prop · G803180 · 1984-12-31 00:00:00 — Skattemyndigheterna måste därför självfallet få ta del avuppgifterna för taxeringskonlroll och det är också lika självklart från sävälprincipiella som praktiska synpunkter att man inte kan begränsa denna kontrollså att den får avse bara kreditinstitutets redovisning. Det är ju också så belräffande bankräntorna attskattemyndigheterna har haft en generell rätt att infordra kontrolluppgifter ifråga om inte namngivna räntetagare ända sedan är 1935. Denna rätt har ocksäunder årens lopp utnyttjats för atl genomföra generellaräntekontroller. Att denna rätt bara tillkommer RSV betingas av hänsyn tilluppgiflslämnarna och har ingenting att göra med uppgifterna som sådana. Jag kommer alltså fram till att det frånintegritetsskyddssynpunkt inte kan riktas nägra principiella invändningar motatt utvidga den nuvarande skyldigheten att lämna kontrolluppgifter påbankräntor så atl det blir en skyldighet all lämna uppgifterna självmant.Tvärtom bordet vara en fördel från denna synpunkt alt den enskilde känner tillatl uppgiflerna lämnas till skattemyndigheterna. Det bör ocksä påpekas alt enobligatorisk konlrolluppgiftsskyldighel pä bankränlor förekommer i flera andraländer, bl.a. i och . 1984/85:180 63 Delförenklade deklarationssystemet förutsätter som jag har nämnl en ökadanvändning av ADB vid taxeringen. Här skall jag redovisa nägra allmännasynpunkter på frågan. Vadbeträffar den ökade ADB-användningen med anledning av det nya förenkladedeklarationssystemet så är det i huvudsak tvä kategorier av uppgifter somkommer att lillföras skatieregistren. Det gäller uppgifter om bankräntor ochbanktillgodohavanden samt uppgifter om aktieutdelningar och aktieinnehav. Somjag har nämnt skiljer sig dessa uppgifter inte i princip från deuppgifter som redan förekommer i skatieregistren. Den reglering som finns ifråga om skatteregistren bör därför kunna gälla också för dessa uppgifter. Dennya ordningen förutsäller emellertid vissa ändringar i skatleregisleriagen(1980:343), och jag avser alt i etl senare sammanhang älerkomma med förslaghärom. När det sedan gälleranvändningen i allmänhet av ADB på skatteområdet och frågan omintegritetsskyddet vill jag böria med att stryka under några uttalanden somdåvarande departementschefen gjorde i samband med aU skatleregisleriagen antogs(prop. 1979/80: 146 s. 20). Departementschefen uttalar där bl.a. följande. Detintegritetsskyddade området bestäms ytterst av omfattningen av delsskyldighelen alt lämna uppgifier till ledning för beskattningen, dels rättenför skattemyndigheterna att kontrollera att denna uppgiftsskyldighet harfullgjorts. De ökade möjligheterna att använda ADB innebär i och för sig intenågon ändring i dessa avseenden. Ändringen ligger bl.a. däri att konlrollenkan göras effekiivare än . Sädana kontroller som enligt statsmakternasbeslut får och skall äga mm men som på grund av brislande resurserhittills inte har kunnat ske i önskvärd utsträckning kan i det daloriseradesyslemet företas i större omfattning. En sådan utveckling ligger i linje medsträvandena mol ökad rättvisa och likformighet vid taxeringen. harockså uttryckligen lagit ställning för att konlrollen skall effektiviseras medslöd av ADB. Jagkan helt ansluta mig till dessa uttalanden. Den omständigheten att man larADB-tekniken till hjälp vid skattekontrollerna och därigenom på ett effektivaresätt än utnyttjar de uppgifier som lämnas för beskattningsändamål kansålunda i och för sig inte anses innebära någol otillbörligt fråninlegritetssynpunkl. Del måste tvärtom vara önskvärt att myndigheterna fårbästa möjliga lekniska hjälpmedel för den beskattningskontroll som enligtriksdagens beslut skall utföras. Diskussionenrörande skyddet för den personliga integriteten med anledning av användningenav ADB får sålunda enligt min mening inte under några omständigheter leda tillatt del anses som ett obehörigt inlegritetsintrång sä snart man frånskattemyndigheternas sida använder ADB för att konlrollera sådana uppgifter somenligt gällande bestämmelser skall lämnas till ledning för beskattningen. Istället bör man inrikta sig på frågan om Prop.1984/85:180 64 säkerhetsanordningar mot obehörig åtkomst i ADB-systemensamt sekretesskyddet och därmed sammanhängande frågor. Vad det gäller är attså långt möjligt eliminera riskerna för alt hemliga beskattningsuppgifter blirtillgängliga utanför den krets av myndigheter och Ijänstemän som behöver demför beskattningsverksamheten. 3 Materiella beskattningsregler 3.1 Avdrag iinkomstslaget tjänst Mitt förslag: Avdragen frän anställningsinkomst indelas f.n. i tre grupper, nämligen koslnader i samband med tjänsteresor (ökade levnadskostnaderoch resekostnader), kostnader för resor mellan bostad och arbelsplals(arbetsresor) saml övriga kostnader. Avdrag för tjänsteresor och arbetsresormedges med faktiska kostnader, dock alt koslnader för arbetsresor äravdragsgilla bara till den del de överstiger . Avdrag för övrigakostnader medges enligt två alternativ. Antingen medges avdrag med etlschablonavdrag på . eller ocksä medges avdrag för de faktiskakostnaderna om dessa är högre. Jag föreslår sådana ändringar att det blir tvåavdragsgrupper, nämligen koslnader för Ijänsteresor resp. övriga koslnader.Arbetsresekosinaderna förs sålunda till övriga koslnader och samlidigt slopasavdragsbegränsningen på . Avdrag inom gruppen övriga kostnader medgesliksom f. n. med verkliga kostnader eller med ett schablonavdrag. Väljer manalternativet med ett schablonavdrag för övriga koslnader fär man avdrag med3000 kr., dock högsl av intäkterna. Avdragsrällen under inkomsl av tjänst ändras i ytterligaretvå avseenden. För del första slopas det schablonavdrag på . som f. n.medges den som inte har arbetsinkomst. För det andra flyttas avdrags-rätten förräntor till inkomstslaget kapital. Kommitténs förslag: Samma som mitl med tvä undantag,nämligen att avdragsbegränsningen pä . för arbetsresor behälls och attschablonavdraget besläms till . Remissinstanserna: Flera remissinstanser befarar atlschablonavdragel är så snävl lilliaget alt etl stort antal skattskyldiga kommeralt uteslutas från möjligheten lill förenklad redovisning. En delremissinstanser anser att gränsen för avdragsrält för resor till och frånarbetet bör höjas. Vissa ifrågasätter också om rätten till avdrag för dessaresekostnader över huvud taget skall behållas. Några framhåller att kommitténskonstruktion av schablonavdraget är svår att förstå och vissa förordar atlavdrag för kostnader för arbetsresor inte inordnas i schablonavdragel ulanredovisas särskili. 1984/85:180 65 Skälenför mitt förslag: För en förenklad löntagarbeskattning är det givetvis avstörsta betydelse atl de vanliga avdragen i inkomstslaget tjänsl kan hanleraspä ell enkell sätt. Det gär inle alt i den förenklade självdeklaraiionen hamed mer än ett mycket begränsat antal avdrag av den typ som förutsätter attavdragsrällen prövas i varje enskilt fall på grundval av uppgifter somredovisas i deklarationen. Avsikten är ju att deklarationerna i princip inteskall granskas i ett manuellt förfarande. Kommittén har föreslagit ålgärder ihuvudsakligen tre avseenden för att förenkla avdrags-hanteringen iinkomstslaget tjänsl. För del första föreslås atl avdragen för kostnader isamband med tjänsteresor (resekostnader och ökade levnadskostnader) normaltinle skall redovisas i deklarationen ulan i slället hanteras hos arbeisgivaren.För det andra föreslås ändrade regler i fråga om avdrag för koslnader för resormellan bostad och arbetsplats (arbetsresor) och schablonavdrag. För del tredjeföreslås atl avdrag för räntor på studie-skulder flyttas lill inkomstslagetkapital. Förslagen skall göra del möjligt all fä med den slora majoritetenlöntagare i det förenklade systemet genom all det i den förenkladedeklarationen inte lämnas något utrymme för avdragsyrkanden i inkomstslagettjänst. De som använder den förenklade deklarationen skall utan särskiltyrkande tillgodoföras etl schablonavdrag och kan dessutom indirekt fä avdragför kostnader i samband med tjänsteresor genom atl arbetsgivarens ersättninghärför inte behöver redovisas. Jagkan i allt väsentligt hålla med kommittén om syftet med och inriktningen avåtgärderna rörande avdragen i inkomstslaget tjänst. Del kan i och för sig ifrågasättas om man inte beträffande vissa avdrag - l.ex. för verktyg,facklitteratur, telefon, kontorsmaterial o. d. - borde begränsa eller heltslopa avdragsrätten. Del kan sålunda hävdas dels att de delvis är av privatnatur, dels att frågan om-kostnader för arbetsredskap o.d. bör lösas genomförhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. Å andra sidan finns detotvivelaktigt vissa skattskyldiga som har avsevärda kostnader av detta slag,som de har en sådan arbetssituation att arbetsgivaren inle lämpligenkan tillhandahålla redskap eller facklitteratur som behövs för tjänsten. Manmäste också beakla att samma kostnader alltjämt skulle vara fullt avdragsgillai inkomstslagen rörelse och jordbruksfastighet. Jag kan därför inte förorda annat än i vissa speciella fall bygger förenklingsreformen på en slopadavdragsrätt. Jagbehandlar i det följande försl förslaget angående arbetsresor och schablonavdrag. I fråga om arbetsresoroch schablonavdrag gäller f. n. i huvudsak följande. Kostnaderna förarbetsresor är avdragsgilla till den del de översiiger . Schablonavdragmedges för "övriga kostnader" - dvs. andra kostnader än kostnader förtjänsteresor resp. arbetsresor med I , dock högst avanställningsinkomsten. Den som har högre övriga kostnader får avdrag med detverkliga beloppet. Den som inte har några anslällningsinkomsier får avdrag med100 kr. 5 1984/85. Prop.1984/85:180 66 Det råder ingen ivekan om alt de nuvarande reglerna ärotillräckliga om man skall åstadkomma en förenklad löntagarbeskattning. Det ärframför allt den omständigheten atl avdrag för arbetsresor måste prövas såsnart kostnaderna översiiger . som skapar problem. Mänadskorten tillallmänna kommunikationsmedel kostar redan i många kommuner mer än . Om någol är när förenklingsreformen avses träda i krafl lorde man i deallra flesta kommuner ha passerat 1000 kronors-gränsen. Om inga ändringar görsav avdragsreglerna kommer detta att innebära att de skattskyldiga i slorulslräckning måste redovisa sina arbetsresor på ungefär samma sätt som i dagenssystem, dvs. med angivande av arbetsplatsens belägenhet, antal arbetsmånaderetc. Detta förutsälter i sin tur i princip atl de redovisade uppgifterna prövasi varje enskilt fall, vilket med hänsyn till avdragens frekvens skulle bli enavsevärd belastning för systemet. Jag ansluter mig därför lill kommitténs uppfattning allreglerna måsle ändras sä all kostnader för arbetsresor i del hell övervägandeanlalel fall ryms inom någon form av schablon. En länkbar lösning är dä att medge ett schablonavdrag förkostnader för arbetsresor oavsett om sådana resor företagits eller ej. Ettsådani avdrag måste emellertid för att få avsedd effekt sättas lill lägst 2500kr. Det kan emellertid konslaleras alt ett sådant avdrag blir mycketkoslnadskrävande. Kostnaden för en övergång till ett schablonavdrag pä 2500 kr.med utgångspunkt i dagens regler om arbetsresor kan beräknas till ca 4miljarder kronor. Ett rent schablonavdrag för arbetsresekostnader framstårdärför som alltför dyrbart. Del återstår då som jag ser det inte någon annan möjlighetän alt slopa särbehandlingen av arbetsreseavdraget och i stället låta dellaingå bland övriga kostnadsavdrag. Kommitténs förslag innebär som jag nämnt att man har kvaravdragsbegränsningen på . för arbetsresor men låter eventuellaöverskjutande arbelsresekostnader ingå bland de kostnader som omfattas avschablonavdragel på . För egen del anserjag i likhel med rätl mängaremissinslanser atl den av kommillén förordade lösningen är ganska svärgripbar.Kommittén säger också själv att konstruktionen kan vara svår att förstå. Vad frågangäller är helt enkelt om man bör ha kvar den nuvarande begränsningenbeträffande arbetsresor eller ej. Det huvudsakliga skälel för denna begränsningi avdragsrätten är att kostnaderna för arbetsresor åtminstone delvis har karaktärenav privala levnadskostnader. Kostnaderna föranledsju ofta av den skattskyldigesval av bosladsläge. Mot detta synsätt kan ä andra sidan invändas atl deskattskyldiga av olika skäl inte har full valfrihet vid bosättningen. Enligtmin mening bör begränsningsregeln slopas eftersom den dessutom lägger hinder ivägen för en enkel lösning av schablonavdragsfrågan. Genom att slopabegränsningsregeln blir det sålunda naluriigare och 1984/85:180 67 enklare alt ha ett gemensamt schablonavdrag förarbetsresekostnaderna och övriga kostnader. Frågan är då hur slort schablonavdraget bör vara. Medhänsyn lill vad jag lidigare nämnde om koslnaderna för resor med allmännakommunikationsmedel och lill att avdraget skall inbegripa även andra kostnaderkan det inle sättas lägre än . Detla kostar ca 3,2 miljarder kronor.Högre avdrag kan av kostnadsmässiga skäl inte komma i fråga. Avdraget börliksom f.n. maximeras till viss procent av anslällningsinkomsterna. Jagföreslår i likhet med kommittén alt procentsatsen bestäms till lio mot f. n.fem. Mitt förslag innebär att den som inte har några andrakostnader i inkomstslaget tjänst än arbetsresekostnader kan ha sådanakostnader med upp lill . och ändå rymmas inom det förenklade systemel.Den som har andra koslnader med t. ex. . fär följaklligen ha högsl 2000kr. i arbelsresekostnader för atl omfattas av syslemel. Sammanlagel ger förslagethögre avdrag för de allra flesta. Ingen får lägre avdrag än f. n. Jag vill idetla sammanhang än en gång betona att en förenklingsreform förutsätter vissaschablonregler och att det är ofrånkomligt att en sådan reform gynnar vissaskattskyldiga och är mindre förmånlig för andra. Som jag lidigare har nämnt föreslär kommittén attkoslnader i samband med tjänsteresor liksom f. n. skall behandlas för sig ochsåledes lämnas utanför schablonavdragel. Ett schablonavdrag som omfattar ävensädana kostnader skulle missgynna dem som inle får ersättning av arbetsgivarenför sina tjänsteresor, eftersom avdragen för koslnaderna skulle konsumeraschablonavdraget. Med hänsyn härtill bilräder jag kommitténs förslag om attavdrag för kostnaderna för ijänsteresor även i fortsättningen skall medgessärskilt. Några remissinslanser har anseti all ytterligare kostnaderskall ligga utanför schablonavdraget och således medges särskilt. kostnader för mätningsavgifier saml kostnader för represenlalion o.d. somarbetstagaren har haft och som han fåtl ersättning för från arbetsgivaren.Enligt min mening bör det inte komma i fråga att ha en särbehandling ideklarationen av ytterligare kostnadsslag. Schablonavdraget pä 30(X) kr. skall som framgått av detanförda medges bara den som har anställningsinkomster. Övriga skattskyldiga somhar inkomst av tjänst medges f. n. etl schablonavdrag på . Detta avdragavser inte längre att täcka några kostnader för intäkternas förvärvande.Avdraget fyller inte någon funktion och bör som kommittén har föreslagitslopas. De folkpensionärer som har extra avdrag bör kompenseras härför genom enhöjning av det extra avdraget. I övrigt bör ingen kompensalion utgå. Förslaget att nuvarande avdrag för räntor i inkomstslagettjänst skall flyttas till inkomstslaget kapital motiveras främsl av att man ommöjligt bör undvika all urholka värdel av schablonavdraget. Men det är ocksä såatl Prop.1984/85:180 68 deli en del fall kan vara svårt alt avgöra till vilket inkomstslag räniorna höroch många skattskyldiga torde därför redovisa de ifrågavaranderäntorna t.ex. ränta på studielån och på lån lill flyttningskostnader under inkomst av kapilal. En förflyttning skulle därför ocksä innebära enförenkling av reglerna. För de skattskyldiga kan en förflyttning i vissa fallmedföra en mindre skatteskärpning t.ex, genom alt sparavdraget påverkas. Som jagtidigare har sagl måste man emellertid acceptera vissa effekler av denna typför att få ett enklare skattesystem som ger en större rättvisa i del storahela, Minaförslag angående avdrag i inkomstslaget tjänst förutsätter ändringar i 33 § 1och 2 mom,, 39§ 1 mom, och punkt 4 av anvisningarna lill 33§kommunalskalielagen (1928:370), KL. 3.2.1Ränla på överskjulande preliminär skatt Mittförslag: Räntan på överskjutande preliminär skatt görs skattefri och på grundhärav halveras räntesatsen till motsvarande halva diskontot. För överskjutandeskatl som överstiger . blir dock räntesatsen en fjärdedel avdiskontot. Räntan utgår normalt men om den preliminära skattenerlagts den 19januari-den 30 april är räntetiden liksom f. n. sexmänader. Kommitténsförslag: Överensslämmer med milt. Remissinstanserna:Praktiskt taget samtliga remissinstanser godtar kommitténs förslag. Skälenför mitt förslag: Om den preliminära skatten överstiger den slutliga skallenfår den skatlskyldige ränta (ö-skatteränta) på det överskjutande beloppet.Ö-skatteräntan är skattepliktig inkomst. Räntesatsen är lika med diskontot vidutgången av året före taxeringsåret. Ränta utgår i regel för en beräknad tid . Ränta på preliminär skatt som erlagts genom fyllnadsbetalningunder tiden taxeringsåret ulgår för av sexmånader. Ränlebeloppen får inte överstiga . Uppgiflenom ö-skatteränla är f. n. maskinellt ifylld på deklarationsblanketten. Trotsdetta förorsakar den många fel genom alt de skattskyldiga glömmer att föra överdet förtryckta beloppet till redovisningen i inkomstslaget kapital. Deladministrativa bestyret för granskningspersonalen förenklas väsentligt med ettsystem där ö-skatteräntan blir en skattefri intäkt. Systemet leder också förenkling för den skattskyldige i fräga om redovisningen.Förenklingseffekten blir störst beträffande fullständiga de- 1984/85:180 69 klarationer men även i fråga om förenklade deklarationerblir vinsterna slora. Även för ADB-systemet innebär förslaget en vissavlastning eftersom uppgifterna inte behöver registreras om räntan görsskaltefri. Antalel ö-skatleränlor uppgick vid 1983 ärs laxering lill 2,7miljoner. Elt system i vilket ö-skatteräntan blir en skattefri intäkl innebärsåledes mänga fördelar och bör därför genomföras. Skattefrihetenmedför ett inkomstbortfall för det allmänna och de nuvarande räntesatsernamåste därför sänkas för att förhindra ett skattebortfall. Skatteuttaget bör istort sett kunna balanseras genom att nuvarande räntesatser halveras. Ränlanpå överskjutande skatt bör därför normall motsvara hälften av det avriksbanken fastställda diskonto som gäller vid utgången av december året företaxeringsåret. Räntan pä preliminär skatt som erlagts som fyllnadsbetalningbör liksom f. n. beräknas för av sex mänader. Vidare bör man bl. a. föratt förhindra all ö-skatteräntan utnyttjas för atl vinna skattefördelar haytterligare begränsningar när det gäller höga överskjutande skatter. bör räntesatsen bestämmas till en fjärdedel av fastställtdiskonto. Beslämmelsen om atl ränlebeloppen sammanlagt inle får överstiga . kan slopas med hänsyn till detta. Förslaget är i huvudsakkostnadsneutralt för såväl del allmänna som för den skattskyldige. Det jag nu har anfört föranleder ändring i 19 § KL och 69§ 1 mom. uppbördslagen (1953:272), UBL, samt en följdändring i 32 § UBL. Mitt förslag: Det s.k. sparavdraget, som f.n. är 800 kr.för ensamstående och 1 6(K) kr. för sambeskattade gemensamt, individualiserasoch höjs till . Kommitténs förslag: Avdraget individualiseras och blir pä1000 kr. Remissinstanserna: Flertalet remissinslanser godiarkommitténs förslag. Många förordar dock ett högre sparavdrag. Vissa motsättersig också individualiseringen av avdraget. Skälen för mitt förslag: I syfte atl slimulera sparandetoch förenkla laxeringsarbetet infördes fr. o. m. elt extraavdrag under inkomsl av kapital, som brukar kallas sparavdraget.Avdraget avsägs även medverka till en bättre överensstämmelse mellan preliminäroch slutlig skatt för sådana skattskyldiga som vid sidan av annan inkomst hadeinkomst av kapital. Avdraget utgjorde urspmngligen . Beloppen har höjts i olika omgångar.Nuva- Prop.1984/85:180 70 rande beloppsgränser 800 resp. . tillämpas sedan1976 års laxering. Vid taxering utnyttjades sparavdraget helt ellerdelvis av 2,6 miljoner skattskyldiga. Det allmännas kostnader för sparavdragetuppgår till ca 1400 milj. kr. En individualisering av avdraget innebär att makar intefår tillgodoräkna sig andre makens outnyttjade avdrag. Individualiseringen äringen absolut fömtsättning för genomförandet av ett system med förenkladdeklaralion. Granskningsarbetet underiäUas dock så väsentligt attindividualiseringen av avdraget bör genomföras. I fräga om fömtsättningarna föratt få lämna förenklad deklaration behandlas nämligen makarna i regelindividuellt. Det kan således inlräffa atl den ene maken lämnar fullständigdeklaration medan den andre avger förenklad deklaration. Tillgång till de bådasambe-skaltades deklarationer kommer i elt system med individuella avdrag inleatt vara nödvändig. En del remissinstanser förordar med hänvisning bl.a. tillpenningvärdeutvecklingen att sparavdrag skall medges med högrebelopp än vad kommittén har föreslagit. Jag vill då försl erinra om de sparfrämjandeåtgärder som vidlagils inom ramen för del s.k. allemanssparandel. atl avkastning och värdestegring på sparade medel är befriade fråninkomstskatt. Den högsta tillåtna mänadsinsätlningen har höjts frän 600kr. Jag anser emellertid, mot bakgmnd av att individualiseringenav avdraget i många fall faktiskt medför etl minskat avdragsulrymme och detangelägna i att främja sparandet, alt jag kan förorda en höjning avsparavdraget till . förslag beträffande sparavdraget föranleder ändringari 39 § 3 mom. KL. 3.2.3 Avdrag för förvaltningskostnader Mitt förslag: Avdrag för förvaltningskostnader medgesendasl lill den del koslnaderna överstiger . Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrkerförslaget. Från några håll ifrågasätts begränsningen bl.a. med hänvisning tillall förmyn-dararvoden och arvoden för bankernas notariatverksamhet i sambandmed förvar av omyndigas värdehandlingar inte har karaktär av privata levnadskostnader. Skälen för mitt förslag: För atl underiätta genomförandelav en förenklad löntagarbeskattning bör avdragsrällen för förvaltningskostnaderomprövas. Till normala förvaltningskostnader hör bl. a. kostnad för bankfackoch Prop.1984/85:180 71 arvodelill banks nolariatavdelning. I praxis förekommer en mängd olika slag avförvaltningskostnader, för vilka del kan föreligga svårigheter att med säkerhetbedöma vad som är avdragsgillt eller inte. Förvaltningskostnadsavdrag ärdessutom en myckel frekvent avdragspost som det i flertalet fall rörsig om små belopp. Ett slopande av avdragsrätten skulle därför medföra attmanuella granskningsresurser frigörs och den maskinella hanieringenunderlättas. Atl slopa avdragsrätten helt kan dock enligt min mening inteförenas med principen om all avdrag medges för intäkternas förvärvande ochbibehållande. Det kan emellertid med fog hävdas alt förvaltningskostnaderdelvis har karaktären av privata levnadskostnader. Vidare bör beaktas all delfinns etl schablonavdrag i inkomstslaget kapital. Delta avdrag är visserligenavsett främsl som en sparstimu-lans. Höjningen av detla avdrag måste emellertidockså ses som en kompensation för att avdragsrätten för förvaltningskostnaderbegränsas. Avdragsrättenför förvaltningskostnader bör med hänsyn till det anförda kunna begränsas pådet sätt kommittén har föreslagil. Avdrag för förvaltningskostnader börsåledes medges fysisk person bara för den del av kostnaderna som överstiger 1 000kr. Detta innebär att avdrag för sådana kostnader islort sett kommer att upphöra för fysiska personer. Detta underiättargenomförandel av en förenklad löntagarbeskattning. Det allmännas inkomslerberäknas öka med uppskattningsvis 125 milj. kr. För de skattskyldiga innebärförslaget en viss skatle-skärpning, för de flesta dock mindre än 100 Jcf. Förslagetförutsätter ändringar i 39§ 1 mom. KL. Mittförslag: Det införs ett avdrag på . frän vinster vid försäljning avaktier som innehafts mindre än två är. Del nuvarande avdraget vid försäljningav äldre aklier, som är på .