prop · G80340 · 1984-12-31 00:00:00 — Såvitt man nu kan bedöma har pris- och löneökningarna 1984inle begränsats till dessa nivåer. De svenska företagen har tappat konkurrenskraftmol omvärlden. Timlönerna beräknas öka med i genomsnitt ochinflationen under loppet av året förväntas bli . Del innebär all bådepris- och löneökningarna har blivit högre än vad som vore önskvärt. I den ekonomisk-politiska diskussionen har framförtsmöjligheterna alt använda valutapolitiken i kampen mot inflalionen. Genomsuccessiva re-valveringar är det i princip möjligt att avskärma sig frän inflalioneni omvärlden. är det uppenbart all en aktiv växelkurspolitik inle påegen hand kan åstadkomma en nedpressning av inflationstakten utan att den iförsta hand ulgör en nödvändig uppföljning av en i övrigt framgångsrik antiinfiatoriskekonomisk politik. Prop.1984/85:40 39 har förutsatt att den svenska kronanskurs gentemot korg av andra valutor är oförändrad under framskriv-ningsperioden.Den styrka som uppnås i den svenska ekonomin i balansalternativet är emellerlidså god. att möjligheterna torde finnas att genom revalveringaravskärma från inflationsimpulser från utlandet och därigenom uppnå tilloch med lägre nominella pris- och löne-ökningslal än vad utredningen självräknar med. Två av instanserna. LO och TCO, har föreslagit revalveringarsom eU lämpligt inslag i politiken för den mest näraliggande tiden. De motivsom framförs är att en revalvering dels dämpar inflationen via lägre prisökningarpå importen, dels minskar riskerna för allt för stora löneökningar, eftersomden begränsar vinsterna i främst exportföretagen. Jag vill för egen del understryka alt några möjligheter lilluppskrivningar av den svenska kronan f. n. inle föreligger. har vien inflation och löneökningstakt som ligger över omvärldens. Det finns därförinte något skäl alt revalvera på grund av en hög inflation i omväriden. Bytesbalansenhar inte heller nått den stabilitet som är nödvändig för att kunna slå in på enväg med successiva revalveringar. Den andra frågan jag vill la upp gäller relativpriserna.Långtidsutredningens beräkningar tyder på all de svenska priserna skullebehöva öka ca I % långsammare 1983-J990 än den genomsnittligaprisutvecklingen i omväriden och att relativpriserna således skulle behövasänkas med I % för att det uppsatta bytesbalansmålel skall nås.Utredningen påminner också om att del genomsnitt för konsumentprisernas stegringstakii omväriden på som fömlsäus inkluderar länder med betydligt lägreinflation t ex där prissiegringstaklen förutsättsvara 3,. Den svenska inflationen skulle därmed någol överstiga dentyska. Vidare framhålls att kravet på relativprissänkning är beroende av attmålet är au reducera arbetslösheten i lill i en omvårid med stigandearbetslöshet. LO, TCO och ifrågasätter rdalivprissänkningar.LO anser alt utredningen underskaUar väridsmarknadens tillväxt och de positivaeffekterna på svensk export av den kostnadsanpassning som redan har skett.Därför anser LO all behovet av all sänka relativpriserna troligen haröverskattats. LO förordar istället en strategi som underiällar en snabbarestrukturomvandling i svenskt näringsliv: Induslripoliliska insatser,utbildningsinsatser, marknadsinvesteringar och FoU-salsningar inom företagen.Även TCO avvisar med liknande resonemang ytterligare relativprissänkningar. Jag vill för egen del framhålla följande. För det förstahar ulvecklingen det visat au relativpriserna är röriiga. Dehar både höjts och sänkts mellan åren för relalivi homogena varugrupper. Tillstor del har dessa variationer sammanhängt med ändringar i valutakurserna. Ävenkostnadsutvecklingen har emellertid haft sin betydelse. 1984/85:40 40 För sambandet mellan relativpriser ochexport- och importvolymer väl dokumenterat genom undersökningar i etl myckelstort antal länder under en mycket . Inte minst ulvecklingen efterdevalveringen bekräftar alt prisförändringar påverkar volymerna iutrikeshandeln starkt. 1 själva verket finns det tecken på att effekterna av engiven prisförändring på volymerna kan ha varit starkare än väntat. Däremot kan jag hälla med kritikerna om att det inte är ienlighet med erfarenheterna att företagen skulle fortsätta altsänka relativpriserna . Utvecklingen när relativprisernahöjs något gör inte heller en sådan utveckling trolig. Det är emellertid justen utveckling av del slag vi bevittnat , som långtidsutredningenvarnar för. I analysen av visar utredningen att om 1970-ialetspris- och lönebildning forlsålier kommer både relativalönekostnader och relativa priser alt höjas med betydande negativakonsekvenser för tillväxt och sysselsättning. Utredningen drar därförslutsatsen att pris- och lönebildningen måste ändras. Del gäller dels löneutvecklingen,där betydligt lägre ökningstal måste nås, dels företagens prissättning som måsteändras så att priset i större utsträckning används för alt aktivt konkurrera omökade marknadsandelar. Jag håller med utredningen på denna punkt. Pris- ochlönebildningen måsle ändras. Fortsatt snabba löneökningar och mer eller mindreslentrianmässiga prisuppskrivningar kommer all fa mycket negativa konsekvenserför den svenska ekonomin. Det är visserligen sant att en slor del av vårproduktionsökning består av tekniskt mer utvecklade produkter, där priset haren mer undanskymd plats som konkurrensmedel. Vi måsle emellerlid kunnakonkurrera bällre även med relalivi standardiserade varor där priset har slörrebetydelse för försäljningen. Vår industriseklor är för liten för allklara både balans i ulrikesbelalningarna och full sysselsältning. Den måslevidgas betydligt och därtill måste även sådan produktion bidra för vilkenpriset är väsenlligl. Naturiiglvis är induslrins förmåga alt siärka sinkonkurrenskraft även på andra säll av avgörande betydelse för möjligheterna alluppnå samhällsekonomisk balans. En ulvidgning av sådan produktion därprestanda, kvalitet och marknadsföring spelar stor roll är nödvändig.Långtidsutredningen betonar att den industriella omvandlingen behöver blimycket snabb. Det är därför viktigt att den ekonomiska politiken underiällarstrukturomvandlingen för alt göra svensk industri bättre inför framliden.Särskilt väsentligt är delta i ett läge då tillväxten i den internationellahandeln mattas och en förhållandevis låg tillväxt i OECD-områdel kan förutses. Det har framförts all relalivprissånkningar är en kostbarväg för att lösa våra balansproblem. 1 detta sammanhang vill jag underslrykaalt även andra faktorer som kan bidra till att förbättra Sverigeskonkurrenskraft släller betydande resurskrav. Prop.1984/85:40 41 konstaterar alt den svenska ekonomin ibörjan av befann sig i allvarlig finansiell obalans. Mellan börjanav och 1982 försämrades den offentliga sektorns finansiella sparandemed av BNP (ca i årets prisnivå). Till alltväsentligt avspeglade denna försämring statens ökade budgetunderskolt. Denna uivecklinghar medföri en allt mer besvärande räntebörda främst för statsbudgeten. Långtidsutredningenkonstaterar emellertid också att den offentliga utgiflsexpansionen nu ärväsentligt lägre . Slatens konsumtion minskar. Kommunernaslångsiktiga planer tyder på en långsam ökning av den kommunala konsumtionen.Ökningstakten i pensionsbetalningarna har mattals. Myckel få ulgiflshöjandereformer har beslutats. Därtill kommer alt tillväxten i den svenska ekonominförbättrar den offentliga sektorns inkomster trots att några mer betydandeskattehöjningar inte längre genomförs. Skatleandelen av BNP har varil i stortsett oförändrad . 1 kombination med en stram budgetpolitikhar denna utveckling lett lill alt budgetunderskottet som andel av BNP har kunnalreduceras med 3 1/. Kommunernas ochlandstingens finanser har också kunnat förbättras. hävdar alt budgetunderskottet börreduceras till 1990 för alt samhällsekonomisk balans skalluppnås. Utredningen drar också slutsatsen av sina analyser alt finanspolitikenbör vara stram och att särskilda budgetförslärkande åtgärderbör vidtas pä i storleksordningen . Jag har redan tidigare redovisat remissinstansernasinställning till del långsiktiga mäl långtidsutredningen har angett och tillförslaget rörande budgetförstärkningar . Jag har också betonatvikten av att budgetunderskottet reduceras, att budgetförstärkningar ärnödvändiga och att de måste anpassas till den aktuella konjunktursituationen. Idet följande skall jag något ytterligare beröra de riktlinjer för slatensutgiftspolitik, som måste gälla . Jag ansluter mig lill del i långtidsutredningen angivnamålet alt den offentliga sektorns finanser bör vara i balans 1990. Däremot kande olika stegen i en långsiktig budgetpolitik inle preciseras på förhand. Enutgångspunkt är dock att utgiftspolitiken bör föras utifrån förutsättningen avett i slort selt oförändrat skattetryck . Jag anser dock inlealt del är lämpligt att nu precisera hur omfattande de åriiga budgetförslärkandeåtgärderna bör vara . Sådana ställningstaganden bör bl.a. göras utifrån slabiliseringspolitiska överväganden. En långsiktig politik för all sanera statsfinanserna måsteinnehålla både nedskärningar av vissa utgifter och ålgärder för atteffektivisera den offentliga verksamheten. När det gäller nedskärningar vill jag betona betydelsen aven restriktiv utgiflsprövning i del ordinarie budgetarbetet. Som princip för budgetarbe- Prop.1984/85:40 42 let gäller numera att varje förslag till utökning avutgifterna inom elt område måste kombineras med ett förslag om nedskärningar avandra utgifter. Samma princip gäller för de förslag som läggs fram av de slalligakommittéerna. Därigenom har en betydligt lägre ökningstakt i utgifterna äntidigare uppnåtts. Vidare vill jag underslryka betydelsen för den realautgiftsutvecklingen av att indexkopplingar och andra automatiskt verkanderegler i sä stor utsträckning som möjligt begränsas och ersätts av regler sominnebär att regering och riksdag får fatta beslut om eventuella utgiftsökningari särskild ordning. När det gäller effektivisering av den offentliga verksamhelenoch förändringar i dess organisationsformer vill jag i första hand framhållatre typer av ätgärder. Den första är det arbete som pågår inom regeringskanslietmed all utveckla och förnya den offentliga sektorn. 1 detta sammanhangbehandlas bl.a. frågan om medborgarnas och folkrörelsernas möjligheter tillaktiv medverkan, delaktighet och ansvar i den kommunala verksamheten. Vidarebehandlas frågor som decentralisering, förenkling av det statligaregelsystemet, begränsning av normgivning etc. Genom detta arbete möjliggörsen prövning av existerande offentliga verksamheter, så att de i så slorutsträckning som möjligt svarar mol medborgarnas behov och önskemål. Den andra lypen av ålgärder år översyner av verksamheteroch transfereringssystem. Översynsarbeten syftar till att ge ell genomarbetatunderlag för beslut om omprövning och ompriorilering i del årligabudgetarbetet. Sådana översyner har genomförts de senasle åren och i flera fallresulterat i regeringsförslag och riksdagsbeslut. Det är väsentligt att sådaniöversynsarbete drivs vidare, även på nya områden. I delta sammanhang har statskontoretoch cenlrala uppgifter. Även utredningsväsendets roll är belydande. Den Iredje lypen av åtgärder är medverkan från de statligamyndighelerna till att höja effektiviteten i verksamhelen och till kritiskgranskning av denna i syfte all ge utgångspunkter för omprövning och ompriorilering.För all siärka en sådan medverkan från myndigheterna har i anvisningarna förmyndigheternas anslagsframställningar för /86 angivits att det s.k. huvudförslaget skall gälla som planeringsunderlag för myndigheterna. Dettainnebär ett krav på en produktivitetsförbättring om i genomsnitt per år.För att medge ökad framförhållning i myndigheternas verksamhei har del getts möjlighelalt istället fördela produktivitetsökning . skall konsekvenserna för verksamheten av atthuvudförslaget genomförs beskrivas. Ett sådant underlag skall ge regering ochriksdag bättre möjligheter all bedöma effeklerna av minskade anslag och påvilket säll rationaliseringskraven bör ställas upp. Jag återkommer till dessa frågor i samband medbudgetpropositionen för nästa budgetär. Prop.1984/85:40 43 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de riktlinjer för den ekonomiska politiken på medellång sikt som jaghar förordat i del föregående. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå all antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. Prop.1984/85:40 44 långtidsutredning (LU 84) publicerades i mars1984. Utredningens huvudrapport (SOU 1984:4) har sedan remissbehandlats. En förteckningöver de myndigheter och organisalioner m m som inkommit med yttranden återfinnsi ett appendix till denna bilaga. I del följande presenteras ett sammandrag avhuvudrapporten tillsammans med en sammanfattning av remissyttrandena. 1 sammandragetredovisas huvuddragen i LU 84 med tyngdpunkt på de kalkyler och överväganden iutredningen som tagits upp av olika remissinstanser. Med hänsyn lill altutredningen täcker ell så vidsträckt område och att remissinstanserna lämnat enmångfald synpunkler har det inte varit möjligt att ge en fullständig översiktöver remissinstansernas åsikter. Avsikten har i stället varit alt lämna enredogörelse för de centrala tankarna i remissvaren. Dessa kommenteras inte idenna bilaga. 1 Utredningens uppläggning och metod behandlar i första hand lidenfram lill 1990. Utredningen skall inte betraktas som en prognos över den mestsannolika utvecklingen under resten av 1980-talet. Utredningen försöker istället beskriva en utveckling sådan alt de av statsmakterna uttalade målen förden ekonomiska politiken (full sysselsättning, balans i ulrikesbelalningarnaetc) uppnås under resten av 1980-lalet eller och klargöra vilkakrav som kommer att ställas på den ekonomiska politiken och på ekonominsfunktionssätt för att dessa mål skall nås. är således enkravanalys och inte en prognos. LU 84 bygger på en kombination av tvä ulredningsformer.Dels har etl antal sektorstudier ulförts vid olika myndigheter ochinstitutioner på uppdrag av långtidsutredningen. De avser både enskildabranscher som jordbruk, skogsbruk, industri, energiproduktion elc och andrafrågor som väridshanddns uiveckling, inkomst- och förmögenhelsfördelning elc.Dels har på basis av dessa sektorstudier sammanhållna beräkningar genomförtsvid finansdepartemenlel med ulnylljande av långiidsulredningens ekono-melriskamodeller. De senare garanlerar en viss grad av konsislens mellan resullalen förolika sektorer i ekonomin. LU 84 arbetar med tre tidsperspektiv. Huvudperspektivetavser 1980 1990. Genom att kapacitelsutnytljandel var relativt högl och aU1990 Prop.1984/85:40 45 fömlsäUs vara ett motsvarande år så slörs inte de tal sombeskriver ulvecklingen 1980-1990 av skillnaden i konjunkturläge mellan start-och slutar. Uppgifter om förändringstakler m m 1980- 1990 avser således den stmkturdlaulvecklingen mellan ivå högkonjunkiurår. 1 förhållande lill tidigarelångtidsutredningar, vilka vanligen har behandlat femårsperioder, arbetar LU 84således med en väsentligt längre analysperiod. Å andra sidan är framskrivningsperioden(1983- 1990) bara längre än den brukar vara. Iperspektivet 1980-1990 förutsätts all de angivna ekonomisk-politiska målen åruppfyllda 1990. Det släller vissa krav på den ekonomiska politiken och påekonomins funktionssätt. För all illustrera vissa prioriteringsmöjligheter harLU 84 presenterat detaljerade beräkningar för två reala alternativ. 1alternativ I ligger inriktningen på privat konsumtion och på näringslivet,medan den i alternativ 2 ligger på offentlig konsumtion och den offenlligasektorn. Båda alternativen är balanserade, dvs de uppställda balansmålenförutsätts vara uppfyllda 1990. Förutomdessa två huvudalternativ redovisas beräkningar för ett alternativ med enarbetstidsförkortning. I della allernaliv förutsätts den lagstadgadeveckoarbetstiden förkortas från 40 lill . Dessutom presenteras vissakänslighetsanalyser rörande den reala utvecklingen. Iperspektivet 1980-1990 har också etl antal finansiella alternativ utarbetatsmed anknytning lill de två reala alternativen. Syftet med de finansiellaalternativen har varit all beskriva vilken utveckling av den slalliga budgetensom är förenlig med en balanserad ekonomi 1990. Del andratidsperspektivet i LU 84 avser . De kalkyler som redovisas fördenna period skall ses mot bakgrund av kalkylerna 1980-1990. Som tidigarenämnts analyseras i della längre perspektiv den strukturella utvecklingen avsvensk ekonomi. I perspektivet 1983-1987 las däremot hänsyn till den förväntadekonjunkturutvecklingen . 1 ett alternativ beskrivsutvecklingen under förutsättning att pris- och lönebildningen följer tidigaremönster och att budgetpolitiken är passiv i den meningen alt hänsyn enbart tastill redan fattade beslut och gjorda åtaganden. görs med hjälp av en ekonometriskmodell där export, import, priser, löner, konsumtion, produktion,sysselsättning etc bestäms med historiskt skattade samband. Det visar sigdärvid att ekonomin inte går mot balans 1990. Mot denna utveckling ställs ett annalförlopp som gradvis närmar sig balansläget 1990. Genom att jämföra de bådaförloppen framkommer vissa krav på förändringar i ekonomins funktionssätt sommåste uppfyllas för att de ekonomisk-politiska målen skall nås. Dessaförändringar avser i första hand pris- och lönebildningen. Vidare måstefinanspolitiken ges en inriktning som underlättar återgången tillsamhällsekonomisk balans. Denna uppläggning av analysen med en uppdelning istrukturell utveckling och konjunkturförlopp är en nyhet i LU 84. 1984/85:40 46 ginför all nå balans och förloppet fält en mer framträdandeplats i utredningen. Dettredje tidsperspektivet avser 1990-2000. Analysen i delta långa perspektiv harinriktats på andra frågor än i det medelfristiga perspektivet lill 1990. 1 denlångsikliga analysen har frågor om sparkvot, investerings-kvot och tekniskutveckling spelat en slörre roll. LU84 har vidare försökt all systematiskt föra in utbudssidan i kalkylerna. Delhar gjorts på tre olika områden. För del första har kostnader och vinsterinförts i export- och importfunktionerna. Näringslivets produktion förleveranser både till export och hemmamarknaderna blir därmed beroende intebara av efterfrågeförhållanden utan också av utbudsförhållanden. För det andrahar i de investeringsfunklioner som använts i föriopps-analysen 1983-1987införts den relativa avkastningen mellan reala investeringar och finansiellaplaceringar. Därmed har man kunnal analysera vilken lönsamhet det krävs påreala invesleringar för all uppnå den på längre siklnödvändiga kraftiga höjningen av investeringsnivån. För det iredje diskuterasi de finansiella avsnitten effekter av skatternas omfattning och andel av BNP.De samband som råder på detla område är emellertid inle särskill väl belagda.När del gäller lönebildningen har man i kalkylerna beaktat utbudsfaklorer somolika skatlevariabler och brist på yrkesarbetare. Däremot har del inte varitmöjligt all explicit ta hänsyn till hur förhållanden som realinkomster ochmarginalskatter påverkar arbetskraftsutbudet. I stället har prognoserna förarbetskraftsutbudet baserats på demografiska förhållanden och en analys och framskrivningav den historiska ulvecklingen. Deremissinstanser som yttrat sig däröver anser att införandel av förloppsanalyseninnebär ett värdefullt tillskott i LU 84. Enhgt fullmäktige i riksbankenframstår förloppsanalysen renlav som mer central för bedömningen av förulsällningarnaför alt nå en balanserad tillväxt än de konventionella konsislensavvägningarnai del medelfristiga perspektivet. Enligt fullmäktige bör en sådan analysvidareutvecklas och i kommande utredningar ges en mer framträdande roll.Likaså anser Kooperativa förbundel (KF) all LU:s ansats att inte enbartbeskriva en strukturell trend utan också att analysera det konjunkturdlaförloppet innebär etl slort framsleg. Enligl KF:s uppfaltning är analysen av referens-ochbalansaliernaiiven och jämförelsen mellan dessa den mest intressanta delen av LU84.1 dessa allernaliv fokuseras intresset till de grundläggande mekanismerna iden svenska ekonomins sätt att fungera. Härigenom förbättras underlaget för denekonomiska politiken. LU:suppdelning av analysen i ett mera kortsiktigt infasningsförlopp och enlångsiktig statisk analys anses ocksä av och () vara en värdefull och intressant 1984/85:40 47 Enligl SAF skulle dock utredningen havunnit pä om större uirymme ägnats ål problemen att nå balans. Lyckas inte infasnings-förioppet,föriorar ju mycket av den övriga analysen sitt intresse. framför alt genom införandel av insvångnings-förioppel skulle LU84 lätt kunna anknytas till den aktuella ekonomiskpolitiska debatten. mening har dock LU 84 stannat vid halva vägen. Manpresenterar nödvändiga villkor för uppfyllelse av ett antal specificerade mälmen diskuterar inle krav på sådana djupgående förändringar i del svenskaekonomiska systemet som endast kan uppnås genom politiska beslut (som ändringari skatteregler och i finansieringsformer för skilda delar av den offentligakonsumtionen). Denna brist får enligt två vikliga följder.För det första blir inte trycket på politikerna så stort som det eljest skullekunna vara. För det andra riskerar även budskapet i LU 84 att missförstås. Ioch med den svaga anknytningen till den ekonomiska politiken kommer utredningeni likhet med sina föregångare att uppfattas som prognoser; utredarnas försäkranom att utredningen är en kravanalys hjälper inle härvidlag. Utredarna har jusjälva specificerat målen för den svenska ekonomin. Rimligtvis förväntar mansig att dessa är valda med realistiska utgångspunkter. Kopplar man sedan målentill prognoser för den internationella ekonomin och beteende-funktioner förkonsumenter och företag är det naturligt för de flesla alt betrakta resultatensom prognoser för den svenska ekonomin. Liknande tankegångar framförs av Svenska Bankföreningensom anser alt det inte är lämpligt att huvuddelen av utredningen ägnas åt utföriigakalkyler som bygger på förutsättningen att den ekonomiska politiken kommer altföras på del sätt som krävs för alt långtidsutredningens mål skall bliuppfyllda. Enligl Bankföreningens mening borde utredningens arbete -väsentligenoch mer än nu - inriktas på all analysera och motivera vilka konkreta åtgärdersom behövs i den ekonomiska politiken för att den önskvärda utvecklingen skalluppnås. i (LO) påpekar att värdet avlångtidsutredningarnas kalkyler beror på om de ekonomisk-politiska mål manställer upp är relevanta, om de förulsällningar man lägger till grund förberäkningarna är rimliga och om den kalkylmodell man använder riktigtbeskriver ekonomins struktur och funktionssätt. Enligt LO är dockerfarenheterna från de senasle långtidsutredningarna härvidlag mycket negativa.De förulsällningar om t ex den internationella utvecklingen som man utgåttifrån har snabbt visat sig grovt felaktiga. Delta har medfört att utredningarnasnart blivit inaktuella. Därför borde långtidsutredningarna göras mer flexiblaoch lägga slörre vikt vid analysen av resultatens känslighet. Enligt LO:smening torde en del av detaljrikedomen och komplexiteten ulan slörre förlust kunnaoffras för all ge plats åt en fördjupad analys av centrala problem ochförutsättningar. Med en mindre tungrodd metod skulle det bli möjligt att merlöpande revidera för förändrade förutsättning- Prop.1984/85:40 48 Om långtidsutredningarna blev mer överblickbara skullepartier, organisationer och andra som dellar i den ekonomisk-politiskadebatten både ges en mer reell chans att ta ställning och en möjlighet attutifrån egna målformuleringar utforma allernaliv för den långsikliga ekonomiskapolitiken. LO vill poänglera all dessa synpunkler inte skall ses somen kritik riktad just mot LU 84. Som utredningsprodukl är den enligt LO:smening mer gedigen än sina närmaste föregångare.