prop · G803166 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligt kommitténs mening bör försörjningsansvariga myndigheterfå i uppdrag alt söka nä en uppgörelse med berörda företag och övrigaintressenter om en ökad fredstida ammoniakproduktion inom landel. D I fråga om livsmedelsindustrins och -handelns roll i enavspärrning anser kommittén all företagens flexibilitet ger en god grund förall de snabbt skall kunna anpassa sig till ändrade förhållanden. Som exempelhärpå kan nämnas ett slarkt minskat livsmedelssortiment och samtransporter, D Kommitténs genomgång har visat att försörjningen mednödvändiga livsmedel vid en avspärrning lorde bli acceptabel under första ochtroligen andra krisåret. En längre avspärrning skulle medföra svåra påfrestningarpå försörjningen. Om blir indraget i krig mäste man lita lill all eltlångtgående samarbeie mellan myndigheter, näringsliv och försvarsmakt kan klarade omedelbara behoven för befolkningens försörjning. D I kap. 11 lar kommittén slällning tilljordbruksproduktionens lämpliga omfallning med hänsyn till våra behov såväl ifredstid som under avspärrning och krig. D Kommittén skall enligt direktiven utgå från att näringensjälv måste bära kostnaderna för en produktion utöver den samhällsekonomisktmotiverade. Stöd skall ges för den mängd jordbruksprodukter som behövs för vårfredstida konsumtion, vår livsmedelsberedskap i enlighel med 1982 årsförsvarsbeslut och för de utfästelser gjort i det internationellasamarbetet mot världssvälten. För överskjutande mängd jordbruksprodukter skalljordbruket bära kostnaderna. Näringen bör i princip ges slor frihet allproducera den volym som utifrån näringens utgångspunkter framsiår somfördelaktig, främst då för en lönsam export. Kommittén anser all del liksomhittills lorde bli nödvändigt att stålen också medverkar i enmarknadsreglering. D För kött-, fiäsk-, agg- och broilerproduktionen förordarkommittén att den volym som bör slödjas genom prisregleringen i slort sett börmolsvara konsumtionen. Kommittén vill emellertid understryka alt det måstefinnas ulrymme för viss imporl av utbytes- och kompletleringskaraklär samlmöjligheter atl utveckla och marknadsföra nya produkter. D Mjölkproduktionen bör , under hänsynstagande tillkravet på en god livsmedelsberedskap, anpassas till en nivå som ungefärligenmotsvarar konsumlionsutrymmet för mjölk och mejeriprodukter i fred samtsjälvklart till lönsam exporl. Därvid bör dock beaklas behovet av viss import främsl ost samt utrymme för utveckling och marknadsföring av nya produkter.Kommittén vill i detta sammanhang understryka angelägenhelen av aumjölkproduklionen är geografiskt väl differentierad. Prop.1984/85:166 7 D Kommitténs analyser visar att den inhemskaproteinfoderproduktionen kan förvänlas öka framöver. Utan atl någon särskildslyrålgärd sätts in beräknas ärtarealen öka. Även oljeväxtodlingen beräknasframöver ta ytterligare viss åkerareal i anspråk, D Kommittén anser detlämpligt att frågan om framslällning av socker och andra sölmedel. sprit samtstärkelse görs lill föremål för en särskild ulredning innan slällning merlångsiktigt las lill omfallningen av sockerbets- och fabrikspolatisodlingenliksom till frågan om stär-kelseframsläl I ningen, D Enligt kommitléns meningbör en produklion på överskoilsarealen t. v. liksom utgöras avspannmål. Detta spannmålsöverskott kan, om animalieproduktionen i enlighel medkommitténs förslag anpassas, komma alt med nuvarande avkastningsulvecklingytterligare öka. Analysen visar atl vårl behov av åkerareal för vår egenlivsmedelsförsörjning med nuvarande trender i fräga om arealavkastningunderstiger den nu brukade arealen. Frågan om åkerarealens storlek böremellertid inle ses enbari från vår egen försörjning med livsmedel utan rymmerflera ytterligare aspekter som bör vägas in i bilden såsom alternativaanvändningsmöjligheter för åkerarealen, restriktioner i användningen avhandelsgödsel och växtskyddsmedel, åkerarealens betydelse för landskapsbilden,sysselsättning och regionalpolitik m. m. Den samhällsekonomiska koslnaden för den beräknadeöverskotts-arealen är relativt begränsad. medför den ökade arealenicke obetydliga fördelar för samhället i form av etl öppet odlingslandskap ochförbältrad livsmedelsberedskap saml från sysselsällnings-och regionalpolitisksynpunkt. Det är vidare svårl all f. n. bedöma den framtidabetydelsen av energiproduktion. Under vissa förutsättningar kan dock produklionav etanol eller annan energigrödeproduklion på sikl bli ell konkurrenskraftigtalternativ. Likaså är det svårt att bedöma huruvida ytterligare restriktionerför användning av t. ex. handelsgödsel och växtskyddsmedel kommer att införasvilka påverkar behovel av åker. Den närmaste framtiden rymmer ålskilligamöjligheter för jordbrukel atl utöver nuvarande användning av åkerarealen finnalönsamma alternativ för användning av den. Samhällel bör ta ell delansvar för överskoUsarealenskoslnader. Andelen för samhällel bör vara , medan näringen svarar för ,räknat vid normalskörd. Samhällets kostnader beräknas försia året bli 160milj.kr. för all därefier minska. En uppskattning av kostnaden beräknas för enfemårsperiod till 600 milj. kr. Det ankommer i första hand på jordbrukel att aktivt arbetaför au anpassningsåtgärderna på vegetabilieområdet leder fram till att samhälletsdelansvar i finansieringen av överskottsprodukiionen kan upphöra. Enulvärdering av anpassningsätgärderna skall ske efler femårsperiodens slut,varvid en bedömning görs om uppställda anpassningsmål uppnåtts ocksåbeträffande kostnadsansvaret. En lotalfinansiering av samhällets kostnader skall ske.Denna bör ske inom jordbrukssektorns ram, t. ex. genom minskade livsmedels- Prop.1984/85:166 8 subventioner eller prispåslag med avräkning avmervärdeskatteeffekterna på prishöjningarna. Vad gäller de spannmålskvantiieter som ålgår för attuppfylla ulfäslelser i del internationella samarbetet motvärldssvälten anger direktiven all de bör ingå i den volym för vilka prisernafastställs inom ramen för jordbruksprisregleringen. Det bör ankomma påstatsmakterna att precisera dessa kvantiteter. Q Del omfallande arbete som lagts ned på auanalysera jordbrukarnas inkomsl- och levnadsstandard och fämföra denna medandra gruppers redovisas i kap. 12. Den analys av jordbrukarnas inkomster somlämnats ger inle någon entydig bild av jordbrukarnas inkomster ochlevnadsstandard i relation lill andra gruppers. Huruvida inkomstmåletuppfyllts eller ej kan heller enligt kommitténs uppfallning aldrig exakl faslslällas.Del blir här endasl fråga om översiktliga och fortlöpande avstämningar delsgentemot andra yrkesgrupper, dels mellan olika jordbrukarkategorier. Dessabedömningar kan endasl ske i efterhand när malerial föreligger. De bör då avseen följd av år som bör ses i ett sammanhang. Jordbrukarnas inkomster påverkasav exportkoslnaderna för överskotten. Vid inkomsljämförelser måsle hänsyn taslill alt jordbrukel skall bära koslnaderna för en produktion utöver densamhällsekonomiskt motiverade. Detta innebär att jordbrukarnas inkomster kanvara lägre än jämförelsegruppernas på grund av exportkoslnader. Lämplig korrigeringav exporlkoslnadens inverkan på inkomsten bör därför göras för här akluellainkomsljämförelser. D Det är enligt kommitténs mening angeläget attytterligare material kan tas fram som belyser jordbrukarnas inkomsler jämfördamed andra småföretagargruppers. Härvid bör också prövas möjligheterna attutföra s. k. typgårdsberäkningar (modelljordbruk). D Kommiltén anser all stödformen lån med uppskjuten ränlabör avvecklas. Kommiltén vill i detta sammanhang särskilt peka på denutsatta situation som vissa nyelablerade och högt skuldsatta jordbrukarehe-finner sig i. För atl åstadkomma en nödvändig förbättring för dessakategorier jordbrukare bör övervägas om möjlighelerna lill finansiellrekonstruktion av förelagen kan ökas ytteriigare. Problemen är enligtkommitténs mening av en sådan omfallning att det därutöver är angeläget att delsnarast görs en särskild översyn atl de utsatta jordbrukarnas situalion.Översynen bör även omfatta hur man i framliden med risk för stigandekapitalkostnader skall få lill stånd en nyetablering utan att den som etablerarsig har elt mycket slorl egel kapital. D Kommittén har, som framgår av kap. 13, funnii att bådelivsmedelsindustrin och -handeln, trots vissa brister, i stort fungerar bra.En utgångspunkt för analyserna har varit atl konkurrensen är en förulsällningför all dessa led skall fungera effektivt. Q Det är enligt kommitténs mening väsentligt all sloraföretag inte utnyttjar sin dominerande slällning i vissa branscher till attpåverka konkurrensen inom andra områden på ell otillböriigt sätt. 1984/85:166 9 ceniralionen har påverkal utvecklingen mot ökadstorskalighet i tillverkningsprocesserna. En nackdel kan därvid vara riskernaför minskad variationsrikedom och i vissa fall minskad färskhet. Om produktionoch lagerhållning fjärmas från de konsumentmarknader de skall betjäna kan detmedföra atl transport- och förpackningskosinader stiger oroväckande och atthållbarhetsbehandling blir elt återkommande inslag i hanteringen. D Kommittén har också haft till uppgift all belysa deutlandsägda förelagens roll på livsmedelsomrädel. Kommiltén kan konslalera atldessa spelar en internationellt sett begränsad roll inom del svenskalivsmedelssystemel. Inom vissa enskilda branscher och varuområden är dock derasandelar betydelsefulla. De utlandsägda företagen är i stor ulslräckningverksamma inom delbranscher som ligger uianför jordbruksprisregleringen, Atl dehar en så begränsad betydelse inom det jordbruksprisreglerade området tordeenligt kommitténs mening få tillskrivas lanlbrukskooperationens starkaställning där. a Kommittén har särskilt låtit studera hurlivsmedelshandeln fungerar. Kommittén har därvid funnii att den i stort settfungerar väl. Atl på samma självklara sätt som var vanligt på 1960-laleluppfatta den svenska dagligvaruhandeln som höggradigt effektiv är dock enligtkommitténs mening knappast rimligt. En slutsats från den genomförda analysenar att det i fråga om buiiksyta lokalt finns en inte obetydlig överkapacilet.All konsumentpriserna totalt sell av delta skulle ha påverkats mer än ytterstmarginellt förefaller enligt kommitténs analyser dock knappast troligt.Analysen av handelns förhållanden har dock försvårats av bristen påändamålsenliga data, varför del enligt kommitténs mening är angeläget att detstatistiska underlaget förbättras. O Kommittén anför i kap. 14 all de speciella förhållandensom råder i norra 5ven'ge5a>iA;i7f 6or tiea/c/as vid jordbrukspolitikensutformning. Främst beredskapsskäl men även sysselsättnings- och miljöskäl lalarenligt kommitléns mening för atl en jordbruksproduktion av i stort settnuvarande omfattning bibehålls i norra . Stödet till jordbruket i norra bör enligtkommitléns mening liksom ulgå i form av prisstöd och regionaltrationaliserings-stöd. Prisstöd bör utgå till mjölk, kött, fläsk, modersuggoroch getter samt till potatis. Det regionala rationaliseringsslödel bör utformas så atllikviditeten och den ekonomiska stabiliteten i företagen förbättras framföralll efter en investering har utförts. Stöd bör utgå iform av räntebidrag, investeringsbidrag och slartbidrag. Kommittén föreslår även en samordning av glesbygdsstödetoch rationaliseringsslödel. Om kommitténs förslag beträffande Norrlandsstödet skallkunna genomföras, vilket innebär att jordbruksproduktionen i norra iston måste bibehållas framför allt från regionalpolitisk synpunkl och avberedskapsskäl, måsle man räkna med ökade medel för detla. Q I kap. 15 redovisas kommitténs olika ågärder för attanpassa jordbruksproduktionen lill konsumtionen. När del gäller begränsningarav Prop.1984/85:166 10 produktionen är det svårt alt finna åtgärder som samtidigthar en snabb verkan och dessutom verkar på . Kortsiktiga selektivaåtgärder, t. ex, utslaktningspremier, bör användas restriktivt och i principendast i kombination med åtgärder som också har en långsiktigt verkandeeffekt. Beträffande produktionsanpassning för mjölkproduklionenställer sig kommittén med hänsyn till dess slora regionala betydelse tveksamlill generell lönsamhetsförsämring för denna produktionsgren. Frågan om ettIvåprissystem för mjölk har diskuterats inom kommittén bl. a. som etl medel föratt åstadkomma långsiktig balans. Kommittén erinrar härvid om att riksdagenvåren 1984 bemyndigat regeringen att beslula om etl eventuellt ivåprissystemför mjölk. och jordbrukel skall härvid först undersöka detekniska möjligheterna att införa ett sådant system. Vad gäller övriga produktionsgrenar inom animalieområdetskall, som framgår av kap. 11, kommittén enligt direkliven ulgå från attnäringen själv mäste bära koslnaderna för en produklion utöver densamhällsekonomiskt motiverade. Därför bör jordbrukel ges stor frihet atlproducera den volym som utifrån näringens utgångspunkter framstår somfördelaklig. innebär all marknadsekonomin bör ges betydande spelrum. Detkan dock uppkomma särskilt besvärliga anpassningssiiuaiioner där samhällelsmedverkan i särskilda produk-lionsstyrande åtgärder är påkallad. Kommillén har funnit all någol behov av fortsattinvesteringsförbud inte föreligger. Invesleringsförbudet bör därför upphöra den30 . Kommittén har utvärderat den styrning av ägg- ochfläskproduktio-nens utbyggnad som sker genom differentierade avgifter ochprislill-lagg. Kommittén ifrågasätter det befogade i au fortsättningsvistill-lämpa differentieringen. Kommittén föreslår därför att de angivnadifferentierade avgifterna och tilläggen las bort ,förslagsvis fr.o, m, . Finansiering av den del aväggregleringen som f. n. sker genom den differentierade produktionsavgiftenför ägg bör i stället kunna ske genom en icke differentierad avgift av lämpligstorlek, D Frågor rörande stödel till jordbrukel och prisregleringensulformning behandlas i kap. 16. Kommittén har som framgår av kap, 4 ansett attde förhållanden som råder på den internationella marknaden innebär altjordbruket måsle ges ell särskilt slöd. Detla stöd har utgått i formav ett prisstöd samt en pris- och marknadsreglering på jordbrukets produkter(s. k. producenlprislinje eller högprislinje). n Alternativet till ett prisstödär att ge jordbrukarna önskvärda inkomster på annat sätt än som där slödeti huvudsak belalas via höjda konsumentpriser. Ett sådani allernativt stöd kanutgä t. ex. i form av inkomsltillägg eller genom subventionering avproduktionfaktorerna. En väg som grundligt diskuterats i lidigarejordbruksuiredningar är att övergå till en s. k. världsmarknadsprislinje(ibland benämnd lågprislinje eller frihandelslinje) i vilken priserna friltanknyts lill den internationella prisnivån. Stödel till jordbrukarnafinansieras då ge- 1984/85:166 II nom skattemedel eller genom avgifter på konsumtionen.Slödel kan sedan utbetalas lill jordbrukarna t. ex. i form av areal- ellerpristillägg. Även direkta inkomstöverföringar har diskulerats. Frågan om införandelav en världsmarknadsprislinje har vid samtliga tidigare tillfällen som fråganprövals av lidigare ulredningar avvisats av utredningarna och statsmakterna,både av statsfinansiella och andra skäl. Kommittén har inte bedömt attförutsättningarna för införande av en sådan prislinje är större . D Kommittén anser att en åtskild redovisning för förelagmed verksamhet såväl inom som utom prisregleringen bör genomföras snarastmöjligt, Kommiltén anser det vara rimligt att den berörda förädlingsindustrinfrivilligt prövar möjligheterna att dela upp verksamheten i friståendejuridiska enheter. Om uppdelning eller särredovisning inte kommer till slånd iönskvärd omfattning och man finner att verkningarna av sådana uteblivnaåtgärder från allmän synpunkt har skadlig verkan får vid senare tidpunktövervägas om andra åtgärder med anledning härav behöver vidtas. Vid prisöverläggningarna bör fortsättningsvis anges hurden föreslagna parliprishöjningen förvänlas höja producentpriserna. Del vanligasle medlet som jordbruksnämnden har att tillgåför atl rälla till uppkommande konkurrensproblem inom prisregleringen ärförhandling med aktuella företag. Detla har i huvudsak fungeral väl.Nämnden har också vissa begränsade medel alt ingripa mot konkurrensbegränsningarsom förekommer inom prisregleringen genom alt utnyttja de instrument som finnsinom regleringen. Kommittén föreslår atl nämnden ocksä ges möjligheter tillvitesförelägganden. n bör i fortsättningen särskilt följa ivilken ulslräckning förelagsuppdelningar kommer till stånd liksom övrigakonkurrensfrågor inom prisregleringens område. Q Jordbruksprisregleringen bör enligt kommittén varautformad så att den inle försvårar eller hindrar ulveckling av nya produkteroch deras införande pä marknaden. Kommiltén anser atl styrning av nya produkter dock bör ägarum i de fall en okontrollerad utveckling hotar det övergripande livsmedelspoliliskaförsörjningsmålet som fastlagts av siaismakterna. Det kan hävdas alt prissättningen inom regleringenbidragit lill en högre prisnivå för vissa produkter medan prisnivån för andrahållils nere. Kommitléns ståndpunkt är atl sådana modifieringar av priser ochavgifier, vilkel redan nu gäller, bör kunna göras som elt led i prisöverläggningarnapå jordbrukels område. Kommillén anser att utnyttjande av varor, vilka inordnatsi jordbruksprisregleringen, för framställning av lekniska produkter eller förannan användning än som livsmedel eller fodermedel bör få ske fritt eller medandra ord vara fri från restriktioner, D Kommittén förordar att ordningen med i princip obundnaöverläggningar inom jordbruksprisregleringen bibehålls t. v. för att man bl.a. skall få större erfarenheler. D Enundersökning vid lanlbruksuniversiletet om maskinkapacitel ty- Prop.1984/85:166 '2 der som anges i kap. 17 inte på att jordbruket har enolämplig maskinkapacitel. Det finns en viss tendens att man vid mindre gårdarhar för hög kapacitet oftare än vad fallet är för de större gårdarna, D Någon ytterligare förbäliring av länegarantivillkoreneller införande av nya stödformer för att främja samverkan synes inte varamotiverat. Rådgivning i samverkansfrågor bör emellerlid ges hög prioritet i bl,a. den verksamhet som lanbruksnämnderna bedriver. D gällande riktlinjer för raiionaliseringspoHliken harenligt kommitténs mening i stort sett fungeral väl de hartillämpats. Kommittén anser del därför inte motiverat, att med anledning av deöverväganden som kommittén gör beträffande jordbrukspolitiken i övrigt, föreslånägon förändring av principerna för rationaliserings-politiken. En begränsning av inflödet av vissa resurser i jordbrukelär enligt kommitténs mening nödvändig för att åstadkommaen bättre balans mellan produktion och behov av främst animalieprodukter. Deltabör komma till uttryck i såväl rådgivningen som tillämpningen av denmarkpolitiska lagstiftningen och det statliga finansieringsstödet. Prop.1984/85:166 13 Remissammanställning livsmedelskommittéshuvudbetänkande (SOU 1984:86) Jordbruks- och livsmedelspolitik 2.1 Mål och medel 2.2 Vissa speciella synpunkter 4 Konsumentfrågor och livsmedlens kvalitet 4.1 Livsmedlens kvalitet - allmänt 4.2 Kvalitet och pris 4.3 Märkning av livsmedel 4.5 Information om prisregleringen 5 Kost- och hälsofrågor 5.2 Ulbildning och upplysning 5.5 Samordnad informalion och fortsattulveckling 6 Livsmedelsberedskapen- sårbarhets- och omställningsfrågor 7.1 Jordbruksproduktionens omfallning -animalier 7.3 Konsekvenser av resursanpassningen samtöverskoUsarealens finansiering 7.4 Miljörestriktioner och alternativaodlingsformers inverkan på behovel av produktionsresurser 7.5 Förutsättningar för produktion avproteinfoder och energigrödor 9 Induslri- ochhandelsleden i livsmedelskedjan 9.1 Inriklningen av utredningsarbetet 9.5 Sambanden mellan jordbrukspolitikenoch förhållandena inom induslri- och handelsleden saml lanlbrukskooperationensställning Prop.1984/85:166 14 9.8 Behov av förbättrat slatislisklmaterial saml fortsatt ulredning och forskning 10 Stödel tilljordbruket i norta , m. m. 11 Ålgärder föratt åsladkomma bäure balans mellan produktion och konsumlion avjordbruksprodukter 12.1 Behov av fortsatt prisreglering ochregleringens allmänna utformning 12.2 Val av prisregleringsled 12.3 Särredovisning av verksamhel inomresp, utom prisregleringen 12.4 Vitessanklioner vidkonkurrensbegränsningar lill följd av prisregleringen 12.8 Prisregleringen för vissa produkter 1984/85:166 15 1 Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden över betänkandet avgelts avstyrelsen för inlernationell utveckling, kommerskollegium, överbefälhavaren,överstyrelsen för ekonomiskt försvar, , generaltullstyrelsen,, , statens pris- och kartellnämnd,, universitets- och högskoleämbelel, ,lantbruksslyrelsen, , statens jordbruksnämndskonsumentdelegation, , statens planverk, statensindustriverk, statens energiverk, slalskonioret, ,, , skogs- och jordbruketsforskningsråd, länsstyrelserna i , , ,, , , , och , ,, , , , och Nortbottenslän. Centralorganisationen /SR, ,giesbygdsdelegationen. Handelns samarbelsorgan i jordbruksfrågor,, , Institutet förstorhushåll, . i ,, . Svenska sockerfabriks AB, , , ,, , Tjänsiemännens cenlralorganisalionsamt . Vissa remissinslanser har överlämnat av dem inhämtadeyttranden. Skrivelser har dessutom inkommit från ett antal institutioner,företag och organisationer. , slatens jordbruksnämnd, iBlekinge län. och sårbarhetsberedningen harmeddelat att de beslulal avslå från atl avge yllrande. Remissyttranden sominkommit efter remisstidens ulgång har inte kunnat beaklas. 2.1 Mål och medel 2,1.5 :-- Mot denna bakgrund välkomnadesocialsty relsen tillsättandet av en livsmedelskommitlé med uppdrag alt ge underiag för en samlad livsmedelspolitik där hela kedjan skulle beaktas. Särskilt positivt ansåg styrelsen det vara att de hälsopolitiska aspekterna på livs- 1984/85:166 16 ansåg det också vara av stort värde altkonsumenlmålet skulle vara likställt med producentmålet. Enligtsocialstyrelsens mening har betänkandet Jordbruks- och livsmedélspolitikknappast blivit det underlag för en samlad livsmedélspolitik somförutskickades. anser därför atl det finns behov av yllerligareulredning, så att samlliga led i livsmedelskedjan blir lillfredsställande belystaoch, inle minst, alt konsumentperspektivet i högre grad blir beaktat. 2.1.8------------------------ Näringsfrihetsombudsmannen:NO har i samband med tidigare ulred ningar på detta område framfört principiella uppslag och efterlyst idéer lill syslem som utan administrativt krångel och snedvridande effekter kan uppfylla jordbrukspolitikens mål.---- NOanser--- atl del bör övervägas att lillsätia en ny utredning med uppdragatt förutsättningslöst pröva olika vägar lill avreglering av jordbrukel så kommer ur den onda cirkeln alt reglering föder reglering allt längre ochlängre in i elt krävande regelsyslem. Utredningens uppgifier skulle mednödvändighet innefatta också överväganden beträffande målen förlivsmedelssektorn. Utredningen borde ges uppdraget all lägga fram alternativaförslag till olika grader av successiv liberalisering. De i utredningenengagerade personerna borde ha en fristående ställning ulan bindningar lillnågra intressenter i jordbruk eller förädlingsindustri. Regleringsmyndigheteroch partsintressen skulle dock vara företrädda, de senare evenluelll somreferensgrupp. Del är vidare väsentligt all rimlig tid för utredningens arbete,remissbehandling och övrig beredning av slutliga förslag inplaneras. 2.1.9--------------------------------- : Den allmänna utgångspunkten för ulformningen och omfattningen av den framlida jordbrukspolitiken bör, enlig SPKs mening, vara atl jordbruksområdet avregleras så långt della är möjligt ulan alt väsenlliga samhällsmål åsidosätts. Den långlgående regle ringen och nuvarande ulformning av denna har en mängd nackdelar och negaliva bieffekter. Regleringen är så omfallande all en lolal avregle ring i ett slag framsiår som närmast utopisk. EnligtSPKs uppfattning innebär inle LMKs förslag en samlad livsmedélspolitik, bl. a.saknas explicita målformuleringar för leden i livsmedelskedjan mellanjordbrukare och konsumenler.