prop · G803111 · 1984-12-31 00:00:00 — Paragrafen innehåller bestämmelserom alt bulvanförhållandet skall upplösas genom tvångsförsäljning av denegendom som bulvanförhållandet avser. Somjag har redovisat i den allmännamotiveringen (se avsnitt 2.2) finns det beslämmelser om tvångsförsäljning ibåde 1925 och lag. EnligtyfJr.v/« stycket gäller somförutsättning för ivångsförsäljning alt det föreligger etl sådant kringgåendegenom elt bulvanförhållande som avses i I §. Detta överensstämmer med vad somgäller i fråga om straff (se 2 §). Det är liksom enligt gällande rätldomstol som beslutar om tvångsförsäljning på talan av allmän åklagare. Härvidgäller vad som föreskrivs i 20 § lagen (1946:804) om införande av nyarättegångsbalken. Talan om ansvar enligt 2§ och en talan om tvångsförsäljningenligt förevarande paragraf bör naturligen handläggas gemensamt (se vidarebestämmelsen om behörig domstol i 8 § första stycket). Liksom enligt gällande rätt är detkronofogdemyndighelen som skall svara för tvångsförsäljningen. Beslämmelser omvilken kronofogdemyndighet som är behörig finns i 4 kap. 8§ utsökningsbalken.som gäller till följd av hänvisningen i 5 § första stycket förevarande lag.Domstolen bör dock i sitt beslut om tvångsförsäljning ange vilkenkronofogdemyndighet som skall svara för försäljningen (se vidare bestämmelsenom underrättelse till kronofogdemyndigheten i 9§ andra stycket). Tvångsförsäljningen skall ske påoffenllig auktion, eller i fråga om aktier, genom fondkommissionär. Jag haralltså inte ansett det motiverat att behålla den nuvarande möjlighelen attsälja aktier genom en god man (se 3§i lag). Enligt lantbmksstyrelsen börkronofogdemyndigheten som ett alternativ till offentlig auktion ha möjlighetatt sälja en Jordbruksfastighet under hand. Somjag kommer att närmare utvecklavid 4 § kan bulvanen inför en förestående tvångsförsäljning frivilligt avvecklabulvanförhållandet genom att sälja egendomen. Enligt min mening finns detdärför inte någol behov av att ge kronofogdemyndigheten en särskild möjlighettill försäljning under hand. Detta gäller särskilt som en sådan försäljningknappast kan få ske annat än med bulvanens godkännande (jfr 12 kap. 59 § andraslyckel utsökningsbalken). När det gäller vilka olika typer avegendom som kan bli föremål för en tvångsförsäljning hänvisar Jag till minredogörelse vid 1 § för gällande förvärvslagstiftning. Lantbmksstyrelsen har i sittremissyttrande (se bilaga 4) tagit upp del fallel att bulvanförhållandet endaslavser en del av en fastighet, l.ex, fastighetens skogsmark. Problemet är altförsäljning av en del av en fastighet för sin giltighet är beroende av attfastighetsbildning sker i överensstämmelse med köpet (se 4 kap. 7 §Jordabalken). Även en tvångsförsäljning av en del av en fastighet skullealltså bli beroende av att avstyckning kan ske. Enligt min mening bör entvångsförsäljning därför avse hela fastigheten. En annan ordning skulle varaoförenlig med lagstiftningens syfte atl framtvinga en upplösning avbulvanförhållandet. 1984/85:111 22 Enligt 2§ lag kan tvångsförsäljningendast ske om aktiema innehas av bulvanen eller om de är pantsatta på visstsätt. Denna begränsning har inte bibehållits i den nya lagen. Entvångsförsäljning kan alltså ske även om det är huvudmannen som inneharaktierna. Enligt andra stycket skall talan omtvångsförsäljning föras mot bulvanen men huvudmannen skall beredas lillfälleatt yttra sig. Detta överensstämmer med gällande rätt (se 8§ lagoch NJA 1974 s. 701 samt 5§ andra stycket i kommissionens förslag tillbulvanlag). Om bulvanen är en juridisk person, skall alltså talan föras mol denjuridiska personen. Talan om ansvar kan dock enligt 2§ andra meningen förasdirekt mot styrelseledamöter eller andra som leder den juridiska personensverksamhet. 4§ Försäljning enligt 3 § får ske tidigast efter det att rättensbeslut om försäljning har vunnit laga kraft. får besluta att försäljninginte skall ske, om det visas att egendomen har överlåtits eller attbulvanförhållandet har upphört på något annat sätt. Om den åtgärd varigenom bulvanförhållandet upphördeinte består, skall kronofogdemyndigheten på nytt ta upp frågan om försäljning. Paragrafen innehåller vissa bestämmelser omkronofogdemyndighetens handläggning när en domstol har beslutat omtvångsförsäljning. Den i första stycket föreskrivna sexmånadersfristenöverensstämmer med gällande rätt (se I § första stycket lag och 2 §i lag). Avsikten med bestämmelsen är att ge partema en skäligtidsfrist att frivilligt avveckla bulvanförhållandet. Enligt andra stycket har liksom i gällande rättkronofogdemyndigheten fått möjlighet alt avstå från tvångsförsäljning, ombulvanförhållandet upphör. Under den nämnda sexmånadersfristen kanbulvanen välja att överlåta egendomen så att huvudmannen inte längre harmöjlighet att förfoga över egendomen. Bestämmelsen innebär i motsats tillgällande rätt att kronofogdemyndigheten får godta att bulvanförhållandetavvecklas även på annat sätt än genom en försäljning. Detta kan få betydelseexempelvis i de vid 1 § berörda fallen att jordförvärvslagen kringgås genomatt huvudmannen artenderar fastigheten. Om artendeavtalet upphör och arrendatorn(huvudmannen) lämnar fastigheten, får kronofogdemyndigheten besluta atttvångsförsäljning av fastigheten inte skall ske. En fömtsättning härför ärgivetvis, att dét visas att bulvanförhållandet verkligen har upphört. Dettakan framgå av exempelvis ett yttrande från lantbmksnämnden. Tredje stycket motsvarar 1 § andra stycket andrameningen lag. Bestämmelsen innebär exempelvis attkronofogdemyndigheten skall kontrollera att den som av bulvanen förvärvar enjordbmksfaslighet också får tillstånd enligt jordförvärvslagen till förvärvet.Om förvärvaren vägras tillstånd, blir ju förvärvet ogiltigt och bulvanensäganderätt består. Prop.1984/85:111 23 5§ I fråga om försäljningen skall så anses och så förfaras som om egendomen hadeutmätts för fordran med bästa förmånsrätt däri efter sådana rättigheter sombesvärade egendomen redan innan bulvanförhållandet inträdde och som harförmånsrätt före alla befintliga fordringar. Försäljningfår inte ske till huvudmannen eller bulvanen. Beslämmelsema i 9 kap. 4§ första stycket, 10 kap.19§ första stycket andra meningen och 12 kap. 40 § första stycket andrameningen utsökningsbalken skall inte tillämpas på försäljningen. Huvudmannen och bulvanen svarar solidariskt förkostnader som inte kan tas ut enligt 17 kap. 7 § utsökningsbalken. Paragrafen innehåller bestämmelser omhandläggningen av ärenden om tvångsförsäljning hos kronofogdemyndigheten. Enligt första stycket skall vid egendomensförsäljning anses och förfaras som om den utmätts genom domstolens dom (se 2 §andra meningen lag. jfr 6 kap, 3 § första stycket jordabalken). Enhänvisning till reglerna om försäljning av utmätt egendom finns också i 7 §andra stycket första meningen lagen om förvärv av hyresfastighet m,m, (se även17 § andra stycket första meningen jordförvärvslagen och 3 kap, 3 § andraslyckel första meningen lagen om ulländska förvärv av fast egendom m, m. F. n. gäller i fråga om aktier (se 3 § andrastycket tredje meningen lag) atl försäljningen skall ske som omaktierna ulmätts för betalning av fordran hos bulvanen. Om iredje man harpanträtt med bättre rätt i aktierna, innebär denna hänvisning atttvångsförsäljning får ske endast om köpeskillingen förslår till betalning avIredje mannens fordran (se 9 kap. 4 § andra stycket utsökningsbalken). Enligtmin mening är detta inle en lämplig ordning, eftersom den nya lagenseffektivitet beror av all tvångsförsäljningen kan genomföras. Förevarandebestämmelse, som gäller både fast och lös egendom, har alltså utformats iöverenstämmelse med vad som gäller i fråga om fast egendom.Tvångsförsäljningen skall alltid ske som om den avsåg utmätning för fordran medbästa förmånsrätt. Av förevarande bestämmelse följer att ett förvärvsom sker vid en tvångsförsäljning skall räknas som elt förvärv vid exekulivauktion vid tillämpning av bl.a. 2§ 7 samt 6 och 7§§ lagen om förvärv avhyresfastighet m.m., 2§ 10 samt 16och 17§§ jordförvärvslagen och 1 kap. 2§ 3,2 kap. 2§ 3 samt 3 kap. lagen om utländska förvärv av fast egendom m.m. Dettaöverensstämmer med gällande rätl (se prop. 1925:216 s. 17, 30 och 38). Detsagda innebär bl.a. att den som ropar in en jordbmksfaslighet på offentligauktion måste ha lantbmksnämndens tillstånd för all få behålla egendomen. Andra och tredje styckena överensstämmer i huvudsakmed gällande rält (se 2 § lag och 3 § andra stycket lag). Enligt de i tredje stycket angivna bestämmelserna iutsökningsbalken får ett inrop vid auktion inte godtas, om det är sannolikt atten avsevärt högre köpeskilling kan uppnås. I överensstämmelse med gällande rättskall denna begränsning inte gälla vid tvångsförsäljning enligt förevarandelag. Prop.1984/85:111 24 Enligt j[7är£f stycket svarar huvudmannen ochbulvanen solidariskt för sådana förrätlningskostnader som inte kan las utenligt 17 kap. 7§ utsökningsbalken. F. n. är det endast bulvanen som svararför sådana kostnader (se 2 § femte meningen lag och 3 § andrastycket sista meningen lag). 6§ Visas sannolika skäl för att det föreligger ett sådant kringgående genom ettbulvanförhållande som avses i 1 §, får rätten förordna om kvarstad på den egendomsom bulvanförhållandet avser eller om förbud för huvudmannen och bulvanen ochden som har nyttjanderätt till egendomen att vidta vissa åtgärder ellerutnyttja vissa befogenheter i fråga om egendomen. I fråga om förordnanden enligt försia stycket gälleri övrigt i tillämpliga delar vad som är föreskrivet om kvarstad i brottmål. Vidverkställigheten av ett förordnande om kvarstad tillämpas dock vad som ärföreskrivet om verkställighet av beslut om kvarstad till säkerhet för bättrerält. Paragrafen innehåller bestämmelser om kvarstad ochom förbud att vidta vissa åtgärder med den egendom som bulvanförhållandetavser. Nuvarande bestämmelser i 3§ lag om förbud att avverka skogoch att bortföra stråfoder samt i 4 § lag om kvarstad på aktier harersatts av generella regler om kvarstad och om förbud (jfr 8 § i kommissionensförslag till bulvanlag). Ett beslut om kvarstad torde varanödvändigt för atl man skall kunna säkerställa att huvudmannen och bulvaneninte längre skall kunna råda över den egendom som bulvanförhållandet avser.Särskilt i fråga om aktier synes det vara viktigt att en överlåtelse till en nybulvan hindras genom ett förordnande om kvarstad. När det gäller fastigheterhar ett kvarstadsbeslut bl.a. den fördelen att kronofogdemyndigheten kan hindraatt olämpliga rättigheter upplåts i fastigheten. Således kan t. ex, envidsträckt avverkningsrätt dels försvåra en avveckling av bulvanskapet genomförsäljning till en aktiv Jordbmkare, dels slå i strid med vad som urJordbmkspolitisk synpunkt är önskvärt i fråga om fastigheten. Jag ålerkommerstrax till frågan om kvarstadens rättsverkningar. Även ett förbud för huvudmannen, bulvanen eller ennyttjanderätlsha-vare att vidta vissa åtgärder i fråga om egendomen kan varapåkallat för atl säkerställa en försäljning av egendomen. a. kan den tillvilken bulvanen har upplåfit en avverkningsrätt hindras från att utnyttjarättigheten. Föreskriften om förbud gör det också möjligt för domstolen attförbjuda sådana åtgärder som kan skada ett sådant allmänt intresse som skallskyddas genom den förvärvslagstiftning som kringgås genom bulvanförhållandet.Bl. a. kan bulvanen förbjudas att utöva sina befogenheter som aktieägare(jfr5§i lag). Enligt/örsra stycket får ett förordnande omkvarstad eller förbud endasl meddelas om det visas sannolika skäl för att detföreligger ett sådant kringgående genom bulvan som avses i 1 § (jfr 15 kap.1-3§§ ). Prop.1984/85:111 25 Ett yrkande om kvarstad bör riktas mot bulvanen.Det är ju denne som formellt är att betrakta som ägare till den egendom sombulvanförhållandet avser (se 1 §), Det föreligger inte någon skyldighet fördoitistolen att bereda huvudmannen tillfälle att yttra sig innan ettkvarstadsbeslut meddelas. Det är dock inget som hindrar att så sker (jfr 3 §andra stycket). Ett förbud kan riktas inte bara mot huvudmannen ochbulvanen utan även mot den som har nyttjanderätt till den egendom sombulvanförhållandet avser (jfr 3 § 1 mom. första stycket andra meningen i 1925års lag). Den som överträder ett förordnande om kvarstadeller förbud döms enligt 17 kap, 13 § för överträdelse avmyndighets bud. Någon motsvarighet till 4 § lag har därför intemedtagits i den nya lagen. Enligt andra stycket gäller i tillämpliga delar bl.a. bestämmelserna i 26 kap. 2-8§§ . Detta innebär bl.a. attåklagaren får ta lös egendom i förvar i avbidan på rättens beslut (se 26 kap. 3§ ). Bestämmelsernaom kvarstad i brottmål avser kvarstad för fordran. Vid verkställighet avförordnande om kvarstad i förevarande sammanhang bör emellertid gälla - fömtom16 kap. 10 § utsökningsbalken - vad som är föreskrivet om kvarstad till säkerhetför bättre rätt i 16 kap. 16 § utsökningsbalken. En uttrycklig bestämmelsehärom har därför tagits upp i förevarande stycke. Ett kvarstadsbeslut medför bl. a. att egendomeninte får överlåtas utan kronofogdemyndighetens medgivande (se 16 kap. 14 och 16§§ utsökningsbalken). Elt sådant medgivande skall givetvis ges till enöverlåtelse som innebär atl bulvanförhållandet upphör (jfr 4§ andra stycket).Avser kvar-stadsbeslulet en fastighet, far rättigheter i denna i princip inteupplåtas utan kronofogdemyndighetens godkännande (se 12 kap. 6 § utsökningsbalken).Ett kvarstadsbeslut innebär vidare bl, a. att kronofogdemyndigheten får rättalt med en ägares befogenheter ta till vara samhällets intressen beträffandeegendomen under det att bulvanförhållandet avvecklas (se 4 kap. 31 §utsökningsbalken). Det ligger i sakens natur att ett förordnande omkvarstad eller förbud gäller fill dess att en försäljning har skett eller tilldess att det har blivit avgjort atl någon försäljning inte skall ske, om intedomstolen eller kronofogdemyndigheten bestämmer något annat. Förordnas omkvarstad eller förbud innan lalan enligt 3 § har väckts, skall rätten utsättaden tid inom vilken sådan talan skall väckas (se 26 kap, 5 § ), 7§ De myndigheter som prövar frågor om tillstånd enligt de lagar som anges i 1 §andra slyckel 2-4, 7 och 8 skall underrätta åklagarmyndigheten, om detskäligen kan antas att det föreligger ett bulvanförhållande inom myndighetensansvarsområde. Paragrafenersätter de nuvarande tillsynsbestämmelserna i 8§ i 1925 års 1984/85:111 26 lagoch 6 § lag. De myndigheter det är fråga om är i första handhyresnämnden, statens energiverk, lantbmksnämnden, och Sverigesgeologiska undersökning. Jag hänvisar till min redogörelse vid 1 § för gällandeförvärvslagstiftning. 8 §Mål enligt denna lag tas upp av den tingsrätt där bulvanen skall svara i en tvist om äganderätten till den egendom som bulvanförhållandet avser. I fråga om skyldighet för partema och andra attförete skriftliga handlingar eller föremål gäller vad som är föreskrivet omtvistemål även om talan förs om ansvar. Första stycket hänvisar i fråga om behörig domstoltill 10 kap. Ofr 7 § första stycket lag).Hänvisningen har utformats så att den även avser bestämmelserna i 10 kap. 10 §om fastighets-fomm (jfr 9 § lag). Fommbestämmelsen avser inte bara mål om tvångsförsäljningenligt 3 § utan även brottmål enligt 2 §, eftersom det är naturligt med engemensam handläggning. Andra stycket innebär bl. a. att bestämmelserna omeditionsplikt i 38 kap. blir tillämpliga (jfr 7 § andrastycket lag). 9 §Om talan enligt 3 § avser egendom som är av beskaffenhet att kunna vara föremål för panträtt på gmnd av inteckning, skall rätten genast under rätta vederbörande inskrivningsmyndighet om att sådan talan har väckts. skall anteckna detta i inskrivningsboken eller inskrivningsregistret. Rätten skall vidare undertättakronofogdemyndigheten när rättens beslut om försäljning har vunnit laga kraft. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet fördomstol att i mål om tvångsförsäljning enligt 3 § lämna vissa underrättelser(jfr 13 § lag och 9 § lag samt 9 § i kommissionensförslag till bulvanlag). Underrättelseskyldigheten enligt första stycketavser i första hand fast egendom och tomträtt. Den kan också avse skepp,skeppsbygge, luftfartyg och inteckningsbara reservdelar till luftfartyg, omsådan egendom finns i en rörelse som en bulvan innehar (jfr 7 § lagen omufländska förvärv av svenska företag). Med inskrivningsbok avses fastighetsbok,tomträttsbok och inskrivningsbok för luftfartyg. Med inskrivningsregister avsesskepps-och skeppsbyggnadsregistren samt fastighetsrättsliga register som försenligt lagen (1973:98) om inskrivningsregister. När det gäller undertättelse till kronofogdemyndighetenenligt andra stycket vill Jag erinra om vad jag vid 3 § uttalat om alldomstolen redan i sitt beslut om tvångsförsäljning bör ange denkronofogdemyndighet som skall svara för försäljningen. Prop.1984/85:111 27 10§ beslut enligt denna lag överklagas i den ordningsom föreskrivs i utsökningsbalken. Hänvisningen i paragrafen innebär atl 18 kap,utsökningsbalken blir tillämplig Ofr 12 § lag och 10 § i 1934 årslag samt 10 § i kommissionens förslag till bulvanlag). Kronofogdemyndighetensbeslut enligt förevarande lag överklagas alltså i hovrätten. Klagan över enförsäljning skall föras från försäljningen. Mot ett beslut omfördelning eller utbetalning av medel skall talan föras frånbeslutet. I övriga fall skall talan föras från det att beslutetdelgavs klaganden. Besvärsinlagan skall ges in till kronofogdemyndigheten. Denna lag träder i kraft den 1juli 1985, då lagen (1925:221) om bulvanförhållande i fråga om fast egendom ochlagen (1934:239) om bulvanförhållande i fråga om aktier i vissa bolag skallupphöra att gälla. Äldre bestämmelser gällerfortfarande, om talan har väckts vid domstol före ikraftträdandet av denna lagsaml, såvitt avser 2 §, om gärningen har begåtts . Om det i lag eller annanförfattning hänvisas till en föreskrift som har ersatts genom en bestämmelse idenna lag, tillämpas i stället den nya bestämmelsen. Övergångsbestämmelsema innebär i princip bl, a. attett äldre bulvanförhållande som inte har upphört när den nya lagen Iräder ikraft kan föranleda ingripande enligt den nya lagen i form av straff ochbeslut om tvångsförsäljning. Jag har inte funnit det påkallat med någrasärskilda övergångsbestämmelser för att mildra denna effekt (jfrövergångsbestämmelsema till lag). I fråga om bulvanförhållanden där talan har väcktsvid domstol före ikraftträdandet gäller alltjämt de äldre reglerna. De nyabeslämmelsema om straff vid bulvanförhållanden i fråga om fast egendom bliralltså inte tillämpliga, om talan om tvångsförsäljning har väckts föreikraftträdandet. 4.2Förslaget till lag om ändring i jordabalken Om en fastighetsägare har upplåtit en nyttjanderätttiU någon som i sin lur har upplåtit arrende eller hyra gäller följande. Kandet med hänsyn tiU den intressegemenskap som finns mellan fastighetsägaren ochupplåtaren antas att rättsförhållandet utnyttjas för att kringgå någonbestämmelse i lag tiU nyttjanderättshavares förmån, har arrendatorn ochhyresgästen samma rätt i föhållande till fastighetsägaren .som de skidle hahaft om fastighetsägaren hade upplåtit deras nyttjanderätt. 1984/85:111 28 I paragrafen, som är ny, har under en ny mbrikVissa upplåtelser i andra hand lagits in en bestämmelse som skall hindra attbestämmelserna om besittningsskydd m. m. vid arrende och hyra kringgås genomatt fastighetsägaren upplåter nyttjanderätten til! en bulvan som i sin turupplåter nyttjanderätten till den egentlige hyresgästen eller artendatorn. Dennya bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 2,3), Bestämmelsen är inte tillämpHg på rena skenavtal,dvs, upplåtelser där det redan vid avtalets ingående står klart för parternaatt huvudarrenda-tom/förstahandsgästen handlar på fastighetsägarens uppdrag, Isådana fall synes det nämligen föreligga ett avtal direkt mellanfastighetsägaren och underarrendatom/andrahandshyresgästen. Syftet med paragrafen är att förhindra attfastighetsägaren och huvudar-rendatom/förstahandshyresgästen missbmkar detförhållandet att underar-rendatorn/andrahandshyresgästen inte har någoträttsförhållande med fastighetsägaren, Missbmket har i lagtexten beskrivitssom ett utnyttjande av detta förhållande för att kringgå någon bestämmelse ilag till nyttjanderättshavares förmån. Av vad som har sagts framgår att paragrafen inteinnebär någon fullständig reglering av vad som gäller mellan de inblandadepartema för det fall att fastighetsägaren har upplåtit en arrende- ellerhyresrätt till en bulvan. a. är att märka attunderarrendatom/andrahandshyresgästen i det fallet enligt allmännarättsgmndsatser torde ha befogenheter i förhållande till fastighetsägaren ävenom det inte föreligger något sådant missbmk som förutsätts i förevarandeparagraf. En första fömtsättning för att paragrafen skall blitillämplig är givetvis att det i den situation som det är fråga om är tillnackdel för underarrenda-torn/andrahandshyresgästen att han inte har någoträttsförhållande med fastighetsägaren. Något utnyttjande föreligger alltså inteom fastighetsägarens anspråk skulle ha kunnat genomdrivas avhuvudarrendatom/första-handshyresgästen. Inte heller kanunderarrendatorn/andrahandshyresgäs-ten anses ha något berättigat intresse avatt kunna vända sig mot fastighetsägaren för att få något utfört i annat fallän när huvudartendatom/första-handshyresgästen inte fullgör sina förpliktelser. Vad jag har sagt nu innebär, somjag redan harframhållit i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3), att enandrahandshyresgäst kan tillerkännas rätt till förlängning av avtalet visavifastighetsägaren, om en rätt till förlängning föreligger visavi förstahandshyresgästen.När det gäller det fallet att bulvanen och andrahandshyresgästen har träffat ensärskild överenskommelse om att hyresrätten inte skall vara förenad med rälttill föriängning (se 12 kap. 45 § andra stycket Jordabalken) villjag anföraföljande. Det förhållande att andrahandshyresgästen haravstått från sitt besittningsskydd genom en formellt sett giltigöverenskommelse kan inte utan vidare tas till intäkt för att han skulle saknabesittningsskydd, I de ifrågavarande fallen torde nämligen överenskommelsen omavstående från besitt- 1984/85:111 29 ningsskyddmånga gånger ha tillkommit under sådana omständigheter att den är ogiltigenligt avtalslagens regler, Andrahandshyresgästen har när överenskommelsenträffats svikligen förietts att tro att bulvanen haft etl inlresse av altnyltja lägenheten för egen del. För det fall att hyresgästen har känt ullbulvanförhållandet synes överenskommelsen vara ett skenavtal som inte ärgällande. För att ett utnyttjande skall föreligga krävsvidare att fastighetsägaren och huvudarrendatorn/förstahandshyresgästen handlari maskopi med varandra. Enligt min uppfattning är man normalt berättigad attanta att så är fallet om huvudartendatorn/förstahandshyresgästen är närståendetill fastighetsägaren eller är anställd av eller har ekonomiskintressegemenskap med denne, t, ex. är elt av fastighetsägaren kontrolleralbolag. Även andra omständigheter än de nämnda kan givetvis föranleda slutsatsenatt faslig-helsägaren och huvudartendatorn/förstahandshyresgästen handlar i samförstånd. Det krävs slutligen att handlandet framstår som ettkringgående av någon lagbestämmelse som är lill förmån förnyttjanderältshavaren. Om elt sådant kringgående är för handen får bedömas motbakgrund bl, a, av de ifrågavarande bestämmelsernas syfte. Ett kringgåendetorde i första hand avse besitlningsskyddsreglerna. Att fråga är om ellkringgående kan framgå av de förhandlingar som har förts mellanunderarrendatorn/andra-handshyresgästen ochhuvudarrendatorn/förstahandshyresgästen. För att förmåunderarrendatorn/andrahandshyresgästen att godta en höjning av arrendet/hyrankan l.ex. ha åberopats att rättsförhållandet mellan fastighetsägaren ochhuvudarrendaiorn/förstahandshyresgästen i annat fall kommer att upphöra. Somtidigare har påpekats medför etl sådanl upphörande i princip allunderarrendatorn/andrahandshyresgästen blir skyldig atl lämnaartendesiället/lägenheten,