prop · G80349 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta kan bl ainnebära att verksamheten bör prioriteras vid tilldelning av resurser förbyggande av skyddat utrymme. Exempelpå verksamheter som kan anses samhällsviktiga är bl a följande: Företag(industrier och andra verksamheter) som enligt myndigheternas inom ekonomiskt försvar bedömningarbetecknats som viktiga Statligoch administration och förvaltning med väsentliga uppgifter vidberedskap och i krig Serviceorgan av olika slag (post, tele, försäkringskassaetc) Sjukvård. 11 1984/85. Prop.1984/85:49 162 Idetta saunmanhang bör även kunna avgöra vilka företag och anläggningar som med utgångspunkt från verksamhetensbetydelse bör åläggas verkskyddsplikt. Civilför-svarsstyrelsenbör dock i likhet med nuvarande ordning ange regler för vilkaverksamheter verkskydd ej bör anordnas. Somen följd av ÖEF utredning angående översyn avplanläggning sverksamheten (Ag Plan) pågår ett arbete med att utforma föreskrifterför planläggning av företag och organisationer. Innan planläggning påbörjas avett företag skall en bedömning göras om verksamheten är av sådan artatt speciella åtgärder måste vidtas för att verksamheten skall kunna upprätthållas även underkrig. ÖEF bedömer att antalet K-företag som behöver dessaspeciella åtgärder kommer att minska jämfört mednuvarande antal K-företag. eller anläggningen skall vara planlagd förverksamhet i krig innebär att företaget/anläggningen även upprättar personalplaner. En förutsättning för att sökauppskov är en personalplan som visar företagets/anläggningensbehov av och tillgång på arbetskraft i krig. Nyckelpersoneri företagets fredstida drifts- och skyddsorganisation bör utgöra kärnan i verkskyddsorganisationenför att få effektivare verkskydd i krig och större förutsättningarför utnyttjande av verkskyddsresurserna i fred. fall dessa personer är värnpliktiga kan uppskov sökas i första handför den planlagda verkséunheten och i andra hand för verkskyddsorganisation.AMS verkar för, i samråd med , att värnpliktigamed uppskov (lednings- och .produktionsbefattningar) skall kunna skrivas in ochkrigsplaceras 1 företagets verksskydd och undantas frånskyldigheten att tjänstgöra i hemvärnet. Prop.1984/85:49 163 Företagetsrisksituation beror dels på företaget belägenhet dels på verksamhetens art. Om verksamhetens art innebär särskildarisker framgår detta av lokala insatsplaner för fredsräddningstjänsten. Ominsatsplanering är gjord i fred och företagets belägenhet ökarriskerna i krig genom att företaget ligger inom ett utsatt område elleratt dess belägenhet i övrigt ej medger tillräckligt snabb insats från de konununalaräddningsenheterna i krig skall företaget med hänsyn till verksamhetens betydelse anordnaverkskydd. Verkskydd skall då anordnas med hänsyn till de särskilda riskersom gäller för varje företag. Detta gäller de civil-försvarsverkscimheter somverkskyddet skall utöva samt den organisation och utrustning som behövs för detta.Civilförsvarsstyrelsen bör dock ange vissa minimikrav påverkskydds-organisationens omfattning och utrustning. Avstor betydelse är huruvida bedömanden rörande ett företags eller anläggnings risksituation kangrundas på kommunernas skydds- och undsättningsplaner. kommande kommunala skyddsplaneringen ingår analyser av såväl förekomstenav samhällsviktig verksamhet som riskerna för verksamheten med avseendepå dess belägenhet. Den kommunala planen för fredsräddningstjänst meddess insatsplaner för särskilda riskobjekt skall utgöra engrund för den kommunala undsättningsplanen. De kommunala planerna bör kunnaange tillräckliga grunder för länsstyrelsernasbedömanden av företagets eller anläggningens risksituation ikrig, som koppling kommer att finnas till fredsräddningstjänstensinsatsplanering. Dessa bedömanden om företagets risksituation måste därför göras isamverkan med den lokala brandchefen. Prop.1984/85:49 164 3.2 UTNYTTJANDE AV VERKSKYDD 1 FRED Fredsräddningstjänstensdimensionering medför att de kommunala räddningsresurserna kan varaotillräckliga för insatser vid nödlägen vid företag medsärskilda risker eller med sädan belägenhet att kraven på snabb insats ej kantillgodoses med det kommunala brandförsvaret. Utöverbrandlagens § 15, enligt vilken länsstyrelse kan ålägga anläggningsinnehavareatt vidtaga särskilda brandskyddsåtgärderfinns ingen författning som reglerar skyldighet till materiellberedskap för insatser . har dock i sina nu gällandetillämpningsföreskrifter till verkskyddsplikten medgivit att verkskyddsresursernafår användas vid bränder och andra nödlägen ifredstid. Detta medgivande har dock ej något egentligt stöd i civilförsvarslagoch civilförsvarskungörelse. Iförsvarsbeslutet påpekas att ett bättre samutnyttjande avpersonal och materiel bör eftersträvas för företagens räddningstjänst i krig och i fred. Från dessautgångspunkter kan det vara fördelaktigt att utsträcka verkskyddsplikten att gälla såväl för fredstidauppgifter som för uppgifter under beredskap och i krig. Utredningsgruppenföreslog därför i sin PM efter överläggningarmed sekretariatet för att företag eller anläggning borde upprätthålla en beredskapsstyrkaför insatser vid nödlägen i fredstid och att denna beredskapsstyrka bordebaseras på personal och materiel ur verkskyddsorganisationen.Detta förhållande skulle kunna skapas genom att det i denkommande räddningstjänst-lagen reglerades om skyldighet för företageller anläggning med verkskydd att på arbetsstället övaverkskydd i samverkan med det kommunala brandförsvaret. Prop.1984/85:49 165 Utsträckning på detta sätt av en företagsanpassadverkskyddsplikt skulle medföra ur scimhällssynpunkt ett effektivare utnyttjande av verkskyddsutbildningoch verkskyddsutrustning som fredsutnyttjande av verkskydd bör ledatill att dessa får högre beredskap för sina krigsuppgifter. Efterfortsatta överväganden anser emellertid civilförsvarsstyrelsenatt förslag om ålägganden i kommande räddningstjänstlag idenna fråga bör ske i anslutning till behandlingen av räddningstjänstkommitténs övervägandenoch förslag. Civilförsvarsstyrelsenbegränsar därför sina förslag i detta Séunmanhang till att angenormer för verkskyddsplikt och principer förkompletterande föreskrifter m m på ett sådant sätt attorganisation, utrustning och utbildning kan bli anpassad till det enskilda företagets/anläggningenssärskilda behov och därigenom skapa bättre förutsättningarför fredsanvändning i verkskyddsresurserna. Medgivande till att verkskyddsresursernafår utnyttjas vid nödlägen i fredstid bör ha stöd icivilförsvarskungörelsen. Utredningsgruppenansåg i sin PM att bestämmelserna för statliga och militära verkskydd skullesamordnas med övriga verkskydd. Motdenna bakgrund föreslogs att den särskilda regleringen i civilförsvarskungörelsens19 § 4 mom och 94 § samt Kungl Maj:t kungörelser1969 nr 361 och nr 362 skulle utgå. Verkskydd vid centrala verk och myndigheterskulle regleras på samma sätt som övriga verkskydd. Dessutom föreslogarbetsgruppen vissa förändringar av förordnande om skyldighet att organisera verkskydd. 1984/85:49 166 Nästansamtliga berörda myndigheter och verk ansåg emellertidi sina yttranden över arbetsgruppens PM att de även fortsättningsvisskall vara centrala myndigheter för verkskydd och för övrigtcivilförsvar inom respektive ansvarsområde samt att grunderna i gällandekungörelser bör bibehållas för anordnande av verkskydd i centrala verk ochmyndigheter. Motdenna bakgrund föreslår att gällande särskildabestämmelser för verkskydd i centrala verk och myndigheter bibehålls tillsvidare. En översyn av bestämmelserna bedömer dock vara nödvändig.Denna Översyn kommer i ett senare sammanhang att genomföras isamråd med berörda verk och myndigheter med utgångspunktfrån bl a de yttranden som lämnats. 4.1 NORMER FÖR VERKSKYDDSPLIKT Medutgångspunkt från överväganden i avsnitt 3 föreslås följande författningsändringar. 7§ny lydelse av andra stycket "Verkskyddskall anordnas vid företag och anläggning vars verksamhet är av storbetydelse i krigstid och innebär särskilda risker. Verkskydd skall omfatta den civilförsvarsverksamhetsom med hänsyn till riskerna bedömserforderlig". 49§och 50 § angående gemensamt verkskydd utgår. 1984/85:49 167 5 § angående tjänstegrenar inom verkskydd kan utgå medhänvisning till förslag till 7 § i civilförsvarslagen, andra meningen. 19 § nylydelse. "Länsstyrelsebeslutar att verkskydd skall organiseras vid företag eller anläggning,som av totalförsvarsmyndighet planlagts för attbedriva för samhället i krig särskilt viktig verksamhet och vars verksamhet innebär särskildarisker". "Medhänsyn till de risker som föreligger bestämmer vilken civilförsvarsverksamhetsom skall bedrivas vid verkskydden liksom verkskyddens omfattning i fråga ompersonal och materiel". "Beträffandeanordnande av verkskydd vid centrala verk och myndigheter meddelar regeringen särskilda föreskrifter". "Civilförsvarsstyrelsenutfärdar föreskrifter och allmänna råd för länsstyrelsensuttagning av företag och anläggningar, vid vilka verkskydd skall anordnas, ochför verkskyddens organisation, samt för verkskyddsresursernas utnyttjandevid nödlägen i fred". 20 § fjärdestycke utgår. Prop.1984/85:49 168 4.2 PRINCIPER FÖR ORGANISATION, UTRUSTNING OCH UTBILDNING Inuvarande föreskrifter är verkskyddets organisation reglerad i detalj.Alla verkskydd oavsett verksamhet har i princip samma organisation frånsett attantalet grupper varierar beroende på företagets/anläggningens storlek. Motbakgrund av gjorda överväganden, - i syfte att åstadkommaen mer företagsanpassad organisation - föreslås följandeprinciper för verkskyddens organisation. Verkskyddsorganisationenbör baseras på utförd riskbedömning och även ta hänsyn till företagets/anläggningens struktur, verksamhet och skyddstillgångar - Verkskyddenbör ha funktioner för ledning, räddning, omhändertagande av skadade och vid behov teknisk verksamhet. Personali företagets/anläggningens fredstida drift-och skydds(räddnings)organisationbör utgöra kärnan i verkskydden. En förutsättning för detta är att värnpliktigamed uppskov för K-produktion skall kunna skrivas in och krigsplacerasi verkskyddet, och alltså undantas från skyldighet att tjänstgöra i hemvärnet Vidföretag med verkskyddsplikt, som har egen företagshälsovård, börpersonalen i dessa i största möjliga utsträckning kunna krigsplaceras i verkskyddet Prop.1984/85:49 169 Organisationsplanerför verkskydd bör upprättas i samråd med brandchef som tillika i regel är ansvarigför räddningstjänsten i krig bör normalt inte överstiga ca 150 man, i syfteatt uppnå mindre och slagkraftigare enheter Ledningsfunktionenbör byggas upp för att leda räddningsinsatser vid företaget/anläggningen,men även för att i olika situationer kunna verka inomkommunens samlade civilförsvarsorganisation under civilförsvarsstaben Eftermoblisering bör verkskydden kunna inta samma beredskap som gäller för övrigacivilförsvarsenheter inom kommunen enligt chefen för civilförsvarsstabensbestämmande. Inuvarande föreskrifter finns i detalj angivet såväl personligskyddsutrustning som gemensam utrustning. Bestämmelserna ärgenerella och oberoende av företagets/anläggningens risksituation. Motbakgrund av gjorda övervägande bör följande principer gälla förverkskyddens utrustning Verkskyddenutrustas för räddning och släckning med hänsyn till de särskilda behov som bedöms kunna föreliggaför det enskilda företaget/anläggningen. Finnsräddningsutrustning i fredsorganisationen kompletteras denna med hänsyn tillkrigssituationens behov. Särskilt bör beaktas möjligheterna till brandvattenförsörjning ikrig Vissutrustning - anpassad till krigssituationens behov - bör vara obligatoriskbåde i form av personlig utrustning och grupputrustning Dimensioneringav materielbehovet i övrigt bör ske enligt gjord insatsplanering i samråd med detkommunala brandförsvaret Inomordinarie verksamhet befintlig utrustning inom företaget/anläggningenoch som är lämplig för räddningstjänst, rekommenderas för användning avverkskyddet För attverkskydden ledningsmässigt på ett effektivt sätt skall kunna integreras iden lokala civilförsvarsorganisationen börverkskydden ha radiosamband med civilförsvarsstaben För attverkskydden i krig skall, i likhet med andra civilförsvarsenheter,kunna verka även under flyglarms-tillstånd bör möjlighetfinnas att avlyssna LUFOR. Motbakgrund av gjorda överväganden bör följande principer gälla förverkskyddens utbildning: Grundutbildningensker som i regi. Genomförandeansvaretför övningsverksamheten åvilar länsstyrelserna Verkskyddsledarnabör erhålla utbildning enligt nuvarande system men i utbildningenbör även ingå ABC-skyddstjänst 1984/85:49 171 Omgruppenheter kan rekryteras från företagets/anläggningens fredsräddningstjänst ellerföretagshälsovård kan utbildningen av denna personal reduceras Verkskyddschefernabör erhålla en orientering omfattande 1/vartannat år.Orienteringen bör omfatta information i aktuella frågor beträffandeverkskydd, civilförsvar i övrigt, krigsproduktion och andra totalförsvarsfrågor.Denna orientering lämnas av övningar med hela verkskyddet bör ske engång . Denna övning genomförs av övningsledare från civilförsvarsstyrelseneller av person godkänd av Densärskilda övningen för befäl, som sker , bör ersättas med övningar iden omfattning som kommunens räddningschef i samråd med den verkskyddsansvarigeanser nödvändig. Enligtregeringens proposition 1982/83:100 skall kommunerna, med börjanunder 1984/85, ta över ansvaret för ledningen av civilförsvarsverksamheten på lokalnivå i krig och det planläggningsansvar i fred som hängersamman härmed, övertagandet skall samordnas med införandet avlokala skyddsplaner i kommunerna och med att en hemskyddsorganisation införs, övergången tillkommunal ledning och planläggning bör i huvudsak genomföras /85 -1986/87 och bör påbörjas i alla län. Vid övergången bör kravenpå beredskap beaktas. 1984/85:49 172 Medden starka knytning till den kommunala civilförsvarsplanläggningensom de nya normerna för verkskyddsplikt fär, bör införandet avdessa samordnas med övergången till ledning och planläggning. Civilförsvarsstyrelsenhar i sin programplan 1984/89 redovisat en preliminärtidsplan för kommunernas arbete med civilförsvarsplanläggningenoch när de bör överta ledningsansvaret för denlokala civilförsvarsverksamheten vid beredskap och i krig. Civilförsvarsstyrelsenräknar med att den kommunala planläggningen kan påbörjas , sedan riksdagsbeslut angående bl aansvarsfördelning och ersättningsregler för planläggningenfattats. Dettariksdagsbeslut bör då även omfatta ändrade principer för verkskyddsplikt, så att uttagningav företag och anläggningar, som skall anordna verkskydd, sker i sammanhangmed länsstyrelsernas och kommunernas arbete med organisationsplaner,skydds- och undsättningsplaner. 1 detta arbete måste ändock överväganden göras rörande verkscunhetensbetydelse i krigstid och olika risksituationer. Detärdessutom av stor betydelse att kommunernas planläggning redan från början skermed utgångspunkt från bl a verk-skyddspliktiga företag ochanläggningar som uttagits och skall organiseras enligt nya normer. Det bör även varafördelaktigt om anpassning av verkskyddens organisation och planläggning är påbörjad dåkommunerna övertar ledningsansvaret. Dessatidsförhållanden för överväganden och uttagning innebär attcivilförsvarsstyrelsen måste påbörja arbetet med kompletterande föreskrifteroch allmänna råd efter de förslag till normer och principer som redovisats iavsnitt 4 Prop.1984/85:49 173 Uttagningenligt ändrade normer av företag och anläggningar, som skall anordna verkskydd, bör kunnavara genomförd vid utgången av /85. Under budgetåret1985/86 genomförs erforderlig verkskyddsplanläggningoch inskrivning av personal. Fr o m /87 genomförs verkskyddsutbildning medutgångspunkt från de föreslagna principerna förorganisation och utbildning. Framtill detta budgetår genomförs såvälgrundutbildning som övning enligt nu gällande principer med företag somenligt länsstyrelsernas bedömande även fortsättningsvisskall anordna verkskydd. UTREDNINGENANGÅENDE NYA NORMER FÖR VERKSKYDDSPLIKT SAMT FÖRVERKSKYDDENS UPPGIFTER, ORGANISATION OCH UTBILDNING AB (01) C (03) D (04) E (05) F (06) G (07) H (08) I (09) K (10) L (11) M (12) N (13) 0 (14) P (15) R (16) S (17) T (18) U (19) W (20) 1 X (21) y (22) X (23) AC (24) BD (25) 1984/85:49 175 UTREDNINGENANGÅENDE NYA NORMER FÖR FASTSTÄLLANDE AV VERKSKYDDSPLIKT SAMT FÖRVERKSKYDDENS UPPGIFTER, ORGANISATION OCH UTBILDNING VERKSKYDDVID CENTRALA VERK OCH MYNDIGHETER Myndigheterenligt SFS 1969/361 (civilförsvar vid verksanläggning) Myndigheterenligt SFS 1969/362 (civilförsvar vid militäranläggning) 12 1984/85. Till fullgörande av detuppdrag, som lämnats mfg, att utreda frågan om rättför militär myndighet att försärskilda fall meddela civila myndigheterföreskrift om fullgörande av dem åviladeuppgifter överlämnar jag upprättad PM om militär direktivrätt, innehållande förslag i ämnet. 1984/85:49 179 2.4 Undanförsel och förstöring 3 TIDIGARE UTREDNINGAR M M 3.1 Civilbefälhavarnas skrivelse 1961 3.4 Ny lagstiftning om sjukvården i krig 4.1 Granskning av gällande bestämmelser 4.2 Behovet avmilitär direktivrätt 4.2.3Behovet på regional nivå 4.2.4Behovet på central nivå 4.2.5Behovet på lokal nivå civil befäl ha varutrednings förslag till kungörelse om militär 1984/85:49 180 ÖEFöverstyrelsen för ekonomiskt försvar 1984/85:49 181 1 INLEDNING OCH SAMMANFATTNING I denna promemoria behandlas frågan om rättför militär myndighet att försärskilda fall meddela civila inyndigheterföreskrift om fullgörande av dem åviladeuppgifter, s.k. militär direktivrätt. Härmed förstås vanligenatt militär myndighet i krig och under bestämda förutsättningar har rättatt -som civilbefälhavarutredning uttryckt det - "med åsidosättande av gällande administrativ ordning och föreskrivna lydnadsförhållanden myndigheterna emellan, för konkreta fall meddela civila myndigheter bindandeföreskrifter om att vidta eller inställa viss åtgärd". Den militära direktivrätten reglerar alltså förhållandet mellan militära ochcivila myndigheter. Genom den ges militärmyndighet under krigsförhållanden möjlighet att öva ett avgörandeinflytande över civila myndigheters verksamhet.Syftet härmed är att säkerställa den i krig nödvändiga samordningen mellan de militäraoch de civila försvarsansträngningarna i fall då det visar sig att samordningen inte kan uppnås genom samverkan mellan de militära och de civila myndigheterna. Den militära direktivrät-tenkan sägas vara tänkt som en nödfallsutväg då det militära försvaretseffektivitet äventyras av oenighet mellan militära och civila myndigheter i situationer när direktiv frånhögre instans ej kan avvaktas. Bestämmelser om militär direktivrättfinns i författningar som rör civilförsvaret,postverket och . fanns sådanabestämmelser också i lagstiftningen angående sjukvården och veterinär-väsendet underkrigsförhållanden. Dessa bestämmelserslopades dock såsom obehövliga i samband med tillkomsten av ny lagstifningi ämnet . har ansetts att också vissa bestämmelser i lagstiftningen om undanförsel och förstöring ger uttryck för en militär direktivrätt. Bestämmelsernabehandlas därför i denna promemoria även om ett sådant betraktelsesätt från formell synpunkt knappast är helt korrekt. Vid sidan av bestämmelsernaom militär direktivrätt finns andra typer av föreskrifter, som rörförhållandet mellan militära ochcivila myndigheter under krigsförhållanden. De ärav mycket olika karaktär. En del av dem föreskriver samrådoch samyerkan mellan militära och civila myndigheter. Enligt ändra - t.ex. i förfogandelagstiftningen- åläggs civil myndighet att i vissa fall lämna företräde åt försvarsmakten. Bestämmelser avdetta slag brukar inte hänföras till begreppet militärdirektivrätt och behandlas inte i dennapromemoria. Prop.1984/85:49 J82 Detfinns vidare bestämmelser som ger militär rnyndighet befogenhet atti krig besluta i angelägenheter, över vilka civila myndigheter råder ifredstid. Inte heller sådana bestämmelser innebär vad som vanligen menas med militärdirektivrätt. I det följande (avsnitten 2.5 och 2.6) redovisas dock någraexempel på sådana bestämmelser, eftersom de bedömts varaav betydelse vid prövningen av om det finns behov av militärdirektivrätt. Ikungörelsen (1958:262) angående tillämpningen av lagen (1943:881) om polisens ställningunder krig finns en bestämmelse som ibland har karakteriserats som militärdirektivrätt. Enligt 6 § äger militär chef rätt att hos eller lokal polischef begära denmedverkan av polismän som oundgängligen behövs för att avvärja ett fientligt angrepp. Länsstyrelseneller polischefen kan emellertid vägra sådan medverkan om polispersonalen redan fullgör trängandecivila försvarsuppgifter eller ett efterkommande av denmilitära chefens begäran skulle allvarligt äventyraden allmänna ordningen och säkerheten. Det ligger alltså i dencivila myndighetens befogenheter att avgöra om begärt bistånd skall lämnas. Med hänsyn härtill är det inte fråga om en militär direktivrätt i vedertagen bemärkelse. I promemorianbehandlas därför inte denna bestämmelse. Både lagenom polisens ställning i krig och dess tillämpningskungörelse äremellertid föråldrade. polisutredning har också i betänkandetPolisen i totalförsvaret (SOU 1979:75) föreslagitatt de skall upphävas och ersättas med nya bestämmelser om polisensuppgifter inom totalförsvaret. De föreslagna bestämmelserna innehåller inte någon regelsom kan sägas innefatta en militärdirektivrätt. Gällandebestämmelser om militär direktivrätt har tillkommit och företerbetydande skillnader från både saklig och formell synpunkt. Det finns anledningifrågasätta om dessa skillnader ärmotiverade. Bestämmelserna har inte alltid anpassats efter vidtagnaförändringar i totalförsvaretsledningsorganisation. De är därför i stor utsträckning föråldrade. En allmän översyn avbestämmelserna är alltså behövlig. Som framgår av det följandefinns dessutom skäl att över huvud taget ifrågasättabehovet av en militär direktivrätt bl.a. mot bakgrund av den utveckling inomtotalförsvarets område som har ägt rum sedan de nuvarande bestämmelsernainfördes. början synes införandet av militär direktivrätt på olikaområden inte ha mötts av några allvarliga gensagor. Det förefallersom om man under den organisatoriska uppbyggnaden av totalförsvaretscivila delar Prop.1984/85:49 183 ganska allmänt funnitmilitär direktivrätt nödvändig i de fall därden införts. Allt eftersom de civiladelarna av totalförsvaret vunnit ökad organisatorisk stadga och hunnit planlägga sin krigstida verksamhet bättre har dock den uppfattningen vuxit fram att denmilitära direktivrätten innebärett artfrämmande inslag i totalförsvaret. Det gällerframförallt sedan civilbefälhavarinstitutionen tillskapats som ett uttryck för principen att totalförsvaret påsåväl högre som lägre regional nivåskall ledas av en civil och n militärchef som i samråd med varandra skall - var och eninom sitt område - verka för att högstamöjliga totalförsvarseffekt uppnås.Särskilt av civilhefälhavarna har den militära direktivrätten kommit att uppfattas som ettoberättigat underkännande av civila myndigheters kompetens och förståelse för nödvändigheten att i en krigssituation lämna det militäraförsvaret erforderligt stöd liksom ocksåi övrigt inrikta totalförsvaret påde mest väsentliga uppgifterna. I en skrivelse 1961 till dåvarande chefen för hemställde civilbefälhavarnaom åtgärder i syfte att undanröja enordning, som innebär militär direktivrättpå det civila totalförsvarets områdegentemot civil befälhavare och länsstyrelser. Framställningen överlämnades till försvarsledningsutredning (FLU) som behandlade frågan om den militäradirektivrätten i betänkandet Totalförsvaretsregionala ledning (SOU 1963:65). FLU ansåg att militär direktivrättgentemot vissa delar av det civila försvaretbör finnas i särskilda fall. Det kunde dock enligt utredningen ifrågasättas om gällande regler i detta hänseende ärändamålsenliga. Utredningen ansågatt frågan borde undersökas närmare. Därvid kunde det bl.a. förtjäna att övervägas om intedirektivrätten bör preciseras och differentieras mer än .