prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Frågan huruvida syflel med Gänsten i ell sådani fall i huvudsak ärförfelal på grund av att resultatet avviker från en säkerhetsföreskrift skallalltså bedömas utan hänsyn lill alt konsumenien från början kan ha varilinförstådd med den ifrågavarande avvikelsen. Föratl frågan om hävning på grund av etl fel skall aklualiseras vid Gänsler somavser arbele på egendom fordras normalt atl uppdragel har avslutats (se 12 S).Del kan emellertid inträffa alt det redan innan Gänsten har ulförts slår klarteller är i hög grad sannolikl all Gänsten kommer all bli felaklig. Skälel lilldella kan vara bl. a. att den del av arbelel som redan har ulförls harpåtagliga brisler eller all näringsidkaren på annal säll har visal klarinkompdens eller har förklarat all han inle avser alt leva upp lill avlalel iell vissl hänseende eller lill en marknadsföringsuppgift som hafl betydelse förkonsumentens beslut att beslälla Gänsien. Omdel sålunda på grund av omsländighelerna finns starka skäl atl anla alt Gänsteninte kommer alt fullföljas ulan fel av väsentlig betydelse för konsumenien, hardenne enligt andra slyckel rätt alt häva avlalel belräffande ålerslående del.För all bestämmelsen skall bli tillämplig krävs en hög grad av sannolikhet förall Gänsten kommer all bli felaklig om näringsidkaren får fullfölja den. 1enlighet med vad som har anförts i avsnitt 2.4.5 skiljs i bestämmelsen mellantvå olika situationer. Den ena är atl konsumenten endasl önskar häva avtaletför den del av Gänsten som ålerslår all utföra men är beredd all belala för vadsom redan har ulförls Gfr 23 8 andra slyckel). För en sådan hävning är delUllräckligt all del måsle antas uppkomma ett fel som är av väsenllig beiydelseför konsumenien. Vid bedömningen härav skall, på molsvarande säll som harberörts vid andra styckel. borlses från att parterna kan ha avlalal om attyänsien skall utföras i strid mot en tvingande beslämmelse i lagen. 1984/85:110 239 För alt konsumenien skall få häva avtalet i dess helhet,dvs. även 21 S KtjL beträffande den del av Gänsten som redan har utförts, ochdärmed helt befrias från skyldighet all belala för Gänsten krävs däremol attdet måste antas uppkomma ett fel som medför att syflel med Gänsten i huvudsakär förfelat. 1 fråga om innebörden härav kan hänvisas lill vad som har sagls ianslutning lill första slyckel. Konsumenten får också häva avlalel i desshelhet, om det visar sig att Gänsien uiförs i strid mol elt förbud enligt 4 8marknadsföringslagen. Åven i den delen kan hänvisas lill vad som har sagts ispecialmoUveringen lill försia stycket. Paragrafen är tillämplig även vid Uänster somavser förvaring av lösa saker. Förhållandena vid sådana Gänsler är emellertidspeciella bl.a. så tillvida att bedömningen av huruvida Uänsten är felaktiginte är anknuten till en lidpunkt efler del all Uänsten har sluiförts. 1slället gäller atl Uänslen skall vara felfri . Somtidigare har nämnts innebär della bl.a. alt elt fel hos Uänslen kan avhjälpasendasl såvill avser evenluellt återstående förvaringstid. Har förvaringen skett på ett sådant sätl alltjänsten är felakUg, är konsumenien således alllid berättigad lill i vart fallett prisavdrag på grund av felel (se första slyckel första meningen iförevarande paragraf). När del gäller frågan om konsumenlens rätt all häva pågrund av ett fel hos en Gänsl som avser förvaring bör lill en början beröras densilualionen alt frågan om hävning aktualiseras försl efter det att förvaringenhar avslutats. Enligt försia slyckel andra meningen i förevarande paragraf harkonsumenten då rält att häva avtalet endasl om felel medför all syftet medUänslen i huvudsak är förfelat. Detla är naturiigtvis fallel, om del förvarade föremålelpå grund av felel har förkommit eller förstörts och i regel också om föremåletpå grund av den felaktiga förvaringen har blivit väsenlligl skadal. Åven omnågon sådan skada inle har inträffal, kan syflel med Gänsten vara i huvudsakförfelat därför all förvaringen har skell på ell säll som inle alls moisvaralkonsumenlens befogade krav. Avtalet kan l.ex. ha inneburit atl föremålel skulleförvaras inomhus eller på annal sätl hållas skyddat mot väder och vind, medannäringsidkaren har förvaral det oskyddat utomhus. Vid fel av della slag kansyflel med ijänslen vara huvudsakligen förfelat även om felel inle förelegalunder hela förvaringstiden. Vad som härvidlag bör krävas för all konsumenten skallha räll all häva avtalet och alltså vara hell befriad från skyldighet allbelala för förvaringen får bedömas med hänsyn till omständigheterna i delenskilda fallel, särskilt lill den lid under vilken förvaringen har anordnatspå etl felaktigt sätl. Frågan om hävning kan emellerlid också komma upp underförvaringstiden, om konsumenien redan under denna får kännedom om atlförvaringen sker felakligl. Konsumenlens rätl alt genom hävning avbryiaavialsförhållandel för framtiden lorde då visserligen endasl sällanaklualiseras, efler- Prop.1984/85:110 240 som ell förvaringsavtal normall gäller lills vidare medrätl för konsumen- 22 8 KtjL len all när som helsl säga upp avtalet tillupphörande. Frågan kan dock bli av intresse, om parterna har avtalat om enbesiämd förvaringstid eller om konsumenten vid en vanlig uppsägning av avlalelskulle vara skyldig alt iaktta viss uppsägningslid. Vill konsumenien i ell sådani fall häva avtalet förframtiden får det ske med slöd av andra styckel i förevarande paragraf.Konsumenten kan alltså häva, om det måste antas all förvaringen inle kommer atlfullföljas utan fel som är av väsenllig betydelse för honom. När del gäller förvaring skall härvid tas hänsyn ocksåtill det fel som har förelupil innan frågan om hävning aklualiseras. Somlidigare har framhållits kan ju detla fel inle avhjälpas. Om redan delförelupna felel är av så väsenllig beiydelse för konsumenien alt del inte kankrävas att han låter avtalsförhållandet bestå eller iakttar en avtaladuppsägningstid, är konsumenten således berättigad atl häva avtalet förframtiden även om näringsidkaren förklarar sig beredd alt se lill altförvaringen i fortsättningen sker felfritt. År det förelupna felel inle i ochför sig av väsenllig beiydelse för konsumenien, blir del avgörande däremol omdel på grund av omständigheterna måste antas att det blir fråga om ett fel avväsentlig betydelse för del fall förvaringen fortsätts. Om etl redan förelupd fel som konstaleras underförvaringstiden är av sådan beskaffenhet att syftet med Uänsten på grund däravfår anses i huvudsak förfelal, får konsumenien häva avtalet i dess helhet, dvs.även för den del av Gänsten som redan har ulförts. Rätten till hävning kan ietl sådani fall grundas på försia slyckel andra meningen i förevarande paragraf.Kan en räll lill hävning av avtalet i dess helhel inle i enlighel med del nusagda grundas på ell redan förelupd fel, blir del avgörande däremot om detenligt andra stycket i paragrafen måste antas all del i fortsättningen kommeratt föreligga etl fel som medför all syflel med förvaringsGänslen skulle vara ihuvudsak förfelal. Ell prisavdrag skall molsvara vad del koslar konsumentenatl få felel avhjälpt, bortsett från sådana kostnader som avses i 20 8 fjärdeslyckel andra meningen. Om ell på della säll beräknal prisavdrag är oskäligtstort i förhållande lill den betydelse som felel har för konsumenien, skallprisav-dragel i slället svara mol felels betydelse för konsumenien. Avser Gänsten förvaring, skall prisavdraget alltid svaramol felels betydelse för konsumenien. (Jfr 3 kap. 10 8 i ulredningens förslag) Paragrafen innehåller regler om hur ell prisavdrag pågrund av fel hos Uänsten skall beräknas. Frågan har behandlats i avsnitt 2.4.5i den allmänna moliveringen. 1984/85:110 241 Försia slyckel 22 § KtJL Bestämmelserna i försia slycket gäller prisavdrag vidGänsler som avser arbele på egendom. Vid sådana Gänsler skall enligtbeslämmelsen i försia meningen etl prisavdrag i försia hand molsvara vad del koslarkonsumenten atl få felel avhjälpt. Prisavdraget bör härvid beräknas efter vaddel skulle kosta konsumenten att få felet avhjälpt på det minst kostnadskrävandesätt som han med hänsyn lill omständigheterna kan anses skyldig all godta.Härmed avses framför allt atl beräkningen i regel skall grundas på attkonsumenien vänder sig lill närmaste fackman på områdel. Han bör alltså iallmänhel inte vara berättigad etl prisavdrag, beräknat med hänsyn lillrese- eller iransportkoslnader för alt få felet avhjälpi av en näringsidkaresom bedriver sin verksamhet långt från den plats där föremålet för Uänstenbefinner sig. om en fackman finns atl tillgå på närmare håll. Prisavdraget skall försl och främst täcka konsumentenskostnader för del arbele och det malerial som behövs för all avhjälpa felet,inklusive skälig rese- och iransportersätlning m. m. åt den som antas avhjälpafelel. Hänsyn skall dock inle tas till sådana kostnader som avses i 20 8 fjärdeslycket andra meningen. Delta gäller kostnader som skulle ha uppkommit förkonsumenten även om Gänsten hade utförts felfritt saml, om felel beror på enolyckshändelse eller därmed jämförlig händelse, kostnader för att ersättamaterial som konsumenten enligt avtalet om Uänslen skall tillhandahålla ochbekosta. 1 denna del får hänvisas till vad som har sagts vid 20 8 fjärdestycket. I enlighet med vad som gäller enligt sistnämndabeslämmelse skall prisavdraget vidare täcka konsumenlens kostnader för atltransportera föremålet för Uänslen lill någon som kan avhjälpa felel samlkonsumenlens koslnader i övrigt som har samband med avhjälpandet.Som har anförts vid 208 fjärde slyckel bör hit räknas även evenluellt förioradarbetsförUänst för konsumenien, om del skäligen kan anses nödvändigt för dennealt la ledigt från sitt arbete för att få felet avhjälpi. Beslämmelsen i första meningen medför i realiteten en rättför konsumenten att få felet avhjälpi även när den näringsidkare som harutfört Uänsten inte är skyldig all göra detta därför att det skulle medföraolägenheter eller kostnader för näringsidkaren som är oskäligt slora iförhållande till felets betydelse för konsumenten (se 208 försia slycket). Somhar framhållits i den allmänna motiveringen skall näringsidkaren emellertidinle heller genom etl prisavdrag behöva bära en oskäligl sloravhjälpande-kostnad. Om ett prisavdrag, beräknal enligt vad som förut harsagls, skulle vara oskäligt slort i förhållande till felets betydelse förkonsumenien, gäller därför enligt första styckel andra meningen att prisavdrageti stället skall svara mot felets betydelse för konsumenten. När del gällerfrågan om vad som är att betrakta som etl oskäligt stort prisavdrag kanhänvisas till vad som har anförts vid 20 S första stycket. Prop.1984/85:110 242 Det vanliga är naturligtvis att resultatet av Uänslen pågmnd av felel 23 § KtJL objeklivi sett är mindre värt än om det hade varilfelfritt. I så fall bör prisavdraget enligt den nu berörda regeln svara motvärdereduklionen. Som utredningen har framhållit kan hänsyn härvid ocksä böratas exempelvis lill all felet medför ökade underhållskostnader (se belänkandels. Tjänsien kan emellertid vara felaklig ulan atl resultatetför den skull objektivt sett är mindre värt än om del hade varit felfritt. Somett exempel kan nämnas att felet består i alt näringsidkaren har använt eltannat material än del som har beställts, vilket dock är lika bra som detbeställda, och alt det är omöjligt eller oproportionerligt dyrt atl skaffa framdel beställda materialet. Även i etl sådant fall är konsumenien berättigad tilletl prisavdrag som svarar mot felets betydelse för honom. Prisavdraget får dåbestämmas genom en skönsmässig uppskattning. Vid Uänsler som avser förvaring kan elt prisavdrag intelämpligen beräknas efter vad det skulle kosla konsumenien atl avhjälpa ellfel. 1 andra stycket har därför tagits upp en särskild bestämmelse avseendeförvarings-Gänsterna. Enligt denna skall ett prisavdrag på gmnd av ett fel hosen förvaringsGänst alllid svara mol felets betydelse för konsumenien. I regelblir del här fråga om en uppskattning av hur myckel lägre värde näringsidkarensprestation kan anses ha för konsumenten jämfört med om den hade varit felfri. Häver konsumenten avlalel i dess helhel, harnäringsidkaren inle rätl till betalning för Gänsten. Näringsidkaren har rätlalt återfå det material som han har tillhandahållit, om del kan ske utan altkonsumenten åsamkas olägenheter eller kostnader av betydelse. 1 den mån det ärskäligt skall konsumenten ersätta näringsidkarens koslnader för vad som ej kanåterlämnas, dock högst med ett belopp som motsvarar dettas värde för konsumenten. Häver konsumenten avtalet belräffande återstående del avUänslen, har näringsidkaren rätt till betalning med etl belopp som moisvararpriset för Gänsten i dess helhet med avdrag för vad del koslar konsumenten attfå den ålerslående delen utförd. (Jfr 3 kap. 98 i utredningens förslag) Paragrafen reglerar verkningarna av hävning, framför alltnäringsidkarens rätt ersättning. Frågan har behandlals i avsnitt 2.4.5 iden allmänna moliveringen. I första stycket regleras den silualionen atl konsumenienhäver avtalet i dess helhet. En självklar förutsättning är att hävningen skermed stöd av Prop.1984/85:110 243 Enligt denna har konsumenten räll lill sådan lolalhävning endasl 23 S KtjL om felet - eller etl fel som måsle antas uppkomma -medför att syftet med Gänsien är huvudsakligen förtelat eller om Gänsten slår istrid mot etl förbud enligt 4 8 marknadsföringslagen (se 21 8). Om konsumentenenligt avlalel har getts en längre gående räll all häva avtalet om en Gänsl idess helhet, blir verkningarna av en sådan hävning beroende av vad avlalelinnebär pä denna punkl. Om inget annal har angetts i avtalet, torde deprinciper beträffande verkningarna av hävning som föreskrivs i förevarandebeslämmelse normall bli lillämpliga. Häver konsumenien avtalet i dess helhet gäller i principatl näringsidkaren inte har rän till betalning för tjänsien. Har konsumentenredan eriagl hela eller en del av belalningen. har konsumenien räll atl fåtillbaka vad han har beiall jämte ränta enligt vad som följer av 2 8 andrastycket och 5 8 räntelagen. Näringsidkaren har för sin del rätt alt återfå delmaterial som han har tillhandahållit, om det kan ske utan att konsumentenåsamkas olägenheter eller kostnader av betydelse. Konsumenten åläggs alltså enbegränsad skyldighet all medverka lill att näringsidkaren kan återfå sill material.Han måste t. ex. i rimlig utsträckning ge näringsidkaren tillfälle all hämtasådant material som kan avlägsnas från föremålet för Uänsten utan olägenhet avbetydelse för konsumenien. Del kan också länkas alt konsumenien bör ansesskyldig att lämna in föremålel lill näringsidkaren för att denne skall kunna tatillbaka material som han har tillhandahållit. En förutsättning för della äremellertid alt del inle kan anses medföra någol nämnvärt besvär förkonsumenten. Denne skall inte behöva vara av med föremålel under någon Ud somär av betydelse för honom. Principen bakom den nu berörda regeln är attkonsumenten inte skall behöva underkasta sig några bördor av betydelse för atlulnylGa felpåföljderna. Del är samma princip som ligger bakom beslämmelserna omatt avhjälpande av ell fel skall ske ulan kostnad för konsumenien och attkonsumenien i vissa fall har räll atl avvisa elt erbjudande frånnäringsidkarens sida om atl avhjälpa etl fel (se 208). För vad som i enlighel med det nu anförda inte kan återlämnashar näringsidkaren enligt bestämmelsen i iredje meningen viss möjlighel all fåersällning av konsumenien. Ersällning kan dock ulgå endasl i den mån det ärskäligl. Vid denna skälighetsbedömning kan hänsyn las lill alla omsländigheterav betydelse för ersättningsfrågan, t.ex. näringsidkarens slörre eller mindreskuld lill feleis uppkomsl, vilka prakliska problem felel kan ha åsamkalkonsumenien och vilka besvär eller koslnader konsumenten har haft för att fåGänsten utförd. Hänsyn bör också tas till all konsumenten kanha hafl viss nytta av Uänslen. Skälighetsbedömningen avser givetvis både frågan omkonsumenien över huvud laget skall vara skyldig all ersälla näringsidkaren förvad som inte kan återlämnas och frågan om ersättningens sloriek. När del gällerersättningens sloriek uppställs dock ytterligare begränsningar. 1984/85:110 244 karenkan sålunda för del försia endasl få ersättning för sina kostnader för 23 §KtjL del som inle kan ålerlämnas. Han får alliså inte tillgodoräkna sig vinst isammanhanget. För del andra är konsumenien inte skyldig att betala en högreersättning än som moisvarar värdel för konsumenien av del som ej kanålerlämnas. Här kan framför alll bli av beiydelse att konsumenien under någonlid hafl nytta av Uänslen eller all han i annal sammanhang kan utnyttja detmateria! som näringsidkaren har tillhandahållit men som inte kan ålerlämnas, t.ex. om uppdragel överlämnas lill en annan näringsidkare. Delbör påpekas att den nu berörda beslämmelsen inle reglerar frågan omnäringsidkarens räll till ersättning för vad som kan ålerlämnas till denne mensom av en eller annan anledning faktiskt inle ålerlämnas. Om konsumenien l.ex.ställer material till näringsidkarens förfogande men denne inte bryr sig om atthämta det, är konsumenten givetvis inle skyldig alt ersätta näringsidkaren förmaterialet. Har näringsidkaren inle hämtat materialet inom rimlig lid, fårkonsumenten anses berättigad atl förfoga över detla på det sätt han finnerlämpligl. För normala fall, dä del inle vållar konsumenien någon särskildolägenhet alt ha materialet kvar i sin besittning, bör vid bedömningen av vadsom härvidlag utgör rimlig lid ledning kunna hämtas från t. ex,tremånadersregeln i 108 hemförsäljningslagen. Om konsumenten åsamkas kostnaderför bortforsling av materialet e.d., får frågan om hans rält till ersättningför sådana koslnader bedömas enligt reglerna om näringsidkarensskadeståndsskyldighet. År det i slället konsumenien som utan giliigl skälvägrar all medverka lill alt material som kan återlämnas också blir åtevlämnat,bör han givelvis vara skyldig alt ersätta näringsidkaren för mfiteriald påvanligl sätt, dvs. att näringsidkaren i så fall kan ta ut vanligl pris fördetta. Vidarebör anmärkas att beslämmelserna i försia stycket innebär atl del i princip ärnäringsidkaren som bär risken för all resullalel av Uänsten förstörs ellerförsämras genom olyckshändelser eller därmed jämföriiga händelser, omkonsumenten har rätt att häva avtalet. Om material som näringsidkaren hartillhandahållit och som i och för sig skulle ha kunnal återiämnas förstörsgenom en sådan händelse, är ju konsumenten inle skyldig att ersättanäringsidkaren för materialet. Här bortses då från del fallet atl konsumenieneventuelll kan ha hafl viss nylta av Gänsten . I regel fårnäringsidkaren också bära konsekvenserna av att konsumenten på olika sätt hardisponerat över föremålel för Gänsten innan han märkt eller bort märka feletGfr 58 8 köplagen). Omkonsumenien häver avtalet på grund av all Gänsten är felaktig, kannäringsidkaren enligt reglerna om skadeslånd på grund av fel bli skyldig attersälla konsumenien för att föremålet för Gänsten eller malerial som konsumentenhar tillhandahållit har skadals eller förstörts lill följd av felel (se 31 8). Prop.1984/85:110 245 Andrastyckel 23 6 KtjL Beslämmelseni andra stycket gäller den situationen att konsumenien häver avlalel om enGänst enbart belräffande den del av Gänsien som återstår att utföra. VidGänster som avser arbete på egendom blir detta enligt lagen aktuellt endast ifall som avses 1218 iredje slycket, dvs. när det på grund av omsländighelernamåsle antas atl Gänsten inle kommer all fullföljas utan fel av väsentligbetydelse för konsumenten. Bestämmelsen är emellertid också tillämplig omkonsumenten enligt avtalet har tillerkänts en mera vidsträckt rätt atl hävadetta beträffande en återstående del av Uänsten. Viden sådan partiell hävning bör näringsidkaren i princip ha rätt till fullbetalning för vad han redan har gjort. Detta kan ju i regel utnyttjas, omkonsumenten överlämnar uppdraget lill en annan näringsidkare. Som skall berörasi det följande får näringsidkaren dock vidkännas avdrag på denna betalning, omdel redan utförda arbetet är behäftat med fel. bör konsumenienförsältas i ett sådant läge att han inom ramen för vad Uänslen skulle ha kostathonom kan få denna felfritt utförd. Delnu sagda utgör grunden för bestämmelsen i andra styckel. Beslämmelsensinnebörd kan belysas med följande av utredningen nämnda exempel. Ennäringsidkare skall uppföra en mur åt konsumenten för . När tvåtredjedelar av arbetet är ulförl häver konsumenien beträffande ålerslående delpå gmnd av all näringsidkaren utför arbelel så oskickligl att Gänsten måsteantas bli behäftad med fel av väsentlig betydelse. Del kan beräknas kostakonsumenten . att få den återstående delen av Gänsten utförd av enannan näringsidkare. Den näringsidkare med vilken avtalet om Gänsten träffatshar då i princip rätl till ersättning med (9.000-4.000) . Om den del avGänsten som redan har ulförts är behäftad med fel, är han emellertid skyldigatt vidkännas ett prisavdrag för detla, beräknat enligt 22 5 första styckel. Vidberäkningen av vad det koslar konsumenien all få den återstående delen avGänsten utförd bör tillämpas samma principer som vid beräkningen av ettprisavdrag enligt 22 8 första stycket försia meningen. Här kan därför hänvisastill vad som har sagts i anslutning till den bestämmelsen. Förvaring.Förevarande paragraf är lillämplig även vid Gänsler som avser förvaring av lösasaker. När konsumenten häver ett sådant avtal i dess helhel torde det dock ipraktiken endast bli bestämmelsen i försia stycket första meningen som blir avbetydelse, dvs. att näringsidkaren inle har rätl till betalning för Uänsten ochdärmed också är skyldig atl belala lillbaka vad konsumenten eventuelll redanhar betalt jämle ränta enligt 2 8 andra stycket och 5 8 räntelagen. Bestämmelseni andra stycket är vid Gänster som avser förvaring av lösa saker Ullämpligendast om en bestämd tid för förvaringen har avtalats. Prop.1984/85:110 246 4.1.4 Näringsidkarens dröjsmål 24 § KtjL Detla avsnitt av lagen omfattar 24-30 88 och innehållerregler om dröjsmål på näringsidkarens sida. Dessa kompletteras avbestämmelserna 1318 om näringsidkarens skadesiåndsskyldighel på gmnd avdröjsmål. Avsnittet inleds med bestämmelser om vad som avses meddröjsmål (24 8). Därefier följer en paragraf om påföljder vid dröjsmål (25 8).I den följande paragrafen regleras frågor rörande reklamalion (26 8). Därefierföljer bestämmelser om konsumenlens rätt att hålla inne betalningen (27 8), omnäringsidkarens skyldighel all utföra tjänsien (28 8) saml om hävning (29 S)och verkningar av hävning (30 S). Vad som avses med dröjsmål Dröjsmål på näringsidkarens sida föreligger om uppdragel,utan atl det beror pä någol förhållande på konsumentens sida, inte haravslutals inom den lid som har avtalals eller, om någon tid inte har avtalats,inom den tid som är skälig med hänsyn särskilt till vad som är normall för enGänsl av samma arl och omfattning. Dröjsmål på näringsidkarens sida föreligger också, omnäringsidkaren inte iakttar en överenskommen tid för påbörjande av ijänsleneller för ett arbetes framskridande. (Jfr 2 kap. 7 8,3 kap. 11 8 och 4 kap. I 8 första stycketIredje meningen i utredningens förslag) Paragrafen anger under vilka förhållanden dd föreliggerell dröjsmål på näringsidkarens sida. Indirekt reglerar den därmed liden förutförandet av Gänsten Gfr 2 kap. 7 8 i utredningens förslag). Bestämmelsen i andra stycket innebär delvis en nyhet iförhållande till ulredningens förslag Gfr 4 kap. 1 8 första slyckel andrameningen i delta). Hilhörande frågor har behandlats i avsnitt 2.5.1 i denallmänna moliveringen. 1 första stycket anges när det föreligger etl dröjsmål pånäringsidkarens sida med uppdragets avslutande. Vad som avses med all uppdragelhar avslutats framgår av 12 8 första slyckel och specialmotiveringen till denbestämmelsen Gfr betänkandet s. 436).