prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — elpriser.Genom det samkörande stamnätet erhålls också en mycket hög tillgänglighet,vilket bidrar till att elleveranserna blir av hög kvalilet. Denhelt dominerande delen av de elavbrott som drabbar konsumenterna beror på felpå nät med lägre spänningar än . Tillfälliga störningar iproduktionssystemet liksom fel på större ledningar m. m. kan i de allra flestafall utan avbrott för abonnenterna. Ca 110 fel drabbar årligenstamnätet. Endasl av dessa, eller 5 ä 6 fel , leder konsekvenserför abonnenterna. De flesta felen varar ungefär och gäller endast någondel av stamnätet. Den genomsnittliga avbrottstiden är . Enändamålsenlig utbyggnad och drift av stamnätet är sålunda ett villkor för ensäker och ekonomisk elförsörjning. Gmndläggandebestämmelser om att dra fram och begagna starkströmsledningar finns i lagen(1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar(ellagen) och kungörelsen (1957; 601) om eleklriska starksströmsanläggningar.Därtill kommer de starkströmsföreskrifter enligt vilka statens energiverkmeddelar närmare föreskrifter om utförande och skötsel av eleklriskaanläggningar. Enligtellagen krävs tillstånd (koncession) för att dra fram eller begagna eleklriskstarkströmsledning. Sådant tillstånd meddelas av regeringen eller av statensenergiverk. En förutsättning för koncession är behandling i enlighet med 20 §naturvårdslagen (1964; 822) om ledningen kan komma att väsentligen påverkanaturmiljön. Samråd sker därvid med föreirädare för län, kommuner och regionalasektorsorgan. I förekommande fall tas även kontakt med regionplanekontor ellerkommunalförbund och andra intresseorganisationer. Avsiktenmed koncessionsplikten är att staten skall ta till vara del allmännas intressenoch utöva kontroll över kraftföretagen, så att inle enbart företagsekonomiskasynpunkler bestämmer planeringen, samt kontrollera att kraven på säkerhet ärtillgodosedda. Isyfte att bättre samordna planeringen av ledningsnätets utbyggnad med denfysiska planeringen i övrigt genomför vattenfallsverket och övriga störtekraftföretag ett samrådsförfarande på frivillig basis. Bl.a. informerarkraftföretagen länsstyrelser och kommuner om planerade utbyggnader avledningsnätet. Förfarandet avser ledningar för och högre spänning. Riktlinjerför kraftledningsplaneringen har underställts (prop. 1981/82:188, CU34, rskr 306). Enligt riktlinjerna, som låg till grund för beslut,är syftet med samrådsförfarandet bl.a. att klarlägga kraftindustrins anspråk påmark som underlag för den fysiska planeringen. Härigenom bör det bli möjligtatt i god Ud beakta behovet av mark för kraftledningar, i synnerhet sådana förhöga spänningar, som ställer stora krav på mark. Härför krävs attkraftföretagen redovisar sina utbyggnadsplaner för och berördakommuner. Prop.1984/85:120 161 tillalt initiera ell tidigare informationsutbyte och all göra behandlingen avfrågor som rör kraftledningsutbyggnaderna mer enhellig i de olika länen. Delär enligt riktlinjerna inle meningsfullt all genomföra en delaljplane-ring avkraftledningar i etl belydligi längre tidsperspektiv än 10 år.Sam-rådsförfarandet bör liksom ske på frivillig väg. Skulle det därvidvisa sig all de frivilliga rutinerna inle är tillräckliga får enligirikllinjerna elt mer formaliserat förfarande övervägas. Jag avser att återkommalill denna fråga i avsnitt 7.7.2. Utbyggnadoch drift av stamnätet ombesörjs av vatlenfallsverkel i samråd med de övrigakraftföretag som utnyttjar stamnätet. Villkoren för överföring på stamnätet ärreglerade i elt avtal mellan vattenfallsverket och elt antal kommunala ochenskilda kraflfördag. F.n. slutförs vissa större utbyggnader av 400 kV-näld. a. pågår sloraanläggningsarbelen i öslra för anslulning av och förförstärkning av elslrömsförsörjning. Vidare pågår lednings-och stationsarbeten för anslutning av 3 till stamnätet. Denframtida byggnationen vad avser stamnätet kommer att omfatta i huvudsak åtgärder för att ersätta vissa befintliga220 kV-ledningar med nya för . Denregionala kraftöverföringen från kraftverk och från uttagspunkter på stamnätet(stamstationer) lill storkonsumenter och återdislributörer ombesörjs avvattenfallsverket samt kommunala och privata kraftföretag. Detsvenska kraftöverförings- och eldistributionssyslemd kännetecknas vid eninternationell jämförelse bl.a. av en hög driftsäkerhet i elleveranserna tillsåväl storförbrukare som övriga elkonsumenter. Kraftöverföringssystemet byggsupp och drivs på ett sådant sätt att enstaka fel i ledningsnätet - som normaltinträffar - inte påverkar elleveranserna lill abonnenterna.I vissa fall kan emellertid mer omfattande störningar ge upphov till avbrott ieldistributionen. Erfarenhetsmässigt är störningar av större omfattningytterligt sällsynta och i allmänhet kortvariga. Den27 drabbades den svenska elförsörjningen av en allvarlig störningsom ledde till att kraftleveranserna avbröts till södra hälften av landet.Regeringen beslutade atl tillkalla en kommission för attutreda elförsörjningens sårbarhet. Kommissionens uppgift har varit att lämnaförslag till vilka åtgärder som bör vidtas för att minska sårbarheten ielförsörjningen och begränsa konsekvenserna av en omfattande störning. Enligtdirektiven borde en sådan utredning närmast omfatta störningar i fredstid. Resultatetav arbetet har redovisats i betänkandet (SOU 1984: 69) Säker elförsörjning.Kommissionen anser atl planerna för stamnätets utbyggnad och modernisering samtruliner och principer för dess drift är fullt tillfredsställande. Totalt settbehövs inte någon betydande allmän ökning av reservkraft. Kommissionen pekardock på behovet av åtgärder för atl säkert 11 1984/85. 1984/85:120 162 uppehållavissa samhällsfunktioner såsom sjukvård, vatien och avlopp, uppvärmning,iransporter/drivmedelslorsörjning och jordbmk. Kommunerna bör få ansvaret föratt genomföra en planering för all möla långa elavbrott. Informalionen lillallmänhelen fungerade enligt kommissionen någorlunda acceptabelt vid det storaelavbrottet . Radion är enligt kommissionen den bästakanalen för informalion vid elavbrott. Betänkandet har remissbehandlats. Ensammanfattning av rapporten och en sammanställning av remissynpunkternaåterfinns i bilaga 5. Jag återkommer lill kommissionens förslag i avsnittet7.7.2. Distributionenfrån stamnätet vidare ut till konsumenterna sker via successivanedlransformeringar bl.a. 130, 70, 40, och slutligen 380/220 V förleverans av eleklrisk ström till småindustri, butiker och hushållsabonnenler.Storförbmkare, främst industrier, kan ha sina leveranser vid högre spänning,från upp lill . Distributionenav elström till ca 4,7 miljoner abonnenter sköts av drygt 300företag. Kommunerna eller kommunalt dominerade bolag resp. vatlenfallsverkeloch av verkel dominerade bolag förser resp. av abonnenterna medelenergi. Resterande förses med elenergi av privata bolag ochelföreningar. Dekommunala eldistributionsföretagen förser drygt 2,9 miljoner abonnenter medel. , där vissa kommuner sammantaget har majoritetsinflytande, hardrygl 260000 abonnenter. Bolagets verksamhetsområde berör 65 kommuner i södraSverige. eldistribution omfattar i huvudsaklandsbygdsområden med totalt ca 520000 abonnenter, varav sköts avdotterbolag i vilka verkel har etl dominerande inflytande. Antalet privatakraftföretag är 71 med ca 770000 abonnenter. Störst bland dessa är ABSkandinaviska . De tre största inom kategorin industriföretag medeldistribuUon är , och . Eldistributionsföreningarna svarar för distribution till ca212000 abonnenter. Eldistributionenhar genomgått en kraftig förändring. Ett stort antal distributionsföretag haravvecklats. Rationaliseringsverksamheten har främjats av statsmakterna främstgenom koncessionslagsliftningen och statligt ekonomiskt slöd. harca 2 700 företag slagits samman genom fusioner eller överiåtelser. Riksdagenfastställde riktlinjer för strukturomvandlingen påeldistribuUonsområdet (prop. 1975/76: lOObil. 15 s. 150-176, NU 45, rskr 263).Dessa innebär att rationaliseringen skall fortgå på frivillig väg och att denbör ske med utgångspunkt i att huvudansvaret för distribuUonen åvilar detallmänna. De enskilda elkonsumenterna skall tillförsäkras gynnsammadistributionsförhållanden och kommunerna skall som företrädare för lokalaintressen ges ett större inflytande på eldistributionen än de dittills Prop.1984/85:120 163 haft.Vattenfallsverkd fömtsätts komma att aklivi medverka till en rationellulveckling på området och även fortsätta atl bedriva en inteoväsentlig distributionsverksamhd. Distribulionsföretagskall, där så bedöms lämpligl, föras samman eller gå upp i företag som medgerrationell verksamhet som tillgodoser konsumenternas krav på driftsäkerhet,störningsberedskap, elkvalitd och service. Uppmärksamhet bör fästas vidbehovet av en rationell samordning mellan eldistributionen och den allmännakommunala verksamhels- och samhällsplaneringen. -Andra krav som enligtrikllinjerna bör tillgodoses i samband med stmkturomvandlingen är bl.a. atlmöjlighelerna till taxeuUämning las lill vara. Vidare är del enligtriktlinjerna önskvärt all så långt som möjligt söka uppnå enhetliga lokaladistributionsförhållanden genom en samordning av tätorts- ochlandsbygdsdistribution. Detförutsattes att statens industriverk (numera statens energiverk), skulle följautvecklingen och pröva behovel av ålgärder. Samiidigigenomfördes vissa ändringar i ellagen. Vidare infördes lagen (1976:240) omförvärv av eldislributionsanläggning m. m. som innebär attkoncessionsmyndigheten fåll bältre möjligheter atl följa och påverkastmkturomvandlingen. Jagövergår nu till att redovisa mina överväganden i fråga om närdislri-butionen avel. Vad gäller det kommunalainflytandet på eldistributionen framhölls i de rikllinjer som riksdagenfastställde för strukturomvandlingen på eldislribulionsområdel allkommunerna som föreirädare för lokala intressen skall ges etl störte inflytandepå eldistributionen. har kommunerna kommil att få ett alltslörre ansvar för energifrågorna. I detta sammanhang kan jag bl.a. hänvisa tillregeringens prop. 1984/85:5 om ulvecklad energiplanering, somsedermera har antagits av (BoU 1984/85:6, rskr 82). Det är naluriiglalt abonnenterna genom kommunerna då också bör ha etl ökal inflytande påelnätens utbyggnad, taxor m. m. Kommunerna har redan ett betydande inflytandepå eldistribuUonen; de svarar f.n. för elleveranserna av landelsabonnenter. Men del förekommer också kommuner som inle har något direktinflytande på eldistributionen. Dessa kommuner kan ha svårt att få sinasynpunkter beaktade när del gäller eldistributionens ordnande, eftersominflytandet måsle gmndas på etl frivilligt åiagande av den lokalaeldistributören. I enstaka fall förekommer också konflikter som rör ddkommunala inflytandet. Del är enligi min meningangelägel atl kommunerna kan ulöva ett erforderligt inflytande övereldistributionsfrågorna. Jag är emellertid inte beredd att föreslå någratvångsåtgärder för att tillförsäkra kommunerna ett sådani inflytande. Det börvara ett gemensamt intresse för kommuner och eldistributörer att skapa bästamöjliga eldistribuUon för abonnenterna. 1984/85:120 164 bördärför finnas förulsättningar all nå lösningar som kan godtas av berördaparter i de enstaka fall där motsättningar råder om eldistributionens ordnande.Sådana lösningar behöver inte innebära att kommuner nödvändiglvis själva ägeroch driver elanliiggningarna. Kommunall inflyiande kan också nås genom olikaformer av samarbete med den lokala eldistributören och att kommunen såsomföreirädare för abonnenlerna t. ex. blir representerad ieldislribulionsfördagds styrelse. Del bör ankomma på statens energiverk allinom ramen för den pågående strukturomvandlingen verka för att abonnenternasintressen blir tillgodosedda i rimlig omfaUning. Enväsentlig fråga gäller förnyelse och uppmslning av anläggningar. Eflersomdislribuiion av elström i glesbygder ofla visar bristande lönsamhet har statenlänge med olika stödåtgärder medverkat till utbyggnaden aveldistributionsanläggningar på landsbygden. En närmare redogörelse för dennaverksamhet och mina förslag såviit avser verksamhetens omfallning kommer jagatl lämna vid min anmälan av anslagsfrågor för /86 (punkt E 5). 7.7.2Beredskap mot störningar i elförsörjningen Äveni väl utbyggda och underhållna nät kan störningar uppträda, t. ex. på gmnd avsvåra väderförhållanden eller olika lekniska fel. För all klara sådanasituationer finns resurser för driftberedskap hos eldistributörerna. Normaltkan fel avhjälpas inom ramen för distributörens normala organisation. Särskiltvid mer omfattande avbrott samarbetar eldistributörerna för atl avhjälpa fel. Ivissa fall kan också militär personal bistå eldistributörerna medröjningsarbete o.d. För krigsberedskapen finns en särskild planering somvattenfallsverket ansvara; för i samråd med den privata kraftindustrin. Dennaberedskap berörs inte närmare i del följande. Därtill kommer beredskap somsyftar att öka tåligheten mot sabotage och liknande handlingar mot etlfredsorganiserat samhälle. Dessa frågor omfattas av beredskapsplaneringen. Somtidigare har nämnts, drabbades den svenska elförsörjningen av en omfattandestörning som ledde till att kraftleveranserna avbrötstill en stor del av landet. 1 betänkandet (SOU 1984:69) Säker elförsörjning haröverväganden och förslag redovisats med anledning av störningen. Beträffandeelproduktionsanläggningar och stamnät finner kommissionen sammanfattningsvisföljande. Planerna för stamnätets utbyggnad och modernisering samt rutiner ochprinciper för dess drift är fullt tillfredsställande. Kommissionens analysvisar att det inom berörda organisationer bedrivs en kontinuerlig översyn avplaner och driftprinciper för att anpassa elsystemets utveckling tilldrifterfarenheter och förändringar i omvärlden. avservattenfallsverket atl anlägga nya 400 kV-ledningar jämte ett flertaltransformator- och kopphngsställ-verk. Det är enligt kommissionens meningangeläget att dessa anläggningar 1984/85:120 165 färdigställssnarasl möjligt och atl möjliga förbättringar av systemels driftsäkerhetdärvid genomförs. Kommissionen finner det angeläget atl myndigheter ochberörda organ gör fortsatta ansträngningar för all ylleriigare minskahandläggningsliden och tiden för det samråd med kommuner och länsslyrelser somföregår koncessionsansökan. Kärnkraftsblockenär byggda för atl låla vissa avvikelser i såväl spänning som frekvens ulanfrånkoppling från elnätet. Frånkopplas ändå blocket från nätet är målel attdrifien av reaktor och turbin omställs till försörjning av det egnahjälpkraftnätet, s. k. husturbindrift. Ellav skälen lill att det vid denna störning tog så lång lid innan elströmmen komtillbaka på vissa håll var all endasl ett kärnkraftaggregal () var idrift. De övriga aggregaten kunde inte vara i drift på gmnd av atl övergånglill husturbindrift misslyckades. Om kraftverken vid större avbrott på stamnätetkan övergå till husturbindrift kan de starta myckel fortare efter atl feleträttats till än vad annars är fallel. Isammanhanget har kommissionen också belyst möjligheterna att inom geografisktbegränsade områden klara elförsörjningen trots atl cenirala nät slagits ut,s.k. Vid sina bedömningar har kommissionen funnii att detla är förenatmed både praktiska och lekniska problem. Kommissionen har därför avvisat tankenpå atl bygga upp lokala elsystem i fredstid. Remissinstansernadelar i allmänhet kommissionens bedömningar. Några remissinstanser har påpekalalt frågan om övergång lill ö-drift bör ägnas ökad uppmärksamhet och altkommissionen överdrivit svårigheterna med en sådan övergång. Vatlenfallsverkelhar anfört atl denna fråga studeras med inriktning på krigssituation ochberedskapsförhållanden. Enligt min mening måstedriftsäkerheten i elkraftsystemet belraktas som god. En störning av denomfattning som skedde förekommer ytterligt sällan. Det ärangelägel att driftsäkerheten i elkraftsystemet även i fortsättningen hålls påen mycket hög nivå med hänsyn till den centrala betydelse som elenergin har församhällel. En ändamålsenlig ulbyggnad av kraftöverföringssystemet är därförnödvändig. har anslagit belydande belopp för bl.a. utbyggnad ochförstärkningar av stamnätet. Efter atl vissa nu pågående slörre utbyggnader av400 kV-nätel har slutförts kommer investeringarna i slor utsträckning alt avsebl.a. åtgärder för att bibehålla etl modernt distributionssystem. Mot slutet avinvesteringsperioden, fram t. o. m. /89, avses åtgärder vidiasför alt också ersätta vissa befinlliga 220 kV-ledningar med nya för 400 kV.Sådana moderniseringar av ledningsnätet innebär bl.a. att överföringsförlusternaminskar och att mark frigörs vid övergång till ledningar för högre spänning. Deledningsförsiärkningar som kommissionen har pekat på och som bl. a. innefattaranläggningar för anslutning till stamnätet av de senasle kärnkraftsblocken iForsmark och är enligt min mening angelägna. I likhet medkommissionen har jag uppfattningen alt den nuvarande avvägningen mellanåtgärder hos användare och i elnät i huvud- 1984/85:120 166 sakär rimlig med hänsyn lill den totala sammansättningen av abonnenter samlkostnader och effekter av ytterligare nätförstärkningar. Flertaletviktiga samhällsfunktioner klarar elavbrott till medbefinllig och planerad reservkraft ulan slörre negativa samhällseffekter. 1vissa fall har tillståndsgivningen för kraftledningar dragit ut på liden ochledningsutbyggnader även allvariigt försenats. Såviit jag har funnit har dessaförseningar lidigare berott på att del samrådsförfarande som föregår en ansökanom koncession inte alltid har genomförts på ett tillfredsställande sätt. Ilikhet med slatens energiverk vill jag framhålla att konkurrensen ommarkresurserna numera är betydligt hårdare . Till detla har kommitökad omsorg om miljön. Detta är någol som ställer ökade krav på planeringen avkraftledningar. Rutinerna för informationsutbyte och samrådsförfarande harunder senare år förbättrats och processen har kunnal genomföras på kortare tidän tidigare. Kraftföretagen planerar, enligt vad jag erfaril, att göra en nyredovisning för länsstyrelser och kommuner betr.planerade utbyggnader i ledningsnäten. kommer därefter attutvärdera erfarenheterna av de förbättrade rutinerna. Utvärderingen får visa omdet behövs åtgärder i syfte atl påskynda tillständsgivningen. Ilikhet med kommissionen vill jag inte förorda att man inom geografisktbegränsade områden vid driftuppbyggnad efler störning bygger uppel-dislribulionssystem under fredstida förhållanden. Etl skäl för denna bedömningär att detta torde ta förhållandevis och vara förenat med bl. a. vissatekniska svårigheter. Till detta kommer att elavbrott i fredslid i allmänhet ärförhållandevis korta och begränsade. Krig och sabotage kräver speciellaförberedelser. Jag delar kommissionens uppfallning att ökad uppmärksamhet börägnas åt avbrott . I vissa fall kan då lokaU uppbyggda syslemtrots stora problem vara ett bättre alternativ än att lämna stora områden heltutan elektrisk ström. Det är därför angelägel att frågan om uppbyggnad avlokala elsystem ägnas fortsatt uppmärksamhet av eldistributörerna ochråkraftleverantörerna. Frågan bör lämpligen studeras också av kommunerna. Kommissionenframhåller att väsentliga förbättringar av driftsäkerheten i elnäten har skettgenom förnyelse och modernisering . Eldistributörernasmoderniseringsarbete bör fortsätta enligt nuvarande inriktning. bör statens energiverk få i uppdrag att undersöka behovet avfortsatta åtgärder för upprustning av vissa landsbygdsnät. Remissinstansernadelar i allmänhet uppfattningen att inga större skador orsakas av kortareelavbrott. Några remissinstanser anser emellertid att även mycket korta avbrottkan medföra stora kostnader och risker för bl.a. vissa industrier. Någraremissinstanser påpekar också nackdelarna Prop.1984/85:120 167 för abonnenlerna med de spänningsvariationer somförekommer i näten och föreslår atl denna fråga skall studeras ytterligare. Riksförbundel Energileveranlörerna (REL) m.fl.remissinstanser anser att reparationsberedskapen för de regionala näten, 40kV-linjer, måsle förbättras. Delade uppfattningar råder om ett fortsatt stöd tillupprustning av elanläggningar. Sålunda anser attförelag som övertar icke bärkraftig distribution bör ha kapacitet själva atlklara erforderlig uppruslning. Andra remissinstanser, såsom och Svenska kommunförbundel, Ullslyrker alt statensenergiverk gör den av kommissionen föreslagna kartläggningen av upprustningsbehovenav vissa elnät och förordar att statsbidrag även fortsättningsvis skall kunnalämnas för upprustningsändamål. Enligt min mening är det angeläget att också befolkningenpå landsbygden tillförsäkras en tillfredsställande eldistribution. Det äremellertid oundvikligt all avbrott ibland uppslår, bl.a. på gmnd av svåraväderförhållanden. Ytterst är det en uppgift för den lokala eldistributörenatt utforma sina nät på ett sådant sätt att avbrott motverkas så långt del ärekonomiskt rimligt och atl ha en sådan beredskap att uppkomna fel snabbt kanavhjälpas. För atl erforderliga underhålls- och förslärkningsåtgärder skallkunna vidtas och elnäten inte onödigtvis slitas ned är det viktigt attdistributörerna tar ul en taxa som täcker kostnaderna. Ett syfte med denpågående stmkturomvandlingen av eldistributionen är att skapa bärkraftigadistribulionsföretag som skall vara i slånd att vidta sådana åtgärder. Detankommer på statens energiverk atl gemensamt med berörda eldistributörer ochbranschorgan följa utvecklingen inom eldistributionen och mot bakgrund avgjorda erfarenheter vidta erforderliga åtgärder. Häri bör enligt minuppfatlning också ingå atl undersöka behovel av upprustning av landsbygdsnätenoch föreslå åtgärder. En annan fråga som bör uppmärksamma och somvissa remissinstanser har behandlat i sina remissvar är hur störningsberedskapenkan förbättras för regionala nät. bör också med anledning av vadnågra remissinslanser anfört ägna ökad uppmärksamhet åt följderna av kortaelavbrott och icke önskvärda spänningsvariationer. Kommissionen har också analyserat tåligheten motelavbrott, nuvarande läge beträffande reservanordningar samt behov av ålgärderinom en rad samhällsfunktioner såsom sjukvård, transporter, drivmedelsförsörjning,uppvärmning och kommunalteknisk försörjning. Med utgångspunkt från dessaanalyser föreslår kommissionen fördjupade utredningar på vissa områden. Kommissionen föreslär sålunda att får iuppdrag att i samråd med inventera reservkraftsläget vidlandets sjukhus och föreslå åtgärder för alt ge äldre sjukhus en rimliguthållighet mol elavbrott. 1984/85:120 168 Socialstyrelsenhar i sill remissvar anfört atl detta måsle vara en försia insals i ett störreålgärdspakel, som inte bara skall tillgodose sjukhusens behov ulan även behovenhos primärvårdsanläggningar, större sjukcentraler och sjukhem. Eftersomförhållandena bör avse även beredskap och katastrofaspekter i både freds- ochkrigstid bör försörjningen med såväl vatten och avlopp som värme och elundersökas. Även av andra remissvar framgår atl del är en mycket angelägenuppgift att förse viktiga sjukvårdsinrättningar med reservkraft. Jag hardärför, efter samråd med chefen för , för avsikt attåterkomma till regeringen med förslag att ge i uppdrag att göraden inventering som kommissionen har föreslagit. Jag anser en sådankartläggning vara angelägen. Normaltär drivmedelspumpar beroende av elektrisk ström för att fungera, ochbensinstationer saknar reservkraft. Många människor är beroende av enfungerande drivmedelsdistribulion även vid elavbrott. Del finns skäl attbetrakta även drivmedelsdistribution som en funktion som i viss utsträckningskall kunna upprätthållas också under elavbrott. Kommissionen föreslår atttransportrådet i samråd med överstyrelsen för ekonomiskl försvar (ÖEF) får iuppdrag att utreda hur man uppnår en rimlig uthållighet idrivmedelsförsörjningen för prioriterade behov vid elavbrott. En fråga somenligt kommissionen bör ägnas särskild uppmärksamhet är försörjningen meddieselolja, för bussar och annan kollektivtrafik och för drift avreservkraftaggregat. Förslaget har tillstyrkts av transportrådet.