prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommer därtiU kraven i nuvarande lagstiftning i konflikt medEFTA-konventionen förstärks yllerligare behovet av en förändring. Föreningenansluter sig tiU den föreslagna ändringen av kraven på tiUstånd för export avmUjöfarligt avfall. Föreningenavgav yttrande tiU jordbmksdepartementet be träffande förslag från tUl transport-kontrollsystem för miljöfarligt avfall och ber att under denna punkt få hänvisa tUl detta yttrande.-- I det angivna yttrandet avstyrker föreningen sammanfatt ningsvis det framlagda förslaget som ett slutligt transport-kontroUsystem för mUjöfariigt avfaU, men tUlstyrker en fortsatt fördjupad utredning med praktiska tester mot bakgmnd av vad som anförts i övrigt i yttrandet. Föreningenhälsar méd tiUfredsställelse att nu har sådana re- Prop.1984/85:118 171 surserall allt miljöfarligt avfall kan lagras hos företaget. Kommunemas behov avlångtidslagring minskar därigenom men behovet av mellanlagring kvarstår,specieUt vid följande tiltfällen - i mindre kommuner med småkvantiteter miljöfarligt avfall - vid insamling av småkvantiteter av vissa slag av miljöfarligt avfaU - inför export av miljöfarligtavfaU. Videxport måste det av kostnadsskäl anses vara en onödig omväg atl gå via : slager. Transportenav små kvantiteter från mindre kommuner och vissa avfallsslag som aUmänt överlandel faUer i små kvantiteter, och som t. o. m. kan kräva särskUd transport,måste kunna avvaktas tUls dess sådana kvantiteter hopsamlats att hanleringen avtransportekonomiska skäl inte fördyras. Etlgenerelll tUlbakadragande av kommunemas tiUstånd att lagra mUjöfarligt avfallär således enUgt föreningens mening inte förenligt med en rationeU hantering avmUjöfarUgt avfall. Föreningen avstyrker förslagel om att i begreppet långtidslagringäven inkluderas meUanlagring. Begreppet långtidslagring bör närmare definieras. 10.1.1 Rikspolisstyrelsen:I den mån mtiner för poUsanmälan utarbetas hos tUlsynsmyndighetema, bör samråd ske med styrelsen. Kommissionenhyser uppfattningen, att brott mot lagsttftningen och med stöd därav meddeladeföreskrifter bör beivras i ökad utsträckning. Ökade polisiära insatser på dellaområde, t. ex. i form av spaning torde dock inle kunna påräknas inomöverskådlig tid. 10.1.2 Civilförsvarsstyrelsen:Allmänhetens kunskap om kemikaliers hälso-och mUjöfarlighet samt risker vidderas hanlering är mycket brislfäl-Ug. Därför ser civitförsvarsstyrelsenpositivt på förslagel att kemikaUemyndigheten skall bedriva information riktadtiU allmänheten, varvid della behov förhoppningsvis då blir lUlgodosett.TiUsynsmyndigheler på alla nivåer kan med fördel engageras i dennainformationsverksamhet. 10.1.3 : KOV delarketiukommissionens bedömning alt en systematisk övervakning av hur bl. a.tillverkare och importörer efterlever lagsttftningen om hälso- och mUjöfarligavaror bör införas samt att tillämpningsregler bör utarbetas och en särskildlUlsynsverksamhet byggas upp. KOVdelar kemikommissionens uppfattning att det är avgörande för konsumentskyddetatt tillverkare och distributörer uppfyller sina skyldig- 1984/85:118 172 heter,inle minst rörande produktinformation och förpackningsulformning. ------ KOVfår erinra om att Svensk Byggnorm, utarbetad av Planver ket, innehåUer bestämmelser om skyddsanordningar mol bamolycksfall, t.ex. barnskyddande stängningsanordning till dörrama på skåpet under diskbänken, låsbart utrymme i städskåpet och låsbart förvaringsuirymme för mediciner. Enligt KOV: s mening får denna slandard anses acceptabel. De praktiska problemen gäUer snarare efterlevnaden av dessa regler. KOVtillstyrker att kemikaliemyndigheten skall bedriva en förhållandevisontfattande information tUl aUmänheten och regelbundet informera tiUverkare ochandra om kemikaliekontroU och kemiska risker, t. ex. genom informationsblad. 10.1.4 Styrelsenför arbetsskyddsfonden: Vad som sägs i kapilel 14, "Till syn", måste ses som centrala punkter vad gäller myndighetemas "giska" möjligheter att genom lämpligt författningsarbete tiUse atl en ur hälso- och mUjösynpunkt acceptabel och effekliv kemikaUekontroU kom mer tUl stånd. Ikapitel 14 berörs också, vid sidan av myndighetstillsyn, frågan om kontroU somett led i skyddsverksamheten på de enskilda företagen. Här saknas dock tyvärrförslag som skulle kunna ge företagen tUlräcklig överblick iinköpssituationen. Ett aklueUt frågekomplex i detla sammanhang, som vi ilidigare remissvar tiU SOU 1984:24 framhåUit som viktigt att kommissionenöverväger i sitt fortsatta utredningsarbete, är hur uppgtfler i olikaregister/övervakningssystem skaU kunna användas för att tUlmötesgå deinformationsbehov i stort som samhällel har - vid sidan av mer direklmyndighetskontroU. 10.1.5 : Vad gäUer tUlsyn och efterlevnad av lagen (LHMV), har industriverket erfarit atl många av de brister som påtalas i utredningen inte bara medför risker för hälsa och miljö. Den bristfåUiga efterlevnaden av stadgade skyldigheter kan också leda tUl skevhel i kon kurrenssituationen inom industrin, en skevhel som stundom leder tiU att företag som gjort vederhäftig undersökning, produktinformation, märk ning etc. hamnar i sämre läge tiU följd av större utredningskostnader eUer senare marknadsintroduktion, än företag som opålalal underlåtit sådana skyldigheter. vUl därför betona tUlsynens betydelse för lagens efterlevnad. Ettviktigt element i tillsynen är kontroU och sanktioner. I en kemikalie kontroll som i huvudsak vUar på företagen stäUs dock höga krav på tUlsynen i sin helhet, frantföraUt på den stödjande och vägledande funktio nen. Detta myndighetemas stöd bör enligt SIND utgå fiån företagens situation och deras behov av information för att omsätta lagens intentioner i praktiken. Det innebär bland annat atl krav och normer bör vara väl definierade.--- 10.1.6 i län:Kommissionens sirävan efter att tiU-synsmyndighetema skall verka för atl åtalväcks när det är befogal är ett problem. Den allmänna aktsamhetsregeln ärsvårtolkad och skyldigheten att lämna riktiga upplysningar i ansökningar kanvara mycket svår att kontrollera för en länsstyrelse. 10.1.7 i län: sker liten eUer nästan obefintlig tUlsyn enligt lagenom hälso- och miljöfarliga varor. Detta beror delvis på bristande resurser menäven tUl stor del på alt riktlinjer och anvisningar saknas. Kemikommissionensbetänkande och förslag gmndas tiU stor del på att olika föreskrifter, riktUnjeroch anvisningar skall tas fram. Detta gäUer onu-åden såsom märkning ochvaminformationsblad, kompetenskrav, typgodkännande av spmtutmstning, informationom miljöfarligt avfall, utvärdering av toxikologisk doktimentation, mtiner föråtals- och polisanmälan etc. Länsstyrelsenanser att det således är mycket viktigt all arbelet med dessa föreskrtfter,riktlinjer och tUlämpningsanvisningar priorileras så att föreslagnaförbättringar och lagändringar får avsedd effekt. Det är vidare angeläget attföreskriftema m. m. snabbt tas fram och ges en sådan utformning att tUlsynsarbetetblir praktiskt genomförbart. 10.1.8 i Sverige:De skador som kan uppstå på människor och natur p. g. a. kemiska produktersanvändiung kan få allvarliga och långsiktiga konsekvenser. LO ser det därförsom nödvändigt att regelsystemet är utformat på ett sådant sätl att skador ejkan uppkomma eller minimeras. Av detta följer att man måste se allvarligt påbroll mot dessa regler. För att markera hur stor vikt som bör läggas vid dennatyp av underlåtenhet bör därför maximistraffet förlängas tUl . Allpreskriptionstiden därigenom också förlängs kan inte ses som någon nackdel. LObiträder också i detta avseende det särskilda yttrandet från Kjellslrand ochMagnusson. 10.1.9 Trädgårdsnäringens riksförbund:Utredningen betonar mycket starkt behovet av en ökad information om de kemiskaproduktema och dess användning, risker m.m., såväl tiU försäljare, nyttjare somkonsumenter av behandlade produkter. Förbundet viU starkt siödja denna informationssatsning.Inte minst bör samhäUet genom berörda myndigheter i större utsträckning äntidigare, själv känna sitt ansvar för all föra ul den gmndläggandeinformationen till aUmänheten om behovet av kemiska medel, om dess användningoch inte minst hur den risk-nyltaanalys ser ut som motiverat ett enskUtpreparats användning. All enbart överiåla på tiUverkare och nytQare att gedenna poliliska bakgmndsinformalion anser förbundet principieUl felaktigt. Detskapar också ett irovärdighelsproblem som riskerar att förstärka en osakligopinionsbildning. Prop.1984/85:118 174 10.2Behovet av en kemikaliemyndighet 10.2.1 Civilförsvarsstyrelsen:Huvudbetänkandets förslag om inrättandet av en kemikaUemyndighet tillstyrkes av CivUförsvarsstyrelsen. Ietl planeringsskede då en ansvarsuppdelning görs meUan oUka myndigheter är detomöjligt att fömtsäga framtida frågestäUningar och tiU vUken instans de skaUhäitföras. Därför skall kemikaUemyndigheten vara beredd att handlägga ärendendär ingen självklar ansvarsmyndighet finns. 10.2.2--------------- : Rentorganisatoriskt föreslås inrättandet av enny kemikaliemyndighet samt koordination av andra tUlsynsmyndig-hetersuppgtfler. Detta får anses tUtfredsstäUande, då härmed en bättre anpassninguppnås tUI faktiska förhåUanden inom området. 10.2.3 : anser KOV att en ny kemikaliemyndighet benämndKemikalieinspektionen bör inrättas och att PKN därmed kan upphöra. 10.2.4 Statskontoret:-- Statskontoretfinner inte skälen tillräckliga föratl inrätta en ny myndighet. Med undantag för förbandsgranskning av nya ämnensamt prioritering av undersökningar av befintliga ämnen vUkel är nya uppgtflerinom kemikaliekontrollen faller enligt statskontorels mening övrigaarbetsuppgifter naturligen inom redan existerande myndigheters ansvarsområden. Statskontoretavstyrker således förslaget tUl ny kemikaliemyndighet. Enavgörande utgångspunkt för hur den centrala produktkontroUorgani-isationen skaUbyggas upp bör, enligt statskontorets mening, vara atl ansvaret för kontrollfördelas på sektorsmyndigheterna. Inom respektive sektorsmyndighet finnskompetens och kunskaper som rör det egna ansvarsområdet. Den föreslagnakemikaliemyndigheten kan knappast fömtsättas besitta eUer uppnå detla.Därigenom blir kemikaliemyndigheten tiU stor del beroende avseklorsmyndighetemas kunskaper och inte så fristående som kommissionenfömtsätter. De arbetsuppgtfler som den föreslagna kemikaliemyndighetenföreslås få kan med fördel utföras av nuvarande sektorsmyndigheter. Detingår i varje myndighets ansvar att följa och i mån av behov även delta i delintemationeUa samarbetet. Någon gränsdragning mellan vad kemikaliemyndighetenoch de övriga myndigheiema skaU ansvara för finns inte beskrivet i betänkandet.Enligt statskontorets mening föreligger här en klar risk för dubbelarbete. Enväsentligt annorlunda lösning än den som kommissionen föreslår är att föra heladen centrala kemikaliekontrollen tUl någon av de två myndigheter som redan harbetydande resurser för detta. Statskontoret vill i detta sammanhang anföraföljande. Den övervägande delen av hanteringen av Prop.1984/85:118 175 kemiskaämnen och produkter sker inom arbetslivet. Arbetarskyddssiyrelsens ochyrkesinspektionens roll och ansvar är tillsyn av hantering, märkning,skyddsförebyggande åtgärder m. m. Vidare har arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen att tUlse att information finns tUlgänglig. DelåvUar yrkesinspektionen att utöva tUlsyn över arbetsmiljön hos såväl tUlverkareoch importörer som i delaljistiedet. Delar av samhäUet som står utanför dennatiUsyn är den yttre mUjön och hemmUjön. Arbetsmiljön omfattar, enligtstatskontorets mening hela hanteringen från det en produkt först kommer iarbetstagarens händer tUls dess atl den lämnar arbetsprocessen. Processen äravslutad i och med att produkten lämnar företaget. Statskontoret menar sålundaatt yrkesinspektionen även kan ta ansvar för tiUsynen av att produktema ärmärkta och har tillräcklig information. Däremot åvUar det enhgt statskontoretsmening respektive sektorsmyndighet atl utfärda föreskrtfter för märkning,produktundersökningar och information, samt att ge aUmänna råd inom dessaområden. 10.2.5 Statensmiljömedicinska laboratorium: Kommissionen föreslår att en ny kemikaliemyndighel inrättas, vUken delvis ersätter , men även får andra uppgtfler. SMLdelar kommissionens uppfattning, och anser atl behovet av en ny sådan myndighetfår anses väl dokumenterad. SML har vidare inga särskilda synpunkter på denfördelning av arbetsuppgtfler på olika myndigheter, som anföres i utredningen. 10.2.6 : Enligt LRFs uppfattning vore det na turligt om man i första hand hade prövai vUka förbättringar som kan åstadkommas inom nuvarande myndighetsstmktur. Med den organisation som föreslås riskerar vi atl få ett trippelarbete istäUet för ett dubbelar bete på etl för samhäUet centralt område. Detla kan vare sig vara rationeUt ur resursanvändningssynpunkt eUer med avseende på verksamhetens re sultat. Förslagel om inrättande av en ny kemikaliemyndighet avstyrks därför. Istället bör ansvarsfördelningen meUan nu berörda myndigheter närmare preciseras. I det sammanhanget vore det naturligt att produktkon troUbyrån närmare inordnades i , 10.3.1RUcspolisstyrelsen: Styrelsen vill inte motsätta sig att frågan om en sammanslagning av kemikaliemyndigheten med sprängämnesinspektionen och/eller med av farligt gods tas upp tUl förnyad prövning efler . Redan nu vill styrelsen dock erinra om sitl remissvar , dnr B 232-693/84, över räddningsQänstkom- mitténs principbetänkande (SOU 1983:77), vari styrelsen avstyrker enhe tens sammanslagning med det nya räddningsQänstverket. Prop.1984/85:118 176 10.3.2 Civilförsvarsstyrelsen:Civitförsvarsstyrelsen delar inte kemikom missionens uppfattning att sprängämnesinspektionen och/eller sjöfartsver kets enhet för landtransport av farligt gods skall inordnas i kemikaliemyn digheten (som föreslås få namnet Kemikalieinspektionen). Av CESAM- kommitténs förslag (Ds Fö 1984:2) framgår de vinsler som uppnås om dessa två enheter ingår i ett räddningsverk. anser att avsevärt mindre samordningsfördelar erhålles vid en inordning av dessa myndigheter i ett räddnmgsQänstverk, som föreslagits av räddningsQänst- kommittén (SOU 1983:77). Detta gmndar sig förmodUgen på en alltför snäv definition av begreppet förebyggande räddningsQänst. föreslås inordnat i det nya , skuUe denframlida räddningsQänsten förstärkas, om även sprängämnesinspektionen och denaktuella enheten vid ingick där. 10.3.3 : vUl i sammanhanget framhåUa att nämndens remissvar överCESAM-kommitténs betänkande firantförde uppfatlningen att räddningstjänstens iSverige funktion på ett bättre sätt tillgodoses om såvälsprängämnesinspektionen som LFG-enhe-ten i enlighet med CESAM-kommitténsförslag förs till det ev. nya . 10.3.4 : Sjöfartsverkeihar inget att erinra mol att en särskUd myndighet, kemUcaUeinspektionen,inrättas och alt denna ges de uppgifter som föreslås i betänkandet. Inomområdet transport av farligt gods anser verket mot bakgmnd av det ovan sagdaatt en överföring av transportfrågor liU en produktkonlroll-orienteradorganisalion, vUket även tidigare erfarenheter visat, vore olämpligt. Isin helhet torde elt utökat samarbete mellan befintliga transportmyndighetereftersträvas. Man kan då dra nytta av samlad kunskap och erfarenhet så långldet är rimligt och inom så få enheter som möjligt. finns erfarenhet av myndighetsutövningen med stöd av lagen omtransport av farUgt gods och, i transporthänseende, lagen om hälso- ochmUjöfarliga varor. Ovanberörda författningar bygger på uppfaltningen alt säkerhetsarbetet i fråga omtransport av farligt gods är en förvallningsuppgtft som skaU utföras medstörsta möjliga hänsyn tagen till de specieUa förhållanden som råder vid entransport samt tUl den fasta förankringen i de internationella regelverken. I kommittéförslaget berörsfrågan om ett inordnande av endasl väg- och jämvägstransportsäkerheten ikemikalieinspektionen. Huvudsyftet med den författningsmässiga ochorganisatoriska reform som beslutade om (prop. 1981/82:9, TU35, rskr 412) var att involvera även de inrikes transportsäkerhetsreglema förväg- och järnvägstransporter i sam- maintemationeUa riskvärderingssyslem som gällde för luftfart och sjöfart. I deltasyfte infördes genom lagen om transport av fariigt gods för allatransportsällen gemensamma definitioner av "transport" ocb"farligt gods" saml gemensamma krav på bl. a. godsdeklaration. Enåtergång tUl det gällande produktkontrollorienterade systemet förendasl inrikes väg- och järnvägstransporter av farligt gods synes varaorationellt med hänsyn tiU beroende av den intemationella handeln. Sjöfartsverketavstyrker därför alt frågan om vUken myndighet som skall varatransportmyndighet beträffande landtransport av farligt gods omprövas om femår. 10.3.5 Lantbmksstyrelsen:Lantbmksstyrelsen tillstyrker att en kemikaliemyndighet enligt nu föreslagnariktiinjer inrättas. Utöver vad ovan sagts viU styrelsen särskiU framhållavikten av alt myndigheten tilldelas sådana resurser atl ansökningar omregistrering av bekämpningsmedel kan avgöras inom rimlig tid. 10.3.6 : Denstatliga översynen bör kunna effektiviserasoch verket tUlstyrker tiUskapandet av den nya kemikalie myndigheten. 10.3.7 Statens strålskyddsmstitut: Beträffandeden föreslagna organisationen med en helt ny myndighet anserstrålskyddsinstitutet att de nya arbetsuppgifterna skulle kunna skötas av enny enhet inom ett befintligt verk. I betänkandet frantförs inga skäl varför såinte skuUe kunna ske. 10.3.8 Arbetarskyddsstyrelsen:Styrelsen tillstyrker inrättandet av en fristående myndighet,kemikaUeinspektionen, med de föreslagna uppgtf-tema. Atl produktkontroUbyrån har dubbla uppgtfler dels som kansli åt produktkontroUnämnden, dels somnaturvårdsverkets tUlsynsenhet vad gäller lagsttftningen om hälso- ochmUjöfarliga varor, har hämmat verksamheten på ett övergripande plan. Med enfristående produktkonlroll-myndighet blir riktiinjema för verksamhelen klararebåde för myndigheten själv och för extema intressenter. Frånarbetsmiljösynpunkt är det viktigt med en bra tillsyn av tUlverkare ochimportörer i deras egenskap av leverantörer. Arbetarskyddsstyrelsen vUl docktfrågasätta om inte benämningen "kemikalieinspektion" är alltförontfattande och ger en delvis felaktig bUd av myndighetens ansvarsområde. 10.3.9 : SÄIdelar kemikommissionens uppfattning alt frågoma om kemiskt betingande hälso-och miljörisker bör ges i huvudsak samma stäUning som slrålskyddsfrågorna ochfrågor om risker med explosiva och brandfarliga varor. 12 1984185.1 saml. 1984/85:118 178 anserSÄI - inte minst mot bakgmnd av erfarenheterna från inspektionens egenverksamhet som självsländig myndighet efter - det lämpligt atlen fristående myndighet, kemikalieinspektionen inrättas för tillsyn avkemikaliehanteringen. I detta sammanhang tarkemikommissionen också upp frågan om en samordning av kemikalieinspektionen medandra myndigheter och finner därvid att vissa fördelar skulle vinnas med ensamordning av SÄI och av farligt gods (LFG)med den nya myndigheten. finner dock kommissionen att den expertissom finns hos SÄI är så skild från den som skaU finnas hos kemikalieinspektionen,att de vinster som kan nås vid en sammanslagning torde vara mindre vad gällerSÄI. Moldenna bakgmnd viU SÄI starkt tfrågasätta förslagel att efter en femårsperiod pånytt utreda frågan om en sammanslagning av SÄI med kemikalieinspektionen. Detkan här noteras alt kemikommissionens arbelsgmpp för organisationsfrågor intefunnil en sådan sammanslagning fördelaktig. 10.3.10 Statensprovningsanstalt: Företag, som vänder sig tUl SP för att få sina produkter undersökta, ber oss också ibland att hjälpa tUl med att hos tiUsynsmyndighetema ta reda på vilka krav som stäUs i olika avseenden. Det är då inte säUan som ett sådant ärende fastnar mellan myndigheter eller att myndigheter hänvisar tiU andra. Med resultat alt handläggningsti dema blir långa och kostsamma för företagen. SPhar den uppfattningen att den föreslagna kemikalieinspektionen med sinsjälvständiga stäUning bör ge bättre fömtsättningar för alt lösa problem av härantytt slag. Delär emeUertid för SP långt tfrån säkert att tillskapandet av den nya myndighetenär tiUräckligt. Därför bör ytterUgare steg övervägas. KemikaUekontroUen ochden samverkan den kräver mellan relativt många myndigheter skulle eventuelltkunna organiseras i projektform med kemikalieinspektionen som sammanhållandeoch med medverkan av övriga berörda. Ensådan projektmodeU har applicerats på en verksamhet som kaUas tekniskexportservice (TEXS) med Exportråd som sammanhållande och medprojeklmedverkan från ca 15 myndigheler (bl.a. SP) och företag. RRV haruppmärksammat modeUen i en rapport tiU expertgmpp förstudier i offentlig ekonomi (RRV , dnr 1983:18). SPanser att man borde överväga om inle TEXS-modeUen (eUer en variant därav) skuUekunna bidra än mera tiU att skapa bättre effektivitet i kemikaUekontroUen. 10.3.11------------------- : Inteheller synes del enligt RRVs be dömning lämpligl att i nuvarande stadium av utvecklingsarbetet inom Prop.1984/85:118 179 områdetinrätta en särskild kemikaliemyndighet (kommissionens andra huvudförslag). Detförefaller RRV som om de angelägna uppgifter som ännu återstår innan någonallmän utvidgning av kemikaliekontrollen kan bli meningsfull, kan lösassnabbare genom atl utnylQa exislerande myndigheter. 10.3.12 Statens miljömedicinskalaboratorium: Kommissionen föreslår atl den nya myndigheten får namnetKemikalieinspektionen, med motivet all namnet skall kunna användas oförkortat ialla sammanhang där del förekommer. Det är uppenbart atl även om man väljerelt kort namn, så kommer det att förkortas och användas i olika sammanhang. Dengivna förkortningen av Kemikalieinspektionen blir KI, denna förkortning användsredan, vilkel kan leda till olyckliga sammanblandningar med den traditionelltaccepterade betydelsen av förkortningen KI, nämligen . SMLföreslår därför atl man bör överväga ell annal namn. 10.3.13 Statens industriverk:- Fördelningenav tiUsynsansvar meUan regionalaoch lokala myndigheter har inte i aUa delar klargjorts tUlräckligt. Detsamma,hävdar utredningen, gäUer de centrala myndighelemas ansvar för stöd tiUregional och lokal tiUsyn. ställer sig principieUl tveksamt lillinrättande av nya myndigheter, men finner ovan redovisade skäl starka nog att idetta fall liUslyrka förslaget om en kemikalieinspektion. 10.3.14 Länsstyrelseni : ser del som en mycket väsentlig uppgtft att begränsa kemiska produkters påverkan på hälsa och yttre miljö och är tiUfredsställd med att lagsttftningen på detta område förbättras. Genom införandet av kemikalieinspektionen förefaller antalet berörda myndigheler att minska. Härigenom bör dessa frågor kun na hanleras på ett bättre sätl. AktueUa frågor kommer dock fortfarande all vara utspridda på ett antal myndigheter såsom arbetarskyddsstyrelsen, , , livsmedelsverket och sprängämnesin spektionen. anser att miljömyndighetemas samarbete i det dagliga arbetet bör förbättras. ser i likhet med kemi kommissionen det som mycket viktigt att länsstyrelsema, yrkesinspektio nen och miljö- och hälsoskyddsnämndemas inbördes samarbete på det regionala/lokala planet bör förbättras i dessa frågor. 10.3.15 : En övergripande samordning saknas meUan myndigheiema på kemikalieområdet. Styrelsen tUlstyrker atl en särskild kemikaliemyndighet inrättas. Prop.1984/85:118 180 10.3.16 grossistförbund:Förslaget att avskaffa nuvarande myndighet och islället tUlskapa en ny,benämnd Kemikalieinspektionen, välkomnar vi. Det torde finnas fömtsättningaratt i samverkan mellan näringsliv och den nya myndigheten arbeta konstmktivtmed produktkontroUfrå-goma. Vi har inget emot att man lägger ansvaret förproduktkontroUarbe-tet på tUlverkare och importörer, fömtsatt att ansvaretuttrycks i realistiska termer. Att detta ansvar uppfyUs och kontrolleras harvi inga invändningar emot. 10.3.17 i Sverige:Förslaget tUtfredsstäUer också LOs krav på en fristående kemikaliemyndighet.------------------ 10.3.18 kemiska industrikontor:Kemikontoret tillstyrker förslaget om en fristående myndighet förkemikalietillsynen.