prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — För all näringsidkaren skall vara skyldig all underrättakonsumenien om behovet av yllerligare arbele krävs vidare atl della arbele ärsådani all det på grund av sill samband med uppdragel lämpligen bör ulförassamtidigt med uppdraget. Ulredningens lagförslag innehöll endast atl detytterligare arbelel skulle vara "lämpligt att utföra i samband meduppdraget". 1984/85:110 181 har vid remissbehandlingen kritiserats för all varaalltför litel upplysande 8 § KtJL och kunna leda lill atl bestämmelserna omtilläggsarbete i praxis fick en alltför vidsträckt tillämpning. Grunden fördella skulle då närmast vara att del kan finnas ålskilliga ålgärder avseendeett föremål, l. ex. en bil, belräffande vilka man skulle kunna säga all del är"lämpligt" all de uiförs i samband med all föremålel ändå har lämnalsin på en verkstad e.d. för annal arbete. Med anledning av bl. a. dessasynpunkler innehåller förevarande beslämmelse alliså den yllerligarepreciseringen all del skall vara jusl på grund av silt samband med del lämnadeuppdragel som det ytterligare arbetet lämpligen bör ulföras samiidigi meddelta. Denna beskrivning synes pä etl lydligare säll ge uttryck för vadulredningen lorde ha åsyftal (se belänkandel s. 211). Frågan humvida ell ytterligare arbele på grund av sittsamband med del redan lämnade uppdraget lämpligen bör ulföras meddella får nalurliglvis bedömas med hänsyn lill omsländighelerna i det enskildafallet. De i praktiken vanligaste situalionerna då näringsidkaren enligi försiaslyckel är skyldig atl underrälla konsumenien om behovel av dt tilläggsarbelelorde vara dels när väsenlliga moment i näringsidkarens preslation - t. ex.demonteringen av ett föremål - är gemensamma för de båda arbetena så allkonsumenien gör en kostnadsbesparing om de uiförs samUdigt, dels när resultatetav det ursprungliga uppdragel - även om della resultat i och för sig ärfelfritt - måsle anses bli till betydligt mindre nyiia för konsumenien om inleockså del ytterligare arbelet utförs. Del bör påpekas all näringsidkaren i densenare silualionen, om Ulläggsarbdel av någon anledning inte kommer lillutförande, kan bli skyldig enligt 68 att avråda konsumenten från altunder sådana förhållanden låla ulföra den Uänst som del ursprungliga uppdragelavser. Som lidigare har understrukits reglerar beslämmelsen iförsia slyckel endasl frågan om i vilka fall en näringsidkare är skyldig attredan i samband med ulförandel av en Ijänsl undertälla konsumenien om behovelav ett arbete som inte omfattas av uppdraget. Självfallet står delnäringsidkaren fritt atl under utförandet av en tjänsl underrälla konsumenienom att del finns behov av ålgärder som exempelvis inle har samband meduppdragel och att tillfråga konsumenien om denne vill ha dessa åtgärder utfördasamtidigt. I enlighel med det sagda tas genom första styckel inte hellerställning frågan huruvida en näringsidkare på grund av sin allmännaomsorgspliki kan anses vara skyldig - så atl han kan drabbas avskadeslåndsansvar vid underlålenhel all fullgöra denna skyldighel - atl underutförandet av uppdragel eller i samband med avslutandel av detla görakonsumenten uppmärksam på etl ålgärdsbehov som näringsidkaren lagl märke lill mensom inle haft med uppdragel alt göra. De rättsliga konsekvenserna av all näringsidkarenåsidosätter sin skyldighet enligt första slyckel all begära konsumenlensanvisningar rörande elt tilläggsarbete blir i princip följande (jfr betänkandets. Prop.1984/85:110 182 Om näringsidkaren har utfört Ulläggsarbdel utan atl hasökl kontakla 8 8 KtJL konsumenien, har han inte rätl till ersällning förUlläggsarbelet Qfr 38 8). Som berörs närmare i specialmotiveringen lill iredjestyckel i förevarande paragraf är näringsidkaren dock i vissa siluationer avnödkaraklär skyldig all ulföra etl tilläggsarbete även om han inle kan fåkonlakl med konsumenten. Om näringsidkaren inle begär konsumenlens anvisningar ochinte heller ulför lilläggsarbetel, blir näringsidkaren i de fall som avses itredje styckel i regel ansvarig enligi reglerna om fel hos tjänsien (jfr 98andra styckel). 1 andra fall än när del föreligger en sådan nödsilualion somavses i iredje slyckel drabbas han däremol i princip av ansvar för en sådanunderlåtenhet endasl om konsumenien kan visa all han har lidii ekonomisk skadapå grund av denna underlålenhel (jfr 32 8 andra slycket). Om det när tjänsten utförs framkommer behov av sådaniUlläggsarbele som avses i försia slyckel, lorde näringsidkaren normall kunna fåkonlakl med konsumenten utan att del föranleder en oacceptabel lidsutdräkt. Hurnäringsidkaren skall handla till dess all han har nått koniakl medkonsumenien eller själv måste falla eu beslut i frågan om han skall ulföra elttilläggsarbete eller ej, får bero på omständigheterna i det enskilda fälld. Får näringsidkaren kontakt med konsumenten, kansituationen utvecklas olika beroende på vilken ståndpunkt konsumenten intar ifrågan om utförandet av tilläggsarbetet. Beslular konsumenien efler silt samrådmed näringsidkaren atl Ulläggsarbdel inte skall utföras är saken klar. Näringsidkarenhar då ingen rätl all gå ulöver uppdragel. Som lidigare har nämnts kan docknäringsidkarens avrådningsskyldighd i detta fall aklualiseras,nämligen om näringsidkaren finner alt den beställda Uänslen inle kan anses varatill rimlig nytta för konsumenien ulan att Ulläggsarbdel uiförs. Om konsumenien i stället begär atl näringsidkaren skallutföra Ulläggsarbdel, torde parterna i regel också bli överens om detla. Detfinns inte anledning räkna med att en näringsidkare skulle vägra atl ulföra elllillläggsarbele utan all han anser sig ha ell giliigl skäl all vägra. Del hardärför inle ansetts nödvändigl att i lagen ta upp en sådan mera generell bestämmelsesom ulredningen föreslog om atl näringsidkaren pä konsumentens begäran skullevara skyldig att ulföra elt tilläggsarbele som inle hindrade näringsidkaren ihans normala verksamhel eller var lill olägenhel för andra kunder. De egenlliga problemen med tilläggsarbete uppkommer i falldä näringsidkaren trots rimliga försök inte kan anträffa konsumenien ulanoacceptabel lidsutdräkt. Eflersom del här är fråga om etl sådani Ulläggsarbelesom avses i försia stycket, dvs. etl tilläggsarbete som pä grund av sittsamband 1984/85:110 183 med uppdragel lämpligen bör utföras med detla,måsle del ofta 8 § KtjL antas överensstämma med den genomsnittlige konsumentensönskemål all tilläggsarbetd uiförs i samband med uppdragel. 1 regel kan hanhärigenom, ålminslone på längre sikl, spara pengar. Eller också kan han få ellslörre ulbyle av den beställda ijänsten. För näringsidkaren lorde del i den nuberörda situationen framstå som otillfredsställande - och som riskabelt frånaffärssynpunkt - atl inte handla i enlighel med vad han som fackman anser varatill konsumentens bästa. Ett dåligt resursutnyttjande kan även från merallmänna synpunkler framstå som olämpligt. Del finns alltså flera argument som lalar för attnäringsidkaren, när konsumenien inle kan anträffas inom rimlig lid, bör varaberättigad all ulföra sådant tilläggsarbete som avses i första stycket och fåbetalt för detta. Mol dessa argument måste emellertid vägas främst konsumentensintresse av all inle - ulan egel beslui - åsamkas ofömisedda ulgifler. Det nu sagda utgör bakgrunden till beslämmelserna i andraslyckel av förevarande paragraf. Genom dessa klargörs att näringsidkaren - omhan i enlighel med första styckel har sökt underrälla konsumenien om behovel avett tilläggsarbele men inte kunnat anträffa denne inom rimlig tid eller om detredan från böijan slår klart att konsumenten inle kan anlräffas inom sådan tid- under vissa fömtsättningar har rält att utföra tilläggsarbele som avses iförsta stycket. Bestämmelserna kompletteras av regeln om prisiillägg förtilläggsarbete i 38 8. Enligt punkl 1 får näringsidkaren ulföra Ulläggsarbdel -dvs. sådani Ulläggsarbele som avses i försia slyckel - om prisel förtilläggsarbetet är obetydligt eller om del är lågt i förhållande till prisetför den avtalade tjänsien. Vid bedömningen av vad som i förhållande lill priselför den avialade tjänsien är ell lågl pris bör som regel den 15-procenlsgränssom enligt 368 andra slyckel gäller vid ungefäriiga prisuppgifter kunna tjänasom en riktpunkt. Har konsumenien angett etl "högsla pris", måste hänsyngivelvis tas lill detla. Huvudregeln bör vara alt del angivna "högslapriset" inte får överskridas genom en debitering för tilläggsarbele somkonsumenien inle har fåll la slällning lill. gäller dock inle. omangivelsen av ett "högsta pris" är all uppfatta så all den avserendast de beställda arbetena och atl konsumenien inle därmed har åsyftat allsätta en prisgräns som gäller även för evenluelll Ulläggsarbele. Regeln om all tilläggsarbeiel får ulföras när prisel fördella är obeiydligi tar sikle på fall där redan prisel för den avialadeijänslen är lågt. 1 etl sådant fall måste det genomsnittligt sett antasöverenssiämma med en konsumenls intressen att näringsidkaren ulför ell sådanililläggsarbete som avses i försia styckel även om prisel för della inle är lågli förhållande Ull prisel för den avtalade Uänslen. Priset för elllilläggsarbete lorde i allmänhet kunna anses obeiydligi, om del inleöverstiger ca . Prisgränserna i punkt 1 lar givelvis sikle på densammanlagda koslnaden för tilläggsarbete. Om det har framkommit behov av fleraseparata ålgärder Prop.1984/85:110 184 ulöver uppdraget, får beslämmelserna alliså inle lillämpaspå var och en av 8 § KtJL dessa åtgärder för sig. Enligt punkt 2 får näringsidkaren också, i den situalionsom avses i andra stycket, utföra tiiläggsarbeld om det finns särskilda skälatl anta atl konsumenten önskar få tilläggsarbetet ulförl i samband meduppdragel. Här avses i princip inle en bedömning av den genomsnittlige konsumenlensönskemål, ulan del skall vara fråga om alt näringsidkaren har särskilda skälalt anla att just den aktuelle konsumenien i del enskilda fallel önskar fåUlläggsarbdel ulförl samiidigi med de beställda arbetena. Näringsidkaren fårdå ulföra lilläggsarbetel även om prisgränserna i punkl 1 överskrids. DeUainnebär dock självfallet inte att det slår näringsidkaren frill alt utföra hurkostnadskrävande arbelen som helsl. För frågan om del finns särskilda skäl allanla atl konsumenten önskar få tiiläggsarbeld ulförl samiidigi är nalurliglvisäven prisel för lilläggsarbetel av betydelse. Som utredningen har framhållit (belänkandel s. 213) börnäringsidkaren enligt punkt 2 till stöd för elt krav på betalning förtilläggsarbete kunna åberopa l.ex. all del funniis fog för atl uppfällasilualionen så att konsumenten med beställningen avsell alt få elt föremålsatt i skick för elt besläml ändamål, såsom inför en konlrollbesiktning av enbil eller inför en nära föreslående semeslerresa e.d., och all Ulläggsarbdelvaril nödvändigl för alt lillgodose della ändamål. Vidare bör näringsidkarenkunna åberopa att han på grund av konsumenlens handlande vid lidigare konlaklerdem emellan hafl fog för slutsatsen atl konsumenien skulle ha velat fåUlläggsarbdel ulförl, om han kunnal tillfrågas. Åven andra siluationer kantänkas. Generellt gäller atl det fall som avses med punkl 2 ligger nära delfallel all uppdraget är atl uppfatta såsom omfattande även del ifrågavarandelill-läggsarbdel. Enbart den omständigheten alt elt tilläggsarbete avseende etlfordon kan karakteriseras som nödvändigl från trafiksäkerhetssyn-punki bör dockinle leda lill all näringsidkaren kan åberopa bestämmelsen i punkl 2 lill slödför ell krav på beialning för Ulläggsarbdel. Beslämmelserna i andra stycket är naluriigtvis på delsällel disposiiiva all konsumenien redan vid besiällningen av en Ijänsl kanange att näringsidkaren, om konsumenten inte kan anlräffas utan uppskov närdel har visal sig finnas behov av tilläggsarbele, får ulföra tilläggsarbeteninom en vidare prisram än som följer av punkt 1. En annan sak är alt det pådetta område torde finnas anledning all vara försiktig när det gäller att ansekonsumenten bunden av bestämmelser av denna innebörd i standardavtal e.d. I enlighet med vad som har anförts hardd inteansetts nödvändigt att i lagen föra in några mera generella beslämmelser omskyldighel för näringsidkaren atl, när behov därav framkommer, ulföra arbetensom inle omfattas av del ursprungliga uppdragel. För ell särskili fall har detemellerlid, i huvudsak i överensslämmelse med vad ulredningen har förordal. 1984/85:110 185 ansellsbefogat alt ålägga näringsidkaren en skyldighet att siälla sig lill 8 §KtjL konsumenlens förfogande för sådani arbele. Detla gäller, om det närtjänsten utförs framkommer behov av Ulläggsarbele som inte kan uppskjutas ulanfara för allvarlig skada för konsumenten. En beslämmelse om della har lagitsupp i tredje slycket av förevarande paragraf. Beslämmelsenlar i första hand sikte på nödliknande siluationer såsom när dl uppskov medarbelel kan medföra livsfara eller fara för brand, ras, översvämning e.d.Näringsidkaren är i en sådan situalion, om konsumentens anvisningar inte kaninhämlas eller om han begär del, enligi beslämmelsen skyldig all utföra ddarbele som krävs för all avvärja faran. Bestämmelsen är emellertid ocksålillämplig i fall då del skulle leda allvarlig ekonomisk skada förkonsumenien, om Ulläggsarbdel inle utförs samiidigi med uppdragel. En sådansituation föreligger exempelvis om myckel koslnadskrävande och redan ulfördaarbetsmoment är gemensamma för tilläggsarbetet och del arbele som uppdragetgäller samt dessa arbdsmomenl måsle ulföras på nyll för del fall atllilläggsarbetel skjuls upp. Meduttrycket atl "konsumentens anvisningar inle kan inhämlas" avsesgivetvis inte bara det fallet atl konsumenien inle kan anlräffas inom rimliglid. Del kan också vara nödvändigl all ell ingripande sker så snabbi atl delöver huvud tagel inle finns tid att först söka konlakl med konsumenien. 1sådana siiualioner gäller alliså ell undanlag från skyldighelen atl sökainhämta konsumenlens anvisningar innan ell Ulläggsarbele utförs. Skyldighetenför näringsidkaren att utföra sådant tilläggsarbele som avses i tredje slycketinträder redan i och med atl konsumenien begär del eller då hans anvisningarinte kan inhämtas. Av della följer alt näringsidkaren inte kan uppställaexempelvis förskottsbetalning som ett villkor för atl utföra tilläggsarbetet. Medanledning av vad som har anförts från någol håll under remissbehandlingen börframhållas all bestämmelsen i iredje slyckel inle avser siiualioner då riskenför allvarlig skada rimligen kan undvikas genom atl konsumenien låter bli altanvända ett föremål. Näringsidkaren är sålunda i regel inte enligt beslämmelsenskyldig atl ulföra t. ex. sådana arbelen med en bil som av trafiksäkerhelsskälär nödvändiga. Självfallel är han däremot i ell sådani fall skyldig all upplysakonsumenien om alt bilen inle bör användas innan de nödvändiga åtgärderna harvidlagils. Delbör påpekas att även bestämmelsen i tredje styckel är begränsad till all avsearbete som har samband med del uppdrag som har lämnals näringsidkaren (jfrförsta styckel). Frågan i vad mån näringsidkaren i andra fall kan vara skyldigatl ingripa i l.ex. nödliknande situationer, då en fara hotar konsumenlensegendom e.d., får avgöras enligt allmänna regler. Det är dock givel altnäringsidkarens på avlalel grundade plikt all med lillböriig omsorg ta tillvara konsumenlens inlressen i en del fall måsle återverka på bedömningen avhans skyldigheter i del nu berörda hänseendet. Prop.1984/85:110 186 Liksom när en näringsidkare har underlåtit atl utföra endel av ell arbele 8 8 KtJL som det enligi avlalel med konsumenien harålegai honom atl ulföra bör del, som utredningen har föreslagil, ansesföreligga ell fel hos Uänslen om näringsidkaren har underlåtit alt utföra ellarbele som han enligt förevarande beslämmelse är skyldig alt utföra (se 9 8andra slyckel). Bestämmelsen innehåller en hänvisning till 38 8, vilkenreglerar näringsidkarens rätl lill pristillägg för tilläggsarbete somnäringsidkaren har ulförl i enlighel med beslämmelserna i förevarande paragraf.1 fråga om den närmare innebörden och omfallningen av näringsidkarens räll lillpristillägg för Ulläggsarbele får hänvisas lill specialmoliveringen lill 38 8. Paragrafen är i princip lillämplig även vidijänster som avser förvaring av lösa saker. 1 prakliken lorde dock såväluirymmd för som behovel av en lillämpning av denna vara myckel begränsal vidsådana Uänster. Det lorde sålunda endasl sällan inlräffa all del under enförvaring framkommer behov av ålgärder som jusl på grund av sill samband medsjälva förvaringen lämpligen bör ulföras medan denna pågår, utan atl åtgärdernaockså måste anses vara omfattande av uppdragel och således över huvud tagetinte utgör tilläggsarbete. 4.1.3 Fel hos tjänsien Delta avsnill av lagen omfaltar 9-23 88 och innehållerregler om fel hos Uänsten. Dessa kompletteras av bestämmelserna i 31 och 33 88om näringsidkarens skadeständsskyldighet på grund av fel resp. om tredje mansskadeståndsskyldighet på grund av vilseledande uppgifter o.d. vid marknadsföring. Avsnilld inleds med beslämmelser om vad som avses med fel(9- 15 88). Därefier följer en paragraf om påföljder vid fel (16 8). I de därpåföljande paragraferna regleras frågor rörande reklamation (17 och 18 88), konsumentensrätt all hålla Inne betalningen (198), avhjälpande (20 8) saml prisavdrag ochhävning (21 8). Avsnittet avslulas med regler om prisavdragets Sloriek (22 8)och om verkningar av hävning (23 8). Vad som avses med fel I 9 8 anges alt tjänsten är felaktig, om resullalelavviker från vad som följer av de grundläggande kraven på fackmässighd ochomsorg m.m., från vissa säkerhetsföreskrifter eller från vad som därulöver haravialais om resullalel. Vidare innehåller paragrafen regler om atl Ijänslen ärfelaklig. om den har ulförts i strid mol ett förbud enligi 4 8marknadsföringslagen eller om näringsidkaren inle har ulförl ell sådanililläggsarbete som han enligt konsumenttjänsllagen är skyldig alt utföra. I lOS regleras en sida av näringsidkarensmarknadsföringsansvar genom all del slås fasl alt tjänsien är felaktig, omresultatet avviker från olika 1984/85:110 187 uppgifter av betydelse för bedömningen av Uänstensbeskaffenhel eller 9 § KtJL ändamålsenlighel som har lämnats vidmarknadsföring. 1118 regleras den sida av näringsidkarens marknadsföringsansvarsom gäller underlåtenhet all lämna viktigare upplysningar rörande tjänstensbeskaffenhet eller ändamålsenlighel. 12 8 innehåller bestämmelser om vilken tidpunkt somnormalt skall vara avgörande vid bedömningen av om en tjänst är felaktig.Därmed sätts också en gräns i liden för näringsidkarens ansvar enligifelreglerna för olyckshändelser o.d. som drabbar resultatet av ijänslen. Denavgörande tidpunkten är enligt paragrafen den då uppdraget avslulades eller, omavslutandet av uppdragel har försenals beroende på någol förhållande påkonsumenlens sida, den lidpunkt då uppdraget annars skulle ha avslulals. Enligi13 8 skall dock även en senare uppkommen försämring av resullalel anses ulgöraetl fel, om försämringen beror på ell avialsbrott på näringsidkarens sida. I14 S regleras verkningarna av atl näringsidkaren har garanterat resultatet aven tjänst även efter den tidpunkt som anges i 128. Med undanlag för 11 8 passar de nu redovisadebeslämmelserna inte för tjänster avseende förvaring. De tar sikte på detslulliga resultatet av en ijänsl, medan beslämmelser om vad som avses med felvid förvaring bör la sikte på förhållandena däförvaringsUänslen uiförs. Beträffande förvaring har därför i 15 8 lagils uppsärskilda beslämmelser som, vid sidan av 118, anger när en Uänsl avseendeförvaring är felaklig. Normerna för felbedömningen är dock i princip desammasom vid Uänsler avseende arbele på egendom. Tjänsien skall anses felaklig, om resullalel avviker från 1. vad konsumenienmed hänsyn till 4 8 har räll all kräva, även om avvikelsen beror på enolyckshändelse eller därmed jämförlig händelse, 2. vad som sägs i5 8 försia slyckel, eller 3. vad somdämlöver får anses avlalal. Tjänsien skall också anses felaktig, om den har utförts istrid mol elt förbud som avses i 5 8 andra slycket eller om näringsidkaren inlehar ulfört sådant tilläggsarbete som han är skyldig all ulföra enligi 8 8iredje styckel. (Jfr 3 kap. 1 8 i utredningens förslag) Paragrafen innehåller de centrala reglerna om när entjänst är felaktig. Hilhörande frågor har i huvudsak behandlats i avsnitt 2.4.1i den allmänna motiveringen. Paragrafen är inle tillämplig på Uänsler som avserförvaring (se 15 S). 1 försia stycket slås fast atl tjänsien skall ansesfelaktig, om resultatet avviker från vad konsumenien kan fordra med hänsyn lillde i 4 8 och 5 8 Prop.1984/85:110 188 försia slyckel angivna, grundläggande anspråken pånäringsidkarens pres- 9 8 KtJL laiion eller från vad som därulöver fåranses avlalal om resullalel. Med "resullalel" avses den fysiskaproduklen av arbete och malerial. Uilryc-kel syftar inle bara på resullalel avden ursprungligen avtalade Uänslen ulan också på resullalel av evenluelllUlläggsarbele. Enligi punkl I skall ijänsten alltid anses felaklig, omresullalel avviker frän vad konsumenten med hänsyn till 4 § har rätl all kräva.Enligt 4 8 skall näringsidkaren utföra Uänsten på etl fackmässigltillfredssiällande säll och med lillbörlig omsorg la lill vara konsumenlensintressen. Som har berörts i specialmoliveringen lill 4 8 är dessa regler iprincip tvingande lill konsumenlens förmån. Enligi 4 8 skall näringsidkarenvidare, om inte annal får anses avlalal, Ullhandahålla det malerial som behövs.Malerialel skall vara av den beskaffenhel som har avialais eller, om någolavial inle har iräffals i delta hänseende, a.v normalt god beskaffenhet. I enlighel med vad som har sagls i avsnitt 2.4.1 i denallmänna moliveringen (jfr även avsnitt 2.4.3) skall näringsidkaren enligtreglerna om fel hos tjänsien bära risken för alt resullalel av hans arbeleförsämras genom "rena olyckshändelser" som inlräffar före denlidpunkl som är avgörande för felbedömningen (se 12 8). Detla kommer i lagentill uttryck genom atl de beslämmelser som anger när Uänslen är felaklig ochsom är av intresse i delta sammanhang (9, 10 och 15 88) gäller oavsett orsakenlill en sådan avvikelse som medför all Uänslen skall anses felaklig, samtidigtsom del av beslämmelserna om påföljder av fel emellerlid framgår attnäringsidkaren inle drabbas av några påföljder av etl fel som beror på någolförhållande på konsumenlens sida (se 16 8). Ullryckd "olyckshändelse eller därmed jämföriighändelse" är avsett atl beteckna i princip samma orsaker lill enförsämring som del i 17 8 köplagen begagnade ullryckd att en försämring av såltgods har uppkommit av "våda". Därmed åsyftas händelser som inträffatutan all vare sig näringsidkaren eller konsumenten eller någon annan person,för vilken en av parterna får anses ansvarig, är vållande till della. Ultryckeltäcker alliså inle bara nalurhändelser och andra olyckshändelser av detta slagulan även sådana händelser som l.ex. atl en ulomslående uppsåtligen skadareller förstör resullalel av näringsidkarens arbele. Vad konsumenien i enlighel med beslämmelsen i punkl I renlkonkrel kan fordra av resultatet blir naluriigtvis beroende av den avtaladetjänstens innehåll och de allmänna betingelser under vilka den enligt avtaletmellan parterna skall utföras. För fall som inte inrymmer några särskildakomplikalioner gäller att konsumenten har anledning atl räkna med att entjänst, som uiförs med iakttagande av de krav som anges i 4 8, leder till ellresullat som tillgodoser ändamålet med del beställda arbetet, uppfyller fackmässigakrav på ulseende m.m., har normal hållbarhet och inte medför särskilda riskerför person- eller egendomsskador. Prop.1984/85:110 189 Det är emellertid självklart all anspråken på resullalelmåsle anpassas 9 S KtjL lill sådana omsländigheler som l.ex.