prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — SNVanser att fömtsatt kemikommissionens förslag angående organisation ochlagstiftning bör SNV dels behålla Qänstema på produktkontrollbyråns enhet för specialregleradeprodukter, dels förstärkas med ytterligare 4 Qänster. InomSNV:s laboratorium för utsläpps- och produktkontroU finns 3 Qänster som sedan1975 finansierats via produktkontroUnämndens utredningsanslag. I börjanutgjorde den berörda personalen en ekotoxikologisk testresurs dtfekt knuten tiUproduktkontrollbyråns akuta testbehov. har arbetsinsalsema istället gjorts i projektform. De aktueUa Qänstema ryms inte inom SNV:sordinarie lönebudget. SNV fömtsätter att kemikalieinspektionen kommer att habehov av insatser från laboratoriet av minst samma omfattning som produktkontrollbyrånoch att medel härför säkerställs. SNVanser att kemikommissionens ekonomiska beräkningar bör överarbetas. SpecieUt viUSNV framhåUa all kommissionens beräkningar ger en felaktig bUd av hur storabesparingar det skulle innebära att lägga ned produktkontroUbyrån. 14.1.4Statens provningsanstalt: resurser för kemisk analys. erfarenhetär att det krävs tiUgång tUl sådana för att ge toxikologisk expertisinformation om de ämnen som ingår i en produkt. Resursema behövs också förföretagen när de skall deklarera sina produkter och för tiUsynsmyndighetemasuppföljning av efterlevnaden av lagar och föreskrifter. Detär SP:s uppfattning att man vinner ett mera flexibelt och därmed mindre kosinadskrävandesystem om resurser för analys i minsta möjliga utsträckning knyts direkt tUl myndigheiema.I stället bör myndigheiema köpa sådana resurser på en marknad som ocksåföretagen kan ha tillgång till. Resursema kan därmed också lättare utnytQas förandra ändamål än Prop.1984/85:118 . , 209 kemikaliekontroUom behovet därav varierar . Samma synsäll gäller antagligen ocksåresurser för forskning om risker m. m. 14.1.5 Ingenjörsvetenskapsakademien:Akademin anser att Kemikalieinspektionen måste anstäUa högutbUdade ochkompetenta kemister och toxikologer. Svensk kemisk industri har enligtakademins erfarenhet, genomgående sökt UtnylQa bästa tUlgängliga experter,både in- och utländska, men det har visat sig, att även dessa kan göra fel eUeråtminstone vara otUh-äckligt fömtseende. Detta har i vissa fall lett tiU att olämpUgaprodukter eller felaktig hantering resulterat i mUjöskador. Riskema blu intemindre om samma expertis i stäUet utnytQas av ett statiigl organ. Akademinanser att arbetet med en kemikaliekontroU måste gmndas på en konstmktiv dialog meUanett statligt kontroUorgan och industrin. 14.1.6 grossistförbund:Antalet Qänster som föreslagils anser vi tUltaget i överkant. Här bör möjUghet tUlpmtningar finnas bl. a. på produktregistret. 14.1.7 Centralorganisationen /SR:I statliga verk, bolag, utbUdnings-organ m. fl. finns stora resurser ochkunskaper färdiga att sammanstäUas och användas. Kommissionen har inte tiUräckligtutrett möjligheterna tiU sammanstäUning av aUa statliga verksamheters låstakunskapsresurser. Formerna för exempelvis kommuner och länsstyrelser att ta delav kunskaper om mUjön i statUga organs kunskapsbanker behöver utvecklas. SNanser att den kunskap om kemiska änmens spridning i mUjön som redan finns hos t.ex.Statens nämnd för gmvegendomar, , , m. fl. görs tUlgängligför mUjökontroUmyndighetema. Det kan inte vara förenUgt med krav påeffektivitet att företagen skaU tvingas atl utforska risker om kemiska ämnen pånytt om uppgtftema redan finns hos t. ex. ett affärsdrivande statiigl verk! 14.1.8 Landsorganisationeni : Det är av stor vikt att man kan sätta in tUlräckliga personella resurser, såväl kvalitets- som kvantitelsmässigt. 14.1.9 kemiska uidustrikontor: De generellakommittédirektiven, som naturligtvis är tiUämpliga även på KemUcommissionen, framhåUervikten av rationalisering och effektivisering av arbetet. Det är väsentUgt attså också kommer att gäUa för KemikaUeinspektionen. Kemikontoret utgår från attden nya myndigbeten i största möjliga utsträckning köper bl. a. administrativatjänster uttfrån. Mot den bakgmnden borde det vara tUtfyllest med 14 tjänsterför myndighetens administration - mol föreslagna 20 stycken. Vidare börinledningsvis ej mer än 8 personer i stäUet för 12 -ägna sig åtproduktregistret. Tofölt borde därmed en besparing av minst 10 Qänster varamöjlig. Prop.1984/85:118 210 14.2.1 Socialstyrelsen:- SocialslyrelsentiUstyrker förslaget atl kontrollen skall finansieras via avgtfter. 14.2.2 : Enligtutredningsförslaget skaU för bekämpningsmedel erläggas avgtfter för ansökan omregistrering och för viUkorsändring samt en årsavgtft som medletär registrerat. Den av RSV administrerade bekämpningsmedelsavgtften har för månademajuUoktober1984 givh en intäkt av 1,6 mUj. RSV tfrågasätter om inte avgtften börslopas om utredningsförslaget genomförs. 14.2.3 Lantbruksstyrelsen: Med tankepå de effekler en minskning av ke-mUcalieanvändningen kommer att ha på produklionskostnademaför livsmedel och därmed på livsmedelsprisema men som ej klargjorts idebatten, viU lantbmksstyrelsen tfrågasätta rikligheten i antagandet attallmänheten är beredd att acceptera de kostnader kommitténs förslag kan medföra.Frågan är emeUertid svår att bedöma med hänsyn tiU de tolkningsproblem somfinns i synnerhet beträffande begreppet "onödig spridning". Medavseende på Uvsmedelsproduktionen är ett litet land och många av deprodukter som odlas här, specieUt inom trädgårdsområdet, ger anledning tiU enmycket begränsad försäljning från bekämpningsmedelsföretagen. Dessa företag ärinte vUUga att registrera nya preparat som kan vara mindre farliga änbefintliga preparat men inte kan betala sin egen registreringskostnad. Dettainnebär att bekämpningsmedel som används i andra länder och som skuUekunna godkännas i inte finns tiUgängliga för odlama. Med ökade avgtfterav olika slag kan detta förhållande komma att bU vanligare. Genom ett utvidgatnordiskt samarbete borde dock prövningsförfarandet kunna förenklas ocbförbilligas väsentligt. EnUgtlanlbmksstyrelsens mening finns skäl att närmare undersöka möjlighelema attminska problemet. Detta kan ske t. ex. genom att avgiftsuttaget relateras tiUförsäljningsvolymen eUer genom andra särskUda regler för atl göra registreringsavgiftemamindre betungande för dessa preparat. I annat faU finns risk för all vissasvenska trädgårdsprodukter kan komma att slås ul och ersättas av importvaror,som behandlats med medel som ej godtagits för registrering i . 14.2.4 : tUIkomst och verksamhet har präglats av motsättningar meUan berörda parter. NäringsUvets misstro mot registret är fortfarande starkt uttalad. KemUcommissionens förslag att avgtftsbelägga produkter anmälda tUl registret är ägnat att befösta miss tron: registret kommer att framslå inte som ett medel för att kartlägga kemiska risker utan som ett faktureringsunderlag. Prop.1984/85:118 211 Eltproblem som exemplifierar denna fråga gäUer produkter anmälda av främsl färg-och lackindustrin men även vissa andra industrier. 1 dessa industrier är produktseriemalånga och skiUnadema meUan produkter i respektive serie ofta ytterst små, t.ex. endast pigmenthallen. Ett samarbete med färgindustrin pågår för att kommafram tiU vad som skall betraklas som unika produkter. Med en tUlsynsavgtft påvarje produkt anmäld tiU produktregislret kommer det att framstå som atl kemikalieinspektionenhar intresse av alt registrera en och samma produkt som flera produkter-inspektionens inkomster bUr ju på så vis större. En lUcnande avgtfl påbekämpningsmedelsområdet enligt lagen om avgtft på bekämpningsmedel uppbärs f n.av riksskaiteverket. Produktkontrollbyråns adressUslor över regislreringshavamaulgör härvid ett arbetsunderlag som inte är formelll bindande. SNV föreslåratt samma ordning gäller för tiUsynsavgtften. För uppbörden med vad det innebärav praktiska och administrativt tekniska och juridiska problem har riksskatteverketen helt annan kompetens och vana än vad kemikalieinspektionen eUer SNV kanbygga upp. Avsamma skäl som i fråga om avgtften på bekämpningsmedel måste skyldigheten attbetala tUlsynsavgift också formeUl skiljas från anmälningsskyldigheten tiUproduktregistret. Det kan nämligen inte ligga i en myndighets befogenheter att besfömmagränsen för avgtftsskyldigheten. SNVanser därför att skall uppbära en eventueU tiU-synsavgift. 14.2.5 : Slutiigen vUlRRV också avstyrka kommissionens förslag alt - så länge dagens fömlsätlningargäller - införa en omfattande avgtftsfinansiering inom områdel. RRV menar attkommissionens uppdrag att pröva detta finansieringsallemativ i det här aktueUafaUet borde ha letl fram tiU en restriktiv håUning. Anledningen är att den verksamhetrörande kemikaliekontroU som del finns realistiska fömtsättningar för att inomöverskådlig framtid genontföra främst kommer att handla om utredningar ellerannan verksamhet av myndighetsutövande karaktär. Förutsättningar för att kunnatUUiandahåUa en kvaltficerad och väl specificerad (produklkonlroll)Qänst finnsdäremot inte. Därför är det - om konunissionens förslag ändå genomförs - enligtRRVs uppfattning nödvändigt att verksamheten tiUs vidare istället anslagsfinansieras. 14.2.6 Styrelsen för arbetarskyddsfonden: Påen punkt synes dock behandUngenav finansieringsfrågan ofuUsländig. I direktiven för kommissionen angessålunda att kostnadskalkyler bör utarbetas så uppställda att kostnadema ocksåför näringsliv kan utläsas. Visserligen torde förändringar i kostnadsläge för tUlverkarebli "i möjligaste mån neutral från konkurrenssynpunkt" vad gällerförsäljning i landet. Förslagens återverkningar på dels svensk kemikaUeindustri,dels övrig industri - avseende kemika- Prop.1984/85:118 212 lieexportoch export av annan "kemikaUeintensiv" produklion hade dock kunnalbelysas närmare. 14.2.7------------- : Avgtfterna utgörs för det första av registre- ringsavgtfter för produkter. Dessa föreslås sättas så atl de finansierar hela kemikalieinspektionens verksamhet. SIND viU inte ta ställning till denna självfinansieringsprincip. Däremot anser SIND beiräffande registrering av bekämpningsmedel, som kräver utförligare kontroUer av myndighelen, att avgtftema får dtfferentieras så att kortare handläggningstider kan erbjudas tiU en högre avgtft- . Fömtomavgiftema tillkommer företagens kostnader för utredningar m. m. tUl följd avförslag om produktinformation och om bekämpningsmedel. Dessa kostnader kaninte uppskattas förrän myndighetsförfauningar föreligger, hävdar utredningen.Kemikommissionen gör för sin del bedömningen att näringsUvets kostnader tUlföljd av de föreslagna nya skyldigheterna är väsentligt lägre än kostnademaför att nå upp tiU en god efterlevnad av redan gällande regler enligt LHMV.Detta påstående är tills vidare obestyrkt. Det bör i varje fall, med hänsyn tiUkonkurrenslägel gentemot utlandet, föreligga en uppskattning av de totala kostnademaför berörda företag av de föreslagna ålgärdema innan regeringen tar stäUning lUlkommissionens förslag. 14.2.8 : Utredningen harinte närmare redovisal den föreslagna avgtftsfinansieringens konsekvenser för skogsbmkel.Detta är allvarligt då det är uppenbart alt det saknas altemativ tiUkemisk bekämpning inom flera områden. 14.2.9 i län:Länsstyrelsemas medverkan i tiUsynsarbetet är beroende av de resurser länsstyrelsemakan få. Den genereUa nedskäming av länsstyrelsemas löneanslag som sketl undersenare år har minskat resursema vid naturvårdsenhetema. De Qänster, som tiUdelas1984-07-01, har för flera länsstyrelser inte kompenserat tidigare nedskärningar.Länsstyrelsema har dessutom tiUförts en rad nya uppgifter, som handläggs vid naturvårdsenhetema,bl.a. tillsyn enligt vattenlagen och ökad tiUståndsprövning enligtmiljöskyddslagen genom överföring av ären-degmpper från koncessionsnämnden tilllänsstyrelsema. Om den effektivare regionala tillsyn som eftersträvas skalluppnås krävs ökade resurser i form av nya tiUsynsQänster vid länsstyrelsema. Isammanhanget bör beaktas, att om tiUsynsbesök vid industrier och andraanläggningar skall kunna göras i tilUäcklig omfattning reseanslagen behöverökas avsevärt. Lämpligen kan länsstyrelsema för finansiering av tillhörandeverksamhet få del av de tiUsynsavgtfter som tas ut. Prop.1984/85:118 213 14.2.10 i län:Länsstyrelsen anser för sin del att en del av de intäkter som statsverketkommer att göra lill följd av avgiftema måste gå tUlbaka till länsstyrelsemaför personatförstärkning för tillsyn. För att tUlsynsmyndighetema skall kunna fuUgörade uppgifter som kommissionen föreslår fordras goda kunskaper i kemi och loxikologisamt god kunskap om kemikaUehanteringen i samhället. I avsaknad av riktUnjeroch stöd för lUlsynsverksamheten samt brist på utbUdning och resurser har tUlsynenhitttUls inte kunnal genomföras på ett tUtfredsstäUande sätt. Kommissionensmålsättning beträffande tillsynsverksamheten kan därför inle uppnås utan omprioritering,resursförstärkning samt en intensiv ul-bUdningsinsats för berörd personal. 14.2.11 Ingeiyörsvetenskapsakademien:Akademin anser del inte rimUgt atl näringslivet skaU betala för en gmndläggandestatlig myndighetsfunktion. Detkan icke fömtsättas, att den föreslagna Kemikalieinspektionen kommer atlarbeta helt felfritt, speciellt om lagens bestämmelser utvidgas tiU nästan aUaämnen överhuvudtaget. 14.2.12 : Enligt kemikommissionens förslag preciseras mUjö- och hälsoskyddsnämndernas tillsynsuppgifter i förhållan det tiU nuvarande ordning. Detla innebär en höjd ambitionsnivå. Styrelsen är positiv tiU att miljö- och hälsoskyddsnämndemas tiUsynsverk samhet enUgt lagen om kenuska produkter finansieras genom avgtfter. Styrelsen är däremot tveksam tUl förslaget att ta ut avgtftema på samma sätt som gäUer för tiUsyn enligt miQöskyddslagen. Ett sådant avgiftssystem leder i detta faU knappast tUl att själva tUlsynen underlättas; tvärtom torde relationema meUan tiUsynsmyndigheten och företagen försämras. EnUgtstyrelsens uppfattning måste ett finansieringssystem skapas som bättre stämmeröverens med kommunemas vUlkor och fömtsättningar. är berett altmedverka i ett sådanl arbele. 14.2.13 : Kommissionen föreslår alt den nya myn digheten skaU finansieras med avgifter på kemikalietUlverkning och kemi kalieimport. Man tror, säger man, att de ökade kostnadema för kemika liema som avgtften medför kommer att accepteras av allmänheten. Varför allmänheten skaU acceptera koslnadema när man får betala den på priset men uppenbarligen inte är beredda betala kostnaderna via skattsedeln förefaller märkligt. Det trängda ekonomiska läget gör det uppenbarligen angeläget att uppfinna avgifter som altemativ lill finansiering via statsbud geten. blir kostnadema för samhäUet inte totalt mindre för att man flyttar betalningen från ett ställe tiU ett annat. Vihar tfrån näringslivet ingel emot att betala för tjänster som det allmänna gör.Kontroll däremot anser vi icke primärt har formen av Qänster utan får ansesvara i det allmännas intresse och bör finansieras i enlighet härmed, dvs. Prop.1984/85:118 214 Teknikenalt ta ut avgtftema via anmälda produkter tiU produktregistret ger en delmärkliga effekter. ligger anmälningsskyldigheten på tUlverkare ochimportörer. Företag som köper en produkt från en utländsk tUlverkare blir oftaimportör och därmed anmälningsskyldig. En i utlandet tUlverkad produkt finnsidag i registret således anmäld ett flertal gånger, kanske upp emot 20-25gånger. I etl sådant faU blir avgtften för denna produkt 20-25 gånger störte änmolsvarande i tiUverkad produkt, som bara anmäls en gång. Kommissionenhar i sitt delbetänkande föreslagit vissa åtgärder, vUka vi ansett bryta mot svenskaambitioner att motverka handelshinder. Återigen lägger man fram ett förslagsom med nuvarande regler kommer att påtagUgt avvika från svenska åtaganden iGATT. Detta anser vi oacceptabelt. Vidaremedför avgiftema, som de är konstmerade, att företag med få, men i volym storaprodukter relativt sett får låga kostnader, medan företag med storaproduktsortiment som säljs i små volymer får förhåUandevis högre kostnader.Även om avgiften, som den ser ut , icke är anmärkningsvärt hög har vi erfarenhetav denna typ av finansiering, som ger oss anledning oroa oss över att den om5-10 år kan ha ökal med någon 10-potens. I ett sådanl läge kommer avgtftema altkunna påverka marknads-slmkturen och särskilt utveckUngen av specialprodukter.Detta vore för svenskt vidkommande olyckligt då tUlverkning av specialkemikaUeranses vara den expansiva delen av kemisk industri. Vi hemstäUer mot denna bakgmndatt avgiftssystemet icke införes. 14.2.14 : De ganska stora kostnader för kemikalie kontroUen som kemikommissionens förslag medför föreslås bU täckta ge nom avgifter från tillverkare och importörer. Detta skaU ske genom att en tillsynsavgift tas ut för produkter som skall anmälas tiU produktregistret, samt genom höjning av ansöknings- och årsavgifter för bekämpningsme del. Industriförbundetavstyrker myckel bestämt detta finansieringssätt. Industrin är beredd attbetala för service, som ges av myndigheler, men inte för renmyndighetsutövning. Då kemikaliekontroUen tveklöst är en form avmyndighetsutövning, bör den finansieras med budgetmedel. Med tanke på attallmänheten anses vara beredd att betala för en tUlfredsställande kemikaliekontroU,bör det inte vara någon svårighet för att anslå pengar för detlaändamål. Utöverovannämnda principieUa synpunki finns det även en konstitutio-neU. Avgtfter avdet aktueUa slaget ulgör i realiteten en skatt. Som sådan bör den faststäUas avriksdagen och inle av en myndighet. 14.2.15 : Enligt förbundets uppfattning är det principieUl felaktigt att samhällets kosinader på produklkonlrollens områ de i sin helhel skall finansieras genom avgtfter. Detta bör begränsas tiU Prop.1984/85:118 . områdensom innebär någon form av service tiU näringslivel, men får inte onrfatta denallmänna lUlsynsverksamheten. Med ell sådant synsätt kan en avgtft förregistrering av bekämpningsmedel på nuvarande nivå accepteras. Kostnader för tUlsynsom utgör normal myndighetsutövning bör däremot bestridas av det allmänna. Idetta sammanhang konstaterar förbundel även att kemikommissionen inte har följtregeringens aUmänna tiUäggsdi-rektiv till seuntliga kommittéer och utredareangående ulredningsförslagens mriktning (Fi Dir 1984:5) beträffandekostnadsberäkningar, såväl dtfekta som indirekta, för berörda intressenter inomnäringslivet. 14.2.16---------------------------- CentralorganisationenSACO/SR: Avgtftema är beräknade attfinansiera en volymmässigt lika slor kontroU centralt som . SNtfrågasätter starkt förslaget tUl finansiering, som riskerar alt låsa entidigare dokumenterat bristfällig verksamhet resursmässigt vid en nivå som besfömsav hur stora avgtftema blir. Finansiering med avgifter måste kompletteras medanslag över statsbudgeten. 14.2.17 : I betänkandet lämnas förslag tiU en omfattande reglering av kemikaUekontroUen samt utbyggnad av en ny myndighet benämnd Kemikalieinspektionen. Dessa förslag leder tiU avse värda kostnader i olika hanteringsled. Ytterst drabbar dessa, som alltid, aUmänheten och företagen. SAF ställer sig kritisk tiU de former för finan siering som kommissionen föreslår. Finansieringenav den föreslagna framtida kemikaUekontroUen skall helt ske genom tiUsyns- och bekämpningsmedelsavgtfter.SAF hänvisar i detta sammanhang och understryker vad Frostiing anfört i silt särskUdayttrande 14.2.18Trädgårdsnäringens riksförbund: Kostnaden för ett kemiskt preparat på densvenska marknaden är dubbelt så slor som exempelvis i och än högrei jämförelse med andra konkurrerande trädgårds-producerande länder. Som ovanframhållits är detta bl. a. föranlett av de höga inregistrerings- och kontroUkostnadema,vUket lett tiU att svensk trädgårdsnäring arbetar under ogynnsammakonkurrensförhållanden. Utredningens förslag om avgtftsfinansiering av denframtida kemikaliekontrollen kan inte helt överblickas men kommer sannoliklytterligare att drabba näringen genom höjda avgtfter. Förbundet anser att enicke oväsentiig del av dessa avgifter ulgöres av kostnader förkemikalieinspektionens gmndläggande myndighetsfunktion, för information, kontroUoch tUlsyn. Praxis har varit att sådan verksamhet finansieras viabudgetmedel, varför förbundet anser att så även skall gälla i den nya myndighelensverksamhet. Beiräffandeavgtfter för registrering av bekämpningsmedel anser förbundet att denna skalldifferentieras i relation till ett preparats marknadsvolym Prop.1984/85:118 216 altemativtatt avgifter skaU kunna nedsättas om denna skuUe medföra att betydelsefiiUapreparat inte annars kan ställas tiU näringens disposition. ovanpåtalat beträffande en eventueU monopolsituation gäUer i högsta grad även vidhöga registreringsavgifter. Ett företag finner då ingen anledning introduceraett konkurrerande preparat tiU följd av den höga kostnaden och redan befintUgapreparat på marknaden. 14.2.19Sveriges kemiska industrikontor: Kemikontoret tar principieUl avstånd fråntanken att belasta företagen inom vissa områden med "avgifter" som iprincip täcker en hel myndighets kostnader. 1 en del faU är det tiU och medfråga om att låta myndigheten själv faststäUa "avgtften". Då riskerarman att kraftigt sänka motståndet mot effektiv kostnadskontroU inommyndigheten. Företagens utnytQande av myndigheten är faststäUt i författningaroch det råder därför såväl en tvångs- som monopolsituation. Del finns ingakonkurrenter som kan erbjuda effektivitetskonkurrens. Det normala sättet att kontroUeraen sådan verksamhet är prövning i och avanslagen. Men även denna typ av kontroU torde försvinna eUer minska i betydelsenär myndighetens hela verksamhet avgtftsfinansieras. Denföreslagna avgiften, beräknad på de produkter som är anmälda tiUproduktregistret, är ingenting annat än en skatt. Enligt svensk gmndlag är detriksdagen som skaU faststäUa skatter och inte regeringen eUer än mindre enmyndighet. NäringsUvetär berett att betala för Qänster som man får från statiiga myndigheter. Det gäUerockså för Qänster från Kemikalieinspektionen. Men den verksamhet det här ärfråga om har ingen karaktär av Qänst (service) utan är en gmndläggandemyndighetsutövning. Här Uksom när det gäUer tiUsynen av Uvsmedel eUerkonsumentprodukter respektive tUlsyn av arbetsmUjön genom yrkesinspektionen ärdet naturligt och självklart, att verksamheten skall tackas med budgetmedeloch ej avgiftsfinansieras. Vi har en samhäUsapparat som finansieras genombudgetmedel för att tacka en grundläggande myndighetsverksamhet inklusive tiUsyninom en rad olika fält. Det finns ingen anledning att för sådan myndighetsutövningdämtöver to ut specieUa avgtfter/skatter. detta sammanhang särbehandla kemiska produkter ter sig minst sagt obUligt ochär endast att underblåsa de ovetenskapUga påståendena att dessa produkterskulle vara behäftade med aUvarUga risker i väsentiigt högre utsträckning änandra industrivaror. En beredviUighethos aUmänheten att bära ökade kostnader som utredningen presumerar borde,enligt Kemikontorets mening innebära, att allmänheten också är beredd attacceptera en normal finansiering genom budgetmedel av denna kemikaliekontroU. Prop.1984/85:118 217 14.2.20Kemisk-tekniska leverantörförbundet: Kommissionen föreslår attkemikaliemyndigheten finansieras hell genom avgtfter. Förbundetmotsätter sig att en sådan princip införs och anser atl kostnadema börfinansieras med skattemedel på samma säll som för andra myndigheter. Räckerinte dessa medel bör resurser frigöras genom rationaliseringar och nedskämingarav andra myndigheter. Överhuvudtaget bör myndighelemas storlek korreleras tiUproblemens art och inte som vara betingade av slump och historiska fakta. Vianser att kommissionens motivering "den utbredda oro som finns för dekemiska hälso- och mUjörisker ger fog att anta alt allmänheten är beredd atlacceptera koslnadema för en effektivare kemikaliekontroU" visar på enmyckel aUvarhg brist på kunskap om vad kemi är och om vilka hälsoriskerkemikalier kan medföra. I annat fall betyder det att kommissionen själva riderpå aUmänhetens och politikemas bristande kunskap och oro för atl snabbt kunna genontföraförändringar i kemikaliekontrollen utan alt behöva kräva onrfördelning avstatsbudgeten.