prop · G80331 · 1984-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter, m.m.; Regeringen föreslår att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 propositionen föreslås ändringar i lagen (1982:1052) omförsamlingar och kyrkliga samfälligheter samt vissa följdändringar i ett parandra lagar. Förslagen syftar till att göra det möjligt för regeringen attdelegera alla typer av beslut som har samband med samfällighetsbildning tillmyndighet som regeringen bestämmer. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1januari 1985. 1 1984/85. Lag omändring i lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga Härigenoinföreskrivs att I kap. 4. 8 och 10 SS. 2 kap. 31 och 32 SS samt 5 kap. I S lagen(1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfiilligheter skall ha nedan angivnalydelse. Om två eller flera församlingar bildar ett pastorat skall de. om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer inte besliiiar annat, utgöra en kyrklig samfällighet som har hand om de angelägenheter som enligt lag eller annan författning Om två eller flera församlingar bildar ett pastorat skallde, om regeringen inte bestämmer AV\r\M. utgöra en kyrklig sanifållighet somhar hand om de angelägenheter som enligt lag eller annan författning ankommer papastoratet. ankommer på pastoratet. En sådan sanifållighetlår även ha hand om andra ekonomiska lörsamlings-angeliigenlieter. omregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer beslutar det. Ett sådantbeslut får meddelas endast om församlingarna har samtyckt tiU det eUer åtgärdenår påkallad av ett allmänt behov. Församlingar får åven i övrigt bilda en kyrklig sanifållighetför en eller flera ekonomiska församlingsangelägenheter, om regeringen eller mvndighetsom regeringen bestämmer beslutar det. För etl sådant beslut gäller deförutsättningar som anges i andra stycket. 1 församlingar med över 500 röstberättigade invånare skall beslutanderätten utövas av kyrkofullmäktige. Detta skall dock inte gälla församlingar som ingår i kyrkliga samfällighet. Om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar det. skall det inte heller gälla en försaniling som ingär i annan kyrklig samfällighet än I församlingar med över 500 röstberättigade invånareskall beslutanderätten utövas av kyrkofullmäktige. Detta skall dock integälla församlingar som ingår i kyrkliga samfällighet. Om regeringenbeslutar det. skall det inte heller gälla en församling som ingår i annan kyrkligsamfällighet än som avses i 4 S första stycket. som avses i 4 S första stycket. Om antalet röstberättigade invånare i en församling medkyrkofullmäktige har gått ned till 500 eller därunder, skall beslutanderättenfortfarande utövas av kyrkofullmäktige. Fullmäktige får dock besluta attförsamlingens beslutanderatt skall utövas på kyrkoståinma. En församling med 500 röstberättigade invånare ellerdärunder får uppdra beslutanderätten åt kyrkofullmäktige. Förslag om att upphävaett sådant beslut får inte väckas i kyrkofullmäktige förrån har förttutitsedan ledamöterna i fullmäktige började sin tjänstgöring. Beslut om att införa eller avskaffa kyrkofullmäktige skalltillåmpas fr,in och med året då val i hela riket av kyrkotullmåktigeförrattas nästa gång. Lånsstyrelsen och skall genast underrättas ombeslutet. 1984/85:31 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 § 1 samband med beslut om att bilda Isamband med beslut om att bilda en kyrklig samfällighet får regering- en kyrklig samfällighetfår regering en bestämma att beslutanderätten i &r\ eller den myndighet som regering- samfälligheten skall utövas av indel- en bestämmer förordna att beslutan- ningsdelegerade till dess indelnings- deråtten i samfälligheten skall ut- ändringen träder i kraft. Om sådana övas av indelningsdelegerade till delegerade finns bestämmelser i la- dess indelningsändringen träder i gen (1972:229) om kyrkliga indel- kraft. Om sådana delegerade finns ningsdelegerade. bestämmelser i lagen (1972:229) om Om beslutanderätten i en kyrklig Om beslutanderätten i en kyrklig samfällighet skall utövas av kyrko- samfällighet skallutövas av kyrko fullmäktige, bestämmer regeringen fullmäktige,/fliMM//er regeringen e/- antalet ledamöter i fullmäktige. ler den myndighet som regeringen bestämmer antalet ledamöter i fullmäktige. Om kyrklig samfällighetsindelning i valkretsar och om fastställandet av det antal ledamöter ifullmäktige som skall utses i varje församling finns bestämmelser i lagen(1972:704) om kyrkofullmäktigval. För ledamöterna i samfällighets kyrkofullmäktige skallutses suppleanter. Fullmäktige bestämmer det antal suppleanter som skall liggatill grund för tillämpningen av bestämmelserna i 43 § lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigvalom utseende av suppleanter. Antalet skall utgöra en viss andel, dock högsthälften, av det antal platser som varje parti får i samfälligheten eller, omregeringen enligt 4 § andra stycket lagen om kyrkofullmäktigval har beslutatatt valbarheten skall vara inskränkt till valkrets, i varje valkrets. Om detdärvid uppkommer ett brutet tal, avrundas detta till närmast högre hela tal.Länsstyrelsen skall genast underrättas om fullmäktiges beslut. När kyrkofullmäktige skall utses När kyrkofullmäktige skall utses första gången, fattas beslut enligt första gången, fattasbeslut enligt första stycket av regeringen, om re- första stycket av regeringen eller den gen>j,j('n inte med stöd av 1 kap. 10 S myndighet som regeringen besiäm- har bestämt att beslutanderätten i mer. om inte beslutanderätten i sam- samfälligheten skall utövas av indel- fälligheten med stöd a\ förordnande ningsdelegerade. enligl 1 kap. 10 § skall utövasav 5 kap. 1 S är församlingens styrelse. Två eller flera församlingar får ha ett gemensamt kyrkorådeller, om de särskilda kyrkoråden behålls, utse ett gemensamt kyrkoråd för eneller flera angelägenheter. Även om församlingarna ingår i eller utgör enkyrklig samfällighet. får de utse ett gemensamt kyrkoråd för angelägenheter somhandhas av församlingarna. Ingår en församling i en kyrklig Ingår en församling i en kyrklig samfällighet för alla ekonomiska församlingsangelägenheter,får regeringen besluta att kyrkoråd inle skall finnas i församlingen, omförsamlingen begär det. samfällighet för alla ekonomiska församlingsangelägenheter,får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta att kyrkorådinte skall finnas i församlingen, om församlingen begär det. Denna lag träder i kraft . Prop.1984/85:31 5 Lag om ändring i lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval Härigenom föreskrivs att 4 och 4 a §§ lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval'skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4f Vidval av fullmäktige i församling skall varje församling utgöra en valkrets. Vid val av fullmäktige i kyrklig Vid val av fullmäktige ikyrklig samfällighet skall varje i samfällig- samfällighet skall varje i samfällig heten ingående församling eller så- heten ingående församling eller så dan grupp av församlingar som har dan grupp av församlingar som har bestämts enligt 4 a § tredje stycket bestämts enligt 4 a § tredje stycket utgöra en valkrets. Regeringen får utgöra en valkrets. Regeringen eller förordna att valbarheten skall vara den myndighet som regeringen be- inskränkt till valkretsen. stämmer får förordna att valbarhe- ten skall vara inskränkt till valkretsen. 1 varje församling i en kyrklig samfällighet skall väljasen ledamot i samfällighetens fullmäktige. Av det återstående antalet ledamöterskall i varje församling väljas en ledamot för varje gång som antaletröstberättigade i församlingen är jämnt delbart med det tal som erhålls, närantalet röstberättigade i samfälligheten delas med det återstående antaletledamöter i samfällighetens fullmäktige. Om det antal ledamöter som skall utsesenligt dessa regler inte uppgår till det antal som har bestämts för samfälligheten,skall för att detta antal skall kunna uppnås de församlingar i vilka antaletröstberättigade mest överskjuter de tal som är bestämmande för fullmäktigesantal inom församlingarna vara berättigade att var för sig i ordning efteröverskottens storlek välja ytterligare en ledamot. Ar överskottstalen lika förtvå eller flera församlingar, avgörs företrädet genom lottning. skall före maj månads utgång det år då val ihela riket av kyrkofullmäktige skall äga rum fastställa det antal ledamöter ifullmäktige som varje församling skall utse enligt första stycket.Länsstyrelsens beslut får överklagas hos valprövningsnämnden genom besvär. Valprövningsnämn-densbeslut får inte överklagas. Regeringen får besluta att alla Regeringen eller den myndighet eller vissa församlingar i samfällig- som regeringenbestämmer får beslu- heten skall föras samman fill en eller ta att alla eller vissa församlingar i flera grupper vid tillämpningen av samfälligheten skall föras samman första och andra styckena. Om så har till en eller flera grupper vid tillämp- skett, skall det som sågs i första och ningen av första och andra styckena, andra styckena om församling i stal- Om så har skett, skall det som sägs i let avse gruppen. första och andra styckena om för- samling i stället avse gruppen. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1982:147. Senaste lydelse1982:1053. ' Senaste lydelse 1982:1053. Prop.1984/85:31 6 Lag om ändring i lagen (1972:229) om kyrkliga indelningsdelegerade Härigenomföreskrivs att I S lagen (1972:229) om kyrkliga indelningsdelegerade skall ha nctlanangivna lydelse. Föreskriver regeringen enligt 3 kap. 12 S lagen (1979:411)om ändring i rikets indelning i kommuner, landstingskommuner och församlingaratt beslutanderätten i en församling skall utövas av indelningsdelegeradeeller enligt 1 kap. 10 § lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheteratt beslutanderätten i en kyrklig samfällighet skall utövas av sådanadelegerade, skall delegerade och suppleanter utses från varje församling varsområde helt eller delvis skall ingå i församlingen enligt den nya indelningeneller som skall ingå i den kyrkliga samfälligheten. Föreskrivs del enligt 3 kap. 12 S lagen (1979:411) omändring i rikets indelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar attbeslutanderätten i en församling skall utövas av indelningsdelegerade ellerenligt 1 kap. 10 § lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheteratt beslutanderätten i en kyrklig samfällighet skall utövas av sådanadelegerade, skall delegerade och suppleanter utses från varje församling varsområde helt eller delvis skall ingå i församlingen enligt den nya indelningeneller som skall ingå i den kyrkliga samfälligheten. Om delegerade skall utses från mer än en församling, fastställer regeringen antalet delegerade och suppleanter från varje församling. Är församlingarna ense om antalet, skall detta fastställas i enlighet härmed. Om delegerade skall utses från mer än en församling,fastställer regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer antaletdelegerade och suppleanter från varje församling. Är församlingarna ense omantalet, skall detta fastställas i enlighet härmed. Om delegerade skall utsesfrån endast en församling, beslutar kyrkofullmäktige eller kyrkostämman idenna församling om antalet delegerade och suppleanter. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1982:1057. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden . , ,, . , R. . Proposition om ändring i lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter, m. m. En ny lag (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter(LFKS, ändrad senast 1984:508) trådde i kraft den . Den ersatte 1961års lag om församlingsstyrelse. Liksom enligt den gamla lagen kan församlingarbilda kyrkliga samfälligheter. På ett par punkter innehåller emellertid LFKSnyheter i fråga om samfällighetsbildning. En kyrklig samfällighet får bildasendast om församlingarna har samtyckt till det eller om åtgärden är påkallad avett allmänt behov. Det ställs inte längre upp något krav om att det allmännabehovet skall vara betydande. Det är liksom tidigare regeringen som beslutar omsamfållighetsbildning. 1 den nya lagen har emellertid också öppnats enmöjlighet för regeringen att delegera sin beslutsbefogenhet till myndighet somregeringen bestämmer. I samband med beslut om samfällighetsbildning behövs det ivissa fall särskilda föreskrifter om de beslutande eller verkställande organeni samfälligheten eller de församlingar som ingår i den. Det ankommer enligtbestämmelser i , som jag återkommer till, på regeringen att meddela sådanakompletterande föreskrifter. I detta hånseende öppnar den nya lagen inte någonmöjlighet för regeringen att överlåta beslutanderätten till någon annanmyndighet. I en inom upprättad promemoria föreslåsvissa lagändringar för att möjliggöra en meningsfull delegering av beslut om samfällighetsbildningså att samtliga beslut som behövs i samband med samfällighets-bildningen kanfattas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Prop.1984/85:31 8 Promemorian har remissbehandlats. Yttranden har avgetts avkammarkollegiet, domkapitlen i , och samt församlings-och pastoratsförbund. De grundläggande bestämmelserna om bildande av kyrkliga samfälligheterfinns i 1 kap. 4 § LFKS. För och kyrkliga samfällighetergäller särskilda bestämmelser. Dessa finns i 1 kap. 5 S resp. 1 kap. 6 § LFKS. 1 den grundläggande paragrafen om samfällighetsbildning, 1kap. 4 §, föreskrivs att om två eller flera församlingar bildar ett pastoratskall de - om regeringen inte bestämmer annat - utgöra en kyrklig samfällighetsom har hand om de angelägenheter som enligt lag eller annan författningankommer på pastoratet, de s. k. pastoratsangelägenheterna. En sådan pasloratssamfäl-lighetbrukar kallas en obligatorisk kyrklig samfällighet. Enligl paragrafens andrastycke får en pastoratssamfällighet även ha hand om andra ekonomiskaförsamlingsangelägenheter, om det beslutas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. Ett sådant beslut får meddelas endast om församlingarnahar samtyckt till del eller åtgärden är påkallad av ett allmänt behov. Alltefter omfattningen av de angelägenheter som förs över på en sådan samfällighetblir den en partiell eller en total ekonomisk samfällighet. Enligt 1 kap. 4 § tredje stycket LFKS kan regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer besluta att församlingar även i övrigt fårbilda en kyrklig samfällighet för en eller flera ekonomiskaförsamlingsangelägenheter, om församlingarna har samtyckt till det eller åtgärdenår påkallad av ett allmänt behov. En sådan samfällighet kan bestå t. ex. av etlpar församlingar, som tillsammans med andra bildar ett pastorat, men som villsinsemellan dela kostnaderna för vissa eller alla övrigaförsamlingsangelägenheter av ekonomisk natur. Eftersompastoratsangelägenheterna i detta fall åvilar den mer omfattande pastoratssamfällighelenblir den särskilda samfälligheten i ett sådant fall endast partiell. Det förekommer också att samtliga församlingar i två ellerflera pastorat tillsammans bildar en kyrklig samfällighet för några eller allaekonomiska församlingsangelägenheter. I det senare fallet blir en sådan samfällighettotal. De däri ingående pastoraten upphör då att fungera som egna samfälligheterför pastoratsangelägenheterna. Sådana samfällighetsbild-ningar förekommer iflera av våra större städer. Enligt 1 kap. 8 § första stycke LFKS kan regeringenbesluta att en församling som ingår i en annan samfällighet än ett pastoralbefrias från skyldigheten alt ha kyrkofullmäktige. Ett sådant beslut tordekunna meddelas endast beträffande en församling som ingår i en total ekonomisksamfällighet, eftersom avsikten med bestämmelsen är att man skall kunna undvikadubbla kyrkofullmäktigval. Prop.1984/85:31 9 1 1 kap. 10 S LFKS föreskrivs att regeringen kan beslutaom att indelningsdelegerade skall finnas för en blivande samfällighet.Beträffande totala samfälligheter skall regeringen enligl 2 kap. 31 S LFKS bestämmaantalet ledamöter i kyrkofullmäktige saml - om indelningsdelegerade inte skallfinnas - också enligl 2 kap. 32 § antalet suppleanter för fullmäktige förstagången sädana skall utses. Regeringen får också enligl 5 kap. 1 § LFKS påbegäran av en församling som ingår i en total ekonomisk sanifållighet beslutaall kyrkoråd inte skall finnas i församlingen. Enligtlagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval (omtryckt 1982:147, ändrad senast1982:1053) utgör vid val av fullmäktige i en kyrklig samfällighet varjeförsamling - eller en på sårskilt sålt efter beslut av regeringen bildad gruppav församlingar - en valkrets. Regeringen får enligt 4 § nämnda lag förordnaatt valbarheten skall vara inskränkt till valkretsen. 1 1 § första stycket lagen (1972:229) om kyrkliga indelningsdelegerade(ändrad senast 1982:1057) hänvisas till att regeringen enligl 1 kap. 10 § LFKSkan föreskriva alt beslutanderålten i en kyrklig samfällighet skall utövas av indelningsdelegerade.Om delegerade skall utses från mer än en församling, fastställer regeringen enliglparagrafens andra stycke antalet delegerade och suppleanter från varjeförsamling. Mitt förslag: Möjligheterna till delegering av ärenden om samfällighetsbildningvidgas genom ändring i bl. a. lagen om församlingar och kyrkliga samfälligheterså att samtliga beslut som behövs i samband med samfällighetsbildningen fårfattas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks av samtligaremissinstanser. Kammarkollegiet framför vissa synpunkter när del gäller den laglekniskautformningen. Jag återkommer härtill i specialmotiveringen. i Skaraanser all regeringen inle bör utnyttja den föreslagna delegeringsrätten, förränen fast praxis har utbildat sig i regeringen vid avgöranden av ärenden om samfällighetsbildningnär en församling motsätter sig samfällighetsbildningen. Domkapitletefterlyser också en tydligare och differentierad men hanterlig terminologi ifråga om beteckningarna på olika samfålligheistyper, partiella och totala. Skälen för mitt förslag: En nyhet i LFKS är, som jagtidigare har nämnt, alt det har öppnats en möjlighet för regeringen att tillmyndighet som regeringen bestämmer delegera rätten att besluta om bildande avkyrkliga samfälligheter. fick sådana beslut fallas endast avregeringen. I samband med beslut om samfällighetsbildning behövs det i vissafall särskilda komplette- Prop.1984/85:31 10 rande föreskrifter om de beslutande eller verkställandeorganen i samlällig-helen eller däri ingående församlingar. Sådanakompletterande föreskriftei" ankommer det på regeringen att meddela. Idelta hänseende öppnades det alltså inte genom LFKS någon möjlighet förregeringen att delegera sin beslulanderåtl. Den ordning som sålunda gäller innebär att man inte vinnersärskilt mycket pä all till en underlydande myndighet delegera beslut ombildande av totala kyrkliga samfälligheter, eftersom det i de flesta fallen ändåblir nödvändigt för regeringen all besluta om vissa detaljer i samband med samfällighetsbildningen.För dagen skulle del sålunda bara vara meningsfullt att delegera beslut ombildande av partiella samfälligheter. Att regeringens delegerings-rått blev såbegränsad vid den nya lagens tillkomst torde inte ha varit avsikten. kyrkokommitté har fåll i uppdrag all göra enöversyn av kyrkans struktur på lokalplanet. En av uppgifterna år att försökafinna lämpliga former för att bilda ekonomiskt och befolkningsmässigtbärkraftiga enheter, som kan utgöra underlag för en differentierad ochmålinriktad verksamhet pä lokalplanet. Kommittén har lagt fram ett diskussionsbetänkande(SOU 1983:55) Församlingen . 1 betänkandet diskuteras olika tänkbaramodeller för en bredare samverkan på lokalplanet. 1 dessa modeller prövasskilda varianter av samfällighetsbildningar. Ett förslag års kyrkokommitté kan alltså iframtiden komma att leda till en omprövning av nuvarande möjligheter till samfällighetsbildningar.En omfattande samfållighetsreform kan emellertid knappast genomföras förräntidigast . En ändring av de nuvarande bestämmelserna föratt åstadkomma en ändamålsenlig delegeringsordning bör enligl min mening inteuppskjutas i avvaktan på kyrkokommitténs slutliga förslag. Som redan har framskymtat anser jag att den nuvarande delegeringsrätteninte har fått en ändamålsenlig utformning. Den har blivit alltför kringskuren.En ändrad delegeringsordning är därför enligt min mening motiverad. Jagförordar att förslaget enligt promemorian genomförs. För att möjliggöra enmeningsfull delegering av beslut om samfällighetsbildning föreslår jag alltsåatt LFKS ändras sä att samtliga beslut som behövs i samband med samfällighetsbildningarfår fattas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Envidgad delegeringsrätt kräver ändringar också i lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigvaloch lagen (1972:229) om kyrkliga indelningsdelegerade. Jag behandlar lagändringarna i specialmotiveringen.Ändringarna bör träda i kraft . Ytterligare kommentarer till förslaget: Min avsikt är attsenare för regeringen anmäla ett förslag till förordning som regleraromfattningen av delegeringen och till vilka myndigheter den bör ske. Enligt minmening bör målet vara att i så stor utsträckning som möjligt från regeringentill underlydande myndighe- 1984/85:31 11 ter flytta ner beslutanderätten i ärenden om samfällighetsbildningar.Samtidigt måste man emellertid beakta att dessa ärenden inte utgör någonenhetlig ärendegrupp. På vilken nivå ärendena bör prövas måste därför avgörasmed hänsyn till ärendenas natur. I ärenden av enkel karaktär bör beslutanderättenflyttas ner så att man skapar utrymme för en besvärsprövning underregeringsnivån. Ärenden som gäller att tillåta att en pastoratssamfällighetövertar en eller flera ekonomiska församlingsangelägenheter från församlingarnai pastoratet eller att två eller flera församlingar inom ett pastorat bildaren partiell samfällighet bör enligt min mening kunna prövas på regional nivå.Jag anser att det år lämpligt att denna prövning ankommer på domkapitlen. Enförutsättning för att domkapitlen skall fä besluta i denna grupp av samfällig-hetsbildningsärendenär enligt min mening att samtliga berörda församlingar har samtyckt tillåtgärden. Övriga ärenden om samfällighetsbildningar anser jag börprövas på central nivå. Det gäller alltså ärenden i vilka någon församlingmotsätter sig samfällighetsbildning och samfällighetsbildningsårenden som rörförsamlingar från flera pastoral. gäller den ordningen attkammarkollegiet på begäran av regeringen yttrar sig i samfällighetsbildningsärendensom inte är av rutinkaraktär. Med hånsyn härtill och till kammarkollegietsställning som central förvaltningsmyndighet i frågor som har nära anknytningtill ärenden om samfällighetsbildningar anser jag att beslutanderätten börtillkomma kollegiet. Kollegiets beslut bör kunna överklagas till regeringen.Det kan vidare övervägas att skapa en ordning som innebär en skyldighet förkollegiet att överlämna sårskilt viktiga ärenden till regeringens prövning. Jag har redan i detta sammanhang velat ange hur regeringeni stort bör utnyttja den av mig föreslagna delegeringsrätten. iSkara har ställt sig tveksam till en delegerad beslutanderätt i samfällighetsbildningsärendendär en församling motsätter sig åtgärden. Med den av mig skisseradeinriktningen av ett framtida delegeringssystem anser jag att det inte liggernågon fara i att genomföra delegeringen. Jag vill vidare erinra om attdepartementschefen i propositionen om en ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheterm. 1982/83:19, s. 75) uttalade att samfällighetsbildning mot enförsamlings vilja även torde komma att ske endast undantagsvis. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomcivildepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi lagen (1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter. 2. lag om ändringi lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval. Prop.1984/85:31 12 3. lag om ändring i lagen (1972:229) om kyrkliga indelningsdelegerade. Förslaget under 2 har upprättats i samråd med chefen förjustitiedepartementet.