prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — En sådan placering skuUekunna leda tiU att Qänsten inte utnytQas, trots det stora behov som föreligger.Här bör också betonas att det är en styrka att placera Qänsten i anslulning tUletl bibliotek, vilket ju var det urspmngliga skälet att lägga den vid KIBIC. DFImenar att skäl snarare finns att mer direkt integrera den toxikologiskainformationsservicen i KIBIC; en uppdelning med anslagsgivning över olikahuvudtitlar synes inte längre motiverad. Del kommer naturligtvis atluppslå en del gränsdragningsfrågor mellan kemikaliemyndigheten och toxikologiskinformationsservice vid KIBIC. Frågan torde dock kunna av genomdiskussioner meUan de berörda instanserna. Det bör också kunna elableras ettlöpande samarbele som beroende på utvecklingen av efterfrågan på de Qänster somtoxikologisk informalionsservice erbjuder, kan anpassas efler de behov somframöver behöver tillgodoses. Prop.1984/85:118 199 12.1.8 Styrelsen förarbetarskyddsfonden: I kapilel 17, "Toxikologisk informationsverksamhet",läggs bl.a. förslag om viss omorganisation och påpekas vissa trender mot delvisförändrade behov på området. Vi har inget att erinra om i detta stycke, men vUIpåpeka att kommissionens synpunkter kring behovet av de yrkesmedicinskaklinikemas utveckUng och utökning av information och rådgivning på området, inleföljs av någon kommentar tUl kostnadema för detta. 12.1.9 Statens giftuiformationscentral:Verksamheten vid ToxUcologisk informationsservice (Toxinfo) har underkastatsviss utvärdering och genomgripande förändringar har föreslagits. Det synestveksamt om en utvärdering kan ske redan på detta stadium, då enheten hittillsbefiinntf sig i en uppbyggnadsfas och ej haft tid att konsoUderas och finna sinslutUga form. Dessulom måste det vara olyckligt för en enhet att genomgå enomorganisation så snart efter det att den startats. GIC har sedan längekonfronterats med ett informationsbehov avseende toxikologiska frågestäUningarsom faller utanför centralens dtfekta ansvarsområde, och GIC har därför upplevtdet positivt att kunna hänvisa sådana frågestäUningar tiU Toxinfo. Tidigarefanns ingen självklar instans dit denna typ av frågor kunde hänvisas. Ikommissionens betänkande franUiålls vikten av alt statUg toxikologisk konsultverksamhetbyggs upp. Toxinfo fungerar som en sådan. En styrka i Toxinfo:s verksamhetär att konsultverksamheten kan erbjudas av en statiig myndighet som samtidigtej har rätt att utfärda föreskrifter. 12.1.10------------------- : avvisar detta för slag. Toxinfo utgör en värdefuU resurs som konsult tUl bland andra den föreslagna kemikaUemyndigheten. Genom att liUförsäkra Toxinfo en gent emot myndigheter oberoende ställning skapas fömtsättning för att opartisk bedömning kan lämnas rörande kemiska hälsorisker. Det är inte minst viktigt att tiUverkare, importörer och aUmänhet har en opartisk specialist- gmpp att rådfråga på samma sätt som gtftinformationscentralen rådfrågas vid akuta förgtftningar. Det är också viktigt att utiåtanden i toxUcologiska fior inte behöver uppfattas som släUningstaganden ur myndighetssyn punkt. Föratt upprätthåUa sin kompetens är det angeläget att Toxinfo kan arbeta närapågående forskning. För en statiig toxikologisk informationsservice, oavsett ivilken verksamhetsform den bedrivs, är den naturliga lokaliseringen vid enhögskola. Attvara förlagd tiU en högskola innebär bl.a. en nära kontakt med forskning ochundervisning. För en toxikologisk informationsverksamhet är, fömtomforskningsanknytningen, också en nära kontakt med bibliotek, datorbaseradlitteraturtjänst och systemavdelning av stor betydelse. anseratt, efter överföring av Toxinfo tUl kemUcaliemyn-digheten, behovet avhänvisningsservice väl kan täckas inom ramen för 1984/85:118 200 "ansvarsbibliotekensnormala verksamhet". Man föreslår all en bibliotekarie och en informatUceräven fortsättningsvis knyts tUl inslitutets bibliotek ochinformationscentral (KIBIC) dels för att utgöra "en förstärkning av dentoxikologiska kompetensen vid uppbyggnaden av KIBIC tiU ett ansvarsbibliotekinom området medicin", dels för att ge hänvisningsservice. Tanken attbedriva en god "hänvisningsservice" utan tiUgång tiU experter förefaUermot bakgmnd av erfarenhetema firån Toxinfos hittiUsvarande verksamhet ganskaorealistisk. 12.1.11Centralorganisationen /SR: Uppbyggnaden av Toxiirfo är i det närmasleavslutad. Kapacitetsuppbyggandet har inneburit utbUdning av personal, ularbetandeav handläggningsmtiner, införskaffning av dator-utmstning ochreferenslitteratur, uppbyggnad av etl antal databaser samt uppbyggnad av ettsåväl nationeUt som intemationeUt kontaktnät. betänkande nämns bl. a. i kap. 17 fördelen med en etableringav en statUg konsultverksamhet. Då Toxinfo redan tiU en stor del verkar som statiigkonsult i loxikologi tycks det som en onödig omväg att först lägga ned en välfungerande verksamhet om man senare ämnar stödja uppbyggandet av en Uknandeverksamhet någon annanstans. Fören statiig toxikologisk informationsservice, oavsett i vilken verksamhetsform(stiftelse, konsult) den bedrivs, är den naturUga lokaliseringen vid enhögskola. Att vara förlagd tiU en högskola/universitet innebär bl. a. en naturUgkoppUng tUl forskning och undervisning. Dessutom finns det fördelar jänrförtmed att vara en del av ett statligt verk då utlåtanden i toxikologiska frågorinte kan uppfattas som ett stäUningstagande ur myndighetssynpunkt. () erbjuder unUca kontaktmöjligheter. Man har redan fråninstitutets sida markerat ett stort intresse för loxikologi, och på institutetfinns redan ett antal professurer i loxikologi, epidemiologi, särskilt cancerepidemiologioch molekylär genetik. är ytterligare 2 professurer inrättade, enordinarie i medicinsk mUjögtftsforskning och en extra i genetisk loxikologi.Dessutom finns redan ett antal institutioner där toxikologisk forskningbedrivs; bl.a. inst. för toxUcologi, hygien, näringslära, kUnisk farmakologi,rättsmedicin och kUnisk genetik. I anslutning tiU KI ligger också statens mUjömedicinskalaboratorium. Vid institutet finns också den tvååriga påbyggnadsutbildningen i loxikologi,vilken med stor sannolUchet kommer atl permanenlas . Fören toxikologisk informationsverksamhet är, fömtom forskningsanknytningen,också en nära kontakt med bibUotek, datorbaserad litteralur-Qänst ochsystemavdelning av stor betydelse. Detta krav uppfyUs vid KaroUnska institutetsbibliotek och informationscentral. KIBIC har dessutom heh (i juli1984) fått status som nationellt ansvarsbibliotek inom medicin inkl. loxikologi. Toxinfo,som har en god möjlighet att bevaka forskning och som dess- Prop.1984/85:118 201 utomhar informativa uppgifler, skulle kunna fylla en viktig uppgifl som förmedlandelänk mellan den myndighet som ansvarar för den centrala kemikaliekontrollen ochden toxikologiska forskningsfronten. Slutligenkan anföras atl vid en evenluell avveckling av Toxikologisk informationsservicestora personalpolitiska problem kan uppkomma, av samma lyp som vid avvecklingenav HoUandarenheten på vid KL De Qänster som utiysesvid det nya kemikalieverket ska sökas i öppen konkurrens och resultatet kan bliatl kan få ett övertaUghetsproblem. Sammanfattningsvisanser SN atl det är slöseri med resurser att avveckla Toxinfo, varför det förslagelavvisas. 12.1.12------------------------- Landsorganisationeni : LO vill påpeka vikten av att denkontaktyta som etablerats mellan Toxikologisk informationsservice och deforskningsverksamheter vid de olika institutionema inom KaroUnska Institutetbibehålls inom den nya organisationen. 12.1.13 : Ett viktigt informationsstöd för företagshälsovården och för företagen är Toxikologisk Informationsser vice (Toxinfo) som i nuvarande form föreslås atl upphöra och inlemmas i den nya kemUcaliemyndigheten. Toxinfo har rönt stor uppskattning från såväl företagshälsovården som från företagen. Som stöd för det lokala skyddsarbetet kan troligen Toxinfo komma att betyda mer , om det får fortsätta att vara en från den nya kemikaUemyndigheten fristående organisation med serviceinriktning. På så sätt kan den utbyggda företags hälsovården få fortsatt tUlgång tiU en kvaltficerad resurs för toxikologisk rådgivning. Toxinfoborde därför få vara verksamt innan verksamheten ulvärderas ochomprövas. 12.1.14 : Kommissionens argumente ring för att föra över Toxinfo tUl kemikaliemyndigheten är inte överty gande. Det finns ett stort behov av den typ av service som Toxinfo ger . Fömtom Toxinfos betydelse för företagshälsovården, skyddsombud och allmänheten vUl TCO peka på behovet av data beträffande olUca ämnens skadlighet vid bedömningen av skadlig inverkan enligt lagen om arbelsskadeförsäkring. Som stöd för de som i sitt arbete har att göra bedömningen, och de som företräder skadade personer, skulle Toxinfo kunna komma att betyda än mer än , om den får fortsätta sitt arbete i nuvarande form. TCOavstyrker därför utredningens förslag i denna del. 1984/85:118 202 12.2.1 Statens livsmedelsverk:Kommissionen föreslår i avsnitt 17.5 all kemikaUeinspektionen skall få i uppgtftalt övervaka konsultverksamheten inom det toxikologiska området. Hur detlaskall ske är oklart formulerat. Det betonas att något auktorisationsförfarandeinte är aktuellt utan endasl att cdlmänna råd skall utformas som anger nivån påden kompetens som erfordras. anser atl det inte bör görasnågon åtskUlnad meUan yttre konsulter och den personal som inom firmoma skaU tafram material för bedömning av hälsorisker. Kommissionen har framlagt förslagsom syftar tUl att kontrollera kvalitén på de bedömningar som induslrin själv skaUutföra. Det bör enligt mening räcka med denna kontroU då detmåste ligga i respeklive företags eget intresse atl bevaka kompetensen både påden egna personalen och på anUtade konsulter. 12.2.2 : TiUsynöver toxikologiska konsulter skall enligt kemikommissionens förslag höra tiUkemikalieinspektionens ansvarsområde. Kommissionen nämner att inom varje medlemsland utse en myndighel med ansvar för tiUsynöver alt toxikologiska laboratorier följer principer om Good Laboratory Practice. Attutöva lUlsyn över toxikologiska konsulter som åtar sig riskvärdering uttfrånlitteratursökning och annan dokumentation är i praktiken en mycket svåruppgift, som kemikalieinspektionen varken kommer att ha resurser eller andra fömtsättningaratt klara. har inte heller visat att det föreligger någotklart behov av atl nu införa en sådan tUlsynsverksamhet. Den bästa garantin föratt konsultemas verksamhet uppfyUer rimUga krav torde Ugga i marknadskraftemasegen inverkan, kombinerad med en god tiUsyn över de tiUverkare och importörersom utnyttjar konsullQänstema. Däremotinnebär rekommendation att det måste utses någon myndighet som ärprimärt ansvarig för kontrollen av de laboratorier som åtar sig testverksamheti enlighet med ÖECD:s principer för Good Laboratory Practice. Det är naturligtatt detla ansvar läggs på kemikalieinspektionen. Det bör dock vara möjligt förinspektionen atl överlåta det praktiska genomförandel av kontroUen tUl andramyndigheter - t.ex. tiU såvitt avser laboratorier med humantoxikologiskinriktning och tiU SNV när det gäller ekotoxikologisk testverksamhet. Detpraktiska genontförandet av kontroUen av laboratorierna torde överhuvud tagetkräva ytterligare diskussioner. Frågan hänger också samman med översynen av lagsttftningenom riksprovplalser. 12.2.3Arbetarskyddsstyrelsen: Kemikalieinspektionen föreslås få i uppdrag att bevakaatl konsulter som erbjuder toxikologisk service har erforderlig kompetens ochi övrigt agerar på ett sätt som står i överensstämmelse med lagstiftningen.Motsvarande kontroU finns veteriigen inte för annan typ av konsullverksamhet. Formemaför kontrollen har inle närmare preciserats. Styrelsen tfrågasätter inspektionensmöjlighet alt utföra en sådan kontroU. 12.3.1 : SNV:sbiblioteks- och dokumentalionsen-het har föratom tradUioneUabiblioteksfunktioner såsom förvärv, referensservice och låneverksamhet, ocksåansvar för drift och utveckling av en referensdatabas över svensk mUjöforskning,SERIX, saml är svenskl kontaktorgan för Infoterra, ett intemationeUt kontakt-och referensnätverk inom mUjöinformation i regi. SNV:s bibUotek har aUtsåredan funktioner som tUUcommer ett ansvarsbibliotek. Det är naluriigt att byggaut bibUoteket och ge det resurser och stäUning som ansvarsbibliotek. SNVtillstyrker förslaget om ett ansvarsbibliotek vid SNV för området yttre mUjövård.SNV anser att funktionen som ansvarsbibliotek kräver två ytteriigare tjänstervid SNV. Att lägga funktionen som ansvarsbibliotek någon annanstans skulle bli väsentUgtdyrare. 12.3.2 påtalar den granskningsverksamhet av vissa enskUda kemiskaprodukter, som sker vid styrelsens forskningsavdelning. Detta är inte ett ledi den formeUa myndighetsutövningen utan ingår i den avgiftsbelagdauppdragsverksamhet, som forskningsavdelningen instmktionsmässigt bedriver. De utiåtandensom ges innebär inte atl styrelsen accepterat produkten och ansvaret för densammaUgger naturligtvis oförändrat hos leverantören. EventueUa problem med nussbrukav forskningsavdelningens utlåtanden i marknadsföringen av produkten får enligtstyrelsens uppfattning mötas genom lämpliga formuleringar i utlåtandet. I de aUvarUgafaUen kan anmälan ske tUl konsumentombudsmannen i överensstämmelse medkemikommissionens förslag. Styrelsen kan inte dela kemikommissionensuppfattning all det skulle vara olämpUgt att styrelsen fortsätter denna slagsverksamhet. Tvärtom är det väsentligt att en sådan verksamhet finns. 12.3.3 Delegationen för vetenskapligoch teknisk informationsförsörjning: Medhänsyn tiU miljöområdets betydelse såväl nationeUt som intemationelll anser DFIdärför inte att hinder föreUgger för att inrälla elt ansvarsbibliotek fördetta område och tUlstyrker att bibliotek får denna uppgtft.Området har dock klara beröringspunkter med medicin och arbetsmUjö-, däransvarsbibliotek redan finns, och med teknik och Prop.1984/85:118 204 naturvetenskapdär utredningsarbete om ansvarsfördelning pågår, samt med skogsbmk, lantbmk ochveterinärmedicin. DFI föreslår därför att sedan principieU stäUning lagits ochfram tUl dess ansvarsbiblioteket skall börja verka, DFI får i uppdrag att tUlsammansmed detta och övriga berörda bibliotek precisera ansvarsavgränsningen och samverkansformemamellan dem. DFIvUl också undersiryka att bibUotek måste tUlföras tilUäckUgaresurser för att kunna fyUa uppgtften. 12.3.4Karolmska institutet: KemUcommissionens förslag beträffande folkbibliotekens roUsom informationsförmedlare i frågor som rör så komplicerade ställningstagandensom toxikologisk bedömning ter sig verklighetsfrämmande. 13.1 CivUförsvarstyrelsen: CivUförsvarsstyrelsenanser att när bildats även detta bör ingå i samarbetet. 13.2 föreslår att ordföranden i styrelsen för kemikaliemyndigheten(KM) minst skall ha ett samrådsmöte med andra berördaverkschefer, däribland chefen för . Enligt KOV:s mening bör möjUghet finnasför verkschefen att delegera deliagandet i samrådsmötena tUl understäUd chefmed särskUd kompetens på området. För att konsumenlproblemeni fortsättningen skall få den uppmärksamhet som behövs, är det enligt KOV:smening nödvändigt att verket arbetar vidare med tUlämpningen av MFL på sammasätt som hittiUs. Dessulom bör preciseras hur stora resurser inom KM som skaU avsättasför KM:s konsumentskyddsarbete, dvs. främst riskvärdering av ämnen och produktgmpper,tiUsyn av tiUverkare och distributörer, tiUämpning av de särskilda märkningsbestämmelsema,informationsblad och allmän information. 13.3-------------------------------------- Lantbruksstyrelsen:Kommissionen föreslår att en kemikalie myndighet inrättas som övertar produktkontrollnämndens samt vissa av naturvårdsverkels och andra organs arbetsuppgtfler. Myndigheten föreslås tilldelas uppgtfler på bekämpningsmedelsområdet som innebär svåra av vägningar där produktionstekniska bedömningar spelar en viktig roU. Ef tersom kompetens på lantbmksområdet enligt förslaget inle kommer att vara företrädd i myndighetens styrelse är det särskilt angeläget att sam rådsskyldighet med berörda organ, bl. a. lantbmksstyrelsen föreskrivs. få i uppdrag att göra bedömningar även av växtodUngsteknisknatur vid behovsprövning av bekämpningsmedel är samråd med växtodlingsexpertisenligt styrelsens mening nödvändig. Prop.1984/85:118 205 träffandede cenirala myndighetemas samverkan i övrigt fömtsätter lantbmksstyrelsen attärenden av störte vikt inle avgörs och att författningar inte utfärdas innan erforderiiglsamråd skett med andra berörda myndigbeter. Pålänsnivån har länsstyrelsemas naturvårdsenheter och lantbmksnämndema inlett ellsamarbete som kommer alt byggas ut efterhand som miljövårdskraven på jordbmket mantfesterarsig i behov av gemensamma insatser. Dekommunala myndighetemas kunskaper i odlingsfrågor är på många håU bristfäUiga.Ej sällan leder detta tiU problem då kommunema ingriper med restriktioner ochförbud som påverkar näringar inom lanlbmksstyrelsens ansvarsområde. Elt vidgatsamrådsförfarande bör eftersträvas. 13.4 : Verket inslämmer i kemikommissionens åsUct att det kan medföra betydande rationaliseringsvinster för myndigheterna genom att utbyta kunskaper och erfarenheter och genom att gemensamt anordna t. ex. kurser och seminarier för handläggande personal. Genom ett välutvecklat samarbete med motsvarande myndigheter i andra länder, framför allt de nordiska, kan enskUda myndigheter också förbättra kvalite ten på sitl arbete. Förplanläggningen av samarbetet svenska myndigheter emeUan kan det för övergripandefrågor vara lämpligt med kontakter på verksledningsnivå. Det dagliga samarbetetbör däremot försiggå på en lägre nivå. För att ett goll och smidigt samarbeteska kunna upprätthåUas är det av största vikt att goda kontakter befrämjas ävenpå Qänstemannanivå. Det är också av yttersta vikt att informationen meUan myndigheiemafungerar väl vid åtgärder som berör någon annan myndighets ansvarsområde. 13.5 Arbetarskyddsstyrelsen:Styrelsen ser positivt på förslagen tiU samråd meUan olika myndigheter. Då detär mycket arbetskrävande uppgtfler, som kemikommissionen föreslår, är detnödvändigt med samarbete för att undvika onödigt dubbelarbete. Samlidigt är detviktigt att samarbetet sker under smidiga former. 13.6 har i avsnitt 19 ingående diskuterat behovet avsamverkansformer för de olika myndigheter som arbelar med kemiska miljöfrågor. Inleminst viktigt torde detta vara tfråga om framtagandet av oUka föreskrifier ochråd, sedda mot den snabba intemationeUa utvecklingen och regelarbetet inom enrad intemationeUa organisationer. SÄI har därför ingen erinran mot de förslagsom lagts om samverkansformer meUan de berörda myndigheiema i frågor av gemensamlintresse. 13.7 Länsstyrelseni : Enligt har kommissionen inte behandlat förhållandet meUan de räddningstjänstplanerande myndig- 1984/85:118 206 heter(f.n. brandchefema och ) och "kemikaUemyndighe-tema". Igällande brandlags (SFS 1974:80) 15 § föreskrivs att beträffande industri somhanterar mUjöfarliga varor: "... får efler samråd med produktkontrollnämndenålägga anläggningens ägare eUer innehavare att håUa den beredskap med personaloch utmstning som behövs för atl avvärja eUer begränsa sådan skada ...". förslag tiU ny räddningsQänstlag i betänkandet"Effektiv räddningsQänst" (SOU 1983:77) häri 39 §, som ersätterovannämnda paragraf, visserligen samrådskravet tagtfs bort. Beslutsrätten harlagts hos den föreslagna kommunala räddningsnämnden. I specialmotiveringen (s.426 i befönkandei) fömtsätter emellertid kommittén att kommunema i dessaärenden samråder även med statiiga organ, t. ex. , produktkontrollnämndenoch räddningsQänstverket. Enligtlänsstyrelsens mening bör det vara klarlagt vUken myndighet som hfu* skyldighetatt ge de räddningsQänstplanerade myndigheiema upplysningar och råd omkemikalier. förlägger ansvaret för "hanteringsfrågor" tiU naturvårdsverketförefaller verket vara lämpUg instans. SlutUgentillstyrks förslaget om förbättrat inbördes samarbete mellan yrkesinspektionen,miljö- och hälsoskyddsnämndema och . Samarbetet bör fömtomplanläggning även gäUa i samband med iniräffade olyckor. 13.8Centralorganisationen /SR: SN tUlstyrker att någon myndighet rimligtvismåste ha etl uttalat samordningsansvar bland de många myndigheter som har ett tiUsynsansvar.Denna myndighet med samordningsansvar bör med fördel kunna vara samma somhandhar den centrala kemikaUekontroUen. Det behöver dock inte nödvändigtvisvara en helt ny myndighet. Påsamma sätt bör myndighelsarbetet regionalt samordnas med etl särskUtsamordningsansvar hos exempelvis yrkesinspektionen eller . Isamband härmed kan SN inte låta bli att påminna om alt lokall anserstatsmaktema det inte svårt att samordna ansvarei. I cirka 100 av landetskommuner ligger ansvaret att samordna alla statiiga cenirala och regionalapåbud och krav hos en enda person - miljö- och hälsoskyddsnämndensensaminspektör. Utöver att tUlämpa kommunallag, arbetsrätlslagsltftning skalldenne tiUämpa alla existerande cirka 80 olika miljö- och hälsoskyddsförfattningar. Dettaär naturiiglvis inte rimligt. Det hade varit värdefulll om ulredningen ocksåhade studerat och givit förslag för att rätta till denna omöjUga situation. 1984/85:118 ' 13.9Landsorganisationen i : Det är också av avgörande betydelseatt man finner smidiga samverkansfonner meUan samtliga berörda centt-alamyndigheter. 14 Resursbehov och finansiering 14.1 Resursbehov vid centrala myndigheter 14.1.1---------------- : VadgäUer resurser för de kosmetiska och hygieniskamedlen hänvisas tiU utredning där 3 Qänster önskats för den avsocialstyrelsen föreslagna kontrollen. Denna resursuppskattning har dock ejtagit hänsyn lUl personalbehovet för den tiUsyn av tUlverkare och importörersom föreslås i kemikommissionens huvudbe-fönkande. En sådan utvidgning av tiUsynsuppgtfternafömtsätter en ökad uppsökande verksamhet, fältarbete m.m., enligtsocialstyrelsens bedömning fömtsätter detta en Qänst som inspektör. Socialstyrelsensläkemedelsavdelnings huvuduppgtft är att kontroUera läkemedel. Nuvaranderesurser för denna uppgift är mycket hårt belastade. Resurser för läkemedelskontroUkan icke användas för kontroll av kosmetiska och hygieniska medel. Om ejresurser för kontroll av kosmetiska och hygieniska medel ställs tiUförfogande, är inle beredd att påta sig ansvaret för tfrågavarandekontroll. 14.1.2 förslag att KOV/KO får en extra Qänst för arbetet som rörmarknadsföringen tiU yrkesmässiga bmkare (enUgt 2 § MFL) är välmotiverat. Utanen sådan förstärkning finns aUvarlig risk att reformen inte slår igenom påönskat sätt i praktiken. 14.1.3 Statens naturvårdsveck:Innevarande budgetår ägnar SNV exklusive produktkontroUbyrån ca åtkemikalie/produktkontroll. Kontorspersonalen är inte medräknad. Dessa personårfördelar sig över avdelningar och laboratorier enligt följande. o. utveckl-utsl.- o. avd. produkt-kontr. Kemikalie/produktkontroltfrågorär ell prioriterat område på SNV och en ökning av insatserna kan och bör görasgenom omprioriteringar. På lekniska avdelningen bör området genom omprioriteringarförstärkas ge- Prop.1984/85:118 208 nomett personår vardera på enheiema för fordons- och trafikfrågor, avfaUshanteringoch återvinning, kommunala vattenskyddsfrågor, metaU-och mineraUndustri respektiveskogsindustri. På laboratoriet för utsläpps-och produktkontroU bör resursemaför kemikalie/produklkontroUfrågor förstärkas med genom omprioriteringar.DärtiU kommer att SNV enligt kemikommissionens förslag får behåUa resurserna påprodukt-kontroUbyråns enhet för specialreglerade produkter. Dessa resurser ärabsolut nödvändiga om någon meningsfuU verksamhet skall kunna åstadkommas. Detär dock inte tUlräckligt. Produktkonfroltfrågor är svåra och kräver resurser.Företagens viktigaste onuåde är deras produkter och försäljning. harkommit relativt långt intemationeUt och diskussio-nema kommer att inbegripa intemationellaföretag som kan sätta in stora resurser för att förhindra eUer försvåraåtgärder. Ä andra sidan kan ett effektivt mUjövårdsarbete åstadkommas med densamordning av mUjöskyddslagen och lagen om kemiska produkter som föreslagits.