prop · G803127 · 1984-12-31 00:00:00 — Beträffande olika odlingsåtgärder delar viaktionsplanens bedömning alt de nya riktlinjer beträffande dels skogsgödslingenoch dels helträdsulnytljandel som tas fram av är fullttillräckliga för alt styra utvecklingen i dessa fäll. Skogsbruket har självbåde tagit initiativ och aktivt medverkat i utvecklingen av dessa nya råd ochregler. Det är dessutom SCPFs uppfattning att envidareutveckling av skogsgödslingen är av speciellt intresse. Skogsgödslinghar stor omfattning och ger belydande bidrag lill virkesförsörjningen. Meden ny spridningsteknik och en ny lyp av gödselmedel, som ger både ökadtillväxt och en neutraliserande och balanserande markreaktion, skulleskogsgödslingen kunna utvecklas till en åtgärd som offensivt och verksamtmotverkar en pågående utlakning och markförsurning. Skogsgödslingen bör ocksåpositivt påverka trädens vitalitet och allmänna motståndskraft mot olika påfrestningar.Skogsgödsling på detta sätt är en betydande ingrediens i flera Centraleuropeiskaländers åtgärdsprogram. och delar uppfattningen atl kvävegödsling påskogsmark tillsvidare bör undvikas inom mest försurningsutsattaområden - i avvaktan på bättre kunskaper om gödslingens effekter. Tillsvidarebör de av utfärdade rekommendationerna kunna tjäna som rättesnöre. Forskning om både nu använda och alternativagödselmedels pH-ef-fekter bör ges hög prioritet. Detsamma gäller forskning oms. När det gäller hellrädsutnyttjande anför LRF ochSSR. Med hänsyn till såväl befarade tillväxtnedsättningar som risker förförsurning arbetar f. n. med rekommendationer om begränsningar ianvändningen av hel- och dellrädsmetoder samt bortförande av hyggesreslerefter slulavverkning. Förbunden anser det riktigt alt man inom skogsbmkel larstor hänsyn till eventuella negativa effekler av hellrädsutnytljandet. Samtidigtvill vi i likhet med vad som sägs i aktionsplanen poänglera alt hel-ochdellrädsmetoder har stor betydelse för skogsbrukets möjligheter attintensifiera gallringsverksamhelen. All så kan ske är i sin tur av slor viktför skogsskötseln och skogsproduktionen. Här bör därför en rimlig avvägning ske mellaneventuella ekologiska effekter och effekterna på skogsskötsel/skogsproduktion.Det är viktigt att man inte ger restriktionerna en sådan utformningatt man i onödan minskar utrymmet för utveckling av rationellaskogsbruksmetoder. Centralorganisationen /SR tillstyrker förslagenom gödsling. Beträffande meloden helträdsulnyttjande hänvisarcentralorganisationen till pågående arbete på med atl skrivarestriktioner. Prop.1984/85:127 113 råderom effekterna av nitralutvecklingen som resultat av metoden. En satsning på merforskning är därför moliverad. I del skogspolitiska programmet ingårväsenfligt ökade gallringsultag i ungskogarna. Gallring är olönsam medkonvenfionella metoder, men med hellrädsutnyttjande kan lönsamhet nås. Densenare metodens eventuella negativa aspekter måste klarläggas. I likhet med vad som framgår av åtgärdsprogrammelanser Centralorganisationen /SR det viktigt alt skogsstyrelsenintensifierar sin information och rådgivning om orsaker till skogsskador ochåtgärder för atl begränsa dessa. Åtgärderna går ut på att hålla skogen i bästatänkbara kondition. Det är anmärkningsvärt att inte några särskilda medelavsatts för ändamålet. Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningenstöder aktionsplanens förslag att intensifiera rådgivning och information omskogsskadornas orsaker och om lämpliga åtgärder. Del kan eljesl finnas risk föronödiga panikåtgärder och felaktiga skötselbeslut. Del synes naturiigl attskogsstyrelsen blir huvudansvarig för en sådan verksamhet. I detta sammanhang vill vi framhålla alt vi ocksåfinner det önskvärt, att överhuvud laget ges en mera framträdanderoll, då det gäller bedömning och analys av skogstillståndels utveckling,liksom då det gäller utveckling och genomförande av eventuella råd, regler ochåtgärder i tertängen. 8.4 Utredningom skötsel av lövskog anföratt beträffande trädslagsfrågan delar vi aktionsplanens uppfattning att enökning av lövträdsandelen utöver den andel som är naturlig inom nortabartskogsbältet vore artificiell och ur marksynpunkl meningslös för huvuddelenav våra skogar. Barrträdens klara överlägsenhet ifråga om värdeproduktion ärnaturligtvis också av avgörande betydelse. Flera undersökningar visar emdlerfid alt lövträdkan klara dålig luft bättre än barrträd. Det kan därför vara intressant atlspela mera med lövträd i exponerade lägen, i skogsbryn och andra lägen medskyddsfunktion. Del är etl svårt spel som kräver skoglig yrkesskicklighet ochgod lokalkännedom. Inom områden där belastningen är så stor atl vanlig bartskogbedöms ha svårt att kunna utveckla sig väl är del naturligtvis elt gottalternativ att anlägga och sköta lövskog med för marken lämpligt trädslag.Omfattningen av sådana arealer är dock sannolikt myckel begränsad. och delar i aflt väsentligtaktionsplanens synpunkter och förslag. 8 1984/85. 1984/85:127 114 Centralorganisationen /SR anför atl då detgäller andelen lövträd och trädslagsval delar /SR uppfattningen iaktionsplanen att ej ge några ytterligare rekommendationer om allmän ökad andellövskog utan i ställel förstärka forskningen på området. 9 Åtgärder inom j'ordbruket , matematisk-naturvetenskapligafakultetsnämnden anför att beskrivningen är svag beträffande direktaluflföroreningsska-dor på jordbmksgrödor. Det är emellertid väl känt från USAatt t. ex. ozon kraftigt kan reducera skördeutbytet av l.ex. potatis,leguminoser och spenat. Inventeringar i har visat förekomsten avliknande skador. Det är därför angeläget att även inleda studier av direktaeffekter av luftföroreningar på jordbmksgrödor. fillstyrker de föreslagnaåtgärderna inom lantbm-ket. Länsstyrelserna i och läntillstyrker de åtgärder som föreslagits. och konstaterar att en effekt avluftföroreningar som inte är hypotetisk, och som inte berörs i aktionsplanen,är de direkta skadorna på växande gröda. Erfarenheterna av dessa skador iSverige är små, men det finns exempel både från odling i forskningssyfte ochfrån konventionell odling. Denna utveckling är skrämmande, då det inte finnsnågon möjlighet att skydda grödan mot en förorenad luftmassa. Kunskapen omorsaker och skadornas omfattning är bristfällig. LRF och SSR finner det mycketangeläget alt medel avsätts för att kartlägga skadeverkningarna och orsakssammanhanget.Denna ytterst allvarliga situation, som kan få förödande konsekvenser förlandets livsmedelsproduktion, stärker på ett otvetydigt sätt argumenten för enrenare luft. meterologiska och hydrologiska institutkonstaterar alt befintlig gödslingsrådgivning kan kompletteras och förbättrasom hänsyn las lill de meteorologiska och hydrologiska förhållandena undervintern. Forskning pågår att koppla en kväveurlakningsmtin väl beprövad hydrologisk modell. Syftet är att beräkna kväveläckaget frånåkermark och dämr bestämma kvävegivans storlek. Utnyttjandet av goda lokalameteorologiska prognoser kan reducera insatserna av bekämpningsmedel. anför att förjordbmket är ökad kalkning viktig. Cirka hälften av åkerarealen är intemarkkarterad och det utgör ett Prop.1984/85:127 115 mycketsvårt hinder för korrekt rådgivning både när del gäller kalkning och gödsling.Extra resurser erfordras för ökad markkarteringsverksamhet. I stället för altinrätta nya rådgivningstjänster bör de rådgivare som redan finns vidlantbmksnämnderna lära sig försurningens orsaker och motåtgärder och även föraul kunskapen. Regelbundet återkommande fortbilda ningskurser är önskvärda. Länsstyrelseni skriver att har - tillsammans medlantbmksnämnden - arbetat med att kartiägga pH-si-luationen i jordbmksmark.Delta har bl. a. resulterat i att bifogade informationsmaterial för distributiontill länets samtliga lantbrukare kunnat tas fram. Förslagen i avsnitt 9.2 omjordbruk ligger därför i linje med det arbete som påbörjats i länet. För attdet skall bli effektivt behövs emellertid den förstärkning av rådgivnings- ochtillsynsresurserna som utredningen föreslår. ser de föreslagnaåtgärderna för ökad rådgivning till lantbrukarna samt förslag om försök medmarkkartering som mycket vikliga. Rådgivningen kan spela en viktig roll, dågödslingens försurande effekt i första hand är en fråga om urlakning på grundav bristande näringsupptagning. Med räll odlings- och gödslingsteknik samt godkunskap om växternas näringsbehov kan urlakningen göras minimal. Förbundet har lidigare (tillsammans med tjänstemannaorganisationerna)framhållit detta i samband med en skrivelse om ökad skatt på gödselmedel. och anser atl beskrivningen av handelsgödselnsförsurande effekt, samt konsekvenserna av en neutralisering av dessa varor ärklar och kortekl. För lantbruket är det främst genom en oplimerad hushållningmed växtnäring och en medveten markkarteringsgmndad kalkning, somförsurningens effekler kan motverkas i odlingsjord. Ökad information och rådgivningär ett konstmktivl sätt att arbeta vidare med dessa frågor. Enligt uppfattning är detangeläget att lantbmksnämnderna ökar sin rådgivning i frågor som röranvändning av gödslings-och bekämpningsmedel. Men detta bör kunna ske inomramen för befintliga resurser. I ett tidigare remissvar (RRV: Dnr1983:424,425) på utredningen om användning av kemiska medel i jord- ochskogsbmkel (SOU 1983:10/11) har RRV utvecklat skälen till detta. RRV slog därfasl alt behovet av atl statsmakterna deltar i jordbmkets rationalisering minskal.Denna uppgift borde i ökad utsträckning kunna överlåtas till branschorganisationerna. Därmedställs enligt RRVs uppfattning delvis nya krav på lantbruksstyrelsensinsatser. I bedömningen av vilka åtgärder som är önskvärda inomjordbruksproduktionen bör lantbruksstyrelsen vid sidan av rent företagsekonomiskahänsyn även väga in miljömässiga hänsyn. Lantbruksnämnderna bör enligt dettasynsätt således på samma sätt som skogsvårdsstyrelserna ges ett ökat ansvarför frågorna om miljöhänsynen. Prop.1984/85:127 116 Aklionsgmppen föreslår atl lantbruksstyrelsentillförs ökade personalresurser för alt kunna fullgöra den utökaderådgivningsverksamheten. RRV kan inte instämma i detta förslag. Den förändraderoll inom jordbmkets rationalisering som lanlbmksslyrelsen enligt RRVsuppfattning bör inta bör i stället föranleda omprioriteringar inom styrelsen. 9.3Användning av icke- försurande gödselmedel i anför atl ettsärskilt problem är försurningen av , som till övervägande del berorav jordbmksdriften och gödslingen och i betydligt mindre utsträckning ()kan tillskrivas det atmosfäriska nedfallet av sura ämnen. Vi förordar enövergång till icke försurande gödselmedel inom jordbmket. Detta bör kunna skeinom ramen för de åtgärder, som föreslagits av ulredningen om användning avkemiska medel i jord- och skogsbmkel i syfte att begränsa användningen av handelsgödselmedel.Vid skälighetsavvägningen bör miljöskyddslagens tillåtlighetsregler tjäna somutgångspunkt. kemiska industrikontor kan inte underlåtaatt påpeka några missvisande uttryckssätt. Försurande gödselmedel bör såledesstrykas ur begreppsapparaten för att i tillämpliga fall ersättas med försurandegödsling. För att vara rikligt utförd måste ju gödsling bygga på tillförsel avkväve och fosfor i kombination med kalium, magnesium och kalcium i mängder somär tillräckliga för alt kompensera dels uttaget med grödan som sådant, dels denpH- sänkande effekt detta uttag för med sig. Det är i övrigl oegenlligt attanvända begreppet syratillförsel i anslutning till uttag av skogs- ochjordbruksgrödor. Vad som avses är ju i slällel bortförsd av baskatjoner. skriver omförslaget atl låta utreda effekterna av en övergång från ammonium- tillnitralbaserade kvävegödselmedel att man vill framhålla värdet av att man i denutredningen också tittar på hur en sådan omläggning skulle påverka fördelningenmellan inhemsk produktion och import av kvävegödselmedel. 9.4Begränsning av ammoniakavgången från jordbruket , matematisk-naturvetenskapligafakultetsnämnden stödjer förslaget attförbättra kväve-ekonomin inom jordbmketavseende främst flytgödselhanteringen. konstaterar attammoniakavgångens storlek, betydelse för miljön och motåtgärder diskuterasutan hänsyn lill dess pH-beroende. Förlust av ammoniak förekommer särskilt vidfast stallgödselhantering och vid spridning av flytgödsel. Ammoniakföriuslenkan motverkas genom att sänka pH med syretillsals. Men vore det önskvärt? Prop.1984/85:127 117 Frågantycks inte särskilt väl genomtänkt. En sådan övergång är givetvis bra, men intehelt nödvändig förutsatt att marken underhållskalkas. vill ocksåunderstryka viklen av atl problemen kring stallgödseln blir föremål för ökaduppmärksamhet. Stallgödseln synes på många sätt vara en mer okontrollerbarmiljöfråga än handelsgödsdn. och menar altredogörelsen om avgivning av ammoniak och kväveoxider inte är lika välunderbyggd som övriga avsnitt om jordbruket. Förbunden skriver i sittgemensamma remissvar att enligt förbundens uppfattning grundas bedömningar ochåtgärder i alltför hög grad på hypoteser. LRF och SSR anser att åtgärder medsyfte alt bättre la tillvara växtnäring i jordbmksföretaget är värdefulla delsur miljösynpunkt, men också för företagels ekonomi. Men värdet varierarnaturligtvis beroende på den faktiska effekt åtgärden ger. Förbunden villdärför varna för att vidta alltför vittgående ålgärder dåproblemsituationen uppenbariigen är långt ifrån klarlagd. En alltförbrådstörtad hantering av denna delvis hypotetiska fråga kan visa sig vara endålig hushållning med resurser. meterologiska och hydrologiska institutanför att vid kalkbehandling av en försurad sjö är det av stor vikt att kännatill dess dynamik- och termikförhållanden då dessa har en avgörande inverkan påhur effektiv en kalkningsåtgärd blir. Denna kännedom om den enskilda sjön ärockså viktig för rätt uppläggning av provtagningsprogram ur såväl tids- ochrumsaspekl. VidSMHI pågår ett projekt, där effeklen av sjökalkning studeras med hjälp av enmatematisk modell. Modellen har lidigare använts med goda resultat, för atlbeskriva dynamiska och lermiska förhållanden i en sjö under olika årstider.Denna modell utgör elt viktigt hjälpmedel såväl för optimering avkalkningsinsatser som för planering av provtagningsprogram. villspeciellt betona vattnets integrerande och transporterande roll inom hydrokemin.Det är därför naturligt atl väl beprövade och vedertagna hydrologiska modellerkommer till användning när man studerar försurningen. stöder förslaget att ökakalkningen av sjöar och vattendrag som ett led i ansträngningen alt reparera deskador som redan har orsakats av försurning, bl. a. en ökning ikvicksilverhalten i gädda i vissa vattenområden. anser atl statliga bidrag börutgå efter en noggrann prioritering, där vatten som representerar storanaturvärden eller har stor Prop.1984/85:127 118 samhällsekonomiskbetydelse sätts i första hand. Många vatten kan därmed lämnas därhän tillsvidare. Bättre kunskap om tidsaspekten på hela försurningsproblemet och nyaåtgärdsmetoder kan göra att senarelagda motåtgärder kan ulföras lill rimligkostnad. Man skall här också ha i minnet, att naturligt sura sjöar funnitsunder och att krafligl försurade sjöar trots allt inte är några dödasjöar. ifrågasätter om detär rimligt att nu ha en målsättning att kalka alla försurade ochförsumingshotade sjöar. skriver vidare att påbörjar man ettkalkningsprogram för /år så gör man det för oöverskådlig tid.Här måsle frågan ställas: Kan detta vara rimligt? En påbörjad kalkning måstenämligen upprepas och löpa kontinuerligt. Kan man inte upprätthålla kalkningenär metoden värdelös. Under sådana omständigheter är det bättre att inte kalkaalls och låta vissa vattenområden tills vidare få vara sura. När belastningenav försurande ämnen minskar, tillfrisknar försurade sjöar. Det som kan behövas är inplantering av fisk, vilkel kan ske tillringa kostnad jämfört med de miljoner som ett fullt utbyggt kalkningsprogramårligen drar med sig. ,matematisk-naturvetenskapliga fakultelsnämnden menar att en specifieradsatsning bör göras på forskning om försurningens effekter och effekter vidålerförsurning. Av den föreslagna budgeten för slatliga bidrag för kalkning(sid 58) på ca /år 85/86-87/88 bör ca /åravsällas som ökad satsning på sådan forskning. tillstyrker föreslagenbelräffande fortsatt kalkningsverksamhel och försöksverksamhet för attmotverka försurning av mark och grundvatten. konstaterar alt detför närvarande är nödvändigt atl satsa stora resurser på reparerande ochförebyggande ålgärder i miljön, främsl kalkning. Teknik och forskningsbakgrundär här någorlunda tillfredsställande i fråga om sjökalkning. Problemen liggermera på kostnadssidan och i vad som händer om kväve- och tungmetallulsläppfortsätter och vi inte längre har råd alt fortsätta kalka. När del gäller rinnande vatten är tekniken dyr ochinte hell utprovad. För vattendragens och även grundvattnets del vore delantagligen ekologiskt bäst att lägga kalken på åkrar, skogsmark och myrar, mendet fordras störte mängder kalk och eifekten i ekosystemen bl. a. pånitratutlakning är ej tillfredsställande kända. Kalkning av myrområden skulleskada många naturskyddsobjekt. Sammanfattningsvis kan sägas att det är riktigt attöka bidragen till kalkning av vattendrag och att driva återställningsåtgärderför mark och grundvatten som FoU. i skriver angåendekalkning av sjöar och vattendrag. Aktionsgruppen anger att det vidunderhållskalkning och vid Prop.1984/85:127 119 kalkningav rinnande vatten och sjöar med kort omsättningstid kan bli fråga om att iökad utsträckning lägga kalken på land. Vi välkomnar denna syn och vill gärna tillägga, attmarkkalkning i tillrinningsområdet ibland är det enda alternativet i sjöar medså små tillflöden, att en doserare inte kan placeras där. Dybottnar istrandzonen kan dessutom omöjliggöra kalkning i denna del. Markkalkning ärockså ur miljösynpunkt atl föredra, åtminstone på lång sikt, eftersomutiakningen av aluminium och tungmetaller begränsas. Den föreslagna ökningen av kalkningsanslagetförefaller rimlig och tillslyrkes. i anser att denföreslagna ökningen av statsbidrag till kalkning av sjöar och vattendrag är avstor betydelse för liksom de föreslagna försöksvisa statsbidragentill kalkning av gmndvattenläkter. Förslaget till insatsnivå för kalkning av sjöar ochvattendrag är, enligt i , välbalanserat. skriver att effekterna avkalkningsverksamhelen av sjöar och vattendrag har visat sig goda. anför har länsstyrelserna varit försiktiga i sinåtgärdsslralegi när de fördelat statsbidragen för kalkning. Åtskilliga objekt,som på nivå bedömts som angelägna att kalka, har därmed inte kunnalkomma i fråga för bidrag. Styrelsen tillstyrker all anslaget förkalkningsändamål ökas med 20 milj.kr. Kraftsamtillstyrker den föreslagna fortsalla kalkningsverksamhelen. skriver att i avvaktan på att det inhemska ochinternationella arbetet ger ytterligare resultat vad gäller att lösaförsurningsproblemen vid källan, instämmer förbundet i promemorians slutsatsatt kalkning (och olivinbehandling) fortsatt är nödvändiga åtgärder under långtid framöver. Det gäller såväl i sjöar och vattendrag, på jordbmksmark som imark och gmndvatten. Förbundet tillstyrker därför förslagen om fortsatt ökadeanslag till sådana åtgärder. Inom parentes vill vi här peka på alt detla är ettav de många områden där lösningen av miljöproblem också blir ett stöd tillsysselsättningen. Kalkinduslrin har drabbats av kraftiga bakslagpå flera av sina andra marknader. Kalkning och olivinblandning ger därför nyaaffärsmöjligheter för denna krisdrabbade bransch med åtföljande förstärkningav sysselsättningen. och tar också upp kalkning i sitt gemensammaremissvar. I aktionsplanen redovisas en jämförelse av två kalkningsmeloder,kalkning i vatten och kalkning av avrinningsområden. Kalkning avavrinningsområden har ett begränsat användningsområde, men bör däromgivningarna medger vara etl bra eller bättre alternativ än kalkning avvatten. Markkalkningen - avvärjer hotet med den ökade metallrörligheten 1984/85:127 120 - ger en successiv och därmed bättre övergång fördet biologiska livet till en mindre sur livsmiljö - utnyttjar kalken mereffektivt, både i mark- och vallensystem -fungerar väl i glesbygd, där andra metoder - l.ex. en doserare - är g. a. avsaknad av el, transportvägar och kunnig personal för skötsel - är ett ekonomisktintressant alternativ till andra metoder. I de fall där denna metod har använts, harlantbmkare ställt upp i del praktiska utförandet med både maskinell utrustningoch arbetskraft. Det finns i våra organisationer ett stort intresse för attvidareutveckla detla arbete. Förslaget att av beloppet för direktakalkningsinsatser avsätts lill fiskevårdande åtgärder tas upp av någraremissinstanser. konstaterar alt kalkning enbartger inte alltid fullt skydd för fiskproduktion (aktionsplanen 10.3 och"10.7). Vidare medför försurningen atl fosfat kan fastläggas i marken, vilketleder till att den pH-justerade sjön blir mycket näringsfattig. Somfiskvårdande åtgärd behövs även gödsling. Hur man optimalt och kontrolleratstyr en viss produktionsökning i ett näringsfattigt system, har bådeteoretiskt och praktiskt intresse. Länsstyrelseni instämmer i uppfattningen alt de kalkade vattnen måsle återfåsin urspmngliga biologiska status. Del är dock mycket tveksamt om detta målkan nås genom fiskevårdande åtgärder av traditionell typ, dvs. Dengenetiska variationen i odlingsmaterialet är så liten, att eninplantering i stor skala i kalkade vatten sannolikt skulle vara till mer skadaän nytta. Dessutom saknas odlingsfisk helt för ett stort antal vanligafiskarter. För dessa måste yngel infångas och flyttas. Att manipulera med detgenetiska materialet i en fiskpopulalion är inte ell led i arbetet med attåterge sjön dess ursprungliga biologiska status. skriver vidare alt skall medelavsättas av kalkningsanslaget måste det bindas till sådana åtgärder, somsyftar till att säkerställa det befintliga genetiska materialet i resp. sjö,utan hänsyn lill attraktivitet ur fiskesynpunkt. Detta är möjligl, dådet i flertalet försurade sjöar finns kvar åtminstone vuxna individer avdet ursprungliga fisksamhället. Enligt i ärutredningens förslag om fiskevårdande åtgärder väl motiverat mot bakgmnd avdel samband mellan kalkning och fiskevård som finns i många fall.Länsstyrelsen anser det emellertid vara självklart att dessa medel i likhetmed statsbidragen för kalkning administreras regionalt avlänsstyrelse/fiskenämnd. Förslaget att reningsverk i buifertsvagarecipienter även fortsättningsvis via statsbidraget kan stimuleras lill attnyttja kalk tas upp av några remissinstanser. skriver atl nuvarandereningsteknik med konventionell efterfällning med järn- och aluminiumsalter(och ibland med kalk) Prop.1984/85:127 121 innebären alkalinitetssänkning i avloppsvattnet, vilket gör att denna behandling ärolämplig vid utsläpp i försurade recipienter. Möjligheterna att komma tillrätta med dessa problem är fler än enbart kalkfällning, vilket diskuteras i enuppsats som har mbriken "Kan försurade sjöar och vattendrag botas medrenat kommunalt avloppsvatten?" (,1983). i anför att förslag omavloppsvaltenbehand-ling med kalk möts vanligen med två invändningar - det kostar för mycket/är dyrareän med aluminium - kalken drar med sigarbetsmiljöproblem. I aktionsplanen nämns inte den s. k.minikalkmetoden som en möjlighet att förbäUra alkaliniteten i utgående vattenfrån avloppsreningsverk. Metoden är betydligt billigare än konventionell kalkfällning,då kalkdosen kan hållas väsenfligt lägre. föreslår att denna metod utvärderaspå elt allsidigt sätt, så att dess möjligheter i olika typer av vatten blirbelysta. Vid de försök som måsle genomföras bör även metodens upphovsmän delta.Även de arbetsmiljöproblem som finns i anslutning till kalkfällning börutredas och förslag utarbetas att minimera dessa, så atl kalkfällning kan blien mera använd metod än . 10.2Statsbidrag för kalkning i grundvattentäkter anser att en av deallvarligaste effekterna av den pågående försurningen är en markant sänkning avpH i gmndvattnet. Detta kan medföra bl. a. en icke önskvärd ökning i halten avvissa tungmetaller i dricksvatten bl.