prop · G803152 · 1984-12-31 00:00:00 — Befattningarna som domkyrkosysslomän skall innehas avpräster, har främst lill uppgifl att svara för tillsynoch vård av domkyrkobyggnaden, tillhöriga fastigheter och invenlarier,samlingar och arkiv saml redogörarskapet för kassa och fonder, Syslemelmed domkyrkosysslomän är föråldrat och bör successivt avvecklas. Ur kyrkofonden bestrids enligt 6 § lagen om kyrkligakostnader sådan kosinad för avlöningsförmåner lill präst som regeringen ochriksdagen bestämmer. Mot bakgrund av förslagel om alt anslagel Ersättningar lillkyrkor m. m. skall dras in med utgången av innevarande budgetår föreslår jagatt ersättningar till domkyrkosysslomän i avvaktan på systemets avveckling istället får utgå ur kyrkofonden fr. o. m. nästa budgetår. Jag räknar med atlkyrkofondens kostnader för ersättning till domkyrkosysslomän nästa budgelårkommer att uppgå till ca . 1984/85:152 12 Miu förslag: Den praktiska prästutbildningen skall intelängre vara bunden av några av godkända riktlinjer. Bakgrunden fill mitt förslag: Enligt 6 § lagen (1957:577)om präslval (ändrad senasl 1982:988) får till prästerlig tjänst ifrågakommaendast den som äger utöva prästämbetet och som prövas ha den förmåga och deegenskaper som erfordras för tjänsien. Enligt förordningen (1884:13 s. 1) angående förändradebestämmelser om prästexamen skall den som vill inträda i prästämbetet avläggaprästexamen i teologiska ämnen inför biskop och domkapitel. Närmarebestämmelser om prästexamen finns i stadgan (1884:13 s. 2) angående prästexamen(omtryckt 1979:158, ändrad senast 1980:744). Prästexamen skall avläggas inför i del stiftinom vilket prästkandidaten vill bli anslälld. I präslexamensstadgan anges sombehörig-helsvillkor att prästkandidaten antingen har gått igenom allmänreligionsvetenskaplig linje inom grundläggande högskoleutbildning och därvidhar följl de kurser och andra utbildningsmoment som medför behörighet att antaslill prakiisk-teologisk utbildning för blivande präster inom svenska kyrkaneller har avlagt teologie kandidatexamen. I bägge fallen fordras attprästkandidaten med godkänt resultat har gått igenom prakiisk-teologisk ulbildningför blivande präster inom . får medge undantag från de behörighetsvillkorsom prästexamensstadgan innehåller. De som har förvärvat vissa högreteologiska examina o. d. är befriade från atl avlägga prästexamen. Som jagredan har nämnt har tagit över huvudansvarel förden praktiska prästutbildningen från universiteten. Huvudman för denna utbildninghar varil utbildningsnämnd, som är en stiftelse medärkebiskopsämbetet och somstiftare. Enligt utbildningsnämndens stadga för den prakfiskaprästutbildningen omfattar utbildningen dels prakiisk-teologisk utbildning förblivande präster inom , dels viss forlbildning. Denpraktiska-teologiska ulbildningen omfattar pastoral kursverksamhet (denpastorala ramen) samt pastoral-teologisk ulbildning i två terminer. Verksamheten vid de båda pasloralinslilulen i ochLund bedrivs i enlighet med den nämnda stadgan, en av utbildningsnämndenfastställd utbildningsplan för praktisk prästutbildning, en av pastoralinstitulensslyrelse antagen lokal kursplan samt i övrigt enligt de föreskrifter som harmeddelats av utbildningsnämnden. Den som uppfyller av utbildningsnämn- 1984/85:152 13 den fastställda behörighetskrav är enligtutbildningsnämndens stadgar behörig atl della i den pastoral-teologiska ulbildningen.En annan prästutbildning bedrivs vid i i regi av . Utbildningen,som är en inlegrerad femårig praktisk och teoretisk ulbildning, kan enligtuttalande av biskopsmötet leda fram till prästvigning inom . Inom stiftelse för rikskyrklig verksamhelhar inrättats nio nämnder för olika rikskyrkliga verksamhetsområden. Avsiklenär all en av dessa, utbildning, skall handha bl.a.den utbildning som har bedrivits under överinseende av Svenska kyrkansutbildningsnämnd, nämligen den prästerliga utbildningen vid pastoralinstituten. stiftelse för rikskyrklig verksamhel haranhållit alt regeringen föreslår att ändra sitt beslut omhuvudmannaskapet för den prästerliga ulbildningen vid pasloralinsiituien så atlsliftelsen genom utbildning kan handha dennauppgift. Skälen för mitt förslag: De av beslutade rikllinjernaför den prakfiska prästutbildningen innebar bl. a. att ulbildningen skullemeddelas i egen regi och förläggas till två pastoralinslitut.Jag har berört den ulbildning som anordnas av . Jag kan alltså konstalera alt det numera finns praktiskprästutbildning som bedrivs på annat håll än vid pastoralinslilulen och somockså leder fram till prästvigning. Mot bakgrund härav anser jag all det inte finns anledningför statsmakterna att uttala sig om vilkel eller vilka enskilda organ inomsvenska kyrkan som bör handha den ena eller andra formen av prakiisk-teologiskutbildning. Ansvaret för den praktiska prästutbildningen bör följaktligen inteav bindas fill något särskilt organ inom . Inte hellerbör uttala sig om utbildningens närmare utformning och förläggning.Jag föreslår alltså att den praktiska prästutbildningen inte längre skall varabunden av några av godkända rikllinjer. Del i prästexamensstadgan inlagna kravel på genomgången prakiisk-teologiskutbildning syftar på utbildningen vid pastoralinslilulen. Mot bakgrund av atldel numera finns möjlighet för blivande präster alt gå igenom annan prakfiskprästutbildning än den som bedrivs vid pastoralinslilulen anser jag altbehörighetskravet för avläggande av prästexamen inte bör knytas till någonsärskilt angiven praktisk utbildning. Om det i stället krävs att den sökandeför alt vara behörig att avlägga prästexamen skall inom del praktiskt-teologiskaområdet ha erhållit sådana kunskaper och erfarenheler som behövs för prästeriigverksamhet inom , ges kyrkan större frihet att i varje enskillfall bedöma vilka krav som skall uppställas. Därigenom undviker man dessutom dekonstitutionella frågor som i detta sammanhang kan uppkomma genom att en iförfattning angiven obligalorisk 1984/85:152 14 utbildning handhas av etl enskilt rättssubjekt. Vidarebehöver statsmakterna inle meddela några föreskrifter om ulbildningen och dessnärmare uppläggning. Jag vill framhålla alt min avsikt inte är att det skallske någon förändring av de krav som i dagens läge ställs på blivande prästerinom i fråga om genomgången praktisk prästutbildning. Vad jag nuhar anförl om behörighetskravet när det gäller avläggande av prästexamen syftarframför allt till en förenkling av de nuvarande föreskrifterna och en ökad friheiför . Detta kräver ändring i bl. a. prästexamensstadgan. Delankommer på regeringen att meddela föreskrifier i della hänseende. Jag avser atlåterkomma till regeringen med förslag i denna fråga. I enlighet med vad jag nu har anförl har inomcivildepartementet upprättals ell förslag till lag om ändring i lagen omkyrkliga koslnader. Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemsläller jagatt regeringen dels föreslår att anta förslaget till 1. lag om ändring i lagen om kyrkHga kostnader, dels föreslår att godkänna vad jag har anfört om 2. rikskyrkligaändamål till vilka bidrag ur kyrkofonden bör få ulgå saml ansvarel förfördelningen av dessa bidrag, 3. den praktiskaprästutbildningen, dels föreslår atl medge all ur kyrkofonden fr.o.m. t. v. får bestridas 4. kostnader fören tjänst vid kammarkollegiel, 5. kostnader förersättningar till innehavarna av vissa ijänsler som domkyrkosyssloman. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar all genom proposition föreslå alt anta de förslag somföredraganden har lagt fram. 1984/85:152 15 Sammanfattningav innehållet i promemorian Bidrag ur kyrkofonden till rikskyrklig verksamhet Ur kyrkofonden utgår medel som bl. a. används för att åsladkommaen ekonomisk utjämning mellan kyrkliga kommuner och täcka koslnader för olikarikskyrkliga ändamål. När del gäller de rikskyrkliga ändamålen ulgår bidragdels lill kyrkans lagreglerade verksamhet på riksplanet, dvs. främst tillkyrkomötet och dess organ, dels lill rikskyrklig verksamhet som bedrivs inomsvenska kyrkans s. k. fria sektor. har vid olika tillfällen närmare preciseralvilka koslnader för rikskyrklig verksamhel som skall kunna bestridas urkyrkofonden. genomfördes en reform beträffande kyrkofonden.Reformen innebar bl. a. atl kyrkofonden fick en särskild slyrelse. Fr. o. m. år1983 får fondens styrelse inom en av regeringen fastställd ekonomisk ram prövafrågor om bidrag till vissa av godkända ändamål. Dessa bidrag avser sådanverksamhel som bedrivs inom s. k. fria seklor. 1 samband med kyrkomötes beslut om en nyriksorganisation för har frågan om ansvaret för fördelningen avbidragen lill rikskyrkliga ändamål aktualiserats. Därvid har i olika sammanhangframhållits att kyrkan inom den av regeringen beslulade ekonomiska ramen börfå ell avgörande inflytande över fördelningen av medlen. Den huvudsakliga delen av frivilligaarbete på riksplanet ryms inom verksamhetsområdet för stiftelseför rikskyrklig verksamhet. I promemorian föreslås atl kyrkofondens styrelse inlelängre skall fördela medel för de ändamål som tillgodoses av sliftelsen ulan atlregeringen för varje budgetår skall tilldela stiftelsen ett bidrag ur kyrkofondenatt av sliftelsen själv fördelas till olika ändamål inom stiftelsensverksamhetsområde. Vissa av de rikskyrkliga ändamål som har godkäntför bidragsgivning ur kyrkofonden faller inte inom områdel för stiftelsensarbete. Denna verksamhet bedrivs av etl antal fristående organisalioner, men ärändå av central betydelse för . I promemorian föreslås attsvenska kyrkans centralstyrelse i stället för kyrkofondens styrelse skall inomen av regeringen fastställd ekonomisk ram fördela bidrag ur kyrkofonden tilldessa rikskyrkliga ändamål. Bildandet av den nya organisationen för den s. k. friarikskyrkliga verksamheten har aktualiserat en översyn av de ändamål somriksdagen har godkänt för bidragsgivning ur kyrkofonden. I promemorian föreslåsall godkänner alt bidrag ur kyrkofonden får utgå dels lill stiftelsenför vissa särskilt angivna ändamål inom stiftelsens verksamhetsområde, delstill olika organ utanför slag av verksamheler som bedrivsav dessa organ. I samband med kyrkofondsreformen beslöt attkyrkofondens 1984/85:152 16 styrelseskulle fördela bidrag lill rikskyrklig verksamhel. Vidare fattade riksdagenbeslut om till vilka ändamål bidragen får ulgå. De nu framlagda förslagenkräver därför godkännande. Däremol krävs ingen lagstiftning. om prövningen av frågor om bidrag ur kyrkofonden behövs dock.Föreskrifterna kan meddelas av regeringen. I promemorian läggs därför fram ettförslag lill ändring i förordningen om kyrkliga kostnader. Prop.1984/85:152 17 Sammanställningav remissyttranden över promemorian Bidrag ur kyrkofonden till rikskyrklig verksamhet Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts avkammarkollegiet, kyrkofondens styrelse, riksrevisionsverkel, svenska kyrkanscentralstyrelse. stiftelse för rikskyrklig verksamhel. och Nordiska folkkyrkosekretariaiel, S:t Lukasstiflelsen,stiftelsen och . Dessulom har avgelt elt yttrande. Riksrevisionsverkel, kulturinstitut, S:t Lukasstiflelsen,och stiftelsen tillstyrker helt de ipromemorian framlagda förslagen. Kammarkollegiet, kyrkofondens styrelse, svenska kyrkanscentralstyrelse samt Nordiska ekumeniska institutet. Nordiska folkkyrkosekretariaieloch tillstyrker förslaget att svenska kyrkanscentralstyrelse och stiftelse för rikskyrklig verksamhet skalli stället för kyrkofondens styrelse fördela bidrag till rikskyrklig verksamhetinom s. k. frivilliga sektor saml redovisar i övrigt vissaallmänt hållna synpunkler. Kammarkollegiet har ingenting alt erinra mot altprövningen av frågor om bidrag ur kyrkofonden till kostnader för rikskyrkligverksamhet, som anges i 13 § 8 förordningen (1971:861) om kyrkliga kostnaderoch som fr. o. m. skall utövas av stiftelseför rikskyrkHg verksamhet, övergår från kyrkofondens styrelse till regeringen. Kollegiel har inle heller något all erinra mot förslagetatt inom en av regeringen beslutad ram fårpröva frågor om fördelningen av kyrkofondsbidrag till annan i 13§ 8förordningen om kyrkliga kostnader åsyftad rikskyrklig verksamhel än sådan som ulövasav stiftelse. I och för sig kunde denna bidragsgivning ligga kvar hoskyrkofondens styrelse som liksom centralstyrelsen är en stadig myndighet. Somframhålls i promemorian, har centralstyrelsen emellertid också befogenhet attmeddela föreskrifter om kollekter. Åtminstone en del av de här aktuellasökandena kan tänkas också ansöka om medgivande atl få uppbära en hel ellerdelad rikskollekt. a. av det skälet är det lämpligl att centralstyrelsenövertar den här avsedda bidragsprövningen. Prövningen av frågor om ekonomisktstöd i skilda former kan då samordnas. Prop.1984/85:152 18 Förslagen i promemorian ligger enligt slyrelsensuppfattning väl i linje med beslutna reformer och pågående organisationsarbeterörande på riksplanet. Del skulle inle vara naturligt attbehålla kyrkofondens styrelse som ett mellanled mellan regeringen och för rikskyrklig verksamhet. Ätt låta prövningen ifråga om andrarikskyrkliga ändamål ligga kvar hos styrelsen skulle vara opraktiskt; denföreslagna ansvarsfördelningen mellan regeringen och svenska kyrkanscentralstyrelse synes utgöra den bästa lösningen. Inte heller mot vad somanförts i promemorian om de ändamål, lill vilka bidrag få utgå ur kyrkofonden,finner styrelsen anledning till någon invändning. Styrelsen tillstyrker sålunda promemorians förslag. Förslagen i promemorian syftar lill en förändring avordningen för beslut om kyrkofondens anslag lill den rikskyrkliga verksamhelen,som i del väsentliga överensslämmer med de önskemål som framställts frånkyrkligt håll. Centralstyrelsen tillstyrker därför, med nedan angivnapåpekanden, att de föreslagna förändringarna genomförs. På sid. 15 i promemorian anges de rättsligaförutsättningarna för all till centralstyrelsen överlåta uppgiften att fördelabidrag ur kyrkofonden till andra ändamål än de som hör till sliftelsen. Centralstyrelsenhar ännu icke erhållil del av någol malerial som utvisar i vilken utsträckningförslagen i departementspromemorian Klargöranden och kompletteringar avkyrkomötesreformen kommer alt bli föremål för förslag lill . Medhänsyn härtill saknar centralstyrelsen möjlighel att bedöma resonemanget ipromemorian i hela dess vidd. Centralstyrelsen vill på denna punkt endasterinra om sin i remissyttrandet framförda principiella uppfattning attregeringens kompetens bör begränsas. Nordiska ekumeniska institutet och Nordiska folkkyrkosekretariatet: Institutet och sekrelarialet accepterar förslagel altSvenska kyrkans centralstyrelse i fortsättningen dels fördelar bidrag av rikskyrkligart till, och då personalunion med stiftelsestyrelsen föreligger, inom för rikskyrklig verksamhet. Tillstyrkan sker med delförbehållet att så länge som regeringen fastställer den totala ekonomiska ramensom kan tilldelas ur kyrkofonden detta beslut innehåller dels en ram förrikskyrkostiftelsens egen verksamhet, dels en ram för bidragtill andra organs verksamhet. Med den nupågående utvecklingen av organisationen av med en slrävan omallt större självständighet borde del dock från statsmakternas sida prövas påvilka villkor som själv får råda över de för kyrkan och dessförsamlingar gemensamma lillgångarna i kyrkofonden. Prop.1984/85:152 19 Nämnden tillstyrker förslaget att i fortsättningen dels fördelar bidrag av rikskyrklig art lill,och då personalunion med stiftelsestyrelsen föreligger, inom för rikskyrklig verksamhet. Tillstyrkan sker med det förbehållet attså länge som regenngen fastställer den toiala ekonomiska ramen som kantilldelas ur kyrkofonden detla beslut innehåller dels en ram förrikskyrkostiftelsens egen verksamhet, dels en ram för bidragtill andra organs verksamhet. Med den nu pågående utvecklingen av organisationen med en slrävan om alll större självständighet borde det dockfrån statsmakternas sida prövas på vilka villkor som själv fårråda över de för kyrkan och dess församlingar gemensamma tillgångarna ikyrkofonden. Några remissinstanser har synpunkter på förslagel om vilkaorgan och ändamål som bör godkännas av för bidragsgivningen. : Sliftelsen som ändamål Promemorian utmynnar i ståndpunkten att alltjämtskall pröva och godkänna ändamålen innan kyrkofondsmedel till rikskyrkligverksamhet kan beviljas. Delta innebär att alltjäml måste bedömauppkomsten av och sambandel mellan olika verksamhetsgrenar inom en och sammajuridiska person - nämligen stiftelse för rikskyrkligverksamhet. På s. 20 f uppräknas tio godkända ändamål inom ramen för den nyastiftelsen. Centralstyrelsen måste påpeka att del är förenat med såvälrättsliga som praktiska problem alt på detta sätl dra gränser för medlensanvändning inom en och samma juridiska person. Till en början måsle detframhållas att deslinalionen icke har någon rättslig verkan gentemotstiftelsens borgenärer. Stiftelsen svarar med hela sin förmögenhetsmassa föruppkomna skuldförbindelser vid varje given tidpunkt. I praktiskt hänseende måste det framhållas atl de olikaverksamhetsgrenarna säkerligen icke alltid kan urskiljas tillräckligt klartför att man med bestämdhet skall kunna säga att medlen uteslutande har använls lilldel destinerade verksamhetsområdet. Om en sådan ordning lill alla delar bedömssom nödvändig förloras viktiga delar av samordningen, och den tänktasamordningseffekten uteblir. Centralstyrelsen är medveten om att det tidigare -undantagsvis - har förekommit att har lagit ställning till olika verksamhelerhos en och samma juridiska person, nämligen utbildningsnämnden, som harerhållit flera olika anslag. Centralstyrelsen skulle emellertid önska attmedelsanvändningen icke sektoriserades i den utsträckning som promemoriananger. Det enklaste vore om stiftelsen som sådan godkändes som ändamål föranslag ur kyrkofonden. Prop.1984/85:152 20 Centralstyrelsen vill påpeka alt och Nordiska skall beslå som självständigaorganisationer. Dessa ändamål bör därför inte föras på stiftelsen. Nordiska ekumeniska institutet och Nordiska folkkyrkosekretariaiel: och har som självständiga organ i riksdagsbeslut förklaratsberättigade att uppbära bidrag ur kyrkofonden. Kyrkofondsstyrelsen har hillillsgivit organen separala bidrag. I den nu föreslagna ordningen tycksförslagsställaren ha inordnat både institutet och sekretariatet i denverksamhet som bedrives av stiftelse för rikskyrklig verksamhel.Så är inte fallel. De övriga organ med självsländig ställning som nuföreslås ingå i stiftelsen är däremol korrekt redovisade i sista stycket påsid. 19 utom , som föreslagits upphöra och vars verksamhelpå ekumenisk bas del , bland annal från ärkebiskopens sida föreslås inordnasi Svenska Ekumeniska Nämndens verksamhet. är och kommer atl förbli enstiftelse med samlliga nordiska folkkyrkor och flertalet nordiska frikyrkor ochnordiska ekumeniska organ som huvudmän. Nordiska Folkkyrkosekretariaiel beslår av de fem nordiskaländernas folkkyrkor. Ingenderaav dessa verksamheler kommer att inordnas i stiftelse förrikskyrkliga ändamål. På samma sällsom bidrag lill övriga fristående organ som redovisas underpunkterna 2-7 i avsnill 2.4 bör Nordiska Ekumeniska Inslitulel redovisas som ensådan frislående organisation, bidragsberälligad ur den särskilda ramen förandra organisationer. bidrag till folkkyrkosekretariaiel kannaturligtvis sägas mer vara en uppgifl för stiftelse för rikskyrkligverksamhet. Med hänsyn till integriteten för övriga huvudmän och då verksamhelenkommer all bedrivas ekonomiskl åtskild från verksamheten i rikskyrkostiftelsenbör även Nordiska redovisas som en frislående organisalion,bidragsberättigad ur den särskilda ramen för andra organisationer. Då är en av Nordiska EkumeniskaInstitutets huvudmän vill vi med hänvisning till ovannämnda påpekande om attSamkristna skolnämndens verksamhel föreslås övertagen av också föreslå atl och dess verksamhet iriksdagsbeslut tas in som elt organ vars ändamål får slödjas med bidrag urkyrkofonden. har som självständigt organi riksdagsbeslut förklarats berättigad att uppbära bidrag ur kyrkofonden.Kyrkofondsstyrelsen har givit direkla bidrag. I den nu föreslagnaordningen lycks förslagsställaren ha inordnat institutet i den verksamhel sombedrivs av stiftelse för rikskyrklig verksamhet. Så är intefallet. De övriga organ med självständig ställning som föreslåsingå i stiftelsen 1984/85:152 21 är däremot korrekt redovisade i sisla stycket på sid. 19utom Nordiska Folkkyrkosekretariaiel och . Den sistnämndahar föreslagits upphöra och dess verksamhet på ekumenisk bas föreslås , blandannat från ärkebiskopens sida inordnas i Svenska Ekumeniska nämndensverksamhet. Nämndens arbetsutskott har tillstyrkt detta. är och kommer atl förbli enstiftelse med samtliga nordiska folkkyrkor och flertalet nordiska frikyrkor ochnordiska ekumeniska organ som huvudmän. Dess verksamhet kommer icke attinordnas i stiftelse för rikskyrkliga ändamål. På samma sätt som bidrag lill övrigafristående organ som redovisas under punkterna 2-7 i avsnitt 2.4 bör redovisas som en sådan fristående organisation, bidragsberättigadur den särskilda ramen för andra organisationer. vill också med hänvisning tillovannämnda påpekande om alt Samkristna skolnämndens verksamhel föreslåsöverlagen av också meddela alt nämnden inle harnågot att erinra mot atl och dess verksamhel iriksdagsbeslut tas in som etl organ vars ändamål får slödjas med bidrag urkyrkofonden. Kammarkollegiet och ärkritiska mot förslagel att anknyta bidragsperioden lill del statligabudgetåret. Religionssociologiska instiutet vill inte motsätta sig förslagel. Kammarkollegiet vill underslryka viklen av atl bidrags-och anslagsperioden för utbetalningar ur kyrkofonden blir enhetlig så långtdet är möjligt. Del är givetvis av samma betydelse här som i annan offentlig verksamhelatl redovisningen möjliggör konlroll av medelsanvändningen mot gällandebestämmelser och meddelade beslut. I den rapport som revisionskontorel vidkammarkollegiet lämnat över granskningen av räkenskaperna för svenska kyrkanscentralstyrelse och kyrkomötet pålalas de svårigheier att genomföra denföreskrivna anslagskontrollen vid revisionen som varil en följd av attbokslutet omfattade en annan redovisningsperiod - kalenderår -än anslaget ochkontoplanen saknade koppling till anslagets delposter. Vid valet av bidragsperiod gör sig emellerlid olikasynpunkter gällande. De stora inkomsterna och utgifterna för kyrkofonden hänförsig till del kyrkokommunala utjämningssystemet som med nödvändighet är knuiettill del kommunala budgetåret, alltså kalenderåret. Även den nybildade rikskyrkligastiftelsen har kalenderårel som budget- och redovisningsperiod. Detsamma gällerbidragslagarna, i varje fall flertalet. Från dessa synpunkler skulle en anslags-och redovisningsperiod, som sammanfaller med kalenderåret, vara atl föredraäven i fråga om de här akluella bidragen. De skäl som enligt promemorian talarför det statliga budgetåret som bidragsperiod är visserligen starka men lordeinte vara Ivingande. Den föreslagna ordningen innebär även vissa olägenhetergenom atl bidrag kommer att besiämmas för en annan period än bidragsmollagarnasbudget- och redovisningsår. En bättre samordning skulle bli möjlig, omlidpunkten för ombudsmötets beslut Prop,1984/85:152 22 angående budgeten - så som diskuterats - förlades till höslen.Skälen för anknylning av bidragsperioden lill del statliga budgetårel lordeockså försvagas väsentligt i den mån statliga bidrag till täckande avkyrkofondens ulgifler för kyrklig verksamhet upphör. I den mån kostnaderna fördenna verksamhel täcks slutligt av kyrkofonden förefaller det nalurligl allknyta an lill den budgetperiod som gäller för kyrkofonden. I promemorian föreslås (s. 17) att bidragsperioden fårutgöras av det slalliga budgelåret. Resonemanget i detta avsnitt och delföregående synes bygga på en önskan om alt den rikskyrkliga verksamheten i desshelhet redovisningsmässigt fördes över lill sådant budgetår. Centralstyrelsen kan icke överblicka huruvida såkommer atl bli fallet. Kyrkomötets och ombudsmötets ställningstaganden till attkalenderårsredovisning är lämpligast har varit myckel klara.