prop · G803191 · 1984-12-31 00:00:00 — Grunden för kreditmarknadskommitténs förslag att tillåtautländska banker att etablera sig i är, såvitt LO kan förstå, intressetav alt svenska banker ska kunna etablera sig utomlands. Andra länder kan, omSverige framhärdade i sin inställning, komma att slänga sina länders gränserför svenska banker. har kommittén emellertid inte kunnat påvisa någrapåtagliga nackdelar för de svenska bankernas utlandselableringar. Av Sverigesmer framträdande handelspartners, är det bara som kommer att tillämpastrikt reciprocilet, dvs. ett oeftergivligt krav på norsk banks möjlighet altetablera sig i den utländska moderbankens hemland. har ingen negativ uppfattningbeträffande den ökande liberalisering som skett i handelsutbytet mellan olikaländer. Det har varit av stort värde för svenska löntagares standard ochvälfärd. Av lika stor betydelse har emellertid också varit att kunnatföra en självständig politik på vitala områden. Det gäller t. ex. kreditpolitikensutformning, där det enligt Lös mening har varil av värde att de viktigasteaktörerna på marknaden, nämligen bankerna, har varil av svenskt ursprung. Devore, enligt Lös mening, naturligt att man tog ställning lill utländsk banks etableringi i samband med de totala strukturfrågorna som kreditmark[\adskommilténhar att utreda. ._ positivt insjilld till etablering av utlandsägda finans- institut i , är formernTOjjjSpAlering av sådan betydelse för slruklu- om i enlighet med direkfivenjudär det heter: "Även omman är positivt insjilld till ela bilei ren på den svenska kreditmarCTiafflen att man böröverväga dessa först sedan rörelsereglerna för olika slags finansinstitutfastlagts' 1984/85; 191 61 Inför ett sådant ställningstagande skulle LO önska ennoggrannare genomgång av de svenska bankernas utlandselableringar, planer påfortsatta sädana saml en redovisning av de negativa konsekvenser som kan bliföljden av alt håller fast vid sin ursprungliga inställning att bankverksamhetär förbehållen svenska banker. Slutligen kan, i samband med all rörelsereglernaför finansinstitutet läggs fast, en klarare bild av behovet av utländska banketableringargöras. TCO tillstyrker förslaget alt utländska banker ska fåetablera sig i . internationella beroende, principen om fri handeloch reciproci-letshänsyn är skäl som motiverar att våra gränser öppnas förutländska banker även i formellt avseende. Till följd av det stora antal representationskonlorsom redan finns här och de kontakter svenska och i verksamma utländskaföretag har med internationella banker spelar i realiteten utländskt bankväsenredan idag en roll för svensk ekonomi. Det är således en naturlig konsekvensatt utländska bankers verksamheter legaliseras på svensk botten. Med hänsyn tagen lill vad som sägs i direktiven är detenligt föreningens mening tveksamt om kommittén ulan tilläggsdirektiv hadekunnat framlägga ett betänkande beträffande utländska banketableringar iSverige utan att ha föreslagit rörelseregler för olika slagsfinansinstitut. har i delta ärende samråttmed och får instämma i dennas synpunkter pä rubr. delbetänkandeom utländska banketableringar i värt land. Fondhandlareföreningendelar alltså kommitténs uppfattning om viklen av de skäl som den lagt lillgrund för sitt förslag: traditionellt frihandelsvänliga och tillinternationellt samarbete positiva attityd, del därav följande kravet attupphäva rådande avskärmning av vår egen kredit-och kapitalmarknad samt därtillkonstaterandet av de olägenheter för svensk del som brislen på reciprociletföranleder i förhållande lill mer öppna nationer. Prop.1984/85:191 62 1.18 SHIO - Familjeföretagen Bankväsendet är av slentrian och historiska skäl kanskeden mest reglerade kommersiella verksamheten i landet. Utgångspunkten förbankernas arbetsvillkor förefaller vara all enbart del som direkt stadgas ärtillätet och allt annat förbjudet. Denna restriktiva syn har vi kommenterat ivårt remissyttrande över banklagsutredningens slutbetänkande Ny banklagstiftning(SOU 1984:26-29). Vi aviserade också att vi ämnade äterkomma till frågan när kredilmarknadskommitténavlämnat sitt slutbetänkande. SHIO-Familjeföretagens allmänna syn är i stället att ettrationellt och flexibelt banksystem är av yttersta vikt för ett fungerandenäringsliv. Vidare anser vi all all kommersiell verksamhet bör ske under såfria former som möjligt och under konkurrens på lika villkor. Slafligadetaljregleringar och andra restriktioner måste vara undanlag och inte regel.Av detta skäl välkomnar vi kommitténs förslag alt tillåta utländska banker attetablera sig i . stöder kommitténs förslag att utländska banketableringarskall tillåtas i . För industrin är behovet av och fördelarna medutländska banker stora. anser dessutom att argumenten förutländska banketableringar är fler och väger tyngre än vad som framgår avbetänkandet. Industriförbundels åsikt är att etablering av utländskabanker i så långt möjligt skall överensstämma med de krav som ställs påetablering av och verksamheten vid svenska banker. är därförav annan mening än kommittén vad avser oktrojprövning och den särskilda inlroduktionsordningenför utländsk bankverksamhet i . Behovet av utländska banker (Kommentarer till kap. 5 och8) har utrett frågan om utländska banketableringari skyndsamt. Del är tillfredsställande alt nu lar steget ochanpassar sina regler lill övriga , vilket gagnar både svenskabankers och svensk industris internationalisering. Alt frågan om utländska banketableringar lyfts ur kredilmarknadskommitténsövriga arbete och snabbehandlats, grundar sig bl. a. på de reciprocitetskravsom mött svenska banker utomlands. Kommittén ifrågasätter dock behovet avutländska banker på den svenska marknaden. På sid 127 framför kommittén"Mot bakgrund av dessa konstateranden" (bland annat att del är"väl söijt för en fri konkurtens mellan bankerna och de olika bankinstituien")"torde del kunna göras gällande au del i dagens läge inte finns någotdirekt behov av att låta utländska banker etablera sig i ." 1984/85:191 63 delar inte denna tvekan. Såväl mindresom störte företag har framhållit alt de förväntar sig en utökad och förbättradservice via de utländska bankerna genom allmänt ökad konkurrens och genomtillskott av utländska bankers särskilda kompetens. Några exempel pä deutländska bankernas värdefulla tillskott pä den svenska krediimarknaden nämnsnedan. Underlättar satsning på vissa exportmarknader På vissa exportmarknader är det nödvändigt alt samarbetamed en lokalt etablerad bank. Det förekommer t. ex. krav från framför alltstatliga kunder att leverantören och den bank som sköter exporlaffären skallha samma nationalitet. Om inte någon svensk bank har lokalkontor på denaktuella exportmarknaden, kan affären äventyras. 1 exporlaffärer förekommer olika typer av kontraklsgaranliersom exportören och dennes bank lämnar till importören. Garantierna måsteibland lämnas av en internationellt känd och lokalt etablerad bank. Den svenskeexportörens svenska bank måste i så fall anlita en utländsk störte bank. Förföretaget leder del till dubbla provisioner. Samarbetet med utländska banker iutlandet är både kostsamt och betungande för den svenska exportindustrin. Ensvensk dotterbank till en brett etablerad internationell bank skulle lösa deproblemen. För mindre företag kan stödet från en utländsk bank varanödvändigt för en första framgångsrik exportsatsning. Den utländska banken haren unik kunskap om lokala förhållanden och kan hjälpa till med olika kontakter.Det mindre företagel, som inte har så många utlandskontakter, vinner på attkunna knyta kontakter med den utländska banken i . Remburssyslemet innebär en omfattande hantering avdokument. Del är därför viktigt med fysisk närhet mellan leverantören och denbank som skall mottaga och granska dokumenten under en remburs. Remburser ärviktiga för såväl export som import. Svenska förelag som erhåller exportremburser öppnade iutländska banker måste skicka dokumenten lill något av denna banks kontorutomlands. Denna hantering är i sig ett riskmoment och betyder dessutom allliden viss tidsutdräkt som medför att förelaget förlorar valutadagar, dvs.företagen gör en ränteförlust. För förelag med stor export skulle därför,vilket också kommittén framför, rembursbehandling i leda lill betydandebesparingar. Del mest fördelaktiga för en exportör är att erhålla enbekräftad remburs. I många fall är den utländske köparen dock inte villig attöppna en sådan. Exportören kan då be en svensk eller utländsk bank alt mot vissprovision bekräfta rembursen. utnyttjar svenska exportören utländskabanker härför, men kontakterna skulle underlättas om bankerna Prop.1984/85:191 64 fick etablera sig i . Då skulle exportörerna ocksåkunna utnyttja den högre riskbenägenhei som utländska banker ofta har ijämförelse med svenska. Deras högre riskbenägenhet torde bero på bankernasstorlek och all de är väl representerade på de flesta av de svenskaexportörernas utlandsmarknader. Svensk industri är beroende av utländska insalsvaror förbåde sin hemmaförsäljning och för exportören. Den utländska leverantörenkräver ofta all remburshanteringen skall ske i en internationellt känd ochetablerad bank. Utländska banketableringar i skulle därmed kunnaunderlätta och förbilliga den svenska importen. Effektivare "cash-management" Flera utländska banker har en mycket avancerad teknik förall "leta" efter betalningar som inte kommer fram i lid. Deras arbeteunderlättas av deras geografiskt bredare representation. Flera stora svenska företag har egna personella resurserför alt åstadkomma effektivare cash-management. De mindre förelagen kan intepå samma sätt specialisera sin personal och blir beroende av sin banks tjänsteroch effektivitet på området. Om utländska banker får etablera sig i , skullederas cash-mana-gement-system troligen anpassas lill svenska förhållanden och lillden svenska efterfrågan. Därmed skulle konkurtensen öka lill nytta för desvenska förelagen. Troligen blir effekfiviletsvinsterna störst för de mindreförelagen. Långsamma internationella betalningar förorsakar industrinkostnader i form av förlorade valuladagar. Sannolikheten är stor allbetalningarna kan ske snabbare om svenska företag får direkt tillgång lill deutländska bankernas tjänster på området. Kostnaderna för företagens kortfristiga finansiering ärtill stora delar beroende av bankernas möjligheter att finna valuta tillacceptabla kurser. De utländska bankerna har genom sin breda representation ettbättre utgångsläge än de svenska när del gäller alt agera effektivt på dennamarknad. Förelagen kan utnyttja de utländska bankernaför kortfristiga krediter, men den kurssäkring som görs för återbetalningarmåste ske i svensk valutabank. Om de utländska bankerna i blir valulabanker,öppnas en möjlighet för företagen alt göra upplåning och kurssäkring samfidigli en och samma bank. Den långfristiga exportfinansieringen blir effektivare En stor del av de svenska exportkrediter, som har löptiderpå och längre, finansieras av AB (). Prop.1984/85:191 65 lämnas dock i regel av svensk affärsbank till denutländske köparen eller dennes bank (s. k. köparkrediter). Bankerna tillämparsedan SEK-sysle-mets införande 1978 nästan identiska avgifter och villkor försin medverkan. Utländska bankers etablering pä den svenska marknaden börleda till alt de i betydligt störte utsträckning än kommer attmedverka i den svenska exportkrediigivningen. Detta innebär all konkurrensen,vad gäller avgifter och villkor, ökar, vilket troligen medför lägre kostnaderför de svenska exportföretagen. Om man bortser från fartygsexporlen, är störte delen av demedel- och långfristiga svenska exportkrediterna garanterade av exportkreditnämnden(EKN). EKNs riskkapacilet är ofta otillräcklig för de svenska exportföretagen.En lösning på detta problem är att risken delas mellan EKN och svenska ellerutländska banker. EKN har gäll med på sådan riskdelning i ett par fall.Arrangemang av detta slag är försäkrings-tekniskt myckel komplicerade ochfordrar därför omfattande förhandlingar mellan vederbörande exportör,medverkande banker och EKN. Sådan riskdelning skulle i hög grad underlättas omutländska banker fick etablera sig i . Värt lands traditionella ställning av frihandelsnationslår i bjärt kontrast till den nuvarande regeln att endast tillåta utländskabanker alt inrätta representationskonlor i landet. Enbart detta förhållande ärenligt föreningens mening lillräckligl för att ändra lagstiftningen sä att frietableringsräll medges för utländska banker i . Härtill kommernaturligtvis alt många länder kräver reciprocilet och inte minst alt utländska banketableringari otvivelaktigt ger ett värdefullt tillskott lill det svenskanäringslivet och den svenska krediimarknaden. Såsom framgår av del nu anförda intar föreningen en klartpositiv attityd lill kreditmarknadskommitténs förslag om etableringsräll iSverige för utländska banker. har i och för sig inga erinringar molkommitténs förslag. konstaterar emellertid - vilket framgår avsärskilt yttrande av sakkunnige . - att med frågan om etableringav utländska banker sammanhänger en rad frågor, bl. a. om ägarförhållanden isvenska banker, svenskt ägande i av utländsk bank nyelablerad svensk bank ochom konkurrensneutralitet. Dessa frågor är lika svåra alt isolera från varandrasom motsvarande frågor pä försäkringsområdet. 5 1984/85. 1984/85: 191 66 Handelskammarförbundettillstyrker kommitténs förslag att tillåta utländsk bankelablering i Sverige.Förslaget ligger väl i linje med den frihandelsvänliga inställning som Sverigetraditionellt hävdar i internationella sammanhang och innebär dessutom enanpassning till vad som redan gäller i så gott som alla andra . Medhänsyn lill främst sistnämnda förhållande anser förbundet att förslaget börbehandlas med skyndsamhet. Exportrådetanser liksom kommittén att utlandska banketableringar bör tillåtas i Sverige.Den hittillsvarande negativa inställningen härtill stämmer dåligt överens medden utpräglat frihandelsvänliga politik som traditionellt följer. För elableringarnalalar också att det bör medföra påtagliga exportfrämjande effekter bl. a. genomett ökat serviceutbud från bankerna omfattande bl. "cashmanagement" och remburser saml en effektivare såväl kort- som långfristigexportfinansiering. delar sålunda de mer detaljerade synpunkter pådessa frågor som anförs i Industriförbunds remissvar . Inspektionengodtar att etableringen sker i form av dotterbanker med en eller flerautländska banker som ägare. De nya bankerna blir rättsligt svenska banker,underkastade samma lagar som de svenska. Särbestämmelserna bör bli så få sommöjligt, och såväl formell som reell likställighet med de svenska bankernaeftersträvas. Fullmäktigekan för sin del stödja kommitténs avvisande av filialer och blandat svenskt-utländsktägarskap. Denna avgränsning bidrager till att göra den utländska introduktionenhanteriig och lältöverskådlig och kan sägas vara en rimlig tillämpning avriktlinjen om en försiktig introduktion. Fullmäktige vill liksom kommittén pekapå all verksamhet genom filialer medför kredit- och valutapolitiskakontrollproblem liksom allmänna tillsynsproblem som kräver kompliceradelösningar. och har inte heller tillåtit verksamhet i filialformmedan tvingats lill en lösning som innebär att filialer omvandlas artificiell juridisk enhet. Fullmäktige vill inteuttala sig om på vilka förutsättningar banker ägda av två eller flera utländskabanker kan accepteras. Det är omöjligt att nu 1984/85:191 67 förutse i vilka kombinationer utländska banker villsamarbeta, och del är onödigt alt binda tillämpningen genom uttalanden imotiven. anfört torde kunna ersättas med, alt bakom en utlandsägdbank skall stå en eller flera banker som i realiteten tar ansvaret för dessrörelse och förpliktelser. Del utesluter inte att man som huvudform ser utlandsägdadotterbanker. NO kan också instämma i att det finns fördelar med allutländska banketableringar sker i form av en självständig svensk juridiskperson. NO tillstyrker följaktligen att de etableringsformer som tillåts ärdotterbank och konsorliebank. NO anser del rimligt alt flera utländska bankerskall kunna äga en dotlerbank. Vad gäller konsorliebanker är NO tveksam tillkommitténs förord att en utländsk bank skall ha det dominerande inflytandet. 1denna etableringsform bör flera banker kunna tillåtas ha t. ex. lika storaandelar. RSV anser att de föreslagna etableringsformerna från såvälskatterättslig som redovisningsmässig synpunkt torde vara att föredra framför filialfor-men. har ingen erinran mot förslagen om dotlerbankoch konsortiebank. Beträffande konsortiebank, varmed förslås bankaktiebolag däringen av delägarna är moderbolag, säger kommittén (sid. 144) att ägarna börvara få till antalet och kunna visa på ett naturligt samband. Detta sambandsart är oklart. Krävs att ägarbankerna tidigare samarbetar, i sitt hemland omde har samma hemland eller i utlandet? Är det tillräckligt att de har sammahemland? Att de gemensamt har inriktning på viss sorls verksamhet? Föreningen önskar understryka alt de utländska bankervilka kan vilja etablera sig i skulle föredraga all göra delta i formav filialer. De flesta länder i världen vari utländska banker må etablera sigtillåter dem att utöva bankverksamhet antingen i form av filialer eller i formav dotterbolag eller i båda formerna, enligt bankernas val. Föreningensmedlemsbanker har nära kännedom om filialverksamhet, och användningen av denna etableringsformäven i skulle nedbringa bankernas kostnader och möj- Prop.1984/85:191 68 liggöra för respektive bank att skapa större internenhetlighet och över-skådlighet. Förekomsten av en stor "moderbank" varutifilialer är en integrerad del i ansvarshänseende markerar på ett klarare sättden yttersta ansvarigheten. Det är därför knappast förvånande att medlemsbankernaskunder typiskt sett har föredragit alt komma i åtnjutande av det fulla stödetfrån en "moderbank" till sin filial till skillnad från att träffaavtal med dotterbolag som har en förhållandevis begränsad egen kapitalisering. Tilläggsdirektivenutgick från att utländska banker skulle tillåtas att välja mellan all etablerasig i form av dotterbolag eller filial, förutsatt all filialen behandlades som valutainlänningenligt valutaregleringen (tilläggsdirektiv till banklagsutredningen, dir. 1981:46,sid. Kommittén anger emellertid att det är omöjligt att överblicka allaproblem förbundna med filialbildning, innefattande såväl kredilpolitiska somvalutapolitiska sådana. Föreningen anser att Kommittén icke har anfört någotövertygande skäl för denna slutsats. Uppenbarligen måste bokföringen i enfilial vara särskild och identifierbar, och kontrollen och övervakningen av enutländsk banks filial utövas med strikt tillämpning av svensk lag. Det är ocksåsjälvklart att en filial skall behandlas som valutainlänning. Därför finnesingen anledning antaga att någon övervakande funktion anförtrodd riksbankeneller bankinspektionen skulle försvåras i avseende å en filial; detta har ickevarit fallet i något land vari Föreningens medlemsbanker verkar. Föreningenönskar i delta sammanhang såsom exempel hänvisa lill erfarenheterna i Danmarkoch , vilka båda länder har en valutareglering jämförbar med den somgäller i ; i intet av dem har några svårigheter upplevts avseendeövervakningen och kontrollen av utländska bankers filialer. förslag innebär att den utländskabanken måste etablera sig genom dotterbolag i och att etablering genomfilialbank således icke medges. Föreningen ställer sig tveksam härtill ochanser icke all kommittén har presterat godtagbara skäl för alt hindra etableringi filialform. Enligt utredningens tilläggsdirektiv hade del funnits möjligt attlägga ett förslag som givit de utländska bankerna valfrihet mellan dotterbolagoch filial. Enär filiafformen innebär fullt stöd från en moderbank skullekunderna ur ansvarssynpunkl säkerligen icke fått en sämre ställning. Prop.1984/85:191 69 3 Frågan om utländskt ägande i svensk bank m. m. Kommittén har t. v. avvisat möjligheten för utländskabanker att samarbeta med svenska banker via ett minoritetsägande. Inte hellerkommer enligt förslaget svenska banker att på motsvarande sätt kunnamanifestera ett samarbete genom delägande i utländsk bank här i landet. Det harav kommittén inte ansetts möjligt att ta ställning lill denna fråga innan deövergripande strukturfrågorna behandlats. Kommittén åberopar i detta avseendeäven direktiven. Inspektionen skulle för sin del gärna se att också denna frågakunde lösas i förevarande sammanhang. Del är även här en fråga om reciprocilet.Kommitténs restriktiva ståndpunkt i detta hänseende kan enligt inspektionensuppfattning vara känslig inte minst med tanke på de nordiska och andra bankersom står de svenska bankerna nära och som kan vilja markera detta genom ettdelägande i mindre omfattning. Det bör vidare understrykas alt ett sådantsamarbete skulle kunna innebära att berörda utländska banker skulle finna delonödigt att etablera egna dotterbanker i . Inspektionen vill därförförorda en möjlighet lill ömsesidigt delägande genom minoriletsposter på högst20%. Varje sådant fall får prövas utifrån sina förutsättningar och från sundhetsaspekteroch att beslut skall fattas av regeringen. kommer all få beaktas attkriterierna för tillstånd av detta slag inte skall kunna uppfattas som diskriminerandeför dem som inte kommer i fråga. Enligt direktiven för utredningen skall gällande förbudmot utländskt ägande i befintlig svensk bank inte ändras. Kollegiet kan haförståelse för denna bestämmelse så länge utländska rättssubjekt inte fåretablera bank i . När såsom kommittén föreslår sådan etableringsrällinföres finns inte anledning att motsätta sig joint venlures i olika former.Kollegiet förordar därför både att utländskt rättssubjekt får ingå somminoritetsägare i befintlig svensk bank och att svenskt minoritetsägande fårförekomma i bank som etableras i av utländsk bank. Kollegietförutsätter därvid att lag om utländska förvärv av svenska företag m. m.skall kunna utnyttjas för att i de enskilda fallen begränsa delägandel. Kommittén har på grund av direktiven ansett sig förhindradatt pröva frågan om utländskt delägarskap i existerande svensk bank. 1konsekvens härmed anser kommittén att inte heller svenskt delägarskap skalltillålas i de utländska banker som kan komma alt etableras i . 1984/85:191 70 alt dessa frågor inte har kunnat få en allsidig belysningi betänkandet. Utvecklingen, t. ex. försök till nordiskt banksamarbete, visaratt det finns ett praktiskt behov av alt möjliggöra utländskt ägande i svenskbank. NO kan inte heller se några allvariiga problem om svenska banker skulle tillåtasvara delägare i i övrigt utlandsägda banker i . Del är möjligt altöppnandet av sädana lösningar skulle ge en lugnare övergäng lill friare etableringsförhållanden.NO finner det därför önskvärt - för den händelse sädana möjligheter inte anseskunna lämnas redan på nuvarande underlag - att kommittén får i upprag att isitt fortsatta arbete komma med förslag även i de här berörda agarfrägorna. Kommittén påpekar (sid. 128) alt utlandsberoendeoch engagemang på den utländska marknaden nu är så stort att det är svårt attmotivera den nuvarande protektionistiska politiken i hela frågan om utländsk banketableringhär. Dessa skäl lalar enligt bankföreningens mening också för engagemang i formav ett begränsat utländskt aktieägande i de existerande svenska bankerna. Ensådan möjlighet all utnyttja den internationella marknaden förkapitaltillskott i svenska banker skulle vara till gagn för de svenskabankernas verksamhet. Det omedelbara sambandet med huvudfrågan om utländskabankers etablering här beslår i alt sådant delägarskap med all sannolikhetskulle minska antalet ansökningar om oktroj för utländska dotterbanker;därigenom skulle det av kommittén (sid. 215) angivna intresset alt begränsaantalet utländska etableringar tillgodoses och överetableringsrisken minskas,något som bankföreningen ställer sig bakom.