda acceptabelt vid strömavbrottet . a. atl information i första hand bör lämnas till dem som kaninformera vidare och atl radion är den bästa kanalen för information. Någraförslag till åtgärder som kräver eller regeringens medverkan finnsinle i betänkandet. Remissinstanserna delar i allmänhet kommissionensöverväganden. Jag anser atl det är ytterst allvarligt om inteallmänhelen snabbi och säkert kan informeras vid allvarliga störningar isamhällel. I likhet med bl.a. försvaranserjag att det därför är av största vikt att radio- och telefonförsörjningenkan upprätthållas även vid längre tids avbrott i elförsörjningen så attmyndigheter och massmedier kan informera allmänheten. Informationsfrågorna harvidare uppmärksammats av bl.a. , elleverantörerna och , som vidlagil och planeral ålgärder för att förbättra informalionen videlavbrott. Det får nu närmasl ankomma på berörda myndigheler. elleverantöreroch branschorgan alt överväga på vilket sätt informalionen vid elavbrott kanförbättras ytterligare. 7.7.3 Tillsyn över elektriska anläggningar är den lokala statligaorganisationen för ärenden om tillsyn över elektriska starkslrömsanläggningaroch därmed 1984/85:120 172 Slatens energiverk, som är chefsmyndighet för inspekUonen, har utrettpä vilkel sålt inspeklionen med tillgängliga resurser bäsl skall bedriva sinverksamhet. Resultatet av arbetet har redovisats i rapporten (SEI) - uppgifter, organisation och resurser. 1utredningen konstateras bl.a. dels alt genom innevarande budgetårsmedelstilldelning ell lägsla behov av personella och övriga resurser kantillgodoses, dels all elektriska inspektionens verksamhet inte är lämpad attavgiftsbeläggas. Utredningen ulgår också från all slatens lillsyn ävenfortsättningsvis har sin utgångspunkt i elektriska inspekUonen. En närmareredogörelse för verksamhelen vid slatens elektriska inspektion och minaförslag såvitt avser den fortsatta verksamhelen kommer jag att lämna vid minanmälan av anslagsfrågor för /86 (punkt E3). 7.8Export och import av el Denordiska ländernas elförsörjningssystem har olika karaktär. Delta skapar godaförutsällningar för elulbylen. Del nordiska elsamarbetet började redan år1915, då den första sjökabeln mellan och logs i bruk. Sedandess, och framför alll under de senasle decennierna, harsamkörningsförbindelserna byggts ut och förstärkts kraftigt. MellanSverige och är överföringsförmågan ca I 000 MW, mellan ochNorge ca 1 500 MW och mellan och ca 900 MW. F.n.utnyttjas samkörningsförbindelserna i huvudsak för utbyten av s.k. lillfälligkrafl. Sådana utbyten grundas på uppgörelser för kortare perioder (ofta limme).Uppgörelserna ulgår från det s. k. marginalvärdet på kraft i resp. landskraftsystem. Med marginalvärde menas värdel av en liten ökning eller minskningav kraftproduktionen. Prissättningen sker enligt den s. k. mitlprisprincipeninnebärande att priset på den utbytta kraften läggs på en nivå mitl emellanmarginalkraflvärdena i de båda syslem mellan vilka utbytet äger rum. Utbytenaav tillfällig kraft mellan länderna varierar kraftigl både kvantitativt ochprismässigt. Variationerna är stora mellan olika år, mellan olika årstider,mellan olika veckor och mellan olika timmar . Principernaför elkraftssamarbdd har utarbetats av Nordel. Nordel är ett rådgivande ochrekommenderande organ med upgifl alt verka för nordiskl elsamarbete. Medlemmari Nordel är företrädare för elförsörjningen i , , , Norgeoch . År1983 präglades av rekordstora kraftutbylen mellan de nordiska länderna. Underår 1984 har utbytena varit av mera normal omfattning. Kraftutbylena fördeladesig för svenskt vidkommande på följande sätt (TWh). Tabell 7.2 Import och export av el * Preliminära värden. Ulöver utbyten av lillfällig kraft förekommer ocksåutbyten av s. k. fasl kraft. Ulbyte av fasl kraft innebär att avtal tecknas förviss tid av leverans av kraft viss besiämd effekt och till viss besiämdlillgänglighei. F.n. pågår få utbyten på faslkraftbasis. De utbyten av tillfällig krafl som förekommit under åren1983 och 1984 har i slort sell kunnal ske i optimal omfallning och i huvudsakutan inskränkningar på grund av begränsningar i överföringskapaciteten. I och med alt kärnkraftblocken och 3tas i drift och uppnår full produklionskapaciiei erhålls ett tillskott avelproduktion med låg rörlig kosinad av storleksordningen i del svenskakraftsystemet. 1 försia hand bör delta tillskoll användas inom landet iflexibla syslem för all ersätta olja och kol. Del kan emellertid inle uteslutasalt vissa kvantiteter el kan bli lillgängliga för ökad exporl våra nordiskagrannländer. Denna fråga behandlas inom ulredningen (1 1984:02) om el ochinhemska bränslen () som började sin verksamhet . hari uppdragit ål atl genomföra endelutredning om möjlighelerna att öka exporten av el. Mellan östra och södra finns intenågon överföringsledning. Inom ramen för det förslag lill nordiskhandlingsplan från som avses fastställas av NordiskaRådet föreslås att möjligheterna att bygga en sådan ledningundersöks. och det finska kraftfördagd Imalran Voimahar startat vissa preliminära bedömningar av behovet av en sådan förbindelse. Ledningsförbindelserna mellan och Sydsverigeförslärks med en andra kabel. Den befinlliga överföringsförbindelsen mellan ochVästsverige (den s.k. Konliskankabeln) är nu och kan behöva tas urdrift om . Om ersättningsinvesieringen tidigareläggs erhålls en fördubbladöverföringskapacitet . och del danska kraftförelagetELSAM har träffat en preliminär överenskommelse om en ersältningsanläggning medplanerad idriftlagning . Investeringskostnaderna delas mellan ELSAM ochvatlenfallsverkel på samma sätt som har gjorts för befintlig ledning.Medelsbehovet återkommer jag till senare under anslaget . Prop.1984/85:120 174 8 Bränsleförsörjning 8.1 Inledning 1 del energipoliliska beslutet fasllades ellprogram för oljeersättning. Programmet beräknades sammanlagl komma alt medföraen årlig oljeersällning om ca 9 miljoner lon olja . Delta skulleåstadkommas genom att ersätta olja med bl. a. kol och inhemska bränslen.Därtill beräknades att en konvertering från olja till el saml vissa ålgärderinom slor-siockholmsområdds värmeförsörjning skulle medföra vissoljeersällning. skulle oljeersätiningen kunnauppgå lill ca 3,5 miljoner lon. Om även de ålgärder medräknas som ingår i dels. k. energihushållningsprogrammel beräknades oljeersätiningen uppgåtill 12 miljoner lon . Del angavs att en mer omfallande översyn avoljeer-sätlningsprogrammd borde ske senasl . Översynen borde åliggaslatens energiverk. har målmedvetna insalser genomförts föratl nå de uppslällda målen. Som exempel kan nämnas det fortsatta stödet föroljeersättande åtgärder som löper t. o. m. /87 (prop.1983/84:62, NU 9, rskr 124) samt 1983 och investeringsprogram.Dessulom har fastställt reviderade riktlinjer för användningen av kol(prop. 1983/84; 158, NU 44, rskr 390) som innebär alt kolanvändningen har begränsatsi förhållande till den kolanvändning som angavs beslut samtväsenlligt skärpta miljökrav. Jag återkommer lill della strax (avsnitt 8.4). Oljans andel av vår energiförsörjning har minskat från detsena 1970-ta-lets till . Vi har alltså kommit en bra bitpå väg mot de mål som har satis upp för oljeersättningen fram till år 1990.Detta innebär att vi har skapal goda och i många avseenden nya förulsättningarför hur vi skall gå vidare i arbetet på att utveckla framtidens energisystem. Slödel för oljeersättande åtgärder har funnits sedanjanuari 1981. Slödet har hafl mycket slor betydelse för utvecklingen avinhemska bränslen. För den försia treårsperioden beräknades del totala behovetav medel 1700 milj.kr. 1 enlighel med riktlinjerna i prop. 1980/81:49utvärderades stödverksamheten . Detla resulterade bl.a. i ett fortsallslöd för ålgärder för alt ersälla olja. m.m. (prop. 1983/84:62, NU 9, rskr124). Nuvarande stödverksamhet omfattar perioden till den 31juni 1987. Del lotala stödet uppgår till 1 650 milj. kr. varav bidrag ochvillkoriiga bidrag uppgår till 660 milj.kr., samt lånegarantier 915milj.kr. Därtill kommer anslag om sammanlagt 75 milj.kr. för att täckaförvänlade förluster i garantigivningen. har också som jag Udigare nämnt beslutat anslå I650 milj. kr. 1984/85:120 175 (prop.1982/83:50 bil. 6, NU 18, rskr III: prop. 1983/84:62, NU 9, rskr 124). Vidaremedgav all de medel som ålerslår inom ramen för 1983och investeringsprogram får användas för vissa åtgärder inomenergiområdet även efter utgången av (prop. 1984/85:25 bil. 8, NU 12,rskr 87). Jagfinner dd angelägel att fortlöpande prövar möjligheterna alteffeklivisera nuvarande stödverksamhet för att åstadkomma oljeersällning. Delbör också ankomma på statens energiverk all göra en syslemaliskulvärdering av hela oljeersällningssiödet. Resullalel av en sådan utvärderingbör föreligga under andra hälften av . Jag avser alt senare återkommatill regeringen i denna fråga. Desammanlagda effeklerna av bl.a. hushållnings- och oljeersättningsprogrammet äratt förbränningsanläggningarnas miljöproblem har minskat radikalt. Det finnsdock fortfarande myckel vi kan göra för att förbättra miljön. Jag vill därtörnu efter samråd med chefen för jordbruksdepariemenlel föreslå vissa ålgärdernär del gäller kolmiljöfonden. Kolmiljöfondeninrättades (prop. 1982/83: 100 bil. 14, NU 22, rskr 166). Fondenfinansieras genom en särskild avgift på oljeprodukier svarande mol . perm' olja. Sialens energiverk disponerar medlen i fonden för stöd tillanordningar för all minska utsläppen av svavel vid förbränning av kol enligtförordningen (1983:589) om statligt stöd till ålgärder för atl minska utsläppenav svavel vid förbränning av kol (ändrad genom SFS 1984:639). beslulade våren1984 (prop. 1983/84: 158 bil. 2, NU 44, rskr 390) om rikllinjer försvaveluisläppen från koleldade anläggningar. Enligi dessa får utsläppen förslörre anläggningar, med etl årligl lolall ulsläpp översligande 400 lon svavel,uppgå till 0,05-0,svavel per megajoule tillfört bränsle. För mindreanläggningar gäller ett intervall på 0,10-0,svavel per megajoule. 1princip bör lika slränga miljökrav gälla oavsett bränsle. De angivnautsiäppsnivåerna skall uppfattas som rikllinjer för Ullämpningen avmiljöskyddslagen. Dd innebär alt goda möjligheter finns alt vid tillämpningenta hänsyn till de omständigheler som föreligger i de enskilda fallen. Olika tekniskalösningar kan härvid provas och kraven successivi skärpas i takt med denlekniska utvecklingen. Förutomsvavelnedfall spelar också nedfallet av kväveföreningar en slor roll iförsurningsprocessen. har åtgärder vidtagits i mycket begränsad omfattningför atl minska kväveoxidulsläppen. Regeringentillsatte en särskild aktionsgrupp för att samordna ochytterligare inlensifiera insaiserna mol försurning. Pä uppdrag avaktionsgruppen har ularbelal en akiions-plan molluftföroreningar och försurning. Prop.1984/85:120 176 Chefen förjordbruksdepartementel kommer att återkomma med förslag lill åtgärder i sambandmed aktionsplanen. Jag vill dock redan nu föreslå vissa ålgärder som harbetydelse inom energiområdet. 1 aktionsplanen föresläs elt program som, om detgenomförs, skulle minska de svenska utsläppen av svaveldioxid och kväveoxid medlolall 65 resp. räknal från utsläppsnivån fram lill . 1 aktionsplanen ges en översiktlig redovisning av en radtekniska ålgärder som bör övervägas om kväveutsläppen frånförbränningsanläggningar skall kunna minskas i föreslagen omfattning. Aktionsgruppen konstaterar att det vid stora kolpulvereldädeanläggningar kommer att krävas långtgående krav när del gäller bl.a. förbränningsteknik.Användning av trycksatt fluidiserad bädd bedöms vara en möjlig utvecklingsvägför atl klara kraven. Vid mindre koleldade anläggningar kommer sannoliklförbränningstekniska åtgärder atl vara Ullräckliga. Anläggningar för biobränslen anses i allmänhel redan nukunna klara långtgående krav. Aktionsgruppen konstaterar atl elt betydandeutvecklingsarbete pågår inom detta område. En ulveckling på del förbränningstekniskaområdel ger, enligt aktionsgruppens bedömning, ulrymme för ytterligareminskning av utsläppen. Koslnaderna för de olika ålgärder som aktionsgruppen anserbör övervägas för atl minska förbränningsanläggningars kväveoxidulsläpp kankomma att bli mycket höga, . per ton avskilt kväve. Enligtaktionsgruppens bedömning kan det behövas särskilda ekonomiska slödålgärderför att dessa insalser skall kunna fullföljas på elt rikligt sätl. Aktionsgruppenföreslår därvid att bidrag övervägs ur den s. k. kolmiljöfonden. För egen del delar jag aktionsgruppens slutsatserbeträffande behovet av utökade stödmöjligheter ur kolmiljöfonden. Jag föreslårdärför atl kolmiljöfonden utvidgas på så sätt att åtgärder för att minskautsläpp av kväveoxid inkluderas. Del bör ankomma på regeringen att närmare faslslälla devillkor som skall gälla för sådant stöd. Som jag nämnde lidigare kommer chefen förjordbruksdepariemenlel att återkomma med ytterligare förslag medanledning av aktionsgruppens plan mol luftföroreningar och försurning. Jag går över till att redovisa miljökonsekvenser vidförbränning av lorv. 1 rapporten av torv - Hur kan miljökraventillgodoses? har statens energiverk redovisal möjligheier all begränsautsläppen av försurande ämnen. Energiverkei bedömer härvid all i de fall svavelinnehålleti bränslet är så högt att de fastställda riktvärdena för svavelutsläpp vidkolförbränning Prop.1984/85:120 177 skulle komma alt överskridas bör del vara möjligl alllillgripa emissionsbe-gränsade åtgärder till rimliga kostnader. Med någotundantag kommer de torveldade anläggningarna atl ge ett årligt svavelulsläppsom är mindre än . Skulle nägon lorveldad anläggning bli av denstorleksordningen att utsläppsnivån 400 lon svavel/år överskrids, dvs. denutsläppsgräns där normerna för svavelulsläpp vid koleldning skärps, fåryllerligare ålgärder vidias. Det bör då vara möjligt att klara riktvärdet 0,svavel/MJ tillfört bränsle eller slrax därunder genom all använda lågsvavligtorv, blandning av olika lorvsorler, inblandning av irädbränsle och/ellerkalklillsals. Däremol kan krav på svavel/MJ tillfört bränsle medföraatl exlraordinära avsvavlingsågärder i form av rökgasavsavling erfordras. Detorveldade anläggningar, som antas vara i drift i början av 1990-tald, beräknaskomma all släppa ul ca svaveldioxid . Som jämförelse kan nämnasall de lolala utsläppen av svaveldioxid i beräknas bli ca200000 lon SOz/år. En beräkning har gjorts av de årliga utsläppen avkväveoxider från förbränning av ca torvbränsle. Totalt beräknas ca 3700ton släppas ut, vilket kan jämföras med uppskattningav det toiala kväveoxidutsläppef för på ca 280000 lon . Kväveoxid-ulsläppelfrån lorveldning beräknas således i början av 1990-talel bidra med mindre än1,lill del toiala utsläppet av kväveoxider. Frågan om rikllinjer beträffande högsta tillåtnasvavelutsläpp från koleldade anläggningar har behandlats av riksdagen.Till följd av den alltmer avancerade lekniska ulruslningen som kommit framunder senare år har utsläppsnormerna successivt kunnat skärpas. Det är viktigtatl ta till vara de möjligheter atl förbättra miljön som den pågåendeomställningen av energisystemet och den tekniska utvecklingen erbjuder.