prop · G80349 · 1984-12-31 00:00:00 — Ensädan konstlad ledningskonstmktion minskar handlingsberedskapen, åderlåterkommunerna på förtroendevalda och tjänstemän och minskar därmed i varje fall demindre kommunernas möjligheler att lösa sina tolalförsvarsuppgifter. Det ärlänsstyrelsens bestämda uppfäll- 1984/85:49 121 ningatt civilförsvarsstaben i den kommun där civilförsvarels huvudcentral nu ärbelägen bör kunna ta ansvar för den direkta ledningen av civilförsvarsverksamheteninom den region som kommunen tillhör. Överenskommelse härom kan vid behov iräffasmellan kommunerna i resp. region. Långsiktiga frågor som inte kräver beslutomedelbart bör kunna lösas i samarbete mellan kommunerna på sedvanligt sätt. Länsstyrelseni anser inte att förslaget om kommunala beslutsfattare (I + Ifrån varje kommun) är rationellt. Del svarar inle mot de effektivitetskrav sombör ställas. Viktiga beslut kan komma att fördröjas genom all beslutsfattarenkan känna ett förståeligt behov av att söka slöd och sanktion förställningstaganden i sin kommunstyrelse särskilt om regionledningen inte ärenig. För att inte sädana för civilförsvarsverksamheten otillfredsställandesituationer skall uppslå föreslår att beslutsfattarna iregionledningarna ersätts med en civilförsvarsenhel som molsvarar chefsenheltyp 1 i civilförsvarets organisation 80. En sådan lösning minskarpersonalbehovet för beslutsfunktionen i regionledningarna till mindre änhälften av vad kommittén har föreslagil. Regionledningen kan då i sin helhelfungera som "förlängda arm" med uppgift att samordnacivilförsvarsverksamheten inom regionen och att ge råd och anvisningar i olikasammanhang. I de fall då regionledningen anser del vara nödvändigt att ingripamed tvingande föreskrifler är delta all anse som en åtgärd enliglden föreslagna 4a§ civilförsvarslagen. Länsstyrelseni påminner om alt lolalförsvarsbeslut starkt gavuttryck för att förändringar i bl.a. ledningsförhållandena skall undvikas ikrig i så stor utslräckning som möjligt. Att under beredskap och i krig införaytterligare en ledningsnivå - som dessulom inle har någon motsvarighet inomtotalförsvaret i övrigt - kan inte vara i överensstämmelse med dellauttalande. Enligt lolalförsvarsbeslut skall också vårförsvarsplanering skapa förutsättningar för en hög handlingsberedskap. Länsstyrelsenanser inte alt detta uppnås genom att tillskapa nya ledningsorgan. Kommitténsförslag om regionledning kommer att medföra en kraftig brandskaltning påkvalificerad personal för många kommuner med knappa resurser i vad gällerpersonal. Dessa personer behövs i mycket slörre utsträckning hos resp. kommunför alt kommunen skall kunna fullgöra sina tolalförsvarsuppgifter.Länsstyrelsen motsätter sig därför kommitténs förslag om civilförsvarsregionermed regionledningar. anser all ledning och samordning av civilförsvarsverksamhelsom berör flera kommuner skall utövas av . Länsstyrelseni ställer sig tveksam till den av kommittén föreslagnaregionledningen. Del torde vara svårt att utan myckel omfattande utbildningoch övning av såväl politikergmppen som beredningsgruppen göra regionledningenkompetent att fullgöra sina uppgifter enligl förslagen. bedömerdet vara bättre att låta kommunerna behålla sina politiker och tjänstemän såatt man där kan skapa en effektiv Prop.1984/85:49 122 Kommunerna bör inte uttunnas på vare sigpolitiker eller tjänstemän med hänsyn till de omfattande kommunala beredskapsuppgiflerna.Kommunerna samverkar i fred och lorde kunna göra del även i krig ulan någonspeciell regionledning. måste även i framliden leda verksamheteni länet och kunna beordra bistånd i olika former kommunerna emellan. lorde särskilda regionledningar vara onödiga. Länet har tiokommuner varav tre saknar undsäliningsenheier fömtom enslaka brandgrupper.Länsstyrelsen anser att del bör ankomma på varje enskild lånsstyrelse att medhånsyn lill länets speciella förhållanden avgöra om regionledningar skallorganiseras eller inle. i anser inte att delbehöver bildas civilförsvarsregioner i det egna länet för au underlättasamordningen av civilförsvarsverksamheten mellan kommunema eftersom del enligtlänsstyrelsens uppfaltning finns goda möjligheter för alt direktleda länels sju kommuner. Att införa en ny ledningsnivå i krig mellanlänsstyrelsen och kommunema strider enligt mening dessutom molprincipen ansvar i fred - ansvar i krig. En frivillig samverkan bör kunna kommalill stånd utan ytterligare administrativ byråkrati. i anser att det i det egnalänet, som har åtta kommuner, inte finns anledning att göra en indelning icivilförsvarsregioner. Den samordning och övergripande ledning som behövs kanskötas av krigslänsstyrelsen som eventuellt kan behöva förstärkas med viss personaloch sambandsresurser härför. Erforderligt primärkommunall inflytande börenligt mening kunna säkras dels genom en samverkan mellanlänsstyrelsen och , dels genomrekrytering till av kommunalabefattningshavare. i anser att det inte behöverbildas särskilda civilförsvarsregioner med regionledningar i del egna länet. Nortboltenslän är i militärt hånseende indelat i tre försvarsområden. Länsstyrelsenorganiserar vid beredskap och i krig två särskilda civila ledningsgrupper sombeslår av företrädare för och lokala loialförsvarsmyn-digheler. Iledningsgrupperna ingår kvalificerade kommunala befattningshavare. Huvudlänsslyrdsenoch ledningsgmpperna är grupperade i var sill försvarsområde. Ledningsgruppernahar till uppgift att samordna den civila tolalförsvarsverksamhelen i samverkanmed försvarsområdesbefälhavarna. Grupperna får genom delegationsbeslut vad somnormalt benämns länsstyrelseuppgifter. anser att den av kommittén föreslagnakonstruktionen av civilförsvarsregioner med regionledningar är tungrodd ochatt det finns risker för kompetenskonflikter inbyggda i det föreslagna systemet.Kommunen föreslår att del övervägs att förstärka regionledningens roll i dendirekta ledningen av civilförsvaret varvid i så fall förutsätts att politikergmppensammansätts av förtroendevalda med en mycket stark 1984/85:49 123 ställninginom resp. kommun. Elt annat allernaliv som framförs av kommunen är att den resurssiarkaslekomriiunen inom regionen tilldelas regionledningen för att få en regionledningsom kan falla snabba beslut om den direkta ledningen inom regionen. 1 eltsådant fall skall det åligga denna kommun all så långt det är praktiskt möjligtsamråda med övriga kommuner innan viktigare beslul fattas. Nyköpingskommun anser all en regionledning där i samråd med kommunernafår elt direkt ansvar och inflylande skulle ge en i förhållande till kommitténsförslag mer handlingskraftig samordning och ledning av civilförsvarsverksamheleninom regionen och länet. Den föreslagna regionledningens handlingsmöjligheterär i stor utsträckning styrda av planer och direktiv. Särskilt iregioner som beslår av bara två kommuner blir regionledningen en svagorganisation. I vissa regioner finns redan i fredslid svårigheter när delgäller inlerkommunal samordning. Beredningsgruppen skall bestå av 6-8 personer vilkelmedför risk för resurssplittring när del gäller alt fördela nyckelpersoner lillkommunernas civilförsvarsstaber och regionledningens beredningsgrupp. Oxelösundskommun ifrågasätter kommitténs förslag lill regionledningar. De politiker somkan komma i fräga för den föreslagna regionledningen behövs för att ombesörjaledningen av bl.a. den egna kommunens civilförsvarsverksamhet. De uppgiftersom enligt kommitténs förslag skall åvila regionledningarna bör enliglkommunens uppfallning kunna åläggas länsstyrelserna. Kommunen föreslår allstatsmakterna åtminstone t.v. avslår från alt binda sig för den föreslagnaregionledningen i avvaktan på de ytteriigare erfarenheler som kommer all vinnasunder del fortsatta planläggningsarbetet fram till är 1986. Eskilstunakommun delar inle kommitténs uppfallning all regionledningen skall utgöras aven fristående polilikergmpp och beredningsgmpp. Kommunen anser i ställel attregionledningen bör läggas som en lill-läggsuppgift på kommunstyrelsen ochcivilförsvarsstaben i den resursstarkaste kommunen inom regionen. 1 deslutliga reglerna för delegation av ansvaret för ledningen av civilförsvarsverksamheleninom civilförsvarsregion bör behovet av inlerkommunal samverkan kunna inrymmaspå etl enklare säll än vad som föreslagits av kommittén. Linköpingskommun framhåller all de förtroendevalda som skall ingå i regionledningen måsleha en slark ställning inom sin kommun. behövs dessa för ledningen avverksamheten inom den egna kommunen. Elt alternativ som därför bör prövas äratt anförtro regionledningen åt den resursstarkaste kommunen inom regionen. Viden sådan lösning måste det åligga denna kommun att så långt som del är praklisklmöjligt samråda med de andra kommunerna i regionen innan vikliga beslul fattas. Vadstenakommun anser alt civilförsvarsslaben i den största kommunen förstärkt medledande politiker och tekniker från andra kommuner bör vara regional stab. Prop.1984/85:49 124 kommun framhåller all del med nuvarande kortamandatperioder kan bli svårt att skapa kontinuitet i den föreslagnaregionledningen. biträder kommilléns förslag men föreslårall ordföranden i regionledningen skall utses från den resurssiarkaslekommunen inom regionen, att beredningsgmppens personal skall utses-i proportionlill invånarantalet i kommunerna och att chefen för civilförsvarsslaben i denstörsta kommunen skall ingå i beredningsgmppen. vänder sig mot kommilléns förslag som enliglkommunen leder lill en sammanblandning av kommunalt och regionalt ansvar inomlänet på ell säll som skapar tröghet i den direkta ledningen och andrasvårigheter. kommun är tveksam till om del behöver inrättasnågon särskild regionledning inom . Om ell kommungränsövergripandeledningsorgan skall finnas är det enligt kommunens mening väsenlligl allreglerna för denna tillkommande beslutsnivå utformas på etl sådani säll attfördröjningar inle uppstår i beslutsprocessen. framhåller att ordföranden iregionledningen måsle ges stöd i författning all fatta omedelbara beslut förhela regionen för att det inle skall bli en långsammare beslutsgång än vad somär fallet i nuvarande civilförsvarsorganisation. kommun framhåller alt del inte kan uteslutas all detkan bli svårt att samla regionledningen i ell akut läge för att fatta kommungränsövergripandebeslul. Därför bör representanter för de i regionen ingående kommunerna gesmöjlighet att på etl enklare sätt och efter gemensamt samråd fatta de beslulsom kan behövas. Viss tveksamhet kan råda om insatserna vid akutlägen inomcivilförsvarsregionerna bäst blir tillgodosedda om en slutlig beslutsrätt på avkommittén föreslaget säll tillförs regionledningarna. Det kan ifrågasättas om inlelänsstyrelserna med erfarenheter och insikter också i andra regioners akullägenär bäst skickade att fatta snabba, rationella och totalt sett mest adekvata besluli situationer som kan uppstå synnerligen plötsligt och ovänlat. anser all del inte behövs en mellaninstansför samordning och ledning av den kommungränsövergripande civilförsvarsverksamhelen,i varje fall inle i . Kommunerna kan samverka utan en sådanorganisation och den samordning som behövs bör skötas av länsstyrelsen.Härigenom torde också samordningen och samverkan mellan civilförsvaret ochlänets militära territoriella chefer kunna underlättas. Vidare torde oklarheteri frågor om ansvarsfördelning mellan kommunen, regionledningen ochlänsstyrelsen uppstå om förslaget genomförs. Ytterligare en negativ faktor ärdet konkurtensförhållande som uppstår mellan regionledningen och kommunen ompersonalresurser och nyckelpersoner inom civilförvarsverksamheten. framhåller all del är viktigt attregionledningen snabbt kan fatta beslut. Kommunen anser därför att det börövervägas om Prop.1984/85:49 125 inle den resursstarkaste kommunen i regionen skallanförtros regionledningen. Ett ytterligare skäl härför är att mindre kommunerom kommitténs förslag genomförs kan få besiutanderätt över en betydligt resursstarkarekommun. konstaterar att regionledningen måsle beståav förtroendevalda med stark ställning inom sin kommun som dessabehövs för ledningen i den egna kommunen. Kommunen förordar alt regionledningeni mindre län anförtros . ställer sig tveksam till förslaget alt bildaen mellannivå mellan länet och kommunerna. framhåller att även om den föreslagnaprincipen för regionledningar bedöms vara tillämplig för landet som helhel såmåste denna lösning ifrågasättas för storstäderna. Kommunen ifrågasätter lämplighetenav alt politiker från kranskommunerna i princip leder och samordnarverksamheten för . 1 slällel bör direkt ledaGöteborgsregionen. alternativ som bör undersökas närmare anges vara att denresurssiarkasle kommunen inom regionen anförtros ledningen av civilförsvarsverksamheten. anser att del vore olyckligt att i enonormal situation såsom beredskap eller krig splittra upp samhällets resurserpå ytterligare ett nytt ledningsorgan för regionledning. Ledningen av den kommungränsövergripandeverksamheten bör därför åläggas . Pä detta sätt erhålls enanpassning till den fredslida räddningstjänsten som det organ somansvarar för planläggningen också svarar för verkställigheten i krig. Med tankepå de varierande organisationsformer som kan komma all gälla förräddningstjänstregionerna bedömer kommunen att en anpassning avcivilförsvarsregionerna till räddningstjänstregionerna knappast är möjlig. framhåller att del är viktigt allcivilförsvarsregionerna och räddningstjänstregionerna görs så lika som del ärmöjligt med hänsyn lill effektiviteten. Del är dock enligl kommunens meningviktigt all kravel på ell gemensamt område för räddningstjänsten och civilförsvaretinte åsidosätter de effektivitetsskäl som motiverar indelningen i civilförsvarsregioner. anser att regional fördelning avundsättning alltid bör skötas av chefen för civilförsvarsstaben i denresursstarkaste kommunen. kommun anser all det råder oklarhel omförhållandel mellan den föreslagna regionala ledningen och den primärkommunalaledningen. I vissa lägen måste den regionala ledningen la över ansvarel förgemensamma insatser inom regionen. Frågan är dä vem som är beslutande ochvilka befogenheter som kan tilläggas det regionala organel. Visseriigen anges iförslagel all beslul skall kunna fallas av regionledningen och bli bindande förkommunerna i regionen. Denna typ av beslut kräver förfatiningsmäs- 1984/85:49 126 Trots detla kvarstår att göra en principielluppdelning när del gäller ansvar mellan regionledningen och den kommunalaledningen på ett sådant säll att någon oklarhet inte råder när de störteavgörande besluten skall fattas för regionen. Det är också viktigt all klaradelegationsbestämmelser utformas så att regionledningen kan fatta snabbabeslut antingen genom sin polilikergmpp eller genom sin beredningsgmpp. anser alt kommunerna själva bör fä beslämmaom alt inrätta civilförsvarsregioner och om vilka kommuner som skall ingå isamma region. Kommunen framhåller alt regionledningen måsle bestå avförtroendevalda med en stark ställning inom sina kommuner för att övergripandebeslut skall kunna fattas och genomföras. Därför bör om möjligtkommunstyrelseordförandena ingå i regionledningen varvid ordföranden i denstörsta kommunen bör tilldelas ordförandeposten. kommun ställer sig tveksam till om det behövsnågon indelning i civilförsvarsregioner i . Kommunen anser attlänsstyrelsen bör kunna sköta den ledning och samordning av civitförsvarsverk-samhetensom behövs. kommun framhåller att viss tröghet kan uppstå medflera beslutsinstanser och handläggare och att del därför är viktigt att klaraoch entydiga regler uiformas så att konfliktsituationer i ledningsfunktionenpå lokal-, regional- och länsnivå undviks. framhåller att regionledningen måslebeslå av förtroendevalda med en stark ställning inom sin egen kommun. Samtidigtbehövs dessa för ledningen av verksamheten inom den egna kommunen.Kommunförbundet anser att ett allernaliv som bör prövas är att anförtroregionledningen ål den resurssiarkasle kommunen inom regionen. Vid en sådanlösning måsle del åligga denna kommun all så långt som det är praktiskt möjligtsamråda med övriga kommuner i regionen innan viktigare beslul fattas. Etlytterligare allernaliv är att i vissa storstadsregioner låta länsstyrelsenansvara för regionledningen med hänsyn till den komplexa ledningssituation somkan uppstå i sådana områden under beredskap och i krig. accepterar kommilléns förslag lillorganisation och sammansättning av regionledningen som huvudprincip.Kommunförbundet anser dock att det i vissa län på grund av lokala förhållandenkan vara motiverat att pröva andra lösningar i syfte all åstadkomma störstamöjliga effektivitet i ledningsorganisationen. understryker betydelsen avatt klara ansvarslinjer finns mellan polilikergruppen och beredningsgruppen ide föreslagna civilförsvarsregionledningarna. Centralorganisationen SACOISR ifrågasätter lämpligheten avatt inrätta regionledningar med den sammansättning som kommittén har föreslagil.SACO/SR framhåller att nägon för överiäggningar inte torde komma attstå till buds innan beslut måste fattas. 1984/85:49 127 sammansättningen av regionledningen finns del risk för enavsevärd fördröjning i beslutsfattandet. /SR har den uppfattningen alt denresursstarkaste kommunens civilförsvarsledning har erfarenhel och kompetensall samordna verksamhelen även inom civilförsvarsregionen på samma sätt somsamordning sker inom den fredstida räddningstjänsten, då i samverkan medlänsstyrelse, försvarsmakt och berörda kommuner. /SR föreslår därför allkommunerna inom en civilförsvarsregion ges möjlighel all besluta all den resurssiarkaslekommunens civilförsvarsledning skall svara för samordningen över kommungränsernai samverkan med berörda kommuner och länsstyrelse. Motsvarande synpunkler framförsav . 2.4 Ledningen på central och regional nivå Civilförsvarsslyrelsen delar kommilléns uppfatining attdel är önskvärt all länsstyrelsernas uppgifter och befogenheter genlemolkommunerna preciseras i civilförsvarslagen. Styrelsen anser dock all 4a§civilförsvarslagen i andra stycket innehåller en onödig begränsning avlänsstyrelsens befogenheter att meddela föreskrifter. Lagen bör enligtstyrelsens mening rimligen ulgå från all länsstyrelserna undercivilförsvarsberedskap inte utövar sin föreskriftsrätl på etl godtyckligt sättulan all de föreskrifler som meddelas kommunerna är oundgängliga för ledningoch samordning av försvarsansträngningarna. Slyrelsen föreslår därför att orden"... om del anses oundgängligt..." utgår ur andra stycket i denföreslagna 4 a § civilförsvarslagen. Liknande synpunkter framförs avlänsstyrelserna i , och . Civilbefälhavaren i Västra civilområdet framhåller att ellflertal utredningar har pekal på civilbefälhavarnas viktigaroll när del gäller samordning och inriktning av totalförsvarels civila delar.Civilbefälhavaren anser att de konkreta uppgifter som civilhefälhavarna har såväl i vad gäller planläggning i fred som ledning i krig avcivilförsvars-verksamheten borde ha föranlett en beskrivning avcivilbefälhavarnas roll i civilförsvarslagen där ju övriga ledningsnivåer behandlas.Civilbefälhavarna i Östra. Bergslagens och Övre civilområden anförliknande synpunkter. i pekar pånödvändigheten av alt närmare klara ul hur samverkan mellan ochkommunförbundels lånsavdelning bör organiseras såväl i fredsplaneringen somunder beredskap och i krig. 1984/85:49 128 3.1Ansvarsfördelningen mellan och kommunerna CivUbefälhavareni Västra civilområdet noterar att kommittén motiverar sill förslag altkommunerna skall ansvara för mobiliseringsplanerna för civilförsvarsorganisalionenmed ett anlal angivna fördelar härmed. Civilbefälhavaren förnekar inte attsådana fördelar finns men hyser dock en farhåga för att bl.a. den eftersträvadelokala förankringen kan utebli beroende pä hur kommunen fördelar planläggningsarbelei.Detta kan spridas pä flera tjänstemän för att fä full förankring, koncentreras tjänsteman eller i sämsta fall uppdras ål en konsult. Civilbefälhavarenanser därför att del bör finnas större uirymme än vad som kommittén har föreslagilför all låla länsstyrelserna själva ansvara för mobiliseringsplanläggningen. Länsstyrelseni anser att länsstyrelserna bör ges störte frihet att avgöra omen plan skall upprättas av eller av kommunerna. Denna frihetföreslås gälla alla planer. Länsstyrelseni framhåller all i begreppet mobiliseringsansvar börinnefattas ansvar för bemanning, utbildning och övning av organisalionen,planläggning av regional och lokal malerielanskaffning, prioritering ochstyrning av centralt anskaffad materiel till olika enheter ikrigsorganisationen, säkerställande av lämpliga lokaler m.m. och ansvar för attenheterna i krigsorganisationen är insatsberedda inom föreskriven lid.Länsstyrelsen anser att del inle är rationellt all delta ansvar åläggskommunerna eftersom mobiliseringsplanerna kontinuerligt måste revideras ochkompletteras beroende på förändringar i samhällel och centrala och regionalaanvisningar och samråd. Dessulom är ochförsvarsområdesbefälhavarens gemensamma grundsyn en väsentlig grund förplaneringen. föreslår att begreppet mobiliseringsansvardefinieras och all ges ansvarel för mobiliseringsplanläggningenefter samråd med kommunerna. Härigenom underlättas också länsstyrelsensmöjligheter aU leda och samordna verksamhelen. Länsstyrelseni noterar att kommittén anser att del är all föredra alt ge kommunernaansvaret för mobiliseringsplanläggningen trots all kostnaderna blir lägre omlänsstyrelsen genomför denna planläggning. kan för sin delacceptera båda modellerna men vill i första hand förordalänsstyrelsealternativet. Ett skäl härför är all flertalet av de uppgifter somskall ligga till grund för planläggningen under alla förhållanden måsle lasfram av . Kommunaliernativet skulle med hänsyn härtill medföra ettbetydande dubbelarbete. Vidare ställs myckel högre krav på aktualitet när detgäller mobiliseringsplaner än när det gäller övriga planer. Enligllänsstyrelsens uppfattning medför della alt mobiliseringsplanläggningen ilängden kommer alt la betydligt slörre resurser i Prop.1984/85:49 129 anspråk hos kommunerna för fortlöpande revidering än vadkommitténs bedömning av engångsinsatsen ger vid handen. Denna typ av planläggning saknar dessulom sin molsvarigheii kommunernas normala verksamhei. Kommitténs motivering att planläggningen fären bättre förankring om den sköts av kommunerna är därför enligt länsstyrelsensmening långsökt särskilt som det i realiteten inle är kommunala tjänstemänutan civilförsvarspliktiga mobiliseringsförrättare som skall svara förverkställigheten enligt planerna. Detta innebär att planerna måste förankras i civilförvarsorganisationengenom utbildning och övningar, en verksamhei som ochförmodligen även framgent skall svara för. Länsstyrelseni framhåller all begreppet mobilisering inte finns i denordinarie kommunala verksamhelen. Mobiliseringsför-heredelser kräver speciellakunskaper och insikter angående samordning av verksamheten inom områdenaförrådshållning, materiel, fordon och personal i de för mobilisering speciellatidsförhållandena. bl.a. av ekonomiska skäl. ell behov av att hållasamman mobiliseringsansvarel på elt begränsat anlal mobiliseringsmyndighelersamtidigt som mobilisering måste kunna genomföras pä ett stort anlal platser.All öka antalet mobiliseringsmyndigheler från 24 (lånsstyrelser) till 284(kommuner) skulle enligt mening avsevårt försvåra såvälcivilförsvarsstyrelsens som länsstyrelsernas möjligheler all överblickamobiliseringslägel och alt vid behov leda en mobilisering. Andra områden somskulle bli svåra att överblicka år revidering av mobiliseringsplanerna ochuppföljning av personal- och materidlägel. kan inte tillstyrkaalt mobiliseringsansvarel förs över från lånssiyrelsen lill kommunerna eftersomdelta bedöms medföra en allvarlig nedgång av mobiliseringsberedskapen underlång tid. bör i stället ha kvar mobiliseringsansvaret och därvidha till uppgift att ställa färdigmohiliserade enheter till kommunernasförfogande. i framhåller attmobiliseringsplanläggningen utgör grunden för att civilförsvaret snabbt skallkunna krigsorganiseras.