prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Har konsumenten begärt en specificerad räkning, ärhan inte skyldig alt betala förrän en sådan räkning har kommil honom tillhända. 42 8 Avbeställer konsumenten tjänsten innan den harslulförls, har nä ringsidkaren rätl till ersättning för den del av ijänslen som redan har utförts saml för arbete som måste utföras trots avbeslällningen. Ersättningen skall motsvara det pris som skulle ha gällt, om avtalet endast hade avsett vad som har utförts. Näringsidkaren har vidare rätt lill ersättning förförluster i form av koslnader för den återstående delen av tjänsten samtersättning för förluster i övrigt på gmnd av att han har underlåtit att ta påsig annat arbete eller på grund av att han på annat sätt har inrättat sig efleruppdraget. Näringsidkaren har dock inte rätl till sådan ersättning, omkonsumentens syfte med tjänsten har blivit förfelat på gmnd av atl 1. föremålet för tjänsten har skadats eller gåttförioral ulan att detta har berott på försummelse på konsumentens sida, eller 2. konsumenten har hindrats att dra nytta av tjänstenlill följd av förfatl ningsföreskrifler, myndighelsbeslui eller andra liknande omsländigheler utanför hans kontroll. Ersättning till näringsidkaren enligt andra styckel fårinle översliga hans föriust till följd av avbeslällningen. 43 § Näringsidkaren får förbehålla sig en på förhandbestämd ersättning vid avbeställning, om den är skälig med hänsyn lill vad som vid avbeställ ning normalt kan antas tillkomma en näringsidkare som ersättning enligt 42 8. Prop.1984/85:110 11 44 8 Om den avbeställda tjänsten avser arbele på en saksom har över lämnats lill näringsidkaren eller som av annan orsak befinner sig i hans besittning och konsumenien inle i rätt lid belalar vad han enligt 42 eller 43 8 är skyldig för Ijänslen eller släller säkerhel för näringsidkarens ford ran på denna ersättning, får näringsidkaren fullfölja Ijänslen och kräva fullt pris för denna. Försia stycket gäller ej, om del är uppenbart attnäringsidkaren vid en sådan försäljning av saken som avses i 50 8 andra styckeländå kommer att få betalning för sin fordran, sedan koslnaderna för försäljningenoch vad näringsidkaren har atl fordra enligt 50 8 försia slyckel har dragits avfrån köpeskillingen. Näringsidkarens rätt att inställa arbelel 45 8 Skall betalning enligt avtalet ske helt eller delvisinnan Uänsten har utförts och belalar inte konsumenien i rätt tid, får näringsidkaren inställa arbetet till dess all konsumenien betalar. Om del följer av avtalet alt konsumenten skall medverka lill Uänstens utförande och han inle i rätl lid lämnar sådan medverkan som utgör en väsentlig förutsättning för utföran det, får näringsidkaren inställa arbetet till dess all konsumenten lämnar sin medverkan. Har tjänsten påbörjais, är näringsidkaren dock skyldig atlsåvitt möjligl ulföra arbete som inle kan uppskjutas utan risk för allvarligskada för konsumenten. Inställer näringsidkaren arbetet enligt försia slyckel,har han räll lill ersättning för kostnader och andra förluster som detlaåsamkar honom, om konsumenten inte visar att dröjsmålet ej beror på försummelsepå hans sida. 46 8 Om konsumenien i fall som avses i 45 S inte betalareller lämnar sin medverkan i rätt lid och dröjsmålet är av väsentlig betydelse för näringsid karen, får denne häva avtalet belräffande återstående del av Uänsten. Detsamma gäller om näringsidkaren enligt 6 S Iredje slyckel har avbrutit påbörjat arbete för att få anvisningar av konsumenien och avbrottet med för väsentlig olägenhet för honom. Vill näringsidkaren häva avtalet enligt första stycketskall han först påminna konsumenten om att denne skall betala, medverka ellerlämna anvisningar samt ge konsumenien skälig lid atl göra detta. Har en påminnelse lämnats in för befordran med post elleravsänls på annat ändamålsenligt sätt, anses påminnelse ha skett när detlagjordes. 47 8Näringsidkaren får också häva avtalet belräffande återstående del av tjänsten,om del redan på förhand finns starka skäl atl anta att konsumenten inle i rätttid kommer atl betala eller lämna medverkan enligt 45 8 och atl dröjsmålet blirav väsentlig betydelse för näringsidkaren. 48 8 Hävernäringsidkaren avtalet, är konsumenten skyldig att betala som om han hadeavbeställt tjänsten den dag då hävningen skedde. Näringsidkarens rätt att hålla kvar föremålet för ijänslenm. 49 8 Avser tjänsien en sak som har överlämnals lill näringsidkareneller Prop.1984/85:110 12 som av annan orsak betmner sig i hans besittning ochbelalar inte konsumenten i rätt tid vad näringsidkaren har alt fordra på grundav uppdraget, får näringsidkaren hålla kvar saken lill dess all han har fått betalteller, vid tvist om belalningen, lill dess alt konsumenien har ställt godtagbarsäkerhet för del belopp som näringsidkaren har krävt. 50 8 Näringsidkaren skall vidta de ålgärder som skäligenkan krävas av honom för att vårda en sak som han håller kvar enligt 49 8 ellersom inte har hämtats i räll lid. Han har rätl till skälig ersättning förvården. 1 fråga om näringsidkarens rätt att sälja en sak som hanhar tagit emot för alt utföra arbete på finns beslämmelser i lagen (1950: 104)om rätt för hantverkare atl sälja gods som ej avhämtats. Denna lag träder i kraft den . Prop.1984/85: no 13 Lag om ändring i lagen (1905:38 s. I) om köp och byte avlös egendom Härigenom föreskrivs all 54 8 lagen (1905: 38 s. 1) om köpoch byte av lös egendom skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande Ivdelse Föreslagen Ivdelse Har köparen ej från Har köparen ej från del gödsel av honom mottagits givit detgodset av honom mottagils givit säljaren meddelande, atl han vill säljarenmeddelande, alt han vill lala å fel eller brist, have sin talan lalaå fel eller brisl. have sin talan förlorat, utan så är all säljaren åta- förlorat,utan så är att säljaren åta git sig alt jämväl gitsig all jämväl svara för godset, eller svikligt förfa- svaraför gödsel, eller svikligl förfa rande ligger säljaren till lasl. randeligger säljaren lill lasl. Denna lag iräder i krafl . 1 fråga omavial som har ingåtts före ikraftträdandet gäller dock äldre bestämmelser. 1984/85:110 14 Lagom ändring i konsumenlköplagen (1973:877) Härigenomföreskrivs att 11 S konsumenlköplagen (1973:877) skall ha nedan angivnalydelse. Il § Vill köparen göra gällande befo- Vill köparen göra gällande befo genhel på grund av fel i varan, skall genhet på grund av fel i varan, skall han Underrätta säljaren om felet han underrätta säljaren om felet inom skälig lid efler del atl han inom skälig tid efter det atl han märkt eller bort märka detta, dock märkt eller bort märka detta, dock ej senare än en år från del han mol- ej senare än från del han mot tog varan. Har annan än säljaren log varan. Har annan än säljaren för dennes räkning åtagit sig all av- för dennes räkning åtagit sig att av hjälpa fel i varan, får underrättelsen hjälpa fel i varan, får underrättelsen i slället lämnas till den som gjort i stället lämnas till den som gjort åtagandet. Försummar köparen atl lämna underrättelse såsom anges i försia stycket, förlorar hanrätlen alt göra gällande befogenhet på grund av felet. Dennalag träder i krafl . 1 fråga om avtal som har ingåtts föreikraftträdandet gäller dock äldre bestämmelser. 1984/85:110 15 Lagom ändring i marknadsföringslagen (1975:1418) Härigenom föreskrivs alt 4 8 marknadsföringslagen (1975:1418) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4§ Saluhåller näringsidkare lill konsument för enskiltbruk vara, som på grund av sina egenskaper medför särskild risk för skada påperson eller egendom, kan förbjuda honom all fortsättadärmed. Detsamma gäller, om varan är uppenbarl otjänlig för sill huvudsakligaändamål. Förbud kan meddelas även anslälld hos näringsidkare och annan somhandlar på näringsidkares vägnar. Försia styckel äger molsvarande Vad som sägs i försia stycket om tillämpning, om konsumenien er- saluhåltande av varorgäller även bjudes alt mol vederlag förvärva då konsumenten erbjuds all mol er- nytUanderäll lill vara för enskill sanning förvärva nyttjanderätt lill bruk. en vara för enskill bruk etter alt mot ersättning få en tjänst som avses i konsumenltjänsllagen (1985:000) utförd. Förbud enligt denna paragraf får ej Förbudenligt denna paragraf får meddelas i den mån del i författning ej meddelas i den måndel i förfati- eller beslut av myndighel har med- ning eller beslut av myndighet har delats särskilda bestämmelser om meddelats särskilda bestämmelser varan med samma ändamål som om varan eller tjänsten med samma förbudet skulle fylla. ändamål som förbudet skulle fylla. Denna lag träder i kraft . Prop.1984/85:110 16 Lag om ändring i konsumentkreditlagen (1977:981) Härigenomföreskrivs att i konsumenlkredillagen (1977:981) skall införas en ny paragraf,23a 8, saml närmasl före denna paragrafen ny rubrik av nedan angivna lydelse. Föreslagen lydelse Tjänster på kredit Har konsumenten vid avtal om en tjänsl som avses ikonsumentljänsllagen (1985:000) fåll kredil enligt vad som sägs i 3 § angåendeköp, tUlämpas bestämmelserna i 10-14 §§ på avtalet. Denna lag Iräder i krafl den . Närvarande: statsministern , ordförande, ochslalsråden 1. , , , , , ,, , Boslröm, Bodsiröm, , , R. ,, , , Lagrådsremiss med förslag till konsumenttjänstlag Den civilrättsliga konsumenllagsUftning som harinförts i lar lill största delen sikle på konsumenlköp och på kredileri samband med sådana köp. När det däremol gäller Ijänsler som uiförs förkonsumenters räkning är förhållandet mellan avtalsparterna endast i begränsadomfattning reglerat i lag. Ijuni 1971 tillkallades en särskild sakkunnig' för allutreda frågan om en civilrätlslig lagstiftning lill konsumenternas skydd påUänsleområdet (serviceområdet). Den sakkunnige, som antog namnetkonsumenltjänslulred-ningen, avlämnade ijuni 1979 betänkandet (SOU 1979:36)Konsumenl-Uänstlag. Betänkandet innehåller förslag till en konsumenttjänsllagsom -med vissa undantag - är avsedd alt lillämpas på avtal mellan konsumenteroch näringsidkare om arbele på lösa saker eller arbete på fast egendom,byggnader e.d. Vidare föreslås i belänkandel ändringar i marknadsföringslagen(1975: 1418) och konsumenlkredillagen (1977:981). Till protokollet i detla ärende bör fogas dels ensammanfattning av betänkandet som bilaga I, dels lagförslagen i betänkandet sombilaga 2, dels en förteckning över remissinslanserna och en sammanslällning av Experter: ställföreträdandekonsumentombudsmannen , revisionssekreteraren ,professorn , civilekonomen , direktören , direktören , jur.kand. , hovrättsrådet och direktören . 2 1984/85. 1984/85:110 18 remissytlrandena som bilaga 3. 1 fråga om utländskaförhållanden saml ulredningens närmare överväganden hänvisas lill belänkandet,som även innehåller en översikt över svenska förhållanden av betydelse. berörde i belänkandet frågan omen framlida uividgning av den föreslagna konsumenttjänstlagen lill att omfattaäven vissa andra ijänster än dem som faller under utredningens lagförslag.Ulredningen pekade härvid bl. a. på avtal om förvaring av gods. Underberedningen inom har det bedömts lämpligl atl behandlaockså förvaringsavialen i delta lagstiftningsärende. Frågan om lagreglerrörande förvaring har diskuterats vid en hearing som inovember 1982 höll med företrädare för och berördaorganisationer m.m. Frågan har även berörts i en skrivelse lill departementetden från . bedrev sitt arbele i samråd medrepresenlanter för andra nordiska länder. Etl nära samarbeie ägde bl.a. rummed del norska forbrukerUenesleutvalgel. Samarbetetledde atl konsumenujänslulredningens förslag lill en konsumenttjänst-lagoch del framlagda norska utredningsförslaget till en lov omforbrukerUenesle (NOU 1979:42) blev lill väsentlig del likalydande. 1 Finlandlillsalles en konsumenujänslkommission, som höslen 1982 lade fram eltförslag lill en lag om konsumenttjänster (kommittébetänkande 1982:50). Detfinländska lagförslaget har elt vidsträcktare tillämpningsområde än de norskaoch svenska utredningarnas förslag men överensstämmer i huvudsak med dessa närdel gäller de materiella regler som föreslås. 1 utreds frågan omlagstiftning om konsumenttjänster av udvalget vedrorende forbrugerbeskyltelseved Uenesteydelser. Under jusliliedeparlemenlets beredning av lagstiftningsärendethar ett flertal överläggningar ägl rum med föreirädare för de danska,finländska och norska justitiedepartementen. I överläggningarna har ocksådeltagit företrädare för de danska och norska kommittéerna. Sedan överläggningarnanumera har avslutats, förbereds propositioner - ulöver i - i Finlandoch på grundval av överläggningarna. En fråga som har samband med en lagreglering avkonsumenlijänsler är näringsidkarnas möjligheier atl göra sig av med egendomsom kunder har lämnal in för reparalion eller förvaring och som sedan inlehämtas. Jag avser att senare föreslå att den frågan las upp i en särskildlagrådsremiss på grundval av de förslag som har lagts fram idepartementspromemorian (Ds Ju 1981:2) Rätt atl sälja kvariämnal gods. Avsiklenär all en lag i detta ämne skall iräda i kraft samUdigt med den lagstiftningsom föreslås . 1984/85:110 19 2 Allmän motivering Allmänna utgångs- punkter 2.1 Allmänna utgångspunkter 2.1.1 Översikt över olika konsumenttjänster Konsumenttjänsternas betydelse har ökat väsentligt underde senaste årtiondena. Den större specialiseringen i samhällel samlutvecklingen mol dyrbarare och lekniskl mer komplicerade vardagsprodukter göratt vi som konsumenter blir alltmer beroende av olika fackmäns Uänster. Enligtuppgifter som lämnas i belänkandet uppgick tjänsternas andel av den totalaprivata konsumtionen lill . Bland olika typer av konsumentUänsler intar de tjänstersom innebär arbete på lösa saker eller arbete pä fast egendom o.d. en centralplats. När det gäller arbele på lösa saker utgör reparationer och underhåll avpersonbilar en ekonomiskt synnerligen betydelsefull grupp. Den årliga reparations-och underhållskostnaden för en personbil beräknades är 1983 uppgå till igenomsnitt ca . För elektriska hushållsapparatersamt TV- och radioutrustning uppgick konsumenternas sammanlagdareparationsutgifter till 180 resp. 300 milj. kr. Åven tjänsterbeträffande fritidsbålar och andra varaktiga fritidsartiklar har sloromfattning. Situationen är i slorl sett likadan när det gällertjänster som innebär arbete på fast egendom o.d.. Egnahems- ochfrilidshusägandei har fört med sig ett stort behov av sådana Uänster. Förutomuppförande av nya byggnader är det här fråga om bl. a. om- ochtillbyggnadsarbeten, reparations- och underhållsarbeten av skiftande slag samlolika anläggningsarbeten. Det finns även andra vikliga konsumenttjänster än sådanasom avser arbele på lösa saker eller fast egendom. Här kan försl nämnasyrkesmässig förvaring av saker utan samband med arbete på dessa. Exempel ärbåtuppläggning på varv, möbelförvaring, sommarförvaring av pälsar samtkort-tidsförvaring av kläder eller andra föremål i restauranggarderober o.d.Vanliga konsumenlijänsler i privat regi är vidare undervisning, l.ex. hosbilskolor och i kursverksamhet, behandling av personer, t.ex. frisörtjänster,hygienisk behandling, privat sjukvård och tandbehandling, samt skötsel ochbehandling av djur. En annan betydelsefull kategori av konsumenttjänstererbjuds i verksamhet som går ut på sakkunnig rådgivning (konsultverksamhet), iregel på del lekniska, ekonomiska eller juridiska områdel. Besläktade medkonsullUänslerna är ijänsler som innebär prov-ningsverksamhel, t. ex.bilprovning. Vikliga grupper av konsumenttjänsler Ulgör vidarebegravningstjänsierna, dvs. de Ijänster som ombesörjs avbegravningsentreprenörerna, samt hotell- och resiaurangljänsierna. Om begreppelkonsumenttjänster fallas i vid mening kan hit räknas också bl. a. bank- ochförsäkringsljänster. Prop.1984/85:110 20 En speciell typ av Uänster är transporterna, som tillslörre delen är Allmänna utgångs-underkastade särskild lagreglering inomtransporträtten. 1 anslutning lill punkter transportijänsterna bör ocksånämnas avtalen om sältskapsresor o.d., vilka dock inte enbart innefattar entransportdel. Åven om sällskapsreseavtalen står transportavtalen nära har deen så särpräglad karakiär alt de i prakliken bildar en särskild konlraktstyp. Den översikt som har lämnats över olikakonsumenttjänster är inle uttömmande. Den illustrerar likväl atlkonsumenttjänslområdet totalt sett består av etl brett spektrum av ijänsler somhar stor praktisk och ekonomisk betydelse från konsumentsynpunkt. 2.1.2 Konsumentskyddet på köp- och tjänsteområdena 1 slulel av 1960-lalet påbörjades i ett omfattandereformarbete för att på olika sätt förbällra skyddet för konsumenterna. Denlagstiftning som detla arbele har resulterat i är främst avmarknadsrättslig och civilrätlslig natur. Åven reformer inom processrätten hargett stöd åt konsumenterna. Vidare har ochkonsumentombudsman-naämbetet (KO) inrältals för all som cenirala myndigheler -sedan den sammanslagna till en myndighel la lill varakonsumenternas inlressen. Genom inrätiandel av hartvist-lösningen pä konsumentomrädet underlättats och effektiviserats. Den regionalaoch lokala konsumentverksamheten har byggts ut väsentligt. Ett liknandereformarbele på konsumentområdet har ägl rum i andra nordiska länder. Elt ändamålsenligt konsumentskydd är av slor betydelse förmedborgarna inte minst i det ansträngda ekonomiska läge som råder f.n. Dekonsumentpoliliska frågorna måste därför ägnas betydande uppmärksamhel.Konsumentpoliliska kommiltén (Fi 1983:03) har till uppgift atl prövakonsumentpolitikens fortsatta inriktning och göra avvägningar mellan olikatänkbara insatser för konsumenterna (se Dir. 1983; 15). Inom den marknadsrältsliga konsumentlagstiftningen görs iallmänhel inte någon skillnad mellan varu- och Uänsleområdena. Här märksframför allt marknadsföringslagen (1975; 1418) och lagen (1971:112) om förbudmol oskäliga avtalsvillkor (avtalsvillkorslag). Vidare kan nämnas beslämmelserna om marknadsföring av kredit i konsumentkreditlagen (1977:981), vilkagäller krediterbjudanden vid både varuköp och förvärv av tjänster. Inle hellergörs i instruktionen (1976:429) för någon allmän åtskillnadmellan varu- och tjänsteområdena. I sin prakliska verksamhel ägnar verkel sloruppmärksamhet åt konsumenlproblem inom Uänsleområdet. handlägger, i enlighet med vad som närmare anges i nämndensinstruktion (1980:872), tvister om både tjänster och varor. Den nuvarande civilrätlsliga konsumenilagstiftningen tardäremot till övervägande delen sikte endasl på konsumenternas köp av varor. 1984/85:110 21 gäller sålunda konsumenlköplagen (1973:877). konsumenlkredillagen Allmänna utgångs-(1977: 981) och hemförsäljningslagen (1981: 1361). Tillsammansmed främsl punktcr den allmänna köplagen - lagen (1905:38 s. 1) om köp ochbyle av lös egendom - innefallar de nämnda lagarna en lämligen fullständigreglering av det civilrätlsliga konsumentskyddet vid köp av varor. Belydande delar av den civilrätlsligakonsumenilagstiftningen har varit eller är f.n. föremål för en översynsom bl. a. är avsedd all ta till vara vunna erfarenheler. Sålunda har dennuvarande hemförsäljningslagen ersatt en lag i samma ämne, medankonsumenlköplagen ses över av konsumenlköpsulredningen (1977: 13). Vidarebedrivs f.n. inom juslitiedepartementel elt omfattande arbete på all i nordisksamverkan ulforma ell förslag lill en ny allmän köplag. På ijänsternas område har civilrätlslig lagstiftning avkonsumentskydds-karaktär tillkommit för vissa speciella sektorer. Detla gällerförsäkringssektorn, där konsumentförsäkringslagen (1980:38) trädde i krafl denI , saml delar av iransportUänslsektorn. 1 övrigt saknas emellertiden på Uänsleområdet inriktad lagstiftning som närmare reglerar förhållandetmellan parterna. 2.1.3 Behovel av en reform på konsumenttjänslområdet Det är mot den nu angivna bakgrunden somkonsumentUänstulred-ningen har lagt fram sill förslag lill enkonsumenltjänstlag. Enligt ulredningens mening fyller förslaget ell angelägelbehov. Ulredningen har emellertid inte funnii del ändamålsenligtatl på en gång söka åstadkomma lagregler som täcker hela del dispaiataUänsleområdet. Den har därför inriktal silt arbele på de lyper av Uänster somden funnit det mesl angelägel att reglera i en försia omgång, nämligen Uänslersom innebär arbele på lösa saker eller på fast egendom o.d. Ulredningen hardock strävat efter all bygga upp silt lagförslag så, att lagen senare kankompletteras med beslämmelser om andra lyper av konsumenttjänsler. Vid remissbehandlingen har praktiskt taget samlligaremissinslanser anslulil sig till utredningens uppfallning alt del finns behovav en civilrätlslig lagstiftning till konsumenternas skydd på tjänsteområdet.Det slora flertalet remissinslanser finner del också lämpligt atllagstiftningsarbetet, i enlighet med utredningens förslag, tills vidarebegränsas lill Uänster som innebär arbete på lösa saker eller på fast egendomo.d. 1 några remissyttranden framhålls dock behovel av lagregler ävenbelräffande andra Uänsler. Starkt kritisk mol utredningens avgränsning avutredningsarbelei är , som menar all lagförslagelstillämpningsområde har begränsats på elt beklagligt sätt. Bland sådanabetydelsefulla Uänster som inte omfattas av förslaget pekar domslolen särskiltpå behandling av personer, undervisning och sällskapsresor. För egen del vill jag lill en början framhålla att detinom tjänsteområdet i slort sell saknas en lagreglering som gäller förhållandelmellan parierna. Prop.1984/85:110 22 Dessa kan visserligen själva ordna sitt mellanhavandegenom avtal. del gällerkonsumenttjänster är det dock ovanligt att parierna träffar någon punkter detaljeradindividuell överenskommelse om de villkor som skall lillämpas Mer omfallande standardavtal, lill vilka parterna kan hänvisa, förekommerendasl inom vissa sektorer. Ofta träffar parierna bara en ganskaofullständig överenskommelse som lämnar många frågor öppna. Uppkommande rättsfrågor måsle då, i avsaknad av särskildalagregler om Uänster, i slor utsträckning lösas genom atl man hämtarledning från allmänna rättsgrundsatser eller från de regler som gällerför besläktade avtalstyper, främst köp. Vad som är gällande rätt inom Uänsleområdet är sålundamånga gånger oklart och svårt all faslslälla. Denna oklarhet i rättsläget är iförsia hand lill nackdel för konsumenien såsom den typiskt sett svagare parteni avtalsförhållandet. Den lorde emellerlid vara lill olägenhel också förnäringsidkarsi-dan och framstår även från allmänna samhällssynpunkter somolämplig. Den utveckling som har ägt rum när det gäller konsumenttjänstmarkna-densstruktur samt synen på konsumentskyddet har gjori det alltmer angelägel atl fålill slånd en samlad reglering på Uänsleområdet. Genom en sådan lagstiftningkan man också effektivare motverka förekomsten av oskäliga avtalsvillkor pådetla område, en företeelse som f.n. kan angripas i huvudsak endast med hjälpav de allmänt hållna generalklausulerna avialsvillkorslag och 36 8avtalslagen. En lagstiftning som lägger fasl de krav som bör ställas pånäringsidkare vilka ulför konsumenlijänsler ger vidare etl slöd åt de seriösaoch ansvarskännande näringsidkarna, som ofta måsle konkurrera på ojämlikavillkor med näringsidkare vilka inle uppfyller rimliga krav när det gäller altta lill vara konsumenternas inlressen. Jag anser alltså, liksom ulredningen och del storaflertalet remissinstanser, alt del föreligger elt påtagligt behov av enlagsliflning rörande konsumenttjänster. Som framgår av den översikt som jag har lämnal(avsnitt 2.1.1) beslår konsumenttjänslområdei emellerlid av en mängdsinsemellan olikartade tjänster vilka det knappasl är ändamålsenligt all sökareglera i ell enda sammanhang. I likhel med ulredningen och den hellövervägande majorileten bland remissinslanserna anser jag att man i dennaomgång bör inrikta arbelet på att åstadkomma en grundläggande civilrätlsligreglering belräffande de Ijänster som från rättslig och praktisk synpunktframsiår som särskilt centrala. Hit hör de tjänster som gäller arbete på lösasaker eller på fast egendom o.d. Därmed täcks elt omfattande område av storvardaglig beiydelse för såväl näringsidkare som konsumenler.