prop · G803166 · 1984-12-31 00:00:00 — 1, lagom dels forlsall gillighel av lagen (1983:147) om förbud under viss lid mot nybyggnad av djurstallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, dels ändring i samma lag, 2, godkänna vadjag har förordat i fråga om mål för livsmedelspolitiken (avsnitt 2.5), 3, godkänna vadjag har förordat om prisstöd och prisreglering på jordbrukets område (avsnitt2,6.1), 4, godkänna vadjag har förordat om stödet till jordbruket i norra (avsnitt 2.6,2), 5, godkänna vadjag har förordal om ålgärder för produktionsanpassning (avsnitt 2.6.3). Vidare hemställer jag att regeringen bereder riksdagentillfälle alt ta del av vad jag i övrigl har anfört om livsmedelspoliliken,häribiand den internationella bakgrunden, industri- och handelsleden ilivsmedelskedjan, livsmedlens kvalitet, kost och hälsa, konsumentinflyiandesamt sårbarhets-och beredskapsfrågor. 4 Anslagsfrågor för /86 B.Jordbrukets rationalisering m. m. Bidrag till Jordbrukets rationalisering, m. m, 1983/84 Utgift 34 769733 1984/85 Anslag 50000000 1985/86 Förslag 50000000 Från anslagel ulbelalas bidrag lill yttre och inrerationalisering enligt förordningen (1978:250) om statligt stöd lilljordbrukels rationalisering (ändrad senasl 1983:209). Därulöver användsanslaget för vissa speciella ändamål. 1984/85:166 86 Beviljade bidrag m, m. 1983/84 1984/85 1985/86 (förslag) 50000000 40 000000 40000000 Anslagetbör föras upp med 50 milj. kr. och därav bör få tas i anspråk medel förspeciella ändamål i samma utsträckning som för innevarande budgelår. Vidberäkningen av medelsbehovel under anslaget har beaktats bl. a. de överskottsom lillförs anslagel i samband med försäljningen av jordfonds-fasligheler ochalt beviljade, ej utbetalda bidragsbelopp per uppgår lill 67,6milj.kr. Vidare har beaktats det medelsbehov som erfordras för alt /86 beslrida slalsbidrag lill ålgärder mol översvämningar iEmån. Bidragsramenför yttre rationalisering uppgick under /84 till 9 milj. kr.Anspråken uppgick dock till närmare 15 milj.kr.förorsakade av etl antal myckel omfatlande omarronderings-projekt främst iKopparbergs län. Nya omartonderingsprojeki förbereds också av lanlmäleriverkeli samråd med länsmyndigheterna, däribland lantbruksnämnderna ochskogsvårdsslyrelserna. Föratl lanibruksverkel även fortsällningsvis skall kunna medverka i nyaomartonderingsprojeki krävs ökat ramutrymme. Lantbruksstyrelsen finner delmyckel angelägel alt denna verksamhel som främsl resullerar i storieks- ochartonderingsförbällringar i skogsmark kan fortsätta som . För bidragtill yttre rationalisering behövs därför 12 milj.kr. för /86. Bidragsramenför inre rationalisering uppgick till 41 milj.kr. för /84. Ramen haroaktat alt den sänkts jämfört likväl täckt behoven beroende påden kraftiga nedgång i investeringsverksamheten som skett på grund av högtränteläge och försämrad lönsamhei. Att den /84 helt förbrukats berorfrämst på den salsning på olika tort-läggningsåtgärder som f. n. sker iNorrbottens och Västerbollens län. /85 har ramen sänkts till 31milj.kr. Detta innebär att bidragsbeviljan-dei måsle skäras ned i samma grad,dvs. Lantbruksslyrelsen anser atl en höjning med 1 milj. kr. bör skeför /86. Norrbottenslän har behov av en långsiktig finansiering av det statliga stödel tillhuvudavlopp. Regeringen har i beslut anvisat 5 milj.kr. förbidrag till huvudavlopp under budgelåren 1982/83 och 1983/84. Kombinerat medannat stöd, företrädesvis raiionaliseringsstöd, har stöd kunnat lämnas medhögsl . De medel som anvisats får enligt lanlbruksstyrelsen betraktas somme- Prop.1984/85:166 87 del för igångsättning av verksamhelen. Del är nu angelägetatl frågan om finansieringen får en mera långsiktig lösning. Styrelsen föreslårdärför att medlen fr. o. m. /86 får las ur anslaget B 3 och attbidragsnivän får gälla även i fortsättningen. iNortbottens län uppskattar det totala medelsbehovel för slatligl slöd lillhuvudavlopp för /86 till 6milj. Lantbruksslyrelsen föreslår att ramen för statsbidrag lilljordbrukets rationalisering under budgetårel 1985/86 faslslälls lill SOmilj.kr.varav 12 milj. kr. lill yttre och 38 milj. kr. till inre rationalisering. Med hänvisning lill vad jag har anfört i det föregåendebelräffande en översyn av frågor rörande del regionala rationaliseringsslödeloch investeringar i markanläggningar bör rationaliseringsslödel utgåoförändrat under näsla budgelår. Jag hemställer att regeringen föreslår att 1. medge att /86 slalsbidrag beviljas till jordbrukets rationalisering med sammanlaglhögsl , 2. lill Bidrag tiUjordbrukets rationaUsering, m.m. för /86 anvisa ettförslagsanslag av . C 6,Prisstöd till jordbruket i norra 1983/84 Ulgift 271879057 1984/85 Anslag 330000000 1985/86 Förslag 352000000 disponerar anslaget för pristilläggenligt förordningen (1978:472) om prisstöd till vissa jordbruk (omlryckt1980:490, ändrad 1982:960, 1984:474) och enligt kungörelsen (1973:508) omprisstöd lill rennäringen (ändrad senast 1984:475). Genom beslut (prop. 1983/84:100 bil.11, JoU 26, rskr 238) har slödet räknats upp med . Del av regeringenanvisade beloppet för /85 uppgår lill 330 milj. kr. Den framlidaulformningen av slödet kommer all prövas av i samband med 1983 årslivsmedelskommittés förslag. I avvaklan därpå och efter gjorda bedömningar avproduktionsutvecklingen beräknar nämnden medelsbehovet för /86till 330milj. Jag har i det föregående föreslagit del prisstöd som börutgå per . Medelsbehovet på anslaget beräknas därmed uppgå till352milj.kr. vid antagande om oförändrad produktionsvolym. Jag hemställer altregeringen föreslår au lill Prisstöd till jordbrukel i norra /86 anvisa ett förslagsanslag av 352000000kr, Ärendel bör behandlas under innevarande riksmöle. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch beslular atl genom proposition förelägga vad föredraganden haranfört för de åtgärder och de ändamål som han har hemställt om. Prop.1984/85:166 89 Propositionen................................................................... ...... 1 Propositionens huvudsakliga innehåll ........................... ...... 1 Förslag till Lag om dels fortsatt giltighet av lagen(1983: 147) om förbud mol nybyggnad av djurstallar förnötkreatur, svin och fjäderfä, dels ändring i samma lag ................... 3 1 Inledning ..................................................................... 4 2 Föredraganden ............................................................. 5 2.1.1 Livsmedelssektorn i samhället ....................... ...... 5 2.1.2 Samhällsekonomiska utgångspunkter ........... 7 2.1.3 Behovet av en livsmedelspolitik ..................... ...... 8 2.2 Deninternationella bakgrunden 11 2.2.1 Inledning ......................................................... 11 2.2.2 Den globalalivsmedelsförsörjningen ............. 13 2.2.3 Väridsmarknaden för jordbruksråvaroroch livsmedel ,, 14 2.2.4 Utrikeshandel och handelspolitiskaförhållanden 17 2.3 Livsmedelskedjanoch dess olika led 19 2.3.1 Allmänt om livsmedelskedjan ......................... 19 2.3.2 Jordbruket ............................ '........................ 20 2.3.3 Trädgårdsnäringen ....................................... 23 2.3.4 Fisket ............................................................ 24 2.3.5 Industriledet ................................................... 24 2.3.6 Handelsledet ................................................. 25 2.3.7 Konsumentledet ............................................ 26 2.3.8 Insatsvaruledet .............................................. 27 2.3.9 Livsmedelsulgifternas fördelning påolika led . 2.4 Slatenoch livsmedelssektorn 29 2.4.1 Den hittillsvarandejordbrukspolitiken .......... 29 2.4.2 Övrig livsmedelspolitik .................................. 32 2.4.3 Annan politik av betydelse förlivsmedelspolitiken , ,., 34 2.5 Målför livsmedelspolitiken 35 2.5.1 riksdagsbeslut .................................. 35 2.5.2 Övergripande mål .......................................... 36 2.5.3 Livsmedelsberedskap ochproduktionsmål för jordbruket - vissa utgångspunkter ................................. 38 2.5.4 Produktionsmål för jordbruket ....................... 41 2.5.5 Konsumenimål .............................................. ... 50 2.5.6 Inkomsimål för jordbruket ............................ 50 2.5.7 Miljö- och resursmål ........................................ 54 2.6 Medelför livsmedelspolitiken 55 2.6.1 Prisstöd ochjordbruksprisreglering ............... 55 2.6.2 Stödet lill jordbruket i norraSverige .............. 61 2.6.3 Åtgärder för produktionsanpassning................ 66 2.6.4 Industri- och handelsleden ........................... 69 2.6.5 Livsmedlens kvalitet ..................................... ... 73 2.6.6 Kost och hälsa ............................................... ... 75 2.6.7 Konsumentinflytande ...................................... 78 2.6.8 Sårbarhels- och beredskapsfrågor ................. ... 79 3 Hemslällan .................................................................. 85 4 Anslagsftågorför /86 ...................... 85 5 Beslut .......................................................................... .. 88 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1984:86) Jordbruks-och livsmedelspolitik har hafl till uppgift att utformaförslag till en jordbruks- och livsmedelspolitik. Huvudmålel för en samladlivsmedels-politik och därmed också för jordbrukspolitiken är enligt gällanderiksdagsbeslut atl trygga vårl lands livsmedelsförsörjning såväl i fredstidsom under avspärrning och krig. Vidare gäller enligt riksdagsbeslutet somlikställda delmål att konsumenlerna får lillgång lill livsmedel av god kvalitélill rimliga priser och all jordbrukarna får en med andra jämförbara grupperlikvärdig standard. 1 kommitléns uppdrag ingår alt belysa och analyseraförhållandena i hela livsmedelskedjan, dvs. alla de led som medverkar i produklion,förädling och distribution av livsmedel. skiljer sig från de uppdrag somlidigare utredningar haft inom områdel. Dessas arbeie har nämligen främslavsett jordbrukets förhållanden. Kommittén har haft att ulreda frågor om bl. a,produklionsmålTör jordbruket, förhållandena inom livsmedelsindustrin och-handeln, inkomstmål för jordbruket, konsumentinnytande m. m., livsmedelsförsörjningenssårbarhet och jordbruksprisregleringens utformning. Kommittén har haft att med förtur behandla vissa frägor ombättre balans mellan produklion och konsumlion av jordbruksprodukter samlkompensationsystem för jordbruket. Beträffande dessa frägor har kommitténavlämnat ell förtursbelänkande, vilket bl. a. utgjort underlag förstatsmakternas överväganden rörande prissättningen på jordbruksprodukter förregleringsåret 1984./85. Sammantagna utgör livsmedelskedjans led en belydande delav det svenska näringslivel. Konsumtionen av livsmedel (exkl. alkoholdryckeroch tobak) uppgår till ca , dvs. runl 20 %av den lolalaprivata konsumtionen av varor och tjänsler. Sysselsättningen inom livsmedelskedjanomfattar av det totala antalet årsarbetsinsalser eller ca 500 000personer, varav ca 130 000 inom jordbruk, trädgårdsnäring och fiske, ca 75 000inom livsmedelsindustrin och ca 115 000 inom livsmedelshandeln. har vi i vårt land en reglering avpriserna på jordbruksprodukter. Denna har kombinerats med andra ålgärder påjordbruksområdet och därigenom har en jordbrukspolitik formats, vars syfte ochinriktning varierat . Grundläggande faktorer har varit produktionensomfattning med hänsyn tagen till beredskap och avsättningsmöjligheter inomlandet, prissättningen på jordbrukspro-1 1984/85. Prop.1984/85:166 2 dukter under hänsynstagande till konsumenternas intresseav livsmedel av god kvalité lill rimliga priser och inkomstmälsätiningen förjordbrukarna samt en fortgående rationalisering av jordbruksnäringen, D Ikap. 2 redovisar kommittén livsmedelssekiorns slällning och utveckling i detsvenska samhället. Vad som är typiskt för utvecklingen i de industrialiseradeländerna är att livsmedelsproduktionen tar i anspråk en allt mindre del av våraresurser (ör att klara försörjningen med livsmedel. Avtagande köpkraft hoskonsumenlerna som lett lill fallande konsumtion av främst animaliska livsmedeloch minskade sysselsättningstillfällen inom andra sektorer i förening med enökad livsmedelsproduktion har under de senasle åren lett tillöverskottsproblem. Denna obalans utgör etl problem för både jordbruketoch livsmedelsindustrin. Läget bland övriga västeuropeiska industriländer ärlikartat, olika tendenser kan skönjas i den akluella debatten om livsmedel. Somexempel på myckel akluella frågor kan nämnas matens kvalité. Elt mycketdiskuterat ämne är livsmedelstillsatsernas nödvändighet och deras effekter. Enannan aktuell kvalitetsfråga är stordriftens för- och nackdelar inomlivsmedelsindustrin. Jordbrukets produktionsmetoder är ytterligare en frågasom är föremål för debatt. Hit hör användningen av handelsgödsel,bekämpningsmedel, fodertillsatser m. m. Även djuruppfödning i slora enheter hardiskuterats. Mycket av denna utveckling innebär all kostnaderna för att fä framvåra livsmedel har kunnat begränsas. Denna fördel måste emellerlid vägas mol denackdelar för livsmedelkvalilén som kan uppstå. Livsmedelskedjans olika led har under efterkrigsårenblivit alllmer beroende av varandra. Jordbrukel behöver en livsmedelsindustrimed sådan kapacitet atl dess produkter kan förädlas och föras vidare lillkonsumenterna. är slörre delen av livsmedelsindustrin beroende avett jordbruk som kontinuerligt kan förse den med behövliga råvaror av godkvalité. Beroendet förslärks av den prisreglering som främsl omfattarråvaruproduktionen inom jordbruk och fiske. Denna reglering påverkar emellerlidi hög grad även de efterföljande leden. En annan viktig faklor i sammanhangetär de ägarsamband som finns mellan olika led. Ett exempel på detla ärlantbrukskooperationens starka slällning. Blockbildningen inomlivsmedelshandeln utgör etl annat exempel på sådani samband. n Jordbrukspolitikhar definierats som de slalliga åtgärder som direkl påverkarjordbrukets förhållanden. Jordbrukspolitiken omfattar en pris- ochmarknadsreglering av jordbruksprodukter, en av staten stöddrationaliseringsverksamhet med syfte atl effektivisera produktionen och ensärskild jordlagstiftning. I vidare bemärkelse kan även inräknas forskning,undervisning och rådgivning på jordbrukets område. Kommittén anger i kap. 3all med livsmedélspolitik bör i analogi härmed avses de statliga ålgärder somdirekt påverkar hela livsmedelssektorn. innebär alt de statliga åtgärder som vidtasbeträffande jordbruket och som mer direkt tar sikle på livsmedelskedjansövriga led. Prop.1984/85:166 3 t, ex, livsmedelslagstiftning, kommer utt ingå i enlivsmedelspolitik, D Vad gäller den globala livsmedelsförsörjningenkonstateras (kap. 4/att omkring en halv miljard människor ar allvarligtundernärda. Det är realistiskt att räkna med en 50-procentig ökning av antaletsvältande människor fram till kommande sekelskifte. Det råder intenågot tvivel om att världens resurser i sig räcker för att mätta en befolkningsom är avsevärt större än den nuvarande. Industriländerna har i regel en välfungerande livsmedelsförsörjning, försörjning är mycket ojämntfördelad mellan fattiga och rika befolkningsgrupper. D Del övervägande intrycket av elt antal studier är attstigande realpriser i världshandeln med jordbruksråvaror och livsmedel är denmest sannolika utvecklingen på . Faktorer finns emellertid ocksåsom talar emot stigande priser. Priserna på spannmål kan komma ätt utvecklas merafördelaktigt frän exportörernas synpunkt sell än priserna på animalier. D Stödel till det svenska jordbruket utgörs främstav ett skydd mot kraftiga störningar frän låga priser pä världsmarknaden. Detär enligt kommitléns mening nu ej möjligt att ensidigt avveckla stödet utanallvarliga konsekvenser för näringen och för landets försörjningsberedskap.Kommillén anser emellerlid att bör verka för att åtgärder iliberaliserande riktning vidtas, omfattande alla länder men med hänsyn tagentill det grundläggande målet om försörjningstrygghet. Även om en sådanavveckling skulle dröja vilket förefaller troligt är det angeläget altupprätthålla en import av jordbruksråvaror och livsmedel för att uppfylla bl.a. handels-, bistånds- och konsumentpolitiska mäl. Med hänsyn tilllivsmedelsberedskapens krav måste emellertid även under överskådlig framtid denhelt övervägande delen av de livsmedel som konsumeras inom landet komma frånsvenskt jordbruk. D I kap. 5 lämnar kommittén en utförlig ekonomisk-statistiskanalys av hela livsmedelssektorn. a. redovisas olika leds andel av konsumenternaslivsmedelsulgifter, den s. k, maikronans fördelning. D Äv den totala livsmedelskonsumtionen 1983 om ca 80miljarder kronor går till sådana livsmedel som i råvaruledel omfattasav jordbruksprisregleringen. Av de sislnämnda livsmedlen utgjorde i sintur jordbruksandelen av konsumenternas matkrona , varav ca 7"/bgick till jordbrukarnas inkomster. Industri ledet tog , handeln ,importvaror slod för och mervärdeskatten slutligen tog av matkronan vadgäller jordbruksprisreglerade livsmedel. För övriga livsmedel, som omfaltar ca40 % av livsmedels-utgifterna, är handelns, indusirins och mervärdeskattensandelar relativt likartade, medan imporiandelen är betydligt slörre och primärproduktionensandel betydligt mindre än vad som gäller för de jord-brukprisregleradelivsmedlen. Räknat för samlliga livsmedel lar primärprodukiionen avmatkronan. D I kap.6 redovis'ds förhållandena inom del svenskajordbrukel. D 1 kap. /behandlas frägor om livsmedelskvalité ochkonsumentinfiytande. 1984/85:166 4 D Den främsta garanlin för en fortsatt hög och förbättradlivsinedelskva-liiéär ett gott kvalitetsmedvetande hos såväl konsumenter somdem som är verksamma i livsmedelskedjans olika led. Ett omfattandekvalitetsarbete bedrivs av såväl myndigheterna genom bl, a, livsmedelslagstiftningenoch prisregleringen som företagare och arbetstagare inom näringslivet. Dennaslrävan mol förbältrad livsmedelskvalité bör enligt kommitléns uppfattningstarkt understödjas. Trols det allmänt sett goda lägel i fråga om svenskalivsmedels kvalité finns givelvis ulrymme för förbättringar inom åtskilliga områden.Kommittén vill i sammanhanget peka på de risker för kvalitetsarbetet som vissautslag av marknadsföringen medför saml genom de strukturförändringar som skelti livsmedelskedjan mot ökad storskalighet. Kommillén vill också understrykaatt man så långt möjligt vidtar ålgärder som minskar användningen av kemikalieri hela livsmedelskedjan. Frågan om livsmedlens kvalité bedömer kommittén därförvara av allra slörsla betydelse. innehåller den åtskilliga aspekterav vilka flera är myckel komplicerade. Dessutom pågår andra utredningar somberör hela kvalitetsproblemet. Kommittén anser därför atl hela denna fråga nubör göras lill föremål för en samlad utvärdering. D Kommiltén anser det angeläget au konsumentintresset ävenfortsättningsvis ges etl betydande inflytande vid jordbruksprisöverläggningarna. Vad gäller konsumentdelegationens sammansättning anserkommit tén att delegationen bör förslärkas med näringsfysiologisk expertis. Del är vidare angeläget all delegationen ges sådana resurser att den kan fylla sin roll som en med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation jämställd part. ' D Kommittén har också haft atl pröva om förändringar ärönskvärda i vår livsmedelskonsumtion med hänsyn till folkhälsosynpunkter (kap.8). Kommitténs medicinska och näringsfysiologiska expertis har lagl fram rekommendationersom förulsäller förändringar av nuvarande kostvanor, främsl minskningar ikonsumtionen av fett och socker. Konsumtionen av spannmålsprodukter och potatisbör ökas. Även konsumtionen av alkoholdrycker bör ytterligare begränsas. Rekommendationernasyftar i första hand till att förbättra hälsa och vitalitet under människornaslivslopp. Enligt kommitténs mening bör de av expertisen förordadekostförändringarna i stort kunna utgöra riktlinjer i della avseende inom denframlida livsmedelspolitiken. D Kommittén utgår från att livsmedelsindustrin i sinprodukluiveckling beaktar kostrekommendationerna liksom att företagen anpassarsin marknadsföring, såväl när det gäller reklam som prissättning. Kommitténanser atl livsmedelsverket bör få i uppdrag att undersöka möjligheterna altpröva etl nytt märkningssystem för fett- och sockerhaller för någon ellernågra lämpliga varugrupper. D Prispoliliken utgör generellt sett enligt kommitténsmening ett relativt trubbigt vapen för atl genomföra koslförändringar.Möjlighelerna att med prisel som medel ändra kosten är dock olika för skildalivsmedel. 1984/85:166 5 Prispoliliken bör emellertid när så är möjligt användas isyfte att ändra konsumtionen enligt de riktlinjer för koslförändringar somkommittén redovisat. Självklart är också att prispoliliska åtgärder sommotverkar koslförändringar i gynnsam riktning inte bör komma till användning.Ett område där akliva prispolitiska ålgärder bör kunna komma lill användning ärprisrelationema mellan mjölk av olika fetthalt. Här bör enligt kommitténsmening vid jordbruksprisöverläggningarna hänsyn tas till de rekommendationerom minskad fettkonsumtion som kommiltén redovisat, D Kommittén anser det myckel angeläget all statsmakternaverkar för atl en samordning sker av berörda myndigheters informationsverksamhetinom livsmedelsområdet. Härvid skulle befintliga resurser kunna utnyttjas påetl betydligt effektivare sätt. Mot bakgrund av vad kommittén anfört om behovet avkostförändringar behövs en samordning av de åtgärder som vidtas i syfte altåtstadkomma ändrade kost- och dryckesvanor, Q I kap. /W behandlar kommittén livsmedelsförsörjningenssårbarhet vid avspärrning och krig. Kommittén har som en utgångspunkt haft deninriktning av försörjningsberedskapen som fastlades försvarsbeslut.Delta innebär bl. a. att samhällets minimibehov av livsmedel skall kunnatillgodoses med hög säkerhet i kriser och krig. Del önskvärda målet är altlivsmedelsproduktionen kan ställas om till i huvudsak självförsörjning. Härvidunderstryks vikten av en geografiskt väl differentierad produktion. Kommitténanser det angelägel alt försörjningsberedskapen även har dellasyfte bl. a. med hänsyn lill trovärdigheten i vår säkerhetspolitik såväl inålgentemot den egna befolkningen som utåt genlemol omvärlden. Vid en längre kris måste omslällningar ske både av vårkonsumlion och produklion av livsmedel. Konsumtionen måsle genom bl. a. ransoneringarställas om mot en kost med mera vegetabilier och mindre animalier. Mjölkkonsumtionenbör dock behållas ungefär oförändrad. Denna s. k. kriskost utgör en frånnäringsfysiologisk synpunkl acceptabel miniminivå. Produktionen måste ocksåställas om mot en mera resurssnål vegetabilieproduktion. Vissa faktorer ärsärskilt betydelsefulla för att klara livsmedelsförsörjningen vid en kris.Delta gäller särskilt tillgången på arbetskraft, handelsgödsel och vissa andrakemikalier, proteinfoder samt reservdelar och utsäde. Tillgången på bl. a,råvaror för handelsgödsel samt proleinfoder och vissa maskiner är i storutsträckning irnportberoende. Vid en långvarig kris räknar kommittén med ettmycket slorl imporlborlfall, vilket innebär alt tillgången på de nämndaproduktionsmedlen kommer alt starkt begränsas med ålföljande minskningar ijordbruksproduktionen. Genom nämnda omställningar av såväl konsumtion somproduktion beräknas emellertid befolkningens nödvändiga livsmedelsbehov kunnatillgodoses. n Kommiltén vill särskilt framhålla den ulomordenligtviktiga roll som tillgången till handelsgödselkväve spelar för vårlivsmedelsberedskap. För tillverkningen är ammoniak den mest betydelsefullaråvaran. Tillverkningen av ammoniak i täcker f. n. bara av vårl 1984/85:166 6 Kommittén anser därför att de planer som finnspå atl starta ytterligare ammoniakproduktion inom landet bör understödjas.Dessa planer, bl. a. del s. k. Nynäshamnskombinatet, avser produktion avammoniak som en biprodukt. Om en ökad tillverkning av ammoniak kan komma tillslånd, minskar behovet av och koslnaderna för atl beredskapslagrahandelsgödsel.