prop · G803107 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är en klar fördel omförhandlingarna i ersättningsfrågorna kan ske i obundna former och anpassadetill de individuella fallen. 3.28 i : 1950 årsfiskerättsliga lagstiftning innebar bl. a. atl frifiske blev tillåtet på visstenskilt vatien. Ersättningsfrågorna i samband härmed handlades av särskilda fiskevärderingsnämnder.Ersättningsfrågorna var mycket komplicerade, tog och utbetaladeersättningar, inklusive rättegångskostnader, uppgick till betydande belopp. Enligt mening bör övervägas att i förstahand pröva ersättningsfrågorna i domstol. Ur den enskildes synpunkl är deltaen 1984/85:107 124 rätlssäkerhetsgaranti.Det kan även ifrågasättas om fiskenämnderna i erforderlig omfattning harformell juridisk eller värderingsleknisk kompetens att handläggaersättningsfrågor av hithörande nalur. Föratl om möjligt undvika de svårigheter som följde av lagändringar bör,oavsett handläggande instans, särskild vikt läggas vid ulformningen avregelsystemet för handläggningen av ersättningsfrågorna. 3.33Lantbrukarnas riksförbund: Enligt förslag skall eller, efter fiskeristyrelsensbestämmande, fiskenämnden utgöra första instans vid handläggning aversättningsfrågor. Utanför finns knappast några sakkunniga påfiskets område att tillgå. Del kan däri'ör förutsättas att fiskeristyrelsenoch fiskenämnderna kommer atl få svara för utredningar och sakuppgifter i defall ärendena överklagas till fastighetsdomstol. Ur rättssäkerhetssynpunkt ärdel oacceptabelt att den myndighet som beslutar i första instans har bådepartsställning och dömande funktion saml dessutom kan komma atl vara sakkunnigi överinstans. Förbunden anser därför att ersättningsfrågorna bör, i likhet med1950 års lag, handläggas av särskilda värderingsnämnder eller direkt avdomstol. Om ersättning för skada vid yrkesmässigt fiske skall utgå först sedanförlusten påvisats anser förbunden att tiden för anmälan av skada bör sättas lillminst . Beträffande rättegångskostnader bör samma regler gälla som enligt1950 års lag. 3.43Statstjänstemannaförbundet: Frisläppande av handredskaps fiskel kommer med stor säkerhet innebära krav från markägare och yrkes fiskare om införande av skyddsföreskrifter för deras fiske. Författnings mässigt har både och länsstyrelserna sådana befogenheter. Framställningar om skydd för visst fiske innebär att får en ökad arbetsbelastning med sådana frågor. Ersättningsfrågori samband med 1950-års fiskerätlslag har i vissa fall tagit ca. attreglera vilket skapat problem för den enskilda fiskerättsinnehavaren samt förstaten. Värderingskoslnaden för nämnda lags genomförande har blivit myckethög. med fiskenämnder som besitter erforderlig kompetens bör fåförtroendet att handlägga ersätlningsfrågor vid denna reforms genomförande.För all ersättningen skall bli så rättvis som möjligt börersättningsprinciperna vara föremål för ytteriigare övervägande ochklarläggande. har sakkunskap och bör få medverka i den vidareutformningen av reglerna för ersättningsprincipen. Enligtförslaget skall stat- och kommun inte ersättas för intrång på deras enskildafiske. Vi har i princip inget att erinra mot detta. Däremol vill vi med skärpaframhålla att inom de s. k. länsfiskekortens ram bedrivs belydande fiskevård. a. alt länsfiskekonel för Slockholms län ger en nettoinkomst påendast SOOOOkronor. 1984/85:107 125 framgårej att fiskevård i form av ulplanteringar av fisk åriigen görs för ca 200000kronor samt deras personalkostnader för fiskevård och tillsyn på . Vi anser alt det är myckel viktigt att uppmärksamma atlfiskevården inle försummas genom atl fiskekortsförsäljning inte längrefinansierar fiskevården. Reformen medför att fiskelrycket förskjuts delvis lillnya områden, vilkel medför ökat behov av fiskevård. Tillsynenav fisket kommer även att till stor del upphöra inom de samhällsägda fiskevaltnen.Vi anser alt reformen om fritt handredskapsfiske kräver fortsatt fiskelillsynför atl de fiskande som löst erforderiig avgift skall känna det meningsfulltatt vara lojal mot samhället. Vianser att i det fall en fiskevårdsavgifi skall införas så bör den vara generellför hela landel. 1 annal fall anser vi inte en sådan skall införas. Genom enallmän fiskevårdsavgifi skapas ökade resurser till fiskevård saml en besparingför samhällsekonomin. bör på något vis få medel i förskott tillfiskevård så all inle glapp uppstår mellan den fiskevård som för närvarandebedrivs och den som blir möjlig efter det atl reformen kan finansierafiskevården. Vivill avslutningsvis framföra att vi ställer upp på de delar av reformen somankommer på . Däremot måste vi med skärpa framhålla allfiskeriverket måsle få de resursförstärkningar som behövs för handläggning aversättningsfrågor som följer av reformen saml för erforderiigafiskevårdsinsatser. 4 Statligt stöd till fiskevårdande åtgärder 4.7 Fiskeristyrelsen:Reformen innebär att samhällets ansvar för fiskevården inom de aktuellaområdena ökar. Fiskevård är också den åtgärd som står lill buds för alt istället för ersällning i pengar kompensera enskilda intressen. Det kanförutsättas all fiskevattenägarnas intressen för ålgärder som mera direkl ärriktade till fritidsfisket upphör i och med atl handredskapsfiskel släppsfritt. Deåtgärder som i första hand kan komma i fråga är utsättning av lax, havsöring,ål saml i vissa områden gös. Utsättning av ål kan i första hand ses som en åigärdför fiskerättsägare och yrkesfiskare eftersom den fångas främsl med redskapförbehållna dessa grupper. Därulöver krävs serviceåtgärder för fritidsfisketsamt organiserad tillsyn. Kraven på samhällets engagemang ökar både vad gällerpersonalresurser för planering och projektering av ålgärder och vad gällermedel för genomförandet. Delär mycket angeläget att ekonomiska och personella resurser slälls lillfiskeriverkets förfogande för att en kraftfull fiskevård skall kunna bedrivas.Brist på enskilt eller kommunalt intresse får inte utgöra hinder förfiskevården. Somframgår av yttrande från fiskenämnden i Slockholms län finansierar l.ex. en fiskerikonsulenten omfallande fiskelillsyn och fiskevård via in- Prop.1984/85:107 126 läkler från länsfiskekortet. Detta belyser omfattningen avde resurser som måsle ersättas genom medel från en fiskevårdsavgift närreformen genomföres. 4.23 i : Vad gäller fiskevårdenvill betona all det är av slor betydelse vid det praktiska genomförandet av fiskevården om del finns många aktiva lokala fiskevårdsföreningar och fiskevårdsområdesföreningar. Det kan antas att frisläppandet av handred skapsfiskel kommer all medföra all fiskevatlenägarna blir mindre intresse rade av atl medverka i sådana sammanhang eflersom ingen längre har behov av atl köpa fiskekort för att bedriva handredskapsfiske i kustområ dena. 4.33 : Förbunden delaruppfattningen att det är både ell allmänl och etl enskilt inlresse att reformeninte innebär en försämring av fiskevården. Behovet av fiskevårdsinsalser är istor utsträckning beroende av fiskelrycket. Som förbunden tidigare framhållitblir det efter reformen svårare all anpassa fisketrycket till fiskevatinensproduktionsförmåga. Behovel av fiskevårdsålgärder ökar därför väsenlligl isamband med all handredskapsfisket frisläpps. Inriklningen av fiskevården får inlebli beroende av om lokala medel till fiskevård finns lillgängliga. Slöd tilldessa fiskevårdsålgärder måsle därför ulgå av koslnaderna. Ansvarelför den övergripande planeringen av fiskevården bör åvila fiskenämnderna.Förbunden anser det vidare angeläget alt fiskevårdsarbelet kommer igångjämsides med ell frisläppande av handredskapsfisket. Det krävs därför alt slatenförskotierar medel lill fiskevård till dess att de särskilda avgiftsmedlen blirlillgängliga. 1 promemorian har man icke berört frågan om hur nödvändigafiskevårdsålgärder skall ulföras. Det finns skäl all notera atl fiskevård på enskillvatien endast kan bedrivas av vattenägaren eller med dennes medgivande.Förslaget om bildandet av fiskevårdsområden är även av den anledningen attföredra. Enligt gällande bestämmelser om statligt slöd lillbildandet av fiskevårdsområden krävs alt fisket upplåtes lill allmänheten.Sädana upplåtelser kan givetvis inte fortsättningsvis ske, varför förordningenmåste omarbetas så alt statsbidrag även fortsällningsvis kan ulgå vid bildandetav fiskevårdsområden. 4.38 : Av vad somtidigare anförts kommer förslagel all innebära försämring vad avser fiskevårdoch fisketillsyn. De ålgärder som utredningen föreslår är klart otillräckliga.Etl program för fiskevårdande åtgärder bör upprättas för atl kompenserabortfallet av frivilliga ålgärder. Programmet bör i huvudsak vara inriktat pålokala ålgärder och bedrivas av fiskenämnderna. Medel bör ställas tillförfogande över statsbudgeten. Prop.1984/85:107 127 4.41 : I enlighet medförslaget anser förbundet det självklart atl en rationell fiskevård börbedrivas i de akluella områdena. Som anlyds bör denna inle enbart grundas på slalligamedel, utan även genom insatser från fiskerättsägare, yrkesfiskare och sportfiskare.Däremot ställer sig förbundet tveksam till nödvändigheten av atl det bildas fiskevårdsornrådendär handredskapsfisket släpps fritt. De slalliga bidrag som ulgår till bildandeav fiskevårdsområden skulle i stället med fördel kunna användas för andra ålgärderinom ramen för del fria handredskapsfiskel. 5 Finansieringen av reformen 5.2 Riksåklagaren:--- När det gäller förslaget att införaen fiskevårds avgift känner jag tveksamhet. 1 och för sig kan jag ansluta mig lill principen att de som fiskar också skall vara med och belala ersättningen för det intrång som de härigenom uiövar. Skäl kan emellertid anföras emot den föreslagna ordningen. En svaghet i förslaget är alt skilda regler kommer all gälla i olika delar av landel. 5.5 :--- För att bl.a. förbilliga administrationenav avgifts uppbörden föreslår man all åtgärder bör vidtas för att stimulera till färre inbeialningslillfällen med högre inbetalningsbelopp per tillfälle. Detta är något som också är av intresse för . I promemorian föreslås att uppbörden av eventuellafiskevårdsavgifter skall ske till ett speciellt postgirokonto. Vi tillstyrkerdetta och förutsälter alt basrutinen för sådana betalningar skall vara identiskmed den som gäller för (System-S). Rutinen kan ulvecklas integrerad datarutin. Det bör ligga i samtliga parters intresse att underlätta inbetalningav fiskevårdsavgifien. Som elt sidoåtagande kan åtaga sig au efter förtVåganpå posikontor och hos lantbrevbärare de särskildainbetalningskort som blir akluella för inbetalning av fiskevårdsavgifier. Ettåtagande som är analogt med det som gäller för inbetalningskort för jakt-vårdsavgifier.Inbeialningskoriet kan kombineras med fiskekort som görs giltigt tillsammansmed kvitto pä erlagd avgift. På så sätt kan underlaget för inbetalningarnagöras läiiåikomligt. Inför etl införande av fiskevårdsavgifter enligtpromemorian finner det vara angeläget att uppbördsansvariga i godlid lar koniakt med Poslens Giro- och kassaservice. församråd om den mesl praktiska, ekonomiska och effektivaste betalningsrutinenöver Postgiroi. 5.7 : I promemorian saknas underlag för ennågorlunda lillförlitlig bedömning av vad reformen konimer att kosta. Möjligenskulle en specialstudie enligt slyrelsens förslag under avsnitt (2.7) kunnalämna 1984/85:107 128 Vissa erinringar anser styrelsen sig dock kunna göra . Ipromemorian har kostnaden för förslagets genomförandi;, uppskattats till "..ett eller några tiotal " kapilaliseral värde. Redan dennakostnad synes för lågt tilltagen. Vidare är kostnaderna för fiskevårdsinsatser,tillsyn och administration inte inräknade eller uppskattade. Osäkerhet råderdessutom om hur stora intäkter det föreslagna frifiskekortet kan komma att ge. Enligtförslaget skall en avgift på tas ut av ickefiskerättsägare inom de områden där handredskapsfisket släpps frilt. Manhänvisar här till rättviseskäl. Tvärtom torde det upplevas som orättvist atljust detta handredskapsfiske skall avgiftsbelåggas när man inom vissa av deaktuella kustområdena - och - får fiska fritt t.o. När fisket med rörliga redskap blev fritt inom slora områden i sambandmed reform skedde det utan att speciell avgifl togs ut av de fiskande.Avgiften som föreslagits är dessutom så pass hög att det kan innebära atl den sloragrupp fritidsfiskare som endast fiskar någon eller några få gånger per årkommer atl avstå från fiske. Alternativt korhmer man att fiska men underlåta atlerlägga avgiften. Somflera fiskenämnder föreslagit vore det av många skäl alt föredra en allmänfiskevårdsavgift för allt fiske på det sätt som fiskevattenutredningföreslog. anförde i sitt yttrande över "Fiska påfritid" (SOU 1978:75) att införandet av en fiskevårdsavgift varett nödvändigt och lämpligt sätt att lösa de resursbehov som följde avutredningens förslag. Förhållandena är likartade vad gäller det nu framlagdaförslaget om fritt handredskapsfiske. Styrelsen föreslår att förslagel nugenomförs. Medel kommer då att finnas dels för intrångsersättningar i sambandmed reformen dels för nödvändiga, fiskevårdsinsatser och de personella resursersom samhällets ökade ansvar för fiskevåcden kräver. Del vore då också möjligtatt finansiera en erforderlig tillsyn. En sådan avgift kan begränsas lill 20 -vilket inte bör verka avskräckande ens på den som endastfiskar någon eller ! Influtna medel bör kunna förvaltas av fiskeristyrelsen.Någon speciell fond som kräver särskild administration erfordras ej. 5.8Statens naturvårdsverk: När det gäller finansieringen av samhällels stöd lillfritidsfisket har i lidigare yttranden lill regeringen(och ) avvisat dåvarande förslag om en allmän statlig avgiflför alt läcka samhällskostnaderna i sammanhanget. Verkel har bl.a. hävdat attdet måste betecknas som tveksamt aU avgiftsbelägga aktiviteter som allmänhetenunder lång lid kunnal betrakta som en fri tillgång att få ägna sig åt.Flertalet fritidsfiskare skulle inte uppleva att de finge ett mer påtagligtutbyte av de åtgärder som skulle finansieras med avgiften. I föreliggandedepartementspromemoria har del knappast kommit fram 1984/85:107 129 sakförhållandensom ger verket anledning atl ompröva sin Udigre ståndpunkt. Tvärtom finns delrisk för alt nuvarande förslag kan komma all ifrågasättas frånrättvisesynpunkt. Som motiv för atl endast ta ut avgift av dem som beräknaskomma all fritidsfiska på enskilt vatten vid de aktuella havs- ochinsjökusterna - innebärande ungefär 1/4-1/5 av samlliga som fritidsfiskar någongång/år i landel - anför man (s 37) att del bara är dessa som "kommer idirekt åtnjutande av reformen". Övriga fritidsfiskare skulle förmodligenanse att "de fick belala för en reform som endast andra fick glädjeav" ifall en allmän avgift infördes, framhålls det i promemorian. Men desom nu skall avkrävas avgift kan ju å andra sidan fråga sig varför just deskall betala för en rättighet som fritidsfiskare i andra delar av landelslipper betala för. Till detta kommer atl alla nu inflytande medel inte skallanvändas för att finansiera enbart reformen utan delvis gå "lill fiskevårdandeålgärder i allmänhel och andra åtgärder som främjar fritidsfisket" (s 41),dvs. åtgärder som av alll all döma skall komma alla friUdsfiskare lill godo. Enligtpromemorian beräknas intrångsersättningarna belöpa sig lill drygt 1 miljonkr/år (s 28-31), vilkel exempelvis diskonterat ränla under gerett belopp av storieksordningen . (summa nuvärde. Skillnadenmellan 100 och t.ex. är obelydlig i sammanhanget). Statens bidrag tillfiskevårdande åtgärder (exklusive kalkning av sjöar) uppgår f.n. till knappt 10miljoner/år. Sammanlagt skulle det alUså kunna röra sig om en statsutgift på 30miljoner kr. där inlrångsersättningen, väl att märka, är en engångskostnad. Åvenom bidraget till fiskevårdande åtgärder höjs påtagligt - vilket ärönskvärt - torde det ändå komma att handla om en mycket blygsam andel av desamlade statsutgifterna. Med hänsyn till detta och till den snedsits mellanolika fritidsfiskare som föreliggande förslag kan komma atl leda till, är delenligt mening bättre att finansiera reformen och aviseradefiskevårdsåtgärder via allmän beskattning och/eller omprioritering istatsbudgeten än genom den föreslagna s.k. fiskevårdsavgiften. Om en sådan avgiftmåste införas bör den åtminstone tas ul av alla fritidsfiskare i landet (med deåldersgränser, rabatter m. m. som i övrigt föreslås). Delkan vidare starkt ifrågasättas om inte den föreslagna avgiftsnivån, minst 50men högst . per person och år, är väl hög. Redan om man begränsaravgiften till de ca 380000 fritidsfiskare, som är knutna till de vattenreformen avser, innebär förslaget att det skulle strömma in i runttal . till statskassan om nivån sätts till . per person ochår. Detta kan ställas mot de ovannämnda 30 miljonerna på utgiftssidan, av vilka20 är en engångskostnad. Kalkylen gäller förstås under förutsättningen atlalla berörda fritidsfiskare betalar in avgiften. Beträffandeförslaget lag om fiskevårdsavgift (s 58) förefaller 2§ punkl 2 vara någotoklar. Innebörden skall väl vara att avgiftsskyldigheten inte gäller person medenskild fiskerätt när vederbörande utnyttjar denna. 9 1984/85. 1984/85:107 1.30 Endelägare i ell samfällt fiske skulle således fä fiska inom det samfällda fiskevaltnelulan avgift även om han/hon ju inte är ensam fiskerättsinnehavare. Med andraord: äganderätt lill fiske behöver inte betyda all man ensam äger fiskei ellervattnet. 5.12Statskontoret: Enligt stalskonlorels upplänning måste administrationen avavgifterna vara enkel. 1 belänkandel föreslås all avgiften skall sällas in på eltsärskilt postgirokonto. Eflersom frifiskekortet måste göras personligt eller knylaslill vissa familjemedlemmar måsle rutiner ularbeias för delta förslagsvis isamarbete med poslverkel. är inle gjori i belänkandel. Efterievnadenav bestämmelser om frifiskekort kan förviinias bli dålig eflersom konlrollen avfiskei skall ske med befinlliga resurser dvs. kustbevakning och polis. Så skeräven men på väsenligl mindre områden som är upplåtna för korifiske.Slalskontorel ifrågasätter därför om den av jordbruksdepariemenlel föreslagnaordningen, med en fiskevårdsavgifi som skall belalas lika av alla som fiskaroavsett om del rör sig om elt enstaka tillfälle eller mera regelbundet fiske,kan komma alt accepteras av allmänhelen. Statskontoret släller sig ocksåtveksamt till om de avgifier som kommer in kan täcka de koslnader som bl.a.uppkommer vid inlösen av förlorade fiskerätter. 5.13Riksrevisionsverket: Ulredningens ekonomiska utgångspunkt är atl kostnadernaför ell frisläppt handredskapsfiske skull läckas genom avgifter. Enligt RRV:smening är del underiag som redovisas inie tillräckligt för en bedömning av deekonomiska förulsällningarna atl - i den form ulredningen föreslår - genomförariksdagens principbeslut som en självfinansierad reform. Kostnadernai form av ersättning till fiskerättsägarna är grovt uppskattade till "etteller några tiotal" mkr. - för en del av kostnaderna förutses tydligen atldet egentliga underiagel skall komma fram försl genom remissbehandlingen.Vissa kostnader har utredningen inte gjori mågon bedömning av. Det gäller t.ex. fiskeriadministrationens handläggningskoslnader, rättegångskostnaderna samlkostnaderna för den ytterligare lillsyn och kontroll som kan behövas för atlavgiftssystemet skall resultera i tillräckliga intäkter. Inteminst utredningens intäklsantaganden kan ifrågasättas. Bortser man frånrabatten för flerårsbetalningar tycks ulredningen räkna med åriiga intäkter påmellan 19 och . (380000 "avgiftsskyldiga" x 50- ). Dessabelopp kan jämföras med de . som den nuvarande kortförsäljningentydligen inbringar i de aktuella områdena. Även med hänsyn till att de nyafiskekorten gör fler vatten tillgängliga än de nuvarande korten kan det inteuteslutas att reformen av många fritidsfiskare i huvudsak kommer att upplevassom en höjning av priset på fiskekorten. 1984/85:107 131 RRV:smening är det därför inle osannolikt atl reformens finansiering kan försvårasgenom utbredd belalningsovilja. Utredningendiskuterar huruvida den föreslagna fiskevårdavgiften skall las ut i hela landeteller enbari inom de områden där handredskapsfisket nu skall släppas fritt. Manförordar del senare och motiverar del med rättviseskäl. En nationell avgiflskulle upplevas som orättvis inom de delar av landet som redan har fritt fiske.Enligt RRV;s mening är även ulredningens förslag, i synnerhet om del bedöms i elllängre tidsperspektiv, öppet för invändningar utifrån rättvise- ellerrimlighetssynpunkt. bedömning av kostnader och intäkter följer all redan några årsintäkterräcker för att finansiera de direkta koslnaderna för reformen, dvs.ersättningen lill sakägarna. Fortvarigl därefier kommer, enligt ulredningensförslag, åriiga inläkler alt strömma in i oförändrad omfattning. Enligt förslageltill lag om fiskevårdavgift skall medlen användas för att "främjafiskevården och till andra ändamål som har samband med fritidsfisket". Detkrävs inte att medlen används inom de områden varifrån intäkterna härrör.Medlen kan således antingen användas uteslutande för åtgärder inom de områdendär avgiften tas ut, eller så länkas en del av för användning inom andra delarav landet. EnligtRRV:s uppfattning kan båda alternativen föranleda invändningar av den arl sompåverkade utredningens val av avgiftsmodell. Nackdelen med del förstaalternativet är - om man i likhel med utredningen förutsätter en realtoförändrad nivå (. innevarande budgetår) på fiskerislyrelsens anslagför bidrag till fiskevård m. m. - att del medför till synes orimligageografiska skillnader i omfattningen av de frilidsfiskefrämjande ålgärder somgenomförs genom staUiga myndigheler. Nackdelen med det andra allernativet äratt del sannolikt kommer all uppfattas som orättvist av dem som betalar fiskevårdsavgifien. 5.14Svea hovrätt: De kostnader som den föreslagna lagstiftningen kan komma atlmedföra är otillräckligt utredda. Del lorde förhålla sig så alten stor del av det fiskevårdande arbetet utförs på ideell väg och till ringaeller ingen kostnad. Det kan inle bortses från atl detta intresse för denenskilda fiskevården kan komma att minska, liksom ej heller från att nu bildadefiskevårdsområden kan komma att försvinna. Detla medför ökadefiskevårdskostnader för det allmänna, om ambitionen är atl upprätthållanuvarande nivå på de fiskevårdande insatserna. Om kontrollen av alt friUdsfiskarnafullgjort sin avgiftsskyldighet blir så dålig som synes framgå av promemoriantorde många av de fiskande underlåta att betala avgift. Det är därför knappastrealistiskt alt anta atl de pengar som må flyta in i form av fiskevårdsavgiftskall förslå till att bekosta den tilltänkta reformen. Överhuvudtaget synes detnågot anmärkningsvärt att avgiftsbelägga frifiske inom nu ifrågavarande vatien,när ett mer omfattande frifiske på många andra håll i landel bedrivs ulannågon avgift. 1984/85:107 132 1promemorian uttalas atl del inle behöver bli några skador från nalurvårdssynpunkitill följd av att fiskei med handredskap släpps frill, eftersom del toialautnyttjandet av berörda vattenområden inte kommer att öka i nämnvärd omfallning.Emellertid kan från fiskesynpunkt specielli attraktiva vallenområden enligthovrättens mening komma all drabbas hårt av frifiskerätlen. Hänsyn härtill harinte lagils i promemorian. Även om de ingrepp, som kommer att ske i fiskerällsägarnasrättssfär, inte alllid kan förvänlas bli särskilt omfattande, måste det sålundabefaras all åtskilliga strandområden med gott fiske, särskilt i närheten av slörretätorter, kommer all i samband med fiskei bli föremål för en nedslitning somgår utöver vad faslighelsägaren enligt allemansrällsliga regler är skyldig all låla.En sådan fastighetsägare är naturiigtvis berättigad till ersättning härtor. Omersällning såsom hovrätten förordat bestäms i enlighel med gällandeprinciper vid expropriation och andra tvängsingripanden, lorde den sammanlagda ersällningssummankomma all uppgå lill betydligt högre belopp än del i promemorian förutskickade. Delhade för en kostnadsberäkning självfallet varit av värde att ha tillgång uppgifl om vad reform kostade slalen, och del framsiår som anmärkningsvärlall en sådan uppgifl ej framtagits.