prop · G803141 · 1984-12-31 00:00:00 — a. utreda formerna för en decentraliseradtalboksförsörjning. Kommillén överlämnade siu slutbetänkande(SOU 1982:7) Talböcker - utgivning och spridning. Regeringensställningstaganden med anledning av förslagen redovisades i 1983 årsbudgetproposition (bil. 10) och lämnades ulan erinran av (KrU1982/83:30, rskr 358). I likhel med talbokskommittén anförde jag ipropositionen (s, 198) atl ett stöd till ulveckling av folkbibliotekenstalboksverksamhel var önskvärt, men att frågan om ett nytt statsbidrag bordeövervägas ytterligare av folkbiblioleksutredningen. Skälenför mitt förslag: Den snabba utvecklingen av en decentraliserad talboksverksamhetunder senare år kan i första hand tillskrivas det samförstånd som i fråga omansvarsfördelningen råder mellan de olika parterna -såväl stat, landsting ochkommuner som handikapporganisationerna och övriga på talboksområdel verksammaorgan. Den ökade slatliga satsningen på en bred talboksutgivning har frånkommuners och landstings sida i stor utsträckning följts upp med ökadetalboksinköp och en förstärkning av personalresurserna föruilåningsverksamheien. Standardenpå de lokala och regionala talboksbestånden är emellertid fortfarande mycketojämn. har bibliotekens uppsökande verksamhet medfört atl intressetför att låna talböcker hos nya grupper av lalboksberältigade låntagare ökal.Det är enligt min mening angeläget atl den ökande efterfrågan kan mötas av engenomtänkt plan för lalboksservi-cen både på lokal och regional nivå. Förlånlagarna är del betydelsefullt alt kunna få service vid det lokalabiblioteket men ha lillgång till etl bredare utbud av litteratur. 1likhet med talbokskommiltén och folkbiblioteksulredningen finner jag delrimligt att ansvaret för talboksinköpen för- 1984/85:141 100 delas mellan de kommunala biblioteken och länsbiblioteket,där länsbibliotekel åtar sig att bygga upp ett regionalt talboksbestånd,anpassat till de speciella förhållandena i varje län. Jag föreslår atl staten genom elt särskilt slöd slimuleraruppbyggnaden av sådana gemensamma lalboksbesiånd i länen, i enlighel medfolkbiblioteksutredningens förslag. En förslärkning av de länsvisatalboksbestånden kan på elt effektivt sätl stärka framför allt mindre kommunersmöjligheter atl erbjuda lalboksberältigade låntagare ell brett urval avlitteratur. Syftet med slödel är all i försia hand bidra lill en jämnare nivåpå lalboksverksamheien mellan olika län. Bidragen bör kunna beviljas en gånglill de länsbibliotek som kan redovisa en för länel gemensam plan förtalboksförsörjningen. Planen bör bl.a. beskriva den nuvarande verksamheten ilänet samt redovisa såväl aktuella prognoser för efterfrågan som den besluladeeller planerade resurstilldelningen i fråga om såväl personal somlalboksin-köp. Bidragsmedlen bör användas för inköp av talböcker till elt förlänel gemensamt bestånd som främst genom depositioner, men även i form av fjärrlån,kan ställas lill de enskilda kommunernas förfogande. Bidraget bör ha nåttavsedd effekt efler och bör därefter kunna avvecklas. Statsbidragen bör fördelas av TPB. TPB:s beslut bör intekunna överklagas. 4.5.8 Stöd till verksamhetsutveckling Miu förslag: Etl statligt bidrag bör fördelas avkulturrådet till i första hand kommuner för verksamhetsutveckling. förslag: Överensstämmer medmilt förslag. Remissinstanserna: Instämmer med utredningens förslag.Delegationen för vetenskaplig och leknisk informationsförsörjning (DFI) anseratl del belopp som ulredningen föreslagit är för litel. ochstatskontoret påpekar att utvecklingsarbetet bör samordnas med verksamheten vidhögskolorna i och . Bakgrund till mitt förslag: Lilteraluruiredningen inleddeen period av omfattande utvecklingsarbele och experimentverksamhet i svensktfolkbiblioteksväsen. Nya former av uppsökande arbete samt engagemang för nyamedier prövades vid olika bibliotek runt om i landet. kan mandock notera en avmattning i utvecklingsarbetet, vilket till slor delsammanhänger med ett krympt expansionsulrymme för folkbiblioteken på grund avkommunernas ansträngda ekonomi. Del har blivit naturligt för folkbibliotekenatl i försia hand slå vakt om vad som uppnåtts. De delrapporter somfolkbiblioleksutredningen har utarbetat om den framtida utvecklingen på någraav bibliotekens verksamhetsområden har väckt en 1984/85:141 101 livligdebatt och uppenbarligen tillgodosett ell behov av vägledning ochnyorientering. Statenkan f.n. i viss ulslräckning stödja utvecklingsprojekt. Inom ramen för bidraglill lokal biblioteksverksamhet har helt eller delvis finansieratviss experimentverksamhet. har emellertid inle grundal sinabidragsbeslut på ett långsiktigt program för verksamhetsutveckling ulan stödethar utgått efter prövning från fall lill fall. Inte heller har rådel på etlsystematiskt sätt löpande fört ut erfarenhelerna från olika utvecklingsprojekt.Under senare tid har dock vissa sammanfattande rapporter publicerats. Skälenför mitt förslag: För all ytterligare bredda folkbiblioleksverksamhéten lillnya grupper av nylljare och för att anpassa biblioleksservicen lill fortgåendestrukturförändringar i samhällel är del av slor betydelse alt bibliotekenständigt prövar nya verksamhetsformer. Även i lider då folkbiblioteken intekan påräkna årliga resursökningar är del väsentligt att experiment ochutveckling inte avstannar. Ansvarelför utvecklingsarbetet inom folkbiblioteksseklorn liksom för själva driften avbiblioteken åvilar kommunerna. Med hänsyn till frågans angelägenhelsgrad finnsdel emellerlid skäl som lalar för alt slalen gör särskilda ansträngningar allstödja och stimulera metodutveckling samt att förmedla sådana erfarenheter.Därför bör ges möjlighel alt fördela projektbidrag till kommunersom är beredda att medverka i utvecklingsarbele av nu angivet slag. Det toialabidraget bör vara av storleksordningen 1,5 milj. kr. och i försia hand ulgåför medverkan i enlighel med en av utarbetad plan. Jagförutsätter atl rådel i frågor som rör annan myndighels verksamhetsområdesamråder med denna. Delbör enligt min mening ankomma på atl underrätta regeringen omförslag till inriktning av utvecklingsarbetet. I detta sammanhang vill jagnämna atl del finns två områden som jag bedömer vara särskilt angelägna isamband med etl intensifierat ulvecklingsarbele. Jag avser dels former för delläsfrämjande och uppsökande arbelel, dels metoder för atl ta till vara den nyainformationsteknologin pä folkbiblioleksområdet. Enligt min mening är detviktigt att nuvarande erfarenheter av läsfrämjande verksamhel görstillgängliga för folkbibliotek, skolor m.fl. organ som engagerar sig i detlaarbele. I dessa sammanhang är det angeläget atl förnya och siärka formerna förfolkbibliotekens samverkan med studieorganisationerna samt med myndigheler ochorganisalioner inom vård- och omsorgsområdel. Även vad gäller biblioteksserviceför invandrare finns behov av att vidareutveckla verksamhetsformerna. Somjag har anfört i det föregående (avsnitt 4.4.3) finns det inom delinformalionsteknologiska området en mängd angelägna frågor för folkbibliotekensdel som måsle penetreras under den närmaste framliden. Prop.1984/85:141 102 avser exempelvis behovel av en kontinuerlig ochtillförlitlig bedömning av innehåll, kvalitet och användbarhet av den ständigtväxande mängden av databaser som kan vara av betydelse för folkbibliotekensverksamhet. Denna uppgift anserjag naturligt faller inom DFl:s ansvarsområde. Folkbiblioteksulredningen har fört fram tanken påinrättande av ett experimenlbibliotek för försök med ny teknik i syfte allsiärka folkbibliotekens informationsfunktion. Remissinstanserna har mottagilförslaget posilivt, även om olika synpunkler har förts fram beträffandeorganisation och lokalisering. Jag anser atl i samverkan med DFIoch inom ramen för elt utvecklingsprogram närmare bör överväga ändamål ochuppläggning av den tänkta försöksverksamhelen. Därvid bör rådet beakta behovelav teknikstöd i såväl informationssökning som i kommunikationen mellan olikabiblioteksenheler i syfte atl projektet i möjligaste mån skall ge generellttillämpliga erfarenheter. Exempelvis kan försöket knylas lill etl länsbibliotekoch inkludera nya former för kommunikation mellan delta och kommunbiblioteken ilänet. Vid planering och genomförande av dessa försök bör ochberörda myndigheter beakta ställningstagande till den av regeringenaviserade propositionen om dalapolitiken. Jag återkommer till frågan om en samverkan mellan olikastatliga myndigheter med biblioleksuppgifler i del följande (avsnitt 4.6.2). 4.6 Statliga uppgifter inom folkbibliotcksområdet Jag har i det föregående framhållit att statliga bidragsaml stimulans- och stödåtgärder från olika myndigheters sida har storbetydelse för de kommunala biblioteken. Jag skall i det följande sammanfattamin syn på hur m.fi. myndigheter bör inrikta sin verksamhel för attpå etl effektivt sätl stärka folkbiblioleksverksamhéten. Många statliga myndigheters verksamhet berörfolkbiblioteken på elt eller annat sätt. har härvidlag enstörre uppgifl än andra myndigheter. Rådet fördelar statliga bidrag, svarar förinformation och konferenser samt rådgivning, initierar vissulvecklingsverksamhet samt genomför utredningar inom olika områden avfolkbibliotekens verksamhet. diskulerar hur de statligacentrala folkbiblioteksuppgifterna bör utformas . anser utredningen alt huvuduppgifterna bör vara alt ulövabidragsgivning och rådgivning, följa och beskriva folkbiblioteksverksamhetensulveckling samt svara för information och konferenser. Rådet bör enligtulredningen även initiera metodutveckling. Jag ansluter mig lill ulredningensbedömning. 1984/85:141 103 Som framgått av mina förslag till statsbidragsgivning tillfolkbiblioteksverksamheten bör fördela huvuddelen av dessa bidrag.En viklig uppgift för rådet bör vara att följa användningen av och effektiviteteni det statliga stödel. roll i folkbiblioleksverksamhéten börutformas så atl de slatliga insatserna på områdel så effektivt som möjligt kanstödja och komplettera kommunernas biblioteksverksamhet. Rådel kan därvidlaggöra vikliga insalser genom att medverka till en verksamhetsutveckling påfolkbiblioteksområdet som kan hjälpa kommunerna alt höja sin beredskap för allmöta krav på förändringar av biblioteksservicen. Erfarenheteroch resultat av försök och utvecklingsprojekt bör föras ut genominformationsinsatser av skilda slag. Jag anser, i likhet med folkbiblioteksutredningen,alt rådet bör prioritera informationsverksamhet av mer generell betydelse förkommunerna på bekostnad av rådgivning lill enskilda kommuner. Flera av deremissinstanser som har lagit upp denna fråga har invändningar mot utredningensförslag. Enligt min mening bör en decentraliserad rådgivning sättas i sambandmed den förslärkning av länsbibliotekets resurser som jag harföreslagil. Därmed ökar länsbibliotekels kompelens och även förutsättningaratt bällre möta kommunernas behov av rådgivning. För atl på ett ändamålsenligt säll skall kunnafördela statliga bidrag, bedöma effektiviteten i det slalliga slödet. stödjautvecklingsarbete och bislå med informalion krävs tillgång lill faktaunderlagsom ger en god bild av bibliotekens siluation. Enligt min mening bör kulturrådetkontinuerligt följa och redovisa utvecklingstendenser ifolkbiblioteksverksamheten samt ha god framförhållning när del gäller allfånga upp förändringar i verksamhelens förutsättningar. Folkbiblioteksulredningen har föreslagit att detta skallske genom årliga biblioteksrapporler från . Flera remissinstanserhar haft invändningar mol förslagel och anselt atl en sådan rapportering kanbli alltför byråkratisk och resurskrävande. Andra, exempelvis Svenska kommunförbundel,menar all del inle finns något behov av årliga bedömningar från kulturrådetssida. För egen del anserjag, atl det finns ett olvelydigl behovav kunskaper från fältet som gör det möjligl atl regelbundet ulvärdera deslalliga insatserna. Dämtöver bör det vara av värde för kommunernasbiblioleksplane-ring att kan tillföra fakta om situationen ifolkbiblioteksseklorn och på ett överskådligt sätt delge dessa åt kommunema förall underlätta de kommunala ställningstagandena. Del bör ankomma på kulturrådetatt efler samråd med Kommunförbundel ulforma rapporteringen på elt ändamålsenligtsäll med rimlig avvägning av resursinsatserna. Jag vill i detla sammanhang någol beröra frågan omoffenllig statistik inom folkbiblioleksområdet. Jämfört med andrasamhällsområden är kul-turslalistiken tämligen outvecklad. Den av regeringentillsatta slalistik- 1984/85:141 104 utredningenhar i betänkandet (SOU 1983:74) Framtida slallig statistik påpekat della.Utredningen lägger bl.a. förslag om förbättrad statistik om massmedier samt omkultur- och fritidsvanor. Enbelydande del av kulturstatistiken ulgörs av SCB:s åriiga rapportering avfolkbibliotekens verksamhet. Därutöver publicerar SCB med mellanrumrapporter om fritidsvanor inom ramen för projeklel Undersökningar omlevnadsförhållanden. Betydligt oftare publicerar radios avdelning förpublik- och programforskning dala om våra medievanor, bl a. i den s.k.Kullurbarometern. Statistik från olika källor har även sammanfattats av SCB ochkulturrådet i publikationen Kullurstatislik 1960-1979. ,och har hafl överläggningar om på vilket sättstatistiken kan breddas lill alt omfaUa hela kulturområdet.Folkbiblioleksutredningen föreslår vissa förändringar och kompletteringar avSCB:s statistik. Uppgiflen om mediebestånd bör utgå ur den årliga redovisningenmen kan ingå i fördjupade undersökningar. Någon form av besöksstatistik bör istället kompletlera den årsvisa redovisningen. Vidare bör årsstatistikensproduktionslid förkortas åtskilligt. Därulöverbör kompletterande undersökningar ge fakta om den uppsökande verksamheten.Utredningen betonar även behovel av kunskap om biblioteksvanor, vilkel i försiahand kan tillgodoses inom ramen för undersökningarna om levnadsförhållanden. Utredningenförordar vidare att , och bistår kommunerna medall utveckla och erbjuda olika statistiska och sociologiska metoder för lokalaundersökningar som elt led i kommunernas biblioteksplanering. Länsbibliotekenbör även enligt utredningen kunna medverka i dessa sammanhang. Deremissinstanser som lar upp statistikfrågorna tillstyrker ulredningens förslagi dess huvuddelar. SCB anser dock atl förslaget innebär ökade kostnader förverkel och förutsätter uppdragsfinansiering. SCB och Författarfonden harvidare invändningar mot att mediebeståndsstatisliken slopas. Föregen del kan jag i stora drag instämma i de synpunkler folkbiblioleksutredningenhar fört fram. Samiidigi anserjag alt del är angeläget atl biblioleksstalislikensätts in i sitt sammanhang, dvs. ses som en del av den statistiskainformalionen om hela kultursektorn. Jag finner del därför angeläget alt SCBefter samråd med tar upp förnyade överläggningar medkommunförbunden i avsikl atl uiarbeta elt förslag om elt program förutvecklingen av kulturslatisliken inom ramen för tilldelade resurser tillkultursektorn. För information vill jag nämna alt jag ämnarföreslå regeringen alt SCB ges ett sådant uppdrag. Jag har i denna frågasamråtl med chefen för . Prop.1984/85:141 105 4.6.2 Samverkan mellan stadiga myndigheter Genom folkbiblioteksverksamhetens bredd och genom atlfolkbiblioteken är den mesl spridda organinsationen för kullur- och informationsverksamhetär det naturligt alt många myndigheter har stora förvänlningar på samarbete medbiblioteken. Flera myndigheler påverkar också förutsättningarna förfolkbibliotekens arbele. Så är exempelvis KB:s nalionalbibliografiska arbeleoch de hjälpmedel som framställs i anslutning till della ett ovärderiigt stödför folkbiblioteken. DFI har elt övergripande ansvar förinformationsförsörjningen för forskning, ulvecklingsarbele och liknandeverksamhet. DFI:s ansvar avser olika kategorier informationsanvändare,däribland organisationer, massmedier och enskilda. Folkbiblioteken är därför enviktig resurs för DFL.s arbete. DFP.s verksamhel har mesl varilinriklad på forskningsbibliotek och informationscentraler. Vissa projektrörande hjälpmedelsulveckling har dock bedrivils i samverkan medfolkbiblioteksseklorn, t.ex. utarbetande av gemensamma katalogregler och enöversyn av klassifikalionssystemet. Initiativ har även lagits från DFI: s sidaför att få till stånd en ökad samverkan mellan forskningsbibliotekens ochfolkbibliotekens bibliografiska databaser. För fjärrlånearbetet och övrig samverkan inom det svenskabiblioteksväsendet är myndigheter under universitets- och högskoleämbetet(UHÄ) av slor betydelse för folkbiblioteken. Dessutom är UHÄ huvudman förbibliotekarieutbildningen som är föriagd till högskolan i . SÖ, TPB, , statens invandrarverk ochålskilliga andra myndigheter har alla på olika sätl folkbiblioteket somsamarbelspart. En särslällning intar kriminalvårdsverkel och militära förbandsom enligt gällande bestämmelser har ett direkt ansvar förbiblioteksförsörjningen till berörda gmpper. Folkbiblioteksulredningen har mol denna bakgrund funniiall samverkan på central nivå mellan statliga myndigheler behöver effektiviserasoch föreslår därför all elt slatligt biblioteksråd utses av regeringen. I rådelbör , , , , SÖ saml högskolan i vara representerade.Enligt förslaget bör rådel vara etl samrådsorgan för policy- och ansvarsfrågor,samordning av utvecklingsarbete och liknande frågor av gemensaml inlresse förhela biblioteksväsendet. Utredningen föreslår även att rådels kanslifunktionbör inrymmas i organisation. Remissinslanserna inslämmer över lag i ulredningensuppfallning om att en bättre central samverkan behövs. Flera är dock iveksammalill förslagel alt inrätta ett biblioteksråd efter utredningens modell. Av dedirekl berörda myndighelerna är , KB och högskolan i posiiiva,om än med vissa förbehåll, medan övriga avslyrker. Enligt min mening finns det anledning alt stärkasamarbelel mellan de berörda statliga myndigheterna. Ulredningens förslag formaliserad samverkan genom ett särskilt biblioteksråd rymmer vissaoklarheter, som några av de berörda remissinstanserna har påpekal, Förslagellorde även Prop.1984/85:141 106 medföra vissa koslnadsökningar till följd avadministration m. m. inom . Därför är jag inte beredd atl föreslåatl ell statligt biblioteks-råd inrättas. Jag är dock angelägen om all berörda myndigheler görsärskilda insatser för atl samordna sin verksamhel inom bibliolekssektorn. Somexempel pä frågor där en samverkan är angelägen vill jag nämnainformationsteknologins tillämpning och frågan om gemensam katalogisering,samordning av det läsfrämjande arbetet inom skolan och inom vård- ochomsorgsverksamheten samt verksamhetsutveckling i övrigl på biblioteksområdet. Del ankommer på DFI och att vidta åtgärder föratt få lill stånd en aktivare myndighetssamverkan i biblioteksfrågor. Jagförutsälter atl dessa myndigheler senare delger regeringen sina vidtagna ochplanerade åtgärder med anledning härav. Jag har i denna fråga samråtl med chefen förulbildningsdepartemenlet. 4.6.3 Biblioteksservice inom särskilda områdenBiblioteksverksamhet på kriminalvårdsanstalter fanns inom kriminalvården 19 riksanstalter med1876 plalser, varav huvuddelen slulna. Vidare fanns 55 lokalanslaller med I 078slutna och I 184 öppna platser samt 24 häkten med I 295 platser. Fritidsverksamheten inom kriminalvården inbegriperbiblioteksverksamheten och regleras övergripande i 14 § lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt. Närmare föreskrifter för biblioteksverksamheten ges ikriminalvårdsstyrelsens Föreskrifter och anvisningar m.m.för kriminalvårdsverket(FAK 1980:11). Enligt dessa skall de intagna ges möjlighet till meningsfullfrilid och stimuleras alt använda bibliotek efterfrigivningen. Alla intagna i anstalt och häkte skall få biblioteksservice. Biblioteksverksamheten i anstalter och häkten sköts avfolkbiblioteken mot ersättning och enligt avtal, som träffas mellankriminalvårdsstyrelsen (KVS) och kommunerna. /84 utgåringen ersättning för den biblioteksservice som bedrivs vid öppna riks- ochlokalanslaller. KVS erhåller medel för biblioteksverksamheten under andrahuvudtiteln, förslagsanslaget E 2. Kriminalvårdsanslalterna, anslagsposl 4Vårdkostnader. För innevarande budgelår har anvisais ett belopp om 2803 000kr., vilket innebär en ökning med 0,8 milj. kr. från föregående budgelår. KVS uppger alt 22 av 45 akluella kommuner underinnevarande budgelår erhåller full kostnadsläckning för sina tjänsler. Deövriga får täckning för endasl ca en tredjedel av de verkliga kostnaderna. framhållerbiblioteksverksamhetens stora betydelse för de inlagna på anstalter ochhäkten. Såväl för fritidsläsning och förströelse som för olika former avstudier är tillgång till biblioteksservice angeläget. Många intagna blir underfängelsevistelsen för försia gången medvetna om folkbibliotekets möjligheter. 1984/85:141 107 Ulredningenkonstaterar atl biblioteksverksamheten vid anstalter och häkten är en statliguppgifl. Staten anger genom KVS ambitionsnivån för verksamheten och köperbibliotekstjänster av kommunerna. Utredningen kan inte acceplera obalansenmellan den ambitionsnivå som styrelsen fastlagt genom FAK 1980:11 och denersättning som utgår till kommunerna. Skälet till alt kommunerna intesänkt sina insatser till en nivå som motsvarar ersättningens storiek torde varahänsyn till de intagnas behov av biblioteksservice. Utredningenföreslär alt staten skall ersätta kommunerna fullt ul för deras insalser ihäkten och på kriminalvårdsanstalter i form av schablonbelopp, vilka börfaslslällas vid förhandlingar mellan slalen och Kommunförbundel. Kommuner, därverksamheten i förhållande lill kommunstorleken är omfattande, bör dessutom fåersällning utöver schablonen. Avremissinslanserna har del fåtal som berört frågan i huvudsak tillstyrktutredningens förslag. ÄvenKVS instämmer i ulredningens förslag alt kommunerna skall erhålla fullkostnadstäckning för sin biblioteksservice. Däremot ifrågasätter styrelsen omersättningen bör utgå i form av schablonbidrag. Verksamhelens utformningvarierar vid olika institutioner, varför det förmodligen skulle bli aktuelltmed ersättning utöver schablonen i flertalet fall. Inlagnai häkten och på anstalter kan belraktas som socialt handikappade och lillhör deeftersatta gmpper som den statliga kulturpolitiken skall la särskild hänsyntill. De som vislas på slutna anstalter och i häkten kan inte själva ta sigtill folkbibliotek och andra kulturella instilulioner. Det är därför enligt minuppfattning synnerligen angeläget atl dessa människor ges tillgång till denservice, som folkbiblioteken kan förmedla. Verksamheten vid häktena ärsärskilt viktig, eftersom de häktade är mer isolerade än andra intagna ochläsning ofta är den enda sysselsättning som står till buds. Detta återspeglas ien hög genomsnittlig utlåning per häktesplats. Vidare bör beaktas de behov avmer kostnadskrävande biblioteksservice som intagna och häktade med andramodersmål än svenska kan ha. Biblioteksverksamheteninom kriminalvården är en statlig angelägenhet. Kriminalvårdens resurser medgerdock f. n. inte att mer än omkring hälften av de kommuner som gerbiblioteksservice till anstalter och häkten kan få full ersättning härför. Ilikhet med utredningen och KVS anser jag alt staten successivi bör kunnaersätta även de övriga kommunerna fullt ul för deras folkbiblioleksinsatser ihäkten och på slutna anstalter. Biblioleksservicenvarierar mellan olika kommuner. En ordning som innebär atl ersällning betalaslill kommunerna i form av schablonbidrag framsiår därför som mindre lämplig.Jag förordar i stället alt KVS utarbetar en administralivl mer ändamålsenliglösning. Jaghar i denna fråga samrålt med chefen för . Prop.1984/85:141 108 Biblioteksverksamheten på mUiiära förband Under budgelärel 1983/84 genomgick ca 45000 värnpliktigamilitär grundutbildning och ca 90000 repetitionsulbildning. Drygl 40000personer är därtill anslällda inom försvaret. Den militära biblioteksorganisalionen regleras enligtöverbefälhavarens (ÖB) kungörelse (FFS 1983:45, saknr. 920) om personalvårdeninom försvarsmakten, bil.