prop · G80377 · 1984-12-31 00:00:00 — Emellerlid avstår kommitténfrån detla med hänvisning till att innebörden kan växla beroende på speciellaförhållanden och utvecklingen inom försäkringsområdet. Vidare framhålls atttillståndsgivningen måste också flexibelt kunna anpassas till de förhällandensom kan skönjas i ett långsiktigt framtidsperspektiv och vidare måsle en vissdifferentiering ske i bedömningen av olika försäkringsområden och försäkringsformer. Detta sistnämnda vill bolaget understryka medmotiveringen att exempelvis företagsförsäkring och ålerförsäkring är av sådanart att man här bör kunna använda en vidare tolkning. När det gäller företagsförsäkringhar detla även klart uttalats av kommittén. Det är därför bolagets uppfattningatt dessa tankegångar måste uttryckas i propositionen lill ledning för tolkningav bestämmelsen. 3 Utländska försäkringsföretags verksamhet Inspektionen delar kommitténs syn att svenska ochutländska försäkringsföretag bör vara likställda vad gäller säkerhetskrav ochkonkurrensbetingelser. De föreslagna depositionsbeloppen för ufiändska företagfinner inspektionen vara väl avvägda. 3.2Näringsfrihetsombudsmannen (NO) Kommittén framlägger förslag lilldeposilionsskyldighel för utländska försäkringsföretag som i vissa fall innebärbetydande höjningar av nuvarande depositioner. En uttrycklig grundtanke bakomförslaget har varit principen om konkurrenslikställighel mellan svenska ochutländska försäkringsgivare. NO kan inte finna att förslaget till nyadeposilionsregler innebär en diskriminering av någon kategoriförsäkringsföretag. Förslaget möter därför inga erinringar frän NOs sida. 1984/85:77 125 Någon större ändring i den utländskaförsäkringsverksamheten i torde inte komma fill stånd genom deföreslagna ändringarna. Som kan svenskar försäkra sig i utlandet ochutländska försäkringsföretag kan bilda dotterbolag här. För sitt bildandeprövas dessa dotterbolag på samma sätt som svenska bolag och i sin verksamheibehandlas de på samma sätt som dessa. Vad som i detta sammanhang är av intresseär de utländska försäkringsföretagens verksamhet i genom generalagent;del är dessa som ulgör utländska försäkringsförelag. Utländska livförsäkringsföretag har varitverksamma i och utländska skadeförsäkringsföretag är verksamma här. Degrunder för livförsäkringsverksamhet som försäkringsinspeklionen har atlfastställa är emellertid sådana - lika för svenska och ufiändska förelag - allutländska företag ej funnit skäl att stanna kvar ulan avvecklat sin svenskarörelse. EnUgt dessa grunder skall nämligen återbäring ges fillförsäkringstagarna av försäkringsförelagets vinst. Under dessa förhällanden hardet visat sig föga attraktivt för de utländska försäkringsföretagen att varaverksamma här. Ändring i bestämmelserna för erhållande av koncession berör inledessa grunder för försäkringsföretagens verksamhet. Om sålunda koncessionsbeslämmelsernagörs mjukare torde den utländska livförsäkringsverksamheten i ävenframöver bli lilen eller ingen. Vad gäller skadeförsäkring föreslår ulredningenskärpta krav i fråga om det belopp av värdehandlingar som skall deponeras iriksbanken för att försäkringsföretagen skall få vara verksamma här.Värdehandlingarnas belopp skall uppgå lill minst 300 gånger basbeloppet eller,om brultopremieinkomslen för del senasie räkenskapsåret är större, elt beloppsom motsvarar denna inkomst. är huvudregeln att 200000 kronorskall avsättas plus en tredjedel av brultopremieinkomslen. Detta är etl lindrigtkrav särskill som de utländska skadeförsäkringsföretagen inle behöver som desvenska hålla särskilda tillgångar som svarar mot de försäkringslekniskaskulderna. Kommittén har valt all kräva deponering i av ett beloppsom svarar mot hela brutlopremieinläkien för del senasie räkenskapsåret som enapproximation lill de försäkringstekniska skulderna som är svåra alt fastställaför utländska skadeförsäkringsförelag. Som framgått är det således fråga om ett i hög gradskärpt ekonomiskt krav som föreslås bli infört för etablering i och sompå sitt sätt ersätter behovsprövningen. Genom detta krav garanteras all detblir ekonomiskt meningsfullt med försäkringsverksamhet i för utländskaförsäkringsföretag om de planerar att mera långsiktigt verka här. Enligt kommitténs förslag skall som hittillsvärdehandlingar i anledning av koncessionen deponeras i . Kommilléndiskuterar huruvida det skulle kunna vara tillräckligt atl enbart föreskrivaatt värdehandlingar- 1984/85:77 126 naskall lokaliseras till . Kommittén finner alt deponering bör ske.Fullmäktige delar denna åsikt men anser att en föreskrift om deponering i banki kan ersätta föreskrift om deponering i . skallinte nödvändigtvis behöva användas för delta ändamål. Något särskill skäl föratt göra depositionen i i slällel för i annan bank föreligger inte.Valet av lorde endast ha en historisk förklaring. Mot denna bakgrundoch med hänsyn lill att söker så långt möjligt renodla sinacenlralbanksmässiga funktioner anser fullmäktige att del icke i lag bör stadgasatl de utländska försäkringsföretag som bedriver verksamhei i skalldeponera värdehandlingar i . Deponeringen bör kunna ske i annanbank. En grundprincip för kommittén har varit att sökaåsladkomma konkurrenslikställighel mellan svenska och utländskaförsäkringsföretag. 1 enlighet härmed föreslår kommittén attkoncessionsbedömningen för direkt försäkring i bedriven av utländskaförsäkringsföretag i princip skall grundas på samma kriterier som för svenskabolag. Föreningen ställer sig hell bakom detta som föreningen upplever vara avväsentlig betydelse för medlemsbolagens verksamhei här i landet. Den nuvarandekoncessionsbedömningen har allvarligt hämmat utvecklingen för flera utländskabolag då de icke kunnat konkurrera på lika villkor med paketförsäkringar därkoncession har saknats för vissa försäkringsgrenar. Kommittén har sett över depositionsbestämmelsernaför de utländska förelagen och har funnit atl nu gällande deposilionsregler ärotillräckliga på grund av bl. a. inflationsutvecklingen. Föreningen accepterarhelt kommitténs förslag till en minimideposition och en omslutningsrelateraddeposition. Även kommitténs förslag gällande livförsäkringsrörelse accepterasav föreningen. Föreningen accepterar vidare kommiiténs förslagtill en anpassningslid på 3 är med en dispensregel om ytterligare högst 2 är. finner det strida mot principenom likhet inför lagen alt svenska bolag kan komma all få sämre avkastning änutländska genom alt ivingas placera i s. k. prioriterade värdehandlingar somger lägre avkastning än nödvändigt lill förfång för försäkringslagarnaspecielll inom livförsäkring. 1984/85:77 127 4 Försäkringsverksamhet genom captivebolag Kommittén har beskrivii ett antal positivakonsekvenser av captivesystemet och förordat alt man i slörre utsträckning änhittills skall medge etablering av captivebolag. Inspektionen delar härkommiiténs syn. ökat antal captivebolag kan dock, som kommittén påvisat,medföra en negativ utveckling av försäkringsmarknaden i en del hänseenden.Inspektionen måsle självfallet uppmärksamt följa utvecklingen. NO anser alt frågan om caplivebolagens verksamheipå den svenska marknaden genom kommitténs förslag kan få en i stort setltillfredsställande lösning. Hittillsvarande restriktiva inställning harmissgynnat svenska storföretag i den internationella konkurrensen. Denutveckling som redan ägt rum visar att konkurrensen pä marknaden förförelagsförsäkringar stimuleras genom möjligheten att etablera captivebolag. Enbetydande produktutveckling har ägl rum och premiekonkurrensen är uppenbariigenhård. NO vill gentemot kommitténs förslag endast anmärka att det präglas av välstor försikfighet till nyetablering, speciellt vad gäller direktförsäkringscaplives.NO anser inte atl det behöver göras lill en förutsättning beträffande de senareatl det lillämpas försiktighet i koncessionsgivningen eller att tillståndenskall vara tidsbegränsade. Inte heller beträffande återförsäkringscaptivesbehövs uttalanden om begränsad etablering eftersom det av naluriiga skäl endastfinns ett relalivt begränsat antal företag inom landet som har förulsättningaratt starta captive. Som påpekas i betänkandet (s. 154 f 184 f 187)åtnjuter capfivebolag en viss konkurrensförmån i förhållande till traditionellaförsäkringsbolag till följd av möjligheten för dem att undvika effeklerna avriksbankens placeringsföreskrifter genom atl lämna koncernbidrag till andraföretag inom koncernen. Kommittén nöjer sig i detta hänseende med att förordaalt det i koncessionsbeslulet skall införas villkor om att captivebolag endaslfår lämna koncernbidrag i den mån maximala avsättningar till säkerhetsreservhar gjoris. I övrigt anges att om utvecklingen på captiveomrädel skulle visasig ändå allvariigt påverka konkurrensförhållandena eller om kapitalmarknadsregleringenskulle upphöra, frågan om koncernbidrag bör las upp till förnyad prövning.Frågan kan också komma alt aktualiseras på nytt i kommitténs fortsatta arbele.Kammarrätten har inle något alt invända i sak mol vad kommittén sålunda harföreslagit men anser alt den angivna 1984/85:77 128 förutsättningenför rätten atl lämna koncernbidrag bör tas in i kommunalskattelagen (1928:370)där ingående föreskrifter på området finns i 43 § och dess anvisningar. Captivebolagen (försäkringsbolag inom en koncerndär moderbolaget ej är försäkringsbolag) diskuteras ingående av kommittén. kommer fram till vad gäller captivebolag för återförsäkringär alt sädana bolag även fortsättningsvis bör fä bildas i . En tendenslill utflyttning fill ufiandet av capUvebolagen föreligger eljest. Fullmäktigehar i elt yttrande av över en promemoria om återförsäkringsverksamheti genom captivebolag anförl atl del är atl föredra att captivebolagenetableras i i stället för i utlandet. Denna ståndpunkt gäller alltjämt.1 fråga om captivebolag för direktförsäkring är kommittén mera restriktiv ochanser att endast tidsbegränsad koncession bör medges. Fullmäktige delar dennasyn. Vad angår captivebolagen föreslår kommittén vidareatl bidrag till den koncern vartill de hör skall få ges först efter del atlmaximala avsättningar till säkerhetsreserv har gjorts av caplivebolaget.Fullmäktige delar denna ståndpunkt och finner del angelägel alt lagen utformasi enlighet med kommitténs förslag. Del skulle eljest bli möjligt förcaptivebolagen alt kraftigt hålla nere del i kreditpolitiskt sammanhangberäknade placeringsgrundande beloppet. Dessa bolag skulle på etl beståendesätt kunna komma att avvika från övriga försäkringsbolag och arbeta efterandra regler än de övriga. bör inte få ske. 4.5Riksskatteverket (RSV) Som RSV har konstaterat i yttrande den 25 september1980, dnr 289/ 80-15 över promemorian (Ds E 1980: 1) Återförsäkringsverksamhetgenom capfivebolag, medför möjligheten för koncerner all bilda capfivebolagvissa skattefördelar. Förutom att en koncern med captivebolag, genom deför försäkringsbolag gällande reglerna om avdragsrätt för olika avsättningar(försäkringslekniska skulder), får en ytterligare reserveringsmöjlighetjämfört med andra företag, anförde RSV i nämnda yllrande att en koncern medingående captivebolag ges möjlighet till avdrag för självrisker vilket inte ärmöjligt för företag med traditionella försäkringslösningar. Reglerna omkoncernbidrag medger dessutom atl den "extra" avsättningsmöjlighetenkan utnyttjas fullt ut även om avsättningen inle motsvaras av premieinkomsterfrån det givande bolaget. RSV påpekade vidare att om skaltehänsyn inte skallvara avgörande för val av försäkringslösning utan denna skall väljas utifrånrenodlade övervä- 1984/85:77 129 gandenom risk management borde gällande skatteregler ändras. RSV förutsatte fortsattutredning om skattefördelarnas belydelse och vilka eventuella ändringar iskattereglerna som borde vidtas. Kommittén medger (sid. 184) atl det kan finnasvissa skatteincitamenl alt bilda captivebolag. Man konstaterar dock atl dessa iSverige är av begränsad betydelse. Utifrån målsättningen atl värl skattesystem börmedföra en så skattemässigt neutral behandling av olika företag som möjligtfinner RSV del tveksami om de skattemässiga konsekvenserna av förslaget är avså begränsad betydelse som kommittén velat göra gällande. Del kan nog med fog hävdas att caplivebolaget,såsom försäkringsbolag och med de särskilda skalleregler som gäller för dessa,intar en särskild slällning i förhållande lill koncernen i övrigt. Dessverksamhet kan närmasl sägas vara ariskild från koncernens övriga verksamhei.Mot denna bakgrund bör, enligt RSVs mening, del övervägas all införa ellundantag från avdragsrätten för koncernbidrag såvitt gäller koncernbidrag somges lill captivebolag. Genom all minimera de skatteincitamenl som kanligga till grund för en captivebildning minskar också de olika hänsyntagandensom måsle göras i samband med alt en ansökan om koncession prövas (jfrbetänkandet sid. 184 sista styckel). Slutligen vill RSV framhålla att kommitténs förslagall koncernbidrag från captivebolag endasl skall tillåtas i de fall maximalaavsättningar lill säkerhetsreserv gjorts bör komma till ullryck genom ändring ikommunalskattelagen. En sådan ordning är enligl RSVs mening mer naturlig änalt lillståndsmyndighelen i beslut om koncession föreskriver villkor som beståri all den beslutet riktar sig mot inle får utnyttja en möjlighet som annarsenligl lag står honom till buds. RSV har vidare i en skrivelse om svenskakoncerners etablering av captivebolag utomlands anfört bl. a. följande. RSVanser, att kommittén inle i tillräcklig omfattning har undersökt i vilkenulsträckning etablering av nu nämnt slag medför risk för skaileundandragande.RSV vill därför betona vikten av att detta närmare utreds. RSV vill här påpekaföljande. Svenska företag som erlägger till captivebolag - vilka ilikhei med vad som ovan angetts endasl är skrivbordsbolag - kan komma altvägras avdrag för premierna. Grunden härför är att del kan vara fråga omskentransaktioner. Om skentransaktioner inte anses föreligga, kan i ställetifrågavarande skrivbordsbolag anses ha utövat sin verksamhei frän fastdriftställe i . I så fall är caplivebolaget bl. a. skallskyldigt här iriket. RSV vill slutligen särskilt framhålla kontrollproblemet. Möjligheten tillkontroll av och insyn i bolag som är lokaliserade till bl. a. skatteparadis ärytterst begränsad, för att inle säga obefintlig, efiersom sekretesslagstiftningeni dessa länder effektivt skyddar mol alla försök till insyn. Om man fillåtersvenska företag all etablera bolag i s.k. skalteparadis, skapas 9 1984/85. 1984/85:77 130 förulsätlningarför uppkomst av från skattesynpunkt tvivelaktiga transaktioner, just p. g. a.kontrollproblemet. Enligt kommittén är del viktigt att försöka uppnåkonkurrenslikställighet mellan traditionella försäkringsbolag och captivebolag.Samlidigt medger man att total likhet inle kan uppnås, bl.a. av det skälet attett captive enbart försäkrar koncernens risker. Förbundei ifrågasätter huruvida denna utgångspunktom konkurrenslikställighel är riklig. Egentligen råder ju ingen konkurrens iordels egenfiiga bemärkelse mellan ett capliveåterförsäkringsbolag, som endaslkan försäkra ell begränsat anlal risker, och elt traditionellt bolag somvänder sig även till de risker som ligger utanför koncernen ifråga. Om en koncern ges möjlighet atl försäkra sina egnarisker genom captive minskar i och för sig ulbudel av dessa risker i samma månför de traditionella försäkringsbolagen. Alt det därigenom skulle anses rådasådan konkurrens mellan dessa verksamheter atl del kräverkonkurrenslikslälHghel förefaller inte rimligt. Vidare har riskerna i etl captivesådani samband med koncernen alt del förefaller i högsia grad naturligt attcaplivet omfattas av de regler som gäller för koncernen i övrigl. Enligt förbundets uppfattning är det således interiktigt atl föra ett resonemang om konkurrenslikställighel mellan captive ochtraditionella försäkringsbolag. Man kan inte försämra reglerna för etl företagsverksamhet av det skälet att dess risker inte överlåts på traditionellaförsäkringsbolag. Däremot kan man tala om konkurrens mellan olikaländer när del gäller etablering av captive, beroende på varierande reglerländerna emellan. Försämrar man således villkoren för etl caplives verksamhei iSverige, med motiveringen att det måste råda konkurrenslikställighet iförhållande lill traditionella försäkringsbolag, måste man vara medveten om kanske försämrar förulsältningarna för etablering av captive i . Manmåste också ha klart för sig alt domicilieringen i sig av etl captive inte harnågon slörre belydelse för en inlernafionellt inriktad koncern. Mol bakgrundhärav vill vi betona vikten av att se koncernen, inklusive dess captivebolag,som en enhet; exempelvis vad gäller reglerna för koncernbidrag. Även uiredningens förslag rörandeförsäkringsverksamhet genom cap-live-bolag är enligt förbundets meningvälbetänkta. Förbundei vill här särskill framhålla viklen av alt ikonkurrenshänseende söka jämställa captive-bolag med de traditionellaförsäkringsbolagen, varvid den internationella konkurrenssituationen dock måstebeakias. Prop.1984/85:77 ' 131 har riksförbundetfunnit all erfarenheterna av de svenska caplivebolagens verksamhet - som allagäller ålerförsäkring -inte varit negativa. En fortsatt etablering avåterförsäkringscaptives bör därför inte generellt anses oförenlig medförsäkringsväsendets sunda utveckling. Vi vill dock understryka, vilketkommittén också framhåller, alt den framlida utvecklingen bör uppmärksamtföljas och koncessionsgivningen anpassas därefier. Belräffandedirektförsäkringscaplives saknas svenska erfarenheter varför kommitténsrekommendation till särskild försiktighet och överväganden av endasttidsbegränsade koncessioner är i högsta grad angelägen. Av största betydelse förförsäkringsväsendets sunda utveckling är att konkurrensen mellan captivebolagoch traditionella försäkringsbolag kommer atl ske på såvitt möjligt likavillkor. Den omständigheten all total likställighet på grund av caplivebolagenskonstruktion inle kan uppnås gör del desto angelägnare att noggrant tillse attlikställighet uppnås där della kan ske. I enlighet med sina direktiv harkommillén ägnat frågan stor uppmärksamhet. De konkreta förslag som framförs äremellerlid begränsade och i övrigl betonas vikten av alt utvecklingen noggrantföljs upp, så all nödvändiga åtgärder kan vidtas om konkurrensförhållandenavisar sig allvarligt påverkas och därmed ett osunt inslag iförsäkringsverksamheten skapas. kan instämma i attdet är vanskligt all för dagen bedöma vilka konkreta åtgärder som ärnödvändiga. Klart är all elt captivebolags möjligheter att använda reglerna omkoncernbidrag för att uppnå vissa skattetekniska effekler renl faktiskt är andraoch större än de traditionella försäkringsbolagens. När det gäller rätten allmotta koncernbidrag har kommittén inte funnit lämpligt alt förorda nägonbegränsning för captivebolagen. vill kraftigtunderstryka vad kommittén framhållit, nämligen alt etl captivebolag skulle, imedvetande om att ett dåligt ekonomiskt ulfall kan mötas genom mottagande avkoncernbidrag, kunna välja en svag konsolidering och därmed hålla en lågpremienivå. Utvecklingen måste här noggrant följas, så alt inte konkurrensbildenallvarligt störs. När det gäller rätten atl lämnakoncernbidrag kan ett captivebolag, genom atl utnyttja denna, i praktiken helteller delvis undvika effekterna av placeringsföreskrifter enligllagen om kreditpolitiska medel. De möjligheter till högre avkastning som deltager snedvrider konkurrensen och kan leda fill alt koncerner tenderar altföredra caplivelösningar i stället för atl anlita traditionellaförsäkringsbolag. Kommillén anser inle att för dagen tillräckliga skäl föreliggeralt helt förbjuda koncernbidrag i captivesystem men föreslår den begränsningenalt i koncessionsbeslulet för ett captivebolag skall införas villkoret altbolaget endasl äger lämna 1984/85:77 132 koncernbidragi den mån maximala avsättningar till säkerhetsreserv gjorts. Om delta ärtillräckligt är vanskligt att i förväg bedöma men riksförbundet vill betonaviklen av atl utvecklingen noggrant följs och atl hela frågan om koncernbidragomprövas när lägel sä kräver. Frågan om konkurrenslikställighet är emellerlidinle enbari beroende av de olika möjlighelerna atl lämna koncernbidrag.Kommittén uttalar (sid. 187) all captivebolag omfattas på samma sätt som allaslörre svenska försäkringsbolag av skyldigheten att placera viss andel avlillgångsökning-ar i av föreskrivna värdepapper. Delta var sant för1982, då undanlag frän placeringsplikten endast gjordes för sex riksbolag meden balansomslutning understigande . har emellertid enligt beslutden 22/12 1982 bortfallit ytterligare fyra riksbolag med en balansomslutningundersfigande , bland dem just de tre nu existerande captivebolagen. Det är enligt riksförbundels mening principielltallvarligt att beslut från begränsade utgångspunkter rörandeplaceringsplikten kan fä återverkningar på utvecklingen av en sundförsäkringsmarknad utan att något bedömningsunderlag funnits. Lika öppet somriksförbundet är för nyheter som kan antas främja en sund utveckling, likabestämt vill riksförbundet peka på och motverka de faror - ofta fördolda ochsvårskönjbara som hotar den sunda utvecklingen genom olikakonkurrensförutsättningar. Det är sålunda enligt riksförbundets meningangelägel att tillse att i bedömningsunderlag rörandeplaceringsplikten även kommer in eventuella återverkningar påkonkurrenssituationen på försäkringsmarknaden. Vi utgår ifrån alt gällandeplaceringsföreskrifter kommer atl överses med beaktande av del nuframförda. Sedan nu nämnda förhållanden uppmärksammats underremissbehandlingen av ifrågavarande betänkande tillskrev riksförbundet1983-11-29 och hemställde atl sådana undanlag från föreskrivenplaceringsplikl inte skulle göras all ojämlikhet i konkurrensen uppkommer. Riksförbundethar visserligen inle erhållit någon direkt reaktion från pä nämndaskrivelse. har emellerlid utfärdattill-lämpningsföreskrifler avseende placeringsplikten enligt vilkafortfarande "vissa smärre försäkringsföretag" undantages. Enligtunderhandsuppgift är dessa förelag sådana som har en balansomslutning ejöverstigande . Bland dessa återfinns här verksamma caplives. Med anledning av det beskrivna läget villriksförbundet erinra om att förbundet i sitt remissyttrande över FVK:sbetänkande anförde att "vi ulgår ifrån alt gällande placeringsföreskriflersnarast kommer atl överses med beaktande av" all i riksbankensbedömningsunderlag även bör ingå evenluella återverkningar på konkurrenssiluafionenpå försäkringsmarknaden. Så har uppenbarligen inte blivit fallet.Riksförbundet fär därför understryka att den allmänt positiva attiiyd lillcaplives, som förbundet intog i sitt yttrande över belänkandet, på enbelydelsefull punkt nu saknar 1984/85:77 r " 133 grund.Riksförbundet hemställer att vad nu sagts beaktas vid utformandet av denproposition som kommer atl följa på FVK:s betänkande. Föreningen delar kommiiténs inställning atl delinle finns skäl att motsätta sig en etablering av ytteriigare captive-bolageftersom en restriktiv hållning kan leda fill att capfive-bolag i ställetetableras utomlands. Utöver detta har föreningen ej ytteriigare synpunkler påkommitténs betänkande i denna fråga. 4.10 Landsorganisationeni (LO) LO vill understryka behovet av att caplivebolagensverksamhet följs. LO motsätter sig dessutom att caplivebolagens verksamheikommer in pä nya områden. En slor del av kommitténs belänkande rörbehandlingen av s. k. caplives, särskilt i vad avser meddelande av koncession.Kommittén föreslår inte några särskilda regler för koncession fill caplives,vilket bl.a. medför att de mer liberala regler som behovsprincipens slopandeinnebär blir lillämpliga även på koncession för capfives. Del kvarståendekravet atl koncession inte får beviljas om den planerade rörelsen bedöms varaoförenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet får särskild belydelseför prövning av koncession till caplives. Kommittén synes inte ha någon principiellinvändning mot alt caplives även av andra lyper än de som är vanliga iSverige erhåller koncession.