prop · G803180 · 1984-12-31 00:00:00 — Beslämmelserna angående uppgiftsskyldigheten förkreditinstitut tas in i eunyu8 mom. i37§TL. Mitt förslag: Den uppgiftsskyldige skall lämna enkonlrolluppgift för varje borgenär som fält ränta gottskriven eller lill vilkenränta utbetalats. Kontrolluppgiften skall ange gottskriven ellerutbetald ränla samt borgenärens fordran pä den uppgiftsskyldige vid årels slut.Förfarandet genomförs i två steg. De två försia åren behöver uppgifl lämnasbara om räntan uppgår till . Vidare behöver ingen uppgifl lämnas omkonto som saknar person- eller organisalionsnummer under förutsättning att delöppnats före och ränlan på kontot inle uppgår till 1 000 kr.I ett andra steg, fr.o. Prop.1984/85:180 99 ärs laxering, tas 500 kr.-gränsen bort och undantaget förej personnum-mersalta konton begränsas till atl gälla konton med ränta som inteuppgår till . Ränla på skattesparkonto liksom ränta i allemanssparandelundantas från uppgiftslämnandet. Kommitténs förslag: Uppgiftsskyldighetens omfattningbestäms med utgångspunkt i både kapitalbehållning och räntebelopp. 1 fråga omränlan är den generella beloppsgränsen för provåren . och därefter 100kr. Den speciella beloppsgränsen för ej personnummersatta konton är förprovåren . Överensstämmer i övrigt med mitl. Remissinstanserna: Nägra remissinstanser förordar högrebeloppsgränser för uppgiftsskyldighelen än vad kommiltén föreslagil. Skälen för mitt förslag: Syflel medkonlrolluppgiflsskyldighelen är som nämnls främsl alt lägga gmnden för enförenklad löntagarbeskattning. Den omständigheten talar i och för sig för redan frän början ger uppgiftsskyldigheten största möjliga omfattning. Åandra sidan är del uppenbart alt etl myckel slort antal konton inte skulleberöras av uppgiftsskyldigheten om en beloppsgräns införs. Koslnaderna för attinföra systemet torde kunna reduceras avsevärt om arbelet med atl kompletlerade konton som saknar person- eller organisalionsnummer sprids ut . Arbetet med att förse dessa konton med nummer kan dä ske efter handi samband med uttag eller insättning. Systemet bör därför innehållabeloppsgränser som under provåren kan vara ganska generösa. Som huvudregel bör för provåren gälla den av kommitténföreslagna beloppsgränsen . För atl ytterligare underlätta genomförandelbör visst undantag göras i fräga om konton som inte har knutits lill ellperson-eller organisationsnummer. Konton med ränla . bör undantasfrån uppgiftsskyldighelen till dess att personnummer kan anges. Undantagetskall endast gälla konton som öppnats års utgång. Av förenklingsskälförordar jag atl omfaltningen av uppgiftsskyldigheten begränsas medutgångspunkt endast i ränlebeloppet och inte i kapitalbehållningen. Efler provåren bör del vara möjligl att slopa dengenerella beloppsgränsen. Kreditinstituten skickar ju normall redan i dagräntebesked lill konto-havarna även på små ränlebelopp och uppgiftslämnandetsker till största delen med hjälp av ADB. En beloppsgräns skulle i många fallbara komplicera det hela eftersom särskilda program dä måste lill.Alternativet är att de skattskyldiga själva skall lämna tilläggsuppgifter päsmåbeloppen i den förenklade deklarationen och att dessa skall registreras avskattemyndigheterna, vilket sammantaget innebär etl betydligt osmidigareförfarande. Det kan dock givetvis finnas anledning att på nytt överväga fråganom en Prop.1984/85:180 100 beloppsgräns för liden efler provåren när man vunnilerfarenheter av uppgiftslämnandet. När det däremot gäller ej personnummersatta konton kanförulses större problem för kreditinstituten och därför bör en beloppsgränsgälla även efter provåren. Ränta på s. k. skaltesparkonto saml i det s. k.allemanssparandel är i princip fri frän inkomstskatt medan kapitalbehållningenär skattepliktig vid förmögenheisiaxeringen. Räntan på skattesparkontona liksomränta i allemanssparandel bör därför undanlas från uppgiftslämnandet. Mitt förslag: Kontrolluppgift skall inte lämnas i de fallbank, hypoleksinslilul, försäkringsanslall, aktiebolag och förening är borgenär. Kommitténs förslag: Innehåller inga begränsningar. Remissinstanserna: Synpunkter saknas. Skälen för mitt förslag: I princip bör uppgifter lämnas påalla dem som lånat ut pengar mol ränta till kreditinstituten. I vissa fallkommer dock en sådan uppgiftsskyldighel alt bli alltför omfattande. För enförenkling av löntagarbeskatlningen är det i och för sig tillräckligt omuppgifter lämnas beträffande fysiska personer. Jag anser emellertid atl detfrån konlrollsynpunkt är olämpligt att helt undanta juridiska personer. Det ärdock inte av intresse all banker och hypoleksinslilul skall lämna uppgift omlån hos varandra. Likaså bör försäkringsanstaliernas utlåning undantas. För attbegränsa uppgiftslämnandel bör också aktiebolag och föreningar som tilldelatsorganisationsnummer undanlas. Uppgifl skall således inte lämnas i de fall dessaär borgenärer. Mitt förslag: Konlrolluppgifter lämnas i huvudsak pä delsätt och med det innehåll som gäller för andra typer av konlrolluppgifter. Omelt konto innehas av mer än en kontohavare skall pä kontot belöpande ränta ochkapilal fördelas lika mellan kontohavarna om dessa inte meddelal banken allfördelning skall ske efter annan gmnd. Kommitténs förslag: På kontrolluppgiften skall en noteringgöras om flera kontohavare innehar elt konlo. Överensstämmer i övrigt med mitt. Remissinstanserna: Synpunkter saknas. Prop.1984/85:180 101 Skälen för mitt förslag: Det underlag pä vilket det nyasystemet skall bygga måste vara fasl och enhetligt. Det är därför uppenbart atti de fall kontrolluppgifterna framställs manuellt de bör lämnas pä blankettenligt fastslällt formulär. Dessa kontrolluppgifter bör lämnas i huvudsak ienlighel med nuvarande ordning för manuellt framställda kontrolluppgifter. Det får emellertid fömtsättas att den helt övervägandedelen av kontroll-uppgifismalerialet kommer att lämnas i en sädan form att delkan behandlas ADB-mässigt hos skallemyndigheterna. Beräkningar under tidigareutredningsarbete tyder pä atl materialet frän bankerna, som kommer atl bli dehell dominerande uppgiflslämnarna, kan komma att lämnas på magnetband tillomkring . För all undvika en särskild redovisning av ränlebelopp iden förenklade deklarationen är del nödvändigl att fördelning av ränla ochfordran görs av banken i de fall kontot innehas tillsammans med en eller fleraandra kontohavare. Den lämpligasle lösningen är enligt min mening att ränla ochkapital fördelas lika mellan kontohavarna. Har dessa meddelat banken attfördelning skall ske efter annan gmnd skall dock denna tillämpas vidkontrolluppgifternas upprättande. Mitt förslag: Uppgiflsskyldigheten utvidgas till attomfatta aktieinnehavet för fysiska personer vid årets utgång. Kommitténs förslag: Innehåller förslag om alt värdel avaktieinnehavet skall redovisas för samlliga aktieägare. Remissinstanserna: Några remissinslanser påpekar allkontrolluppgifter med uppgift om värdet av aktieinnehav vid årets utgång iåtskilliga fall kan komma atl innehålla uppgifier som avviker från det faktiskaförhällandet. En remissinslans ifrågasätter om inte uppgiftsskyldighelen kanbegränsas till vissa kategorier aktieägare. Skälen för mitt förslag: Olika regler gäller f. n. i frågaom uppgiftsskyldighet för utdelning i aktiebolag beroende på om bolaget är medi VPC eller ej. I fråga om bolag som inte är med i VPC, s.k. kupongbolag, lyftsuldelningen mol företeende av kupong. Var och en som uppbär utdelning påsvenska aktier i sädana bolag är enligt 43 § 1 mom. TL skyldig att lämnasärskild uppgift om den mottagna utdelningen lill den som belalar ul beloppet.Uppgiften är avsedd som kontrolluppgift vid inkomstlaxeringen. Den som harinlöst en kupong (banker m. sänder uppgiflen tillsammans med kupongen lillbolaget som i sin lur översänder dem till RSV i samband med redovisning avkupongskatt. 1984/85:180 102 I den förenklade aktiehanteringen inom VPC är akiiebrevenkuponglösa och VPC ombesöijer utbetalning av utdelningen. I 37 § 1 mom. 4 a TLfinns en skyldighel för den som utbetalar utdelning på aktier i detta system,dvs. VPC och svenska förvaltare, alt lämna kontrolluppgift till ledning för denuidelningsberätiigades taxering. Om beloppet lyfts för annans räkning, vilkelär vanligt beträffande förvaliarregistrerade aktier eller aktier i nola-riatdepå,lämnar banken eller fondmäklaren kontrolluppgift. F.n. finns ingen skyldighelatt lill inkomstlagaren översända uppgift med de upplysningar som lämnas ikontrolluppgiften. Som jag ålerkommer lill i avsnill 4.2.3. föreslår jag docken komplettering bl. a. i detta avseende. Några remissinstanser har ifrågasatt kvaliteten påuppgifterna om aktieinnehavet vid beskattningsårets utgång. VPC framhåller atluppgifter om aktieinnehavet vid beskattningsårets utgång måste avse detförhållande som framgår av VPC: s register per . Enligt VPCregistreras åtskilliga aktieöverlålelser, som ägt mm före beskattningsåretsutgång, försl efteråt. Detta beror enligt VPC på att omregistrering av ettaktieinnehav frän säljare till köpare inte kan göras förrän säljaren via sinmäklare till VPC överlämnat de försålda aktiebreven. Av olika skäl är dessaleveranser ofta försenade, vilkel innebär att gjorda aktieöverlåtelser förstefler nägon tid framgår av VPC:s regisler. Det föreligger ocksä svårigheter föruppgiflslämnarna alt få kännedom om samtliga aktievärden. VPC ifrågasättervidare om inte uppgiftsskyldigheten kan begränsas till att gälla enbart fysiskapersoner och dödsbon. Enligt vad jag inhämtat bör det vara möjligl för VPC ochandra aktieförvaltare atl pä den lid som återstår lill taxering seöver rutinerna så atl kvaliteten på uppgifterna om aktieinnehavet vid åretsslul avsevärt förbättras. I sammanhanget bör också uppmärksammas attuppgifterna inte skall läggas till gmnd för taxeringen utan endast tjäna somett kontrollunderlag. Det är därför inte nödvändigt att kontrolluppgifternaupptar värdel av aktieinnehavet. Kontrolluppgifter frän VPC och svenska förvaltareom aktieinnehavet utgör enligt min mening en förutsättning för atl de skattskyldigaskall slippa specificera aktieinnehavet i förmögenhetsredovisningen. Medhänsyn lill det anförda anserjag alt uppgiftsskyldigheten skall utvidgas tillatt omfatta aktieinnehavet och att denna uppgift endasl skall gälla fysiskapersoner. Förslaget medför en ändring i 37§ 1 mom. 4a TL. 4.2.3 Folkpension m. m. Mitt förslag: Den som betalat ut folkpension skall lämnakonlrolluppgift även om folkpension inle utgår tillsammans med tilläggspension. Den som är skyldig atl avlämna kontrolluppgift till skaltemyndigheternaskall i vissa fall ocksä till den skatlskyldige översända uppgifl med deupplysningar som finns i kontrolluppgiften. Prop.1984/85:180 103 Kommitténs förslag: Kommittén tar inle upp dessa frägor. Remissinstanserna: Synpunkter saknas. Skälen för mitt förslag: Enligt nuvarande regler skallkontrolluppgift normalt lämnas i fråga om den som åtnjutit pension. Undantaghar dock gjorts belräffande folkpension som inte utbetalas tillsammans medtilläggspension enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring. För attfolkpensionärer i sädana fall skall kunna omfattas av den förenkladedeklarationsredovisningen är del en förulsättning att konlrolluppgift lämnas.Jag föreslår därför alt det nämnda undantaget frän kontrolluppgiftsskyldighetentas bort. Detta föranleder en ändring i 37§ 1 mom. 1 TL. För att kontrolluppgifterna skall kunna ligga lill grundför det förenklade deklarationsförfarandel är det nödvändigt alt denskaltskyldige tillsänds en uppgift i de fall sädan skall sändas till skattemyndigheterna.Denna skyldighet finns f. n. i normalfallet, men saknas i fråga om vissa slagav konlrolluppgifter. En sådan skyldighel bör nu införas i de fall då denskaltskyldige kan tänkas ha möjlighel att lämna förenklad deklaration. Däremotfinns det inte nägon anledning all införa denna skyldighet i fräga omkontrolluppgifter som endasl gäller sådana kategorier skattskyldiga som intefår lämna förenklad deklaralion, t.ex. jordbrukare. Förslaget förutsätter enkomplettering av 37 § 5 mom. TL. I det härsammanhanget tar jag också upp en sak angående kontrolluppgifter enligt 39§TL, dvs. uppgifter som skall avges efter anmaning. De konlrolluppgifter somskall lämnas enligt punkterna 3, 5, 6 och 8 i första momentet i paragrafenskall avse i anmaningarna namngivna skattskyldiga. Det har upplysls mig attanvändningen av ordet skattskyldig i de här beslämmelserna på nägra häll haruppfattats som att kontrolluppgifter inte får inkrävas belräffandehandelsbolag. Delta hänger samman med att etl handelsbolag inte ärskattskyldigt i den meningen att det taxeras eller påförs skatt för sinainkomsler. Dessa hänförs i slället lill bolagets delägare. Enligt min meningbör de uppkomna tveksamheierna föranleda justeringar i de nämnda punkterna såatt det blir klart att kontrolluppgifter fär inhämtas ocksä frän handelsbolagoch liknande associationer. Mitt förslag: Nuvarande regler om uppgiftsskyldigheten förförmån av räntefria eller lågförräniade lån behålls i avvaklan på övervägandenangående reglerna om ränlelillägg. Kommitténs förslag: Uppgiftsskyldigheten föresläs omfattaräntetilläggets värde i kronor. Prop.1984/85:180 104 Remissinstanserna: Flera remissinslanser päpekar att enangelägen förenk-lingsälgärd är att uppgiftsskyldigheten begränsas i fräga omräntetilläggen. Skälen för mitt förslag; Ränlelillägg för räntefria läninfördes som ett led i den reform av inkomstbeskattningen som tillämpadesförsta gängen vid taxering. Räntetillägg skall göras bl.a. när denskattskyldige har fått ell räntefrilt eller lägförräntat lån från sinarbetsgivare. Syftet är att åsladkomma samma beskaltningsresultal som om denanslällde hade fåtl högre lön och betalat en marknadsmässig ränta.Ränletillägget skall molsvara skillnaden mellan betalad ränta och sedvanligränla. Den nuvarande uppgiftsskyldighelen för denna förmän har begränsats tillalt avse förmånens förekomst och vissa uppgifter till ledning för beräkningenoch kontrollen av denna. RSV har erhållit regeringens uppdrag att göra en översyn avreglerna om ränlelillägg. I en delrapport har RSV lagt framförslag om vissa omedelbara åtgärder i fråga om ränteulläggen. Pä grundval av delrapporten har frigränsen för förmån avsådani lån från arbelsgivare höjls från . RSV har avlämnat sin slutredovisning av översynenav reglerna om räntetillägg. Denna redovisning remissbehandlas f. n. 1 avvaktanhärpå bör övervägandena rörande uppgiftsskyldigheten anslå. 4.3 Besluts- och underrättelseförfarandet 4.3.1 Beslut om laxering Mitt förslag: Beslut om taxering får meddelas utan all denskatlskyldige upplyses om innehållet i de kontrolluppgifter somtaxeringsmyndigheterna fält del av. Vid laxeringen skall tillses alt denskattskyldige medges vissa schablonavdrag. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: Förslagel lämnas i allmänhet utanerinran. Skälen för mitt förslag: Taxeringsbesluten skall i vissutsträckning grundas på de kontrolluppgifter som myndigheterna fåtl fränarbetsgivare m.fl. Detta förutsätter i prakliken alt beslut om taxering fårmeddelas utan atl skattemyndigheterna underrättar denskattskyldige om dessa uppgifier. Denna ordning avviker från förvaltningslagens (1971:290)regler om en myndighets skyldighet alt före ett ärendes avgörande underrättaden som ärendet rör om det som tillförts ärendel genom annan än honom själv(15§). 1984/85:180 105 Denförordade ordningen där man underiäler atl före beslutet underrätta denskaltskyldige bör därför förfatiningsregleras. Delta bör ske genom all enbestämmelse därom tas in i en ny paragraf, 66 b§, i TL:s avsnitt omtaxeringsnämndernas verksamhet m, m. Jaghar föreslagit atl den skaltskyldige inle skall behöva framslälla någolyrkande i fräga om vissa avdrag, Detla gäller schablonavdragel under inkomst avtjänst (33 § 2 mom, KL), det s,k, sparavdraget (39§ 3 mom, KL), det-s.k.procentavdraget (45 § KL), avdraget för underskott i förvärvskälla (46 § 1 mom.första stycket KL) och avdraget för nedsatt skatleförmåga för folkpensionärer(50§ 2 mom. fjärde styckel KL). Dessa avdrag kan medges pä grundval avupplysningar om de skallskyldigas förhållanden som taxeringsmyndigheterna fårgenom självdeklarationerna och kontrolluppgifterna. I del nya systemet kommernämligen ADB-stödet att vara sä utformat att det kan ges garanlier för atl denskatlskyldige lillgodoförs avdragen utan yrkande. försöker man sålångt möjligt se till att den skattskyldige inte går miste om ett avdrag baraför att del inle lagils upp i självdeklarationen. Det kan dock hävdas attavsaknaden av yrkande innebär att taxeringsnämnden inte ovillkorligen måstemedge avdraget så snarl fömtsättningarna för det är uppfyllda. Enligt minmening bör man därför införa en regel i TL som klargör atl nämnden, i den månden skattskyldige har rält därtill, skall medge de nämnda avdragen. Regeln börgälla i fråga om säväl den förenklade som den allmänna självdeklaraiionen.Bestämmelsen bör tas in i en ny 66 a § i TL. En deklarationsskyldig fåravge en förenklad självdeklaralion under de fömtsättningar som gäller enligt 24§ 2 och 3 mom. TL. Om den deklarationsskyldige lämnar en sådansjälvdeklaralion trots atl de föreskrivna fömtsättningarna inte är uppfylldabör det normala förfarandet vara att han anmanas att avge en allmänsjälvdeklaration. I vissa situationer framstår det emellerlid som mindretilltalande att infordra en allmän självdeklaralion. Jag länker dä bl. a. pädet fallet att den skatlskyldige i den förenklade deklarationen upplyst om atthans make varit bosatt här endasl en kortare lid under beskattningsåret tillföljd varav den s.k. hemmamakereduktionen som han är berättigad till skallutgå med reducerat belopp. I dessa och liknande situationer bör den förenkladesjälvdeklarationen kunna skiljas ul frän det automatiserade förfarandet ochbli föremål för särskilda mtiner vid taxeringsarbetet. En sådan ordning bör iregel kunna tillämpas ocksä när den skattskyldige lämnar en förenkladdeklaration med ofullständiga uppgifier. För att en sådan ordning skall kunnalillämpas bör del föreskrivas alt taxering fär beslulas även omförutsättningarna enligt 24 § inte är uppfyllda. Beslämmelserna bör utformas säatt det blir möjligl alt ta hänsyn till omständigheterna i det speciella fallet.Jag anser dock att man bör införa den begränsningen att en förenkladsjälvdeklaration inle fär godias om den skattskyldige skulle lämna uppgift omjordbruksfastighet. Prop.1984/85:180 106 konventionellt beskattad annan fastighet eller rörelse.Bestämmelserna bör tas in i den föreslagna 66 b § som etl andra stycke. I del följande skall jag för överblickens skull redovisaelt par frågor angående beslulsredovisningen som enligt min mening bör reglerasi förordning och som således inte förutsätter riksdagsbeslut. Den förenklade självdeklarationen är som framgåll av delföregående inte i sig elt tillräckligt beslutsunderlag för laxeringsnämnden.För all nämnden, i de flesla fall företrädd av ordföranden ensam, skall beredasmöjlighet alt pröva taxeringarna mäste den tillföras de ytterligare uppgiftersom är av betydelse för en riktig taxering. Delta kan ske genom atl delupprällas en särskild förteckning, som kan kallas taxeringsbeslutsförteckning,där de erforderliga, kompletterande uppgifterna anges. För alt det skall framgå alt ett taxeringsbeslutföreligger beträffande en viss deklaration som är upplagen i enlaxeringsbeslutsförteckning bör nämndens ordförande underteckna förteckningen.Jag delar alltså kommitténs uppfattning atl han inte skall behöva signeravarje deklaralion eller varje post i förteckningen. Likaså delar jaguppfattningen att förteckningen bör kunna gallras ul efter det attskattelängden har skrivits under. En taxeringsbeslutsförteckning bör i fråga om vissaförenklade deklarationer ersättas med en taxeringsavi enligt 16 § 4 mom. TL.En sådan bör upprättas för skattskyldig om del vid granskningen av hansdeklaration konslateras eller förmodas finnas felaktigheter. Avin bör innehållade uppgifter som behövs för taxeringsbeslut. Det formella beslutet beträffandeen sådan deklaralion bör fattas genom atl nämndens ordförande signerartaxeringsavin. Regleringen av taxeringsbeslutsförteckningen bör enligtmin mening göras i taxeringsförordningen (1957:513), TaxF. Följs inte den förenklade självdeklaraiionen vidtaxeringen bör - i likhet med vad som gäller f. n. enligt 69 § 1 mom. TL deklarationen förses med uppgift om avvikelsen och skälen därför. Det bör dåvara tillräckligt att ange del eller de belopp som ändras. Någon fullständig uträkningav taxerade inkomster behöver alltså inte företas. En sådan uträkning behöverenligt min mening inle heller göras i den underrättelse som med anledning avavvikelsen skall sändas till den skattskyldige. Lagrummet (69§ 1 mom. TL) angerinte heller att så måste ske. I det förenklade deklarationssystemet kommer de uppgiftersom legat till grund för taxeringarna att vara lagrade i skalleregistrel.Registret är aktivt vilket innebär att t.ex. ändradetaxeringsbeslut leder till ett ändrat registerinnehåll. Efter laxeringsperiodenläses innehållet, varefter utskrift sker av bl.a. stomme till skattelängd ochskattsedlar på slullig skatt. I samband med nästkommande års taxering bytsregisterin-nehället ut för varje skattskyldig i takt med alt uppgifter för dennya taxeringen registreras. Härefter är det alltså inte längre möjligt atl frånskatteregislret hämla upplysningar om del föregående årels taxering. 1984/85:180 107 efter utgången av laxeringsperioden finns del emellertid ivissa fall, l.ex. i samband med besvär och någon gäng vid utredning vidkommande ärs laxeringar, behov av etl komplett laxeringsunderlag för enskattskyldig, ett underlag som i huvudsak moisvarar vad den fullständigasjälvdeklaraiionen ger. För alt lillgodose detla krav pä elt rationellt ochsäkert sätl bör man som kommittén föreslår kunna lägga in den behövligainformationen i ett särskilt register, där uppgifterna rörande en vissskattskyldig snabbi kan göras tillgängliga. Med hjälp av etl sådant regislerblir del enkell atl konstatera bl. a. vilka kontrolluppgifter som legal lillgrund för taxeringarna. Med hänsyn lill att det i prakliken mera sällan lordeuppkomma behov av denna fylliga informalion bör uppgifterna kunna föras överfrån skalleregistrel lill ell syslem med mikro-fiche. Uppgiflerna böröverföras till mikro-ficheregislrel sedan informationen i skatteregislret ärfastlagd efter avslutad taxeringsperiod, dvs. med det innehåll som registrethar vid utskrift av skaltelängdsslommar och skattsedlar. Registret bör benämnas taxeringsuppgifisregisirel ochinnehålla de uppgifter som skall införas i skattelängden och det underlag frånkontrolluppgifter m. m. som har använts vid taxeringen. Registret börupprättas och förvaras hos lokala skattemyndigheten. Av säkerhetsskäl bör enkopia framställas och förvaras hos . Enligt min mening är det inte påkallat att föreskrifternaom registret meddelas genom lag. Jag avser därför att senare föreslå regeringenatt erforderliga bestämmelser därom tas in i TaxF. Det bör sedan ankomma på RSVall närmare anvisa hur registret tekniskt skall läggas upp. Vad gäller skattelängden bör den förenklade deklarationenföranleda att det i längden markeras alt taxeringen åsalts med ledning av ensådan deklaration. Markeringen bör bl.a. underlätta eflersökningen av underlagetför taxeringen. Kommittén har föreslagit att 68 § TL kompletteras i det häravseendet. För egen del finner jag inget behov av nägon föreskrift i lag omdetta. 4.3.2 Taxeringsmjddelande dll de skattskyldiga Mitt förslag: En skattskyldig som avgell en förenkladsjälvdeklaralion skall före utgången av juni månad taxeringsåret få ettsärskilt meddelande om taxeringen. Meddelandet skall upplysa om vad som legattill grund för taxeringen i den mån detta inle framgår av självdeklarationen.Är det motiverat av särskilda skäl fär det särskilda meddelandet sändas efterutgången av juni. Meddelandet skall ulfärdas av den lokala skattemyndigheten.