prop · G80356 · 1984-12-31 00:00:00 — Som ett tredje exempel, utöver Sydafrikalagen själv, kananföras de markeringar som kommittén redovisar pä sid. 82, enligt vilka"inte kan komma ifråga som exportör av kol lill "resp. "del måsle anses oacceptabelt om svenska kraflföretag skulle köpauran från Sydafrikanska republiken eller ...". 1 den mån denämnda uttalandena ska betraktas som "Åtgärder mol " (rubrik5.1) måsle de rimligen föranleda och följas av ett faktiskt stopp för kolinköpresp. 1 sä fall är de naturligtvis ocksä ell avsteg frånfrihandelsprinciperna, oavselt vilken legal utformning de fält i resp. fall. Men vad som sagts visar att ett principielltställningslagande för frihandelsprincipen inle utesluter att kaninföra begränsningar eller stopp i handeln med vissa länder och varor. Sålundaär frågan om åtgärder mot Sydafrikahandeln inle primärt en fråga om frihandeleller ej, utan en fråga om vilken kraft regering och riksdag är beredd attlägga bakom påtryckningarna pä det rasisliska . KF anser att möjligheterna att lagstifta om importstoppbör prövas. CUF och CUF-dislrikt anser alt handeln medSydafrika bör begränsas. CUF tillägger att GATT-avialet inte innebär ett hinderför all genomföra en handelsbojkotl mot . CUF vill också att"inlernhandel" mellan moder- och dotterbolag i skallförsvåras. SSKF och SKSF: Förbunden menar att förbud mol import avvissa varor från skulle kunna motiveras. Främsl tänker förbunden däpå importen av jordbruksprodukter, såsom konserverad och färsk frukt m. m. Åvenvin- och sprilprodukler borde omfattas. Delta är krav som de fackligarepresentanterna vid Vin- och Sprilcentralen länge har framfört. Prop.1984/85:56 105 Att avslå frän import av dessa varor skulle inte bara varaetl led i en allmän sanklionspolilik utan också markera ell svensklavståndslagande från de förhällanden som de sydafrikanska lantarbetarna tvingasleva under, där även kvinnor och barn utnyttjas på ett säll som bara kanjämföras med slavarbete. Det borde gå att få förståelse för en sädan polilikulan att del skulle uppfattas som ett stort brott mot våra åtaganden i . FPU; En heltäckande svensk Sydafrikapolitik som syftarlill all begränsa och hindra ekonomiska relationer mellan länderna börkompletteras med ell stopp för all handel. Som elt första steg ikarlläggningssyfte skulle licenslvång kunna införas generellt. Etl sådant tvånginnebär definitivt inle nägol brott mot om licenserna beviljas.Nästa sleg skulle vara alt inle bevilja licens för vissa varugrupper. En sådanåtgärds förenlighet med bör utredas. Kommunistisk Ungdom förordar att all import och exportmellan och förbjuds. 7 Förslaget till lag om förbud mot investeringar iSydafrika och 7.1 Förbud mot finansiell leasing samt lån m.m. tillsydafrikanska staten och dess myndigheter Betänkandet s. 146-153 och 200-202. JK; Kommittén har ansett det nödvändigl alt kompletteralagen med ell förbud mot leasing. Jag har dock inte kunnal finna att kommitténvisat all så skulle vara fallel liksom inte heller all ell sådant förbud inteskulle slå i slrid mol de traktatförpliktelser som åvilar . Delademeningar råder mellan experter om ens ett renl investeringsförbud är tillätetpä grund av sådana förpliklelser. framkom inle minsl under den nyssnämndaremissbehandlingen av sydafrikautredningens betänkande. Jag anser således inteall ett förbud mot leasing bör införas. RÅ; En av nyheterna i föreliggande förslag är attfinansiell leasing skall omfattas av lagen. Eftersom investeringsförbudel nurelalivi lätt kan kringgås genom ett leasingförfarande och detta dessulom föraktuella förelag ofta är mer gynnsamt ur ekonomisk synpunkt än investeringarsynes kommilléns förslag i denna del naturligt. Med hänsyn fill intresset avfömlsebarhet är det tillfredsställande att de faktorer som karaktäriserarfinansiell leasing angetts i laglextförslaget. i anser att detkommer att föreligga svårigheter all tillämpa lagen. a. synes möjligheternaobefintliga att få in handlingar som styrker kommitténs fyra uppställdarekvisit för finansiell leasing. finner förbudet mot finansiell leasing följdriktigtmen konstaterar att vissa definilionssvårigheter föreligger 1984/85:56 106 SIDA tillstyrker förslagel om förbud mol finansiellleasing liksom även förbudei mot lån och krediter lill sydafrikanska staten ochdess myndigheter. KK förordar i första hand en annan lösning som går ut påatt lagsliftningen, om den av olika skäl bör behällas, länkas lillulvecklingen i . En möjlig ordning vore alt förelagen som enförutsättning för fortsatta invesleringar och kvarblivande i åladesatt tillvarata möjligheterna all vidta aktiva och konkrela åtgärder för attfrämja en utjämning mellan svarta och vita i företagen samt att årligenredovisa vad som gjorts härvidlag. Om denna väg inte används hävdar KK all deli och för sig är svårt all principielll erinra mol införandet av etlleasingförbud kombinerat med ell dispensförfarande. Leasingförbudet bör dockdefinieras mera entydigt än enligt kommitténs förslag. Detla inbjuder tilldefinitionslvisler och kring-gåenden. KK fortsätter: Kommittén föreslår alt företagen åläggs attlill kollegiet redovisa förekomsten av tidigare ingångna avtal om finansiellleasing. Självfallet kan det ur kontrollsynpunkt ha ett värde alt ha tillgängtill en "ingående balans" av detta slag. Å andra sidan skall erinrasom att när den nuvarande lagen trädde i kraft föreskrevs ingen sädan skyldighetifråga om innehavet av anläggningstillgångar. Då del inte synes aktuellt alt nubegära in uppgifter om anläggningstillgångar e.d. har en förteckning överlöpande leasingavlal värde enbart för kontrollen pä just detta område. KK vill inte motsätta sig ell förbud mol finansiella lånoch krediter lill sydafrikanska staten m.fl. Införande av etl sådani förbud geremellertid lagstiftningen en delvis annan inriktning än . vid har,frän de synpunkten nämnden har att beakta, ingen erinran mot förslagen.Ingreppet i rent sydafrikanska förhällanden framstår dock genom förbudei molvissa lån m. m. på visst sätt som mera långtgående än de redan nu gällande. MetaU, LO. TCO och SIF tillstyrker förslagen i denna del. MetaU anför; I praktiken har den finansiella leasingensamma funktion som investeringar. Om man väl bestämt sig för alt lagen ska varakvar sä bör den också innefatta leasing. Den bör i så fall bli föremål församma dispensgivning och räll lill dispenser som övriga invesleringar.Finansiell leasing kan tyvärr inte införas i lagstiftningen utan att förorsakaytterligare problem. har det varit svårt för att inte sägaomöjligt -att särskilja mellan ny- och ersältningsinvesteringar. Det blir intelättare att göra denna åtskillnad på leasingsidan. Dispensansökningarna kommerockså att beröra betydligt högre belopp . menar att ett allmänt förbud mol all form av leasingär en konsekvent linje för att täppa till detta kryphål i den nuvarande lagenmen finner inga hållbara skäl för att som utredningen föreslår göra enåtskillnad mellan finansiell och operationell leasing. Båda metoderna stridermot lagens syfte och målsättning. finner det ej godtagbart alt ingångnaleasing- Prop.1984/85:56 107 avtal, som kan vara upp lill , får fortsätta attlöpa liden ut. menar vidare att avsaknaden av utredning om legoproduklionenär en uppenbar brist och del är lSAK:s förhoppning alt en ulredning skyndsamtutförs som behandlar legoproduklionen vid svenska dotterföretag och somföreslår åtgärder mol densamma. stöder kommitténs förslag all även lån ochkreditgivning till den sydafrikanska staten, dess myndigheter och statsägdaförelag bör förbjudas. SMR och SKU finner det positivt allinvesteringsförbudel utvidgas lill att omfatta även leasing och krediter tillsydafrikanska staten m.fl. 7.2 Mindre investeringar m. m. Betänkandet s. 131-132. JK; Kommittén har föreslagit att undantag skulle gällafrän investeringsförbudet för vissa investeringar till etl beloppunderstigande . Syftet med detla är att underlättatillämpningen av lagen. I likhet med kommittén anser jag det angeläget altlagtillämpningen underlättas. Det "dispensfria" beloppet borde dockkunna sättas betydligt högre, vilkel skulle innebära minskad byråkrati ochbesparingar för både företag och myndigheter vid handläggningen av dispensärenden. Kammarrätten i ; Kommittén föreslår attlillgångar understigande . skall få anskaffas utan hinder av förbudeii 2 § första stycket 1 under förutsätining att tillgången i fräga inte gör delmöjligt för företaget alt utvidga sin verksamhet. Denna förutsätining bör kommatill klarare ullryck i lagtexlen (2 § andra stycket) förslagsvis enligtföljande "------ understigande förutsatt attanskaffningen inte gör det möjligt---- ". KK förordar i ställel för en bestämd beloppsgräns om100000 kr., au man tillåter sådana mindre invesleringar som enligt svensk godredovisningssed fär omkoslnadsföras vid anskaffningen. Undanlaget för mindreinvesteringar måste också gälla leasing. SEN, SMR och SKU anser alt förslaget att tillåtainvesteringar till etl sammanlagt värde av högst . förefallervara en onödigt generös markering. 7.3 Definition av dotterföretag Betänkandet s. 158-163. RÅ; Kommitléns förslag att justera lagens koncernbegrepp såatt det kommer i överensstämmelse med del i aktiebolagslagen angivnatillstyrks. Även om de svårigheter som från utrednings- och bevissynpunktföreligger när del gäller relationerna mellan moderbolag och dotterbolagdärigenom inte elimineras så är förslaget ägnat att underlättarättstillämpningen. Prop.1984/85:56 108 i : Den föreslagnaändringen i 3 § är klarläggande och lillsiyrkes. Svårighet alt få fram i punkt2 angivet avtal kan förutses och därmed möjligheten att styrka det bestämmandeinflytandet och den belydande resullalandelen. Likaledes kan svårigheteruppslå alt styrka att den svenska juridiska personen har en betydande andel iresultatet i de fall då andelen las ut genom affärstransaktioner mellan skildajuridiska personer, varav några finnes utomlands. ; Justeringen av koncernbegreppet framstår somvälmotiverad. vid ;Kommiuén föreslår en mindre justering av definitionen å dotterbolag för attåstadkomma en närmare överensstämmelse med motsvarande definition iaktiebolagslagen. har icke någol att tillägga i dethänseendet utöver en erinran om all aktiebolagslagens koncernbegrepp inte ulanvidare kan appliceras på dotterbolag som lyder under utländsk bolagsräii. anser alt det är olyckligt att företag kan äga mindreposter i sydafrikanska företag utan att falla under Sydafrikalagen. SEN, SMR och SKU anser att man här måste vara uppmärksam,sä att en ev. ny praxis inte kommer att innebära att ännu färre företag än f.n.faller under investeringsförbudel och KK:s tillsyn. Det är redan nu otillfredsställandealt l.ex. ASEA inle alls förekommer i KK:s redovisningar. 7.4 Redovisning av utvecklingen av verksamheten i Sydafrikaoch Betänkandet s. 132-135. Kammarrätten i : Allmänt sett är del angelägetatt förelagen inte utan starka skäl betungas av en uppgiflsskyldighel.Kammarrätten anser därför att nägon förpliktelse inte bör åläggas företagen närsyftet endast är att regeringen skall få viss informaiion om utvecklingen av desvenska företagen i . Laglexlen bör jämkas sä att däri sägs attföretagen endast om del är möjligt också bör lämna sådana upplysningar somanges i 5 § första stycket 2 och 8 § första stycket 2 i kommitténs förslag. KK är principiellt tveksam alt åläggaredovisningsskyldighet om sociala förhållanden eftersom den inle är förknippadmed någol förbud. anser det av största vikl all även övriga förelag somhar en mindre ägarandel skall avge årsredovisningar. 1 årsredovisningen böringå att redovisa omfattningen av och vad som ingär i inlernhandeln. Prop.1984/85:56 109 7.5 Undantag från förbudet mot investeringar m.m. ochhandläggningsordning Betänkandet s. 115-131 och 137-141. JK: Om möjligheterna till dispens upphör i enlighet medkommitténs förslag lorde detla med all sannolikhet leda lill alt företagentvingas avveckla verksamhelen i . Föruiom all del medförfriställningar kommer det enligl min mening att aktualisera frågan omersällning till företagen för ekonomiska förluster. Vid tillkomsten avSydafrikalagen förutsattes ocksä alt ersättning skulle kunna utgå på grund avinvesteringsförbudel även om en lagfäst ersättningsrält inle föreslogs (se SOU1978:53 s. 176 och prop. 1978/79: 196 s. 43; jft. 1971:77 s. 22 ff).Dessa konsekvenser av elt upphävande av dispensmöjligheterna har kommittén inteberört. Enligl min mening skulle elt upphävande av dispensmöjligheierna kunnakomma all förorsaka staten en vittgående ersättningsskyldighet. Det kan inleuteslutas all för en sådan skyldighel åberopas artikel I i tilläggsprotokoll nr1 lill den europeiska konventionen den 4 november 1950angående skydd för de mänskliga rättighelerna och de grundläggande friheterna. Vad avser den föreslagna handläggningsordningenifrågasätter JK om inte handläggningen av det enskilda ärendet går snabbare ominle alla ärenden kommer in till KK. har ingen invändning mot ändradhandläggningsordning. Kammarrätten i : Även andra åtgärder äninvesleringar är förbjudna enligt lagen (jfr rubrikerna lill 1-3 och 6-7 §§).Del torde vara avsett att 7 § skall omfatta ansökningar om undanlag frånsamlliga de i I och 2 §§ angivna förbudspunklerna och alltså inte enbartinvesteringsförbudet (jfr bet. s. 153 ang förbudet mot finansiell leasing). Iså fall bör 7 § anges gälla "undanlag från investeringsförbudel m.m."och avse "samtliga de åtgärder enligt I och 2 §§ som sökanden vill företaunder det kommande verksamhetsåret". Vidare bör "mm" i lagensrubrik sättas direkl efter "investeringar". : Det förekommer ytterst sällan och dåi rena undanlagsfall beroende på särskilda omständigheter alt till lagar ellerlagregler redan då de beslutas fogas bestämmelse om deras upphörande. Tingsrättenanser att dispensmöjlighelen inle bör vara tidsbegränsad på sätt som föreslås.Den föreslagna bestämmelsen bör alltså utgå. För den händelse bestämmelser omatt dispensmöjlighelen skall upphöra anses vara av sådan betydelse altde skall redan nu medtagas, bör det enligl tingsrätten ske genom attdispensbestämmelserna medtages i form av övergångsbestämmelser och alt desåledes inle infogas i själva laglexlen. KK har inle någon erinran mot handläggningsordningen menfinner det problematiskt att ge de fackliga organisationerna tillgäng lill ettpreliminärt ställningslagande i dispensärenden. Prop.1984/85:56 110 KK fortsätter härom: Ur praktisk synpunkt innebär det altliden för kollegiets ställningstagande pressas ihop ylleriigare. Av större viklär alt mot förslaget kan resas principiella betänkligheter. Syftet medremissförfarandet är att myndigheterna skall kunna fä in sädana uppgifter sombehövs för elt ärendes avgörande eller fä tillgång lill sakkunskap som desjälva saknar. Med den av kommittén förespråkade ordningen görs remissförfarandetsnarasl till etl fomm för en intressent att diskutera en myndighets tilltänktaställningstagande i ell visst ärende, någol som knappasl är rimligt. : De dispensansökningar företagen gjorthittills under den nuvarande lagen har skell av lågkonjunktur iSydafrika. Under den väntade högkonjunkturen krävs ökade insatser för att desvenskägda företagen inte skall förlora nödvändiga marknadsandelar tillkonkurrenterna. För att klara den önskvärda "övervintringen" kommer iflera fall mer omfattande investeringar att erfordras än varom företagen ansöktunder den gångna perioden. fortsätter: Kommittén skiljer mellan ny-och ersältningsinvesteringar och förmodar att undantag fråninvesteringsförbudel i princip bör ges endast på sådana investeringar som ärnödvändiga för att företagen efter hand skall kunna ersätta försliten,föråldrad, elc. Förbundet instämmer i vad anfört: 1 en värld avtekniskt framåtskridande, där inte endast fillverkningsleknik,dislributionsmetoder och administrativa system förändras i en allt snabbaretakt ulan också själva efterfrågan på produkter och tjänster oupphörligen byterskepnad, är detta en ohållbar begränsning. , vars investeringarbegränsas lill ersättning av förslitna och föråldrade anläggningstillgångar ochsom är förhindrat alt salsa pä nya produkter, metoder och syslem, slåsobönhörligen ut. Förlorare är företagets anställda och ägare. Vinnare är dekonkurrerande företagen på marknaden. Kommittén anser (sid. 135), att i den mån företagen intekan peka pä en positiv utveckling syftande till en förbättring av de svartaanställdas villkor, della förhållande bör beaklas vid prövningen av ansökan omdispens. Förbundel vill understryka att vad som framför allt motverkar enförbättring av de svarta anställdas villkor vid de svenskägda förelagen är Sydafrikalagen.Kommittén försätter här lättvindigt företagen i etl dilemma. Förbättring av desvartas villkor förutsätter ju att företagen kan utvecklas ekonomiskt. Förbundet vill framföra principiella invändningar molförslaget (sid. 140) att vid remiss till fackliga organisalioner dessa skall fätillgång till ett preliminärt ställningstagande frän kommerskollegium i varjeenskilt fall. Förslagel har korporaliva drag som är betänkliga. Genom att fixera datum då dispensmöjlighelen skall upphörauppnäs samma effekl beträffande bortfall av överlevnadsmöjligheter som ell direkl Prop.1984/85:56 111 snabbi beslul härom skulle ha medfört. skulle riskeras komma att ske under sådan press att betydandekapitalförluster blev oundvikliga. Om lagen skall innehålla en seriös överlevnadsmöjlighetkan dispensmöjlighelen inle särskiljas frän lagens giltighet i övrigi. SkallSydafrikalagen överhuvudtaget finnas bör lagen som helhet tidsbegränsas. FörSverige och för de Sydafrikaanslällda oavsett hudfärg har lagen enbartnegativa konsekvenser. Införs en ny lagstiftning bör den bli föremål för samladöversyn före ulgången av 1987. SAF: Dispenser är lagens instrument för att möjliggöra attföretagen överiever utan att expandera. De svenska regeringarnas dispensgivning har varit ytterstrestriktiv. Det är tydligt au lagens långsiktiga överlevnadsmål i flera fallfått ge vika för kortsiktiga partipolitiska överväganden - främsl alt slippa krilik. Under de gångna fem åren har de svenska dotterbolagen barafält investera för ca 30 milj. kr, vilket är mindre än de investerade åretföre lagens tillkomst. Det föreligger därför ett belydande uppdämtinvesteringsbehov. Enligt föreningens bedömning är det - även inom ramen förbefintlig lagsliftning nödvändigt att väsentligt liberalisera dispensgivningenom den önskade övervintringen skall vara möjlig. förslag till skärpningar av lagenskulle drastiskt försämra de svenska dotterföretagens möjligheter att överleva.Del gäller bl.a. förslaget all låta förbudet/dispensgivningen även omfatta denför företagen utomordentligt viktiga leasingen av maskiner och inventarier. Föratt upprätthälla företagens förmåga att överleva torde det bli nödvändigt attlämna dispenser för alt företagen skall kunna leasa i åtminstone nuvarande omfaltning. Del mest akuta hotet mot förmågan att överleva ärförslaget att låla lagens dispensmöjligheier upphöra 1990 - om inte riksdagenfattar särskilt beslut om annal. Om och när dispensmöjligheierna upphör, upphörocksä möjligheten att fortleva. De svenska dotterföretagen skulle således försättas i denomöjliga situa-fionen att bara kunna planera och investera om etttidsperspektiv som är och som de närmasle följande åren förkortas lillfyra, tre, två, ell, respektive noll år. Företagens kunder och leverantörer - som genomgående ärproducerande företag - kommer givetvis att vara föga intresserade av att köpade svenska företagens produkter eller leverera insalsvaror om de räknar med allleveranser i respektive riktning och särskilt serviceåtaganden och försörjningmed reservdelar upphör vid en given snar tidpunkt. Ju närmare 1990, destosvårare skulle det ocksä bli för de svenska förelagen alt behälla dekvalificerade medarbetare som krävs för att fortsätta verksamheten. Dessafaktorer sammantagna medför all ell beslul om alt dispenserna Prop.1984/85:56 112 upphör 1990 kan få en snöbollseffekt. De svenskadotterföretagen kan snabbt försältas i en akut kris och tvingas lägga nerverksamheten och sälja tillgångarna med slora svenska kapitalförluster somföljd. Denna skärpning av lagen kan således få de för Sverigeogynnsamma konsekvenser som varnat för och som den velat undvika.Den kan ocksä innebära att levnadsbetingelserna för de 20000 människor som ärberoende av de svenska dotterföretagen, snabbi och radikalt försämras. Denpåtalade risken skulle väsentligt reduceras om i stället beslular altlagen i dess helhet skall göras lill föremål för en omprövning före 1990.Föreningen är för sin del övertygad om alt nackdelarna med Sydafrikalagen vidden lidpunkten kommer att vara så uppenbara alt del då finns godaförutsättningar all lagen avskaffas. Liknande synpunkter framförs av de berörda företagen. : Den nuvarande dispensordningen behöver inleskärpas. syns lagen och del dispensförfarande som utbildatsha lett till minskande omfattning av de svenska dotterbolagens verksamhet iSydafrika. Med en ytteriigare skärpning och införande av förbud molleasingförfarande föreligger risk för företagens överlevnad redan i elt kortareperspektiv än Sydafrikakommilléns "övervintringsperspekliv". LO hänvisar i denna del till Metalls yttrande. Metall anser det vara räu att tillsätta en ny utredning omell par år för alt på nytt pröva vår svenska sanklionspolilik.Dispensmöjligheten är en del av lagen och ska dä prövas tillsammans med helalagstiftningen. Dispenserna behöver inte bli föremål för särskilduppmärksamhet. Förbundet tycker det är fel att helt avbryta rätt lill dispensvid en viss lidpunkt och på så säll låla förelagen klara sig bäsl de kan.Regering och riksdag ska i stället lala klarspråk om företagens vara eller intevara i . Den kommande prövningen bör alltså baseras på deförutsättningar som finns vid prövningsiillfället. Att redan nu låsa sig för enpolitik är att gå händelserna alltför långt i förväg. Om lagen bibehälls och flyttas fram är del en riklig älgärdall ändra handläggningsordningen i enlighet med utredningens förslag. Del blirbåde lättare och svårare. Lättare genom alt handläggningsordningen får en fastrutin. Svårare genom att leasing införs och dispensernas storlek ökar. TCO; De erfarenheler av dispensförfarandet, som kommitténredovisar är enligt TCO;s uppfattning goda. Dispensinstiiutel bör därför såsomkommittén föreslär, bibehållas med de förändringar som kommittén föreslär. Enligt TCO:s uppfaltning borde det vara möjligt att låta möjlighelernaatt erhålla dispens frän investeringsförbudel vara beroende av en redovisningfrän förelagens sida om de åtgärder som de inom ramen för sydafrikansk lagsliftningvidtagit för att förbättra de svartas arbetsvillkor, fackliga strävanden ochsociala villkor i övrigi. Härvidlag skulle de lokala fackliga organisationernai kunna spela en vikiig och posiiiv roll när det gäller att utforma de konkrelakraven på förelagen. 1984/85:56 113 TCOfinner dock inte att kommittén anfört något giltigt skäl för att fastställa enlidsgräns. Redan med nu gällande lagstiftning har regeringen möjlighel attvägra dispens från investeringsförbudel. TCO finner det dessulom självklart atten ny utredning för översyn av den svenska Sydafrikapolitiken lämpligen börtillsättas . 1 utredningsuppdraget bör givetvis även ingåen översyn av dispensförfarandel. Kommitténsuttalade målsättning är emellertid, som redan sagts att verksamhei bör fåbedrivas pä sparlåga. En tidsbegränsning motverkar, enligt TCO:s uppfaltning,syftet med utredningens egna förslag. TCO avstyrker därför utredningens förslagpå denna punkt. TCOtillstyrker en förenklad handläggning. SIFavstyrker förslagel att fastställa en bestämd tidsgräns för slopande avdispensmöjligheten eftersom delta direkt motverkar kommitténs grundinställningoch företagens möjligheter till övervintring. Förbundel förordar alt dispensgivningenkopplas lill konkreta åtaganden frän företagens sida att förbättra villkorenför de svarta. De fackliga organisationerna i måsle ges en vidgad rollvid detaljutformningen av ålgärdskraven och som remissinstans innanöverenskommelse Iräffas och dispens ges.