prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — De områden som berörsi rekommendalionerna är testprocedurer för mätning av bränsleförbrukningen,spridning av testresultat lill konsumenter, nalionella program för hushållningmed drivme- Prop.1984/85:120 70 del samt energiaspektcr på miljökrav på personbilar. Jagnoterar med Ullfredsslällelse att i allt väsenlligt följer dessarekommendationer. Rekommendationerna från lEA:s styrelse återfinns som bilaga24. När det gäller personbilstrafikcn har vidare ellprojektarbete bedrivils inom Nordiska ämbelsmannakommitlcn för Iransporlfrågor.I projeklel har ell material tagits fram för en informationskampanj omkörsältets och fordonsunderhållds betydelse för bränsleförbrukningen. TPR redovisar i sin anslagsframställning för budgelåret1985/86 bl. a. en bedömning av energisparmöjligheterna för Iransporler förperioden fram . För persontrafiken bedömer TPR alt det finns enmöjlig potential för energibesparingar i storleksordningen av nuvarandeenergibehov. De åtgärder som bedöms kunna bidra lill all denna potential tastill vara är bl.a. ändring av transportorganisation, övergång lill merenergieffektiva Iransporlmedel, förbättrat körsätt och underhåll av fordon samtlekniska förändringar av fordonen. När del gäller lasibilslrafiken redovisassparmöjligheler i samma storieksordning. För laslbilslrafikens del är delframför allt förbättrad körteknik, förbättrad transportplanering och val avfordon som kan ge upphov belydande besparingar. Vid en bedömning av sparmöjlighderna totalt sell måslehänsyn också tas lill den förväntade utvecklingen av transportarbetet. EnligtTPR:s bedömning kommer såväl person- som godstransporiarbetet under 1980-taletatl öka med sammanlagl . En sammanvägning av sparmöjligheler ochIransporlarbdets förväntade ulveckling ger en möjlig besparing om avnuvarande energibehov för transporter, enligt TPR:s bedömning. Om dennabesparing skall kunna nås krävs emellertid åtgärder på många områden. TPR framhåller i sin anslagsframställning för budgetårel1985/86 alt informationsverksamheten är en väsentlig del ienergihushållningsarbelet. För att få denna verksamhel effekiivare krävs enligiTPR väsenlligt utökade resurser. slarkl motiv härför är enligt TPR atltransportsektorn svarar för en allt slörre relativ del av oljeförbrukningen ilandel. Framtida energibehov för transporter Uivecklingen av del framlida Iransportarbeld har studeratsoch redovisats i en bilaga till långtidsutredning (SOU 1984:5. bil.5). Enligt de bedömningar som redovisas där beräknas personlrafikarbdd öka från87 miljarder personkilometer lill år1990. Ökningen av iransportarbeld med personbilar bedöms bli förhållandevisliten, medan starkare ökningar fömlses för framför alll busslrafik.järnvägstrafik och inrikesflyg. Även för godstransportarbetel förutses enlämligen långsam ulveckling, frän 69 miljarder lonkilomeler lill ca 74miljarder tonkilomeler . 1984/85:120 71 bedömer i sin prognos överencrpianviindninpen att cncrpianvändningen förliansporlåndaniål kommer alt öka relativt långsamt. förutses etttotalt slullipt cncrpibehov om ca . Motsvarande siffra för är 87TWh. Dessa tal kan jämföras med dagens cncrpianvändninp för iransportändamål.ca . Huvudskälet tiil det ökade Iransportarbeld och den därmedsamm;inh;ing-ande ökninpen av encrpianviindninpen år enlipl cncrpivcrkct ökailcdisponibla inkomster och ökad industriproduktion. Verket har inle riiknai mednågra reala ökninpar av priset på drivmedel som skulle hålki tillbakaenerpianvändninpens ökninp. Dock förutses en forisatt cffcktiviscrinp avenergianvändningen för transporliindamål med ca I % . Fiinperande och effektiva Ininsporlsystcm är niHlvändipaför den sociiila och industrielki utvecklingen. Transportsektorn spelar envital roll för samhällels daplipa funklion och för den ekonomiska utvecklingen.En god transporlförsörjninp iir också cn förutsältninp för cn balanserad befolknings-och niiringslivsutvcckling i skilda delar av landet. Målet för den stallipa trafikpolitiken är atl ge invånareoch näringsliv en lillfredsställande Iranspurtfiirsörjninp till liipsla möjligasamhällsekonomiska kostnader. Trafikpolitiken utformas i syfte att medverkatill att andra viktipa samhiillsmål inom l.ex. närinpspolitikcn.energipolitiken och miljöpolitiken kan uppnås. Transportsektornspelar också en betydande roll når det gäller vår samlade energianvändninp. Somjag har redovisal svarar transportseklom för av den sluilipaenerpianvändningen. Dess andel av oljeanviindninpen ;ir dock belydligi högre,eller . Dessulom utgör de drivmedelskvnlitder som ulnytUas inomtransportsektorn den värdemåssipt största delen av energiimporlcn. 1 lakl medall energihushållningen och övergången från olja till andra energislapfortsätter i övriga samhällssektorer kommer transportsektorns andel avoljeanvändningen att öka yllerligare. Därigenom innebär Iransporiseklornsenerpianvändning belydande problem från energipolitisk synpunkl. Ännuallvarligare är den miljöpåverkan som det ensidiga oljeberoendet medför.Bilavgaskommiltén konstaterar i belänkandel (SOU 1983:27) Bilar och renareluft all bilavgasulsläppen har ökal kraftigt . ochalt utsläppen har legal på en oförändrat hög nivå.Enligt belänkandel svarar bilismen för av de toiala ulsliippenav koloxider och bly. för av uisliippen av kväveoxider och kolvätenoch dessulom för betydande mängder av svavel-oxider och stoft. I motsats tillutvecklingen i fråga om utsläpp från förbränningsanläggningar har vi intelyckats bemiislra de allvariiga miljöproblemen lill följd av vägtrafiken. Nuvarande energipolitiska riktlinjer för transportsektorninnebär att va- Prop.1984/85:120 72 Id av energibesparande åtgiirdcr måsle grundas på enhelhetssyn, varvid inte enbart trnnspoilmcdlcns encrgi;mvändning beaklas, utanockså olika transportmedels roll i ett effeklivi transportsyslem. Denna principbör giilla ;iven forlsättninpsvis. Mot bakgrund av de betydande energipoliliska ochmiljömässiga problem som Imnsportscktorns nuvarande energianvändning medförfinner jag det angeläget att ;irbctct med att bryta det ensidiga oljeberoendetfortsätter och intensifierns. Jag bedömer all dd år möjligt alt åstadkommabetydande förändringar av enerpianvändninpens nuvarande sammansättning inomdenna sektor ulan att kravet på ett effektivt transportsystem åsidosätts. Dd finns flera sätt att minska oljeberoendet förtransporter. På finns möjligheter atl överpå till andra drivmedelän oljeprodukter, exempelvis motoralkoholer. Till frågan om alternativadrivmedel återkommer jap strax (avsniU 8.7). Vidare kan miljöeffekterna avoljcanvändninpen begränsas belydligi. genom bl.a. övcrpång till blyfri bensinoch skärpta krav på avpasrening. Chefen för kommer inomkort aU läpga fram förslag med denna inrikining. Oljeberoendet kan också påverkas genom ålgärder som syftarUll en annan sammansättning av transportsystemet. Jag tänker då i första handpå en ökning av den kollektiva trafiken når del päller persontransporter ochövergång från landsvägstrafik till spårbunden trafik i fråga om godstransporter.Under senare år har stora satsningar gjorts för all förbättra och utökakolleklivtrafiken. Kollektivtrafiken har också fåll en väsenllipstandardförbättring , bl.a. till följd av reformen med ettsamlat ansvar fi>r länstrafiken. Jag återkommer strax till frågan omkolleklivirafikens roll i energipolitiken. Når dd gäller järnvägslransporterkommer chefen för kommunikationsdepartemenlet all lämna förslag tillriktlinjer. På kort sikt finns del endast begränsade möjligheter attbryta transportsektorns ensidipa beroende av oljeprodukter. Det finns däremolbetydande möjligheter till effektiviseringar av den nuvarandeenergianvändningen. Det är väsenlligl att dessa möjligheter las till vara. 1 del föregående har jag redogjort för TPR:s arbete medatt förbättra energieffekliviielen inom transportsektorn. Jag anser att detlaarbete har stor betydelse i anstriingningarna att effektiviseratransportsektorns energianvändning. Del är därför angeläget all TPR fortsättersin verksamhel med i huvudsak den inriktning som anges i rådelsanslagsframslällning. Av stor betydelse härvidlag är åtgärder inriktade motpersonbilar, eftersom dessa under överskådlig framtid vänlas svara för endominerande del av Iransporiseklorns energianvändning. TPR har också i sinanslagsframställning begärt . i ökade medel för information till iförsia hand ägare och förare av personbilar. Jag delar uppfattningen att detf.n. kan finnas behov av en tillfällip förslärkning av insatserna på dettaområde. 1984/85:120 73 år emellertid vikligt alt sådana insalser samordnas medden övergripande informationsverksamhet inom energiområdet som statensenergiverk svarar för. Enligt vad jag har erfarit pågår också diskussionermellan TPR och om behovet och ulformningen av informalionsinsalserav nämnda slag. Till anslagsfrågan återkommer jng i det följande (avsnitt 14punkt E2). Vad avser arbelet med en effekiiv energihushållning börmöjlighelerna tas till vara alt redan i samband med körkortsutbildningen läggain moment som kan främja ökad kunskap och färdighet beträffande energieffektivkörning. Ökad vikl vid körningens energiekonomiska aspekter underutbildningsskedd torde också kunna slimulera läromedelsfördagen all utveckla dedelar av kurslitteraturen som behandlar energisnål körteknik och energiinriklatfordonsunderhåll. Jap gär nu över lill frågan om regler för nya personbilarsbränsleförbrukning. Av den föregående redogörelsen har framgått atl TPR haringått överenskommelser med personbilsleverantörerna angående den vägda genomsnittligabränsleförbrukningen bilmodeller. Vid oförändrade marknadsandelarinnebär överenskommelserna all den genomsniltliga vägda bränsleförbrukningenför nya personbilar av modell kan beräknas bli ca 0,82-0,83 liler permil. I den uppföljning av överenskommelserna som TPR iseplember 1984 har redovisal till reperingen framgår bl.a. att utvecklingen motmer energieffektiva fordon alUjäml pågår. Den tidigare snabba nedgången avdrivmedelskonsumtionen per mil har visserligen bromsats upp under åren 1983och 1984. men enligt TPR beror detta i första hand på alt marknaden förpersonbilar har ändrats på ett sätt som är ogynnsamt från energihushållningssynpunkt.TPR bedömer dock att marknaden kan komma att stabiliseras under de närmasteåren. Mot denna bakgrund finns det enligt TPR ännu inte anledning attifrågasätta att dd överenskomna målel bilmodeller kommer attuppnås. 1 överenskommelserna mellan TPR ochpersonbilsleverantörerna har parterna förbundit sig atl så snartförulsällningar finns la upp förhandlingar med syfte att ingå överenskommelserom ytteriigare sänkning av bränsleförbrukningen för nya personbilar fram lillår 1990 och modeller. TPR bedömer dock att förulsällningar försådana förhandlingar kommer all finnas försl sedan den framlida utformningen avbilavgasbe-stämmelserna har lagts fast. TPR har därför f. n. inte för avsiktatt ta några initiativ lill nya överenskommelser. För egen del anser jag i likhd med TPR att del ärangelägel all noga följa utvecklingen når det gäller personbilarnasbränsleförbrukning. Del är angeläget atl TPR även i fortsättningen följerutvecklingen när det gäller nya personbilars bränsleförbrukning, och vid behovföreslår ålgärder för all komma till råtta med eventuella problem. När dd gäller lasibilslrafiken har TPR nylipen utvärderatde utbildningsprogram som rådet har bedrivit. Resultaten pekar på atl delfinns beiydan- Prop.1984/85:120 74 de möjligheier att minska lastbilarnas förbrukning avdrivmedel, både genom förbättrad körteknik och genom förbältrat underhåll avfordonen. Del är angeläget alt TPR fortsätter dessa verksamheter. Av särskildvikt är därvid att genomförda program följs upp för att säkerslälla en varaktigeffekt av utbildningsinsatserna. Som jag nämnde har också valet av fordon betydelseför energianvändningen. Undersökningar som TPR har låtit genomföra pekar påatt dd finns möjligheter att minska bränslekoslnaderna för lasibilslrafiken med10-15% genoni atl bättre än anpassa valet av fordon till uppgiflen. Även inom övriga trafikgrenar -järnvägen, sjöfarten ochflygel - finns goda möjligheter att effektivisera energianvändningen genom bl.a. effektivare fordonsval och utnyttjande av nya lekniska lösningar. Enligivad jag har erfaril sker också betydande hushållningsinsalser inom dessa områden.Jag förulser därför ingel behov av särskilda slatliga insalser för sådanaåtgärder. Såväl kommuner och landsting som statliga myndigheler haromfallande fordonsflottor. Del är av slor vikt från såväl kommunal- ochlandstingsekonomisk synpunkl som demonslrationssynpunkl att dessa utnyttjasoch underhålls på ett rationellt sätt. Myckel tyder på alt del finns avsevärdamöjligheter alt minska både koslnaderna och energianvändningen genom etlrationellare ulnylljande av fordonen och en båttre resandeplanering. a.lorde besparingar kunna göras genom atl olika förvaltningar samuinyltjarfordon. I della sammanhang vill jag ålerknyta till vad jag anfördeangående den kommunala energiplaneringen (avsnill 5.1). En utvecklad kommunalenergiplanering inbegriper både dt bättre utnyttjande av kommunens egnatransportmedel och ålgärder för alt åstadkomma en rationellare transportförsörjningi kommunen som helhet. Jap länker då exempelvis på åtgärder somtrafikplanering, samordning av signalsystem och - inle minst - förbättringar avkollektivirafiken. Av intresse härvidlag är bl. a. de försök med nya formerför kolleklivtrafik och ny leknik som har genomförls inom ramen förenergiforskningsprogrammet och genom Iransportforskningsberedningensverksamhel. Jag vill i detta sammanhang erinra om allkolleklivtrafiken i många fall erbjuder möjligheter atl prova och demonstreranya tekniska lösningar. Exempelvis hedriver f. n.försök med olika typer av ny leknik i bussar. Sådana försök har slor betydelseför uivecklingen och inlroduklionen av ny leknik. På är det, som jag nämnde, ytterst angelägetatt vi får fram och introducerar aliernaiiva drivmedel, nya motorer, nyadrivsystem elc. Som jag framhöll i min anmälan angående energiforskningsprogrammeti den forskningspolitiska propositionen (prop. 1983/84: 107 bil. 9)bör sådana insatser prioriteras inom energiforskningsprogrammet. Omfattandeinsalser görs också inom delta område. Sammanfallningsvis anser jag således all de riktlinjer somangavs i 1979 1984/85:120 75 årstrafikpolitiska beslui och energipolitiska beslut i allt väsenlligtbör ligga fast. Strävandena all effeklivisera energihushållningen i transportsektornbör således fortsätta. Vidare måste ansträngningarna atl hitta ersättare tilloljan i denna seklor bedrivas kraftfullt och målinriktat. Därigenom vinner vienergipoliliska, beredskapsmässiga och miljöpolitiska fördelar. mästede energipolitiska ålgärderna ulformas så atl de medverkar till en ralionellIransporlförsörjning. Destyrmedel som framför allt bör användas för att påverka energianvändningeninom Iransporisekiorn är dels utbildning och information, dels beskattning. Iriktlinjerna för den framtida energiskattepolitiken framhålls atl det finns eltstarki energipoliliskl och trafikpolitiskt behov av att priset på bensinanvänds som styrmedel under 1980-talel för energihushållningen inomtransportseklom (prop. 1983/84:28, SkU 28, rskr 96). Skatteändringar bör vidbehov kunna vidtas för att åstadkomma en inte oväsentlig realprisstegring.Bl.a. mot bakgrund av de under senare lid sänkla reala priserna på bensinbeslutade om en höjning av skallen på bensin med 50öre per liler (prop. 1984/85:45, SkU 14, rskr 28) och en molsvarande höjning avkilometerskatlen för dieseldrivna fordon. Jaganser, efler samråd med chefen för finansdeparlemeniel, att dessa riktlinjerbör ligga fasl även i fortsättningen Del är angeläget att de effekler somskallesystemel för med sig noggranl följs upp och all skaltesalser m.m.anpassas till de erfarenheler som successivt vinns. Dendel av den svenska energianvändningen som inte är att hänföra lill industrieller Iransporler. den s. k. övrigseklorn. svarade för avlandets lotala energianvändning, vilket motsvarar . Härav utgjorde denenergi som behövdes för uppvärmning och varmval-tenberedning i bebyggelsen,exkl. industrins och samfärdselns byggnader, . För hushållsel och fördriftel i lokaler lillkom ylleriigare , vilkel innebär att avsektorns energianvändning kan hänföras lill bostäder och lokaler. Övrigservice, dvs. gatubelysning, el- och vallenverk, avloppsverk m. m. saml deareella näringarna, svarade Ullsammans för ålersloden av seklornsenergianvändning. Jagtar först upp frågorna om energianvändning för uppvärmning ochtappvarmvallenberedning i bebyggelsen. 1 dessa frågor har jag samrått medchefen för bosladsdepartementd. Användningen av hushållsel och driftel ilokaler liksom energianvändningen inom areella näringar samt övrig serviceåterkommer jag lill därefter (avsnitten 5.4.2-5.4.4). Desärskilda frågor som gäller statliga byggnader och energianvändningen islallig verksamhel i övrigt behandlar jap också längre fram (avsnitt 5.4.5). Prop.1984/85:120 76 5.4.1 Byggnadsuppvarmning och lappvarmvallcnbcredningNuvarande energianvändning Den totala energiåtgången för uppvärmning ochtappvarmvallenberedning kan för uppskattas lill ca . Dennaenergi uigjorde den belalda hrulloenergi som tillfördes bebyggelsen.Omvandlingsförluster vid el- och hetvatlenproduktion har då räknats bort,däremot inle de förluster som uppkommer i samband med förbränning i pannor ochvid distribution resp. energiomvandling i fasUghclernas internadistributionssystem. Räknas också sådana förlusler bort ålerslår den belaldanettoenergin, dvs. den energi som den slutliga konsumenien utnyttjar och kanpåverka genom olika sparåtgärder. Den betalda nettoenergin var drygt 80TWh. Den totala nettoenergianvändningen nådde sin hittillshögsta nivå. ca om årel. under åren 1975- 1978. Därefier har ensuccessiv minskning skett. Irols alt den uppvärmda byggnadsvolymen har fortsattall öka. Den specifika energianvändningen uttryckt i kWh/m"uppvärmd yta har således sjunkit. Oljans direkta roll för uppvärmning av bostäder ochlokaler, dvs. exkl. oljeanvändning vid fjärrvärmeproduklion, var som störst -av nettoenergianvändningen - åren ärs oljekris. Därefter haroljeberoendet i konsumenlledel avtagit mer och mer och var ca 42%.Oljan har delvis ersatts genom ökad användning av el och inhemska bränslen. Enökad effeklivisering av oljeanvändningen samt en minskning av det lolalavärmebehovet har samiidigi skett. Vad gäller fördelningen mellan olika värmekällorföreligger avsevärda skillnader mellan bebyggelsekategorierna, vilket framgårav labell 5.1. Tabell 5.1 Brutloenergianvändningens fördelning på olikavärmekällor inom olika bebyggelsekatcgorier , %. Varmekälla Småhus Flerbo- Lokaler Tolall Fjärrvärme (baserad på olja, kol. in hemska bränslen, el m. 4 49 35 26 Olja (för enskild uppvärmning och blockcenlraler) 41 45 .50 45 Elvärme (för enskild uppvärmning och blockcenlraler) 31 2 15 18 Trädbränslen (för enskild upp värmning och blockcenlraler) 2? Totalt 100 100 100 100 Kcilla: Slalen.s energiverk. I småhusen spelar användningen av el numera en betydanderoll. Även användningen av inhemska bränslen har ökal starki under senare årdels för enskild uppvärmning (vilket framgår av tabellen), dels inomOärrvärme-produktionen. där olja tidigare helt hardominerat, sker nu mer ån hälften av uppvärmningen med fjärrvärme. Prop.1984/85:120 77 i sig också lelt till betydande oljeersättning. År 1983beräknas således endasl av fjärrvärmen ha producerats med olja molUdigare . Inhemska bränslen svarade Ullsammans med spillvärme för ca 16%av Ijurrvärmeproduktionen och el och värmepumpar lör . Av den fjärrvärme somproduceras f.n. utnytUas ca 90%- för bostads- och lokaluppvärmning samttappvarmvallenberedning. Jag tar strax upp hur värmeförsörjningen harutvecklats och tillgodoses (avsnitt 6). Energisparplanen jör befintlig bebyggelse beslutade (prop. 1977/78:76. CU 31. rskr345) om en energisparplan för befintlig bebyggelse. Målet för planen var atlenergianvändningen i del befintliga byggnadsbeståndet skulle minska med 25-30%under en tioårsperiod, dvs. fram lil) är 1988. Vid en omprövning av planen år1981 (prop. 1980/81: 133, CU 37, rskr 384) beslöts bl.a. att målet skulle höjastill iniervallds övre gräns, så att det motsvarar en minskning avbrulloenergianvändningen med . eller , varav en mindre delförväntades ske . Samordningen mellan energisparverksamhet ochannan ombyggnadsverksamhei bedömdes medföra all brutto skulle sparasefter . Minskningen har bedömts kunna fördelas enligt följande: 28 TWhbrutto lör bostader. brutto för lokaler och brutto för indusirinsbyggnader. Sparmålet skulle uppnås i huvudsak genom en effektivtilliimpning av känd och beprövad teknik. En omprövning av planen aviseradestill omkring i samband med översynen av dd samlade energihushållningsprogrammel.De styrmedel som används för att forverkliga planen år statligt ekonomiskl slödtill energibesparande investeringar, rådgivning och besiktning, information,ulbildning ni. Det ekonomiska stödd och därmed finansieringen av bl. a.energisparåt-gårder förändrades i anslutning till beslut (prop.1983/84: 40 bil. BoU 11. rskr 63) om bosiadsförbättringsproprammet.Finansieringen sker till följd hiirav på följande satt. Lån för att finansierainvesteringarna t;is upp på den oprioiiterade kreditniarknaden. KommunenIbruisiilis lämna en kompletterande borpen i form av fyllnadsborgen i de fallsom saker-het inte kan lämnas inom av pant värdet. statligt ränlestödlämnas lill iigare av h>'res- och bostadsråttshus. Ränteslödet är avsett attuyämna skillnader i den skattemässiga behandlingen av olika iiparkategorier.För energisparålgärder lämnas dessutom ett riklat energisparbidrag. Även dettaslöd är normalt förbehålld hyres- och bostadsråttshus. Regeringen harbemyndigande alt besluta om lör vilka åtgärder och med vilka belopp som sådanariktade energisparbidrag skall lämnas samt att. om det är moU\erat avsysselsällningsskäl. tilllälligi utöka bidragen till att omfalla åven egnahem.F.n. gäller au bidragen i medeltal svarar mot av den normala koslnaden föråtgärderna. 1 budpeiproposition (prop. 1984/85: 100 bil. B 17)anförs att de riktade bidragen, bl.a. med hänsyn till det Prop.1984/85:120 78 statsfinansiella lägel, bör sänkas till att underbudgetårel 1985/86 i medeltal svara mot av den normala kostnaden. När del galler övriga styrmedel som f. n. ulnytUas för altfrämja energihushållningen i bebyggelsen återkommer jag strax. Underlag jör omprövning av rikllinjerna förenergisparverksamhet i byggnader m. m. för byggnadsforskning (BFR), slatens planverk,bosladsstyrelsen och () har haft iuppdrag att utarbeta material lill grund för en omprövning av gällanderiktlinjer för energisparverksamheten i byggnader m. m. BFR har planeral ochsamordnat arbeiei. BFR har avlämnat rapporten (G26: 1984) Energi 85 - Energianvändningi bebyggelse. Malerialel har remissbehandlals. En sammanfattning av rapportensaml remissammansiällning älerfinns i bilaga 23. Vid sidan härav har statens energiverk som lidigare nämnlspå uppdrag av regeringen lagit fram underlag för en omprövning av det samladeenergihushållningsprogrammet. Slatens energiverks bedömningar redovisas irapporten (1984; 2) Energihushållningsprogrammels effekler. 1 BFR:s rapporl redovisas de resultat som haruppnåtts belräffande energianvändningen i bebyggelsen och erfarenhelerna frånde senasle årens forsknings- och utvecklingsinsalser påenergihushållningsområdel. Energi 85 omfaltar bosläder och övriga lokaler, meninte industrins byggnader. Rapporten redovisar också BFR:s utvärdering av dets.k. Till denna del av rapporten ålerkommer jag i delföljande (avsnitt 6.5). BFR konsialerar all ungefär hälften av energisparplanensmål har uppnåtts . Den årliga brulloenergianvändningen för uppvärmning ochvarmvatten i kvarvarande byggnader av bestånd av bostäder och lokaler,dvs. exkl. industrins byggnader, har minskal med ca 17 TWh±2 TWh mellan åren1978 och 1982 eller från ca till ca . På basis av preliminärstatistik kan den lolala minskningen 1. o. m. är 1983 beräknaslill ca eller av utgångsvärdet.