prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommunförbundel tillstryker vidare att planeringsansvaretformellt åläggs kommunerna men påpekar också att kommissionen inle närmarebeskrivit vilka ålgärder som kommunema bör ansvara för och hur genomförandet avdessa skall finansieras. Detär enligt kommun av slor vikt att erforderliga tekniska ochorganisatoriska åtgärder blir snabbt vidtagna vid ett elavbrott. Den tid somförlöper från avbrott till dess kommunen och andra användare får kännedom omberäknad avbrottstid är av stor vikt för planeringen. Remissinstansemaförordar eller har ingenting atl invända mol att en sådan central arbetsgmppinrättas som kommissionen har föreslagit. Rikspolisstyrelsenframhåller nödvändigheten av att polisen snabbt informeras om händelserbeträffande elförsörjningen eftersom allmänheten i första hand ringer polisenför att få information. Enligt FOA är det viktigt att man genom regelbundnaprov gör klart, att de reservfunktioner fungerar som behövs för attinformationskanalerna skall kunna upprätthållas. betonaratl väl fungerande informationskanaler fordras för att snabbt nå olikamålgmpper med nödvändig information. Strävan bör enhgt civilförvarsstyrelsenvara att de olika informationskanaler som finns i fred även bör kunna användasvid beredskap och krig. försvar för fram enliknande synpunkt och instämmer i kommissionens förslag avseende informationvid elavbrott. Nämnden anser det viktigt atl förslaget generaliseras till attgälla övriga samhällsviktiga funktioner, så att allmänheten kan informerassnabbt och säkert vid allvarliga störningar i samhället. harockså tillsammans med initierat ochutvecklat en organisation för information i krig. Televerkelframhåller särskih betydelsen av att fungerande batteridrivna radioapparaterfinns i hemmen och på arbetsplatser så att informationen över FM-sändarna nårfram till allmänheten. Denna upfattning delas av och . Föratt förbättra informalionen vid elavbrott bör enligt SJ deindustrier som är mest beroende av elförsörjningen på något sätt snabbt kunnafå direkt information exempelvis över särskilt upprättade telefonlinjer. EnligtSlatens energiverk behövs det både tekniska förbättringar och personellaförstärkningar för att klara informationsspridningen bättre än vad som skeddevid elavbrottet . 1984/85:120 103 malionsplaneringbör enligt verkels uppfattning vara en del av den föreslagna beredskapsplansom varje distributör bör upprätta för felsökning och reparalion vid elavbrott.Då det gäller planerade anläggningsutbyggnader som kan medföra en ökad störningsriskkan det enligt verket finnas skäl att överväga om inte de berördaeldistibutörerna bör uppmanas atl varsko sina abonnenler härom. Dessakan då genom förberedelser själva mildra konsekvenserna av ett evenluelllelavbrott. delar i allt väsentligt de överväganden ochförslag avseende informationen vid elavbrott som kommissionen har redovisal.Vattenfallsverkel anser emellertid alt det är viktigt att uppmärksamma atlberedskapen för och informalionen vid elavbrott måste stå i proportion lill denstörning elavbrottet orsakar samhället och individen och lill hur ofla sådanastörningar inlräffar. Inom vattenfallsverkels regioner har på senare lidetablerats särskilda informationsenheter. Ytterligare åtgärder för atlförbättra beredskapen och rutinerna vid informationsenheterna både centraltoch regionalt kommer emellertid enligt vattenfallsverket att vidias. anför att man med hänsyn till erfarenheterna av elavbrottet harvidtagit olika åtgärder för atl bättre än kunna tillgodoseinformationsbehovet vid en allvarlig störning i ellillförseln. Skellefteåkommun anser att en brett upplagd och därefter regelbundet återkommandeinformalion via radion bör kompletteras med rapportering larmcentraler lypSOS . För alt detla skall vara möjligt föreslår kommunen att fastateleförbindelser upprättas med centralerna. anser attlarmcentralerna alllid skall kontaktas när elleverantörerna planerarupprättandet av informationsvägarna som erfordras vid elavbrott. påpekar all del kan vara svårt för de småeldistributionsfördagen atl helt kunna särskilja handläggningen av de operativaoch de informativa uppgifterna. framhåller vidare att föreningenbedriver utbildningsverksamhet som bl.a. omfattar kontakler med massmedia. Vidriksomfattande eller regionala elavbrott är del enligt Elverksföreningenutomordentligt angelägel att de lokala distributörerna informeras avråkraftleverantörerna så atl de i sin lur kan lämna sina kunder, kommunalaorgan m.fl. relevanl informalion. anser attallmänheten i förväg bättre än bör informeras om lämpliga åtgärdersom man kan vidta vid elavbrott. framhåller i sitt yttrande att frågorna om radio- och tv-verksamheteni kris- och katastrofsituationer kontinuerligt uppmärksammas inom . Del finns som följd av planeringen av verksamhel i kris och kalastrof en god beredskap för att kunnafungera under elavbrott. Förbättringar av beredskapen sker fortlöpande i dentakt resurserna medger. Bland de åtgärder som f.n. övervägs är utformningen avett joursystem inom lokalradioredaktionerna. 1984/85:120 104 rrpekar på möjligheterna att lyssna på TT;s telefonnyhder vilket f.n. är möjligli , och . Det är enligt TT angelägel att televerketvidtar sådana åtgärder att det blir möjligl att avlyssna dessa telefonnyhderöver hela landet. En sådan spridning av nyheter via ett stort antal lokalatelefonstationer skulle bl.a. minska den belaslning pä telenäten som uppstodvid elavbrottet. Informalion om elavbrott bör enligt TT i första hand lämnastill radio och TT. I sitt yttrande har TT också redovisal sina synpunkter påinformationens utformning. 1984/85:120 105 Samordnad kärnavfallshantering (SOU 1984:76) Sammanfattningav betänkandet Samordnad kärnavfallshantering och sammanställning avremissyttranden häröver 1 Sammanfattning av betänkandet(SOU 1984:76) .... 106 2 Remissyttranden ............................................ 109 2.1 Allmänt .................................................... . IIO 2.2 Allmänna synpunkter iorganisationsfrågan ...... 110 2.3.1 Forskning på avfallsområdet:statens roll ... 113 2.3.2 Statlig kärnavfallsforskning:ansvarsfördelning 114 2.3.3 Granskning av kraftreaktorinnehavarnasplaner för forskning och utveckling i fråga om kärnavfallshantering m. m. 2.4 Information ................................................ 116 2.5 Krav på resurser ochkompetens ................... 118 2.5.1 Styrelse ............................................. 119 2.6 Avgiftssättningenoch fondsystemet 121 2.6.2 Återlånesystemet ............................... 122 2.6.3 Placeringen i övrigt ............................... 124 1984/85:120 106 1 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1984:76) 1lagen om kärnleknisk verksamhet preciseras långlgående krav på de förelag sominnehar kärnkrafisreaklorer. anges huvudlinjerna för den tillsyn ochkontroll som frän stålens sida skall bedrivas med avseende på såvälkärnkraftverkens drift som hanteringen av restprodukterna från derasverksamhet. Lagen Irädde i kraft den . revideradesformellt, men med oförändrat innehåll i sak, den lag - finansieringslagen -vari beslämmelser bl.a. ges om hur de myckel betydande koslnader skall läckassom uppkommer i samband med hanteringen och slulförvaringen av del användakärnbränslet och annal radioaktivt kärnavfall. Delta sker genom all en avgifllöpande tas ut från kärn-kraflsproducenlerna. Genom tillämpningsförordningar ianslulning lill lagsliftningen och genom förordningen med instruktion använt kärnbränsle (NAK) har denna nämndsarbetsuppgifter inom ramen för det totala systemel preciserats. Sistnämndaföriättningar irädde i kraft som den nya lagsliftningen. Nämnden hardärmed tilldelats en tillsyns- och granskningsfunktion som gårutöver dess tidigare uppgifter och som blir mera ansvars- och arbelskråvande änenligt tidigare regler. 1kommitténs uppdrag har ingått atl belysa frågor om resurser och organisationför den statliga verksamhelen pä kärnavfallsområdet och atl därvid bl.a.kartlägga på vilka områden och i vilken omfattning de resurser som finns vidkärnbränslenämnden bör kompletteras och i vad mån de kan samordnas med resurservid andra myndigheler. När del gäller de medelsförvaltande uppgifterna vidnämnden bör enligt direkliven en strävan vara att tillgodose och förena kravenpå real förräntning och säkerhet för fonderade medel och önskemålet atl - iavvaktan på medlens slutliga användning - utnyttja dem för investeringar somtryggar energiförsörjningen. Kommittén har genom tilläggsdirektiv fått sittuppdrag vidgat i fråga om att utarbeta alternativa förslag rörandefondförvaltningen. Kommitténsutredningar och överväganden har lell lill bedömningen all den ramlagstiftningen anvisar och de arbetsuppgifter i stort som anförtrotts NAKutgör en god grund för den fortsatta verksamheten på området, vilken syfiartill att uppnå säkrast möjliga hantering av kärnavfallet och en effekiiv ochrättvis finansiering av de därvid uppkommande kostnaderna. En viktigutgångspunkt i sammanhanget är statsmakternas principinställning att detslutliga valet av metod för slutförvaringen av restprodukterna inte skallträffas förtån omkring och att betydande forskningsinsatser skallgenomföras och vara allsidigt inriklade. Av betydelse ärockså atl staten, trots att del juridiska ansvarel för fortsattaforskningsinsatser och för anläggningsarbelen elc. på kärnavfallsområdetåvilar vederbörande företag, gentemot medborgarna måste behål- Prop.1984/85:120 107 ladet övergripande ansvarel för att alla erforderliga åtgärder kommer lill stånd.Den organisatoriska ramen för samhällets verksamhet på områdel är enligtkommitléns uppfattning i sina huvuddrag väl uiformad och lämplig all byggavidare pä för uppnående av största möjliga effektivitet och säkerhet. Utanändring när det gäller huvuddragen i systemet finns enligt kommitténs meningutrymme för viss ytterligare kraftsamling och effeklivisering dels vad gälleradministrationen av det värdemässigt mycket belydande finansieringssystemet,dels i fråga om samordningen på forskningssidan av de insatser som görs ikärnbränslemyndighetens regi och dem som genomförs av andra statligamyndigheter respektive kärnkraftsförelagen. Infor-malionsaspekten behövervidare tillmätas ökad vikt. Ianslulning till lagstiftningen med tillhörande författningar behöver sålundafinnas en organisation som möjliggör en effektiv samverkan mellankärnbränslemyndigheten och de båda myndigheter, statens kärnkraftinspektionoch statens strålskyddsinslitut, vilka har att svara för tillsynen översäkerhet och strålskydd vid såväl reaktoranläggningarna som avfalls-förvararen.En ralionell handläggning av finansieringsfrågorna ställer motsvarande högakrav vad gäller kontakterna mellan kärnbränslemyndigheten och kraftindustrinssamordningsorgan . Som kommittén visatförutsätter även handläggningen av finansieringsfrågorna ingående kunskaperhos kärnbränslemyndigheten om de forskningsmässiga och tekniskafömtsättningarna för hanieringen av restprodukterna. Etl särskilt ansvaråvilar myndighelen när det gäller alt tillse att statsmakternas uttalade önskanom handlingsfrihet beträffande metodvalet bevaras i praktiken under ytterligareminst någol decennium. Meddessa utgångspunkter och efter alt i kapitel 1 -3 av betänkandet ha redovisatden legala och organisatoriska bakgrunden föreslår kommittén -i kapitel 4 och 5- när det gäller forskningsområdet att kärnbränslemyndighetens programansvarrenodlas enligt i kapitel 4 skisserade riktlinjer, myndigheten särskilt bevakarforskningsbehov och utvecklingsmöjligheter i det långa tidsperspektivet, dvs.medverkar till en god framförhållning, myndighetens i egen regifinansierade forskningsprojekt främst avser övergripande studier, bl. a. sådanaprojekt som gäller förvaringssystem av principiellt avvikande natur jämfört medde av svensk kraflinduslri redovisade metoderna, myndighelen lägger vikt vid attfölja den internationella forskningen kring kärnbränslehantering och att inom ramen för kommitténsorganisalionsförslag ökade ansträngningar görs för samordningen mellan berördamyndigheter av forskningsinitiativ och forskningsplanering så att tendensertill dubbelarbete motverkas. När det gäller finansieringssystemet föreslårkommillén - i kapitel 10, mol bakgrund av analys även i kapitel 6, 7, 8 och 9 -atl 1984/85:120 108 systemel med återiån tillreaklorägarna av insamlade avgiftsmedel behålls under så lång lid som ålgårför infriandet av statsmakternas utfäslelse till omett lån ur dessa medel på sammanlagl 1024 milj. kr., dvs. återlånesystemet från omkringår 1990, genom ändring av finansieringslagen och Ullhörande förordning,avlöses av etl annal system för den långsiktiga kapitalplaceringen i syfte att med bibehållande av höga säkerhetskrav - tillgodose i kommitténs direktivangivna önskemål med avseende på den reala avkastningen och energisektomskreditbehov mer allmänt, den bestämmelse ifinansieringsförordningen, som anger hur stor andel av det totala fondkapitaletsom maximalt får disponeras för utlåning, på etl i kapilel 10 anvisat sättändras beträffande dels den principiella konstruktionen, dels det materiellainnehållel, övriga avgiftsmedel även ifortsättningen förvaltas av kärnbränslemyndigheten om förvaltningen begränsastill direkllån, för det fall atl högreavkastning än som kan uppnås genom direktlån eftersträvas, förhandling omförvaltning innefattande även aktier och obligationer tas upp med en ellerflera banker och att möjlighelen att fondera medleni prövas mol bakgmnden av resultatet av nämnda förhandling,varvid beaktas atl en fondering i inte möjliggör direktlåneller kapitalplacering av annal slag med syfte atl trygga energiförsörjningen. Kommitténföreslår vidare - i kapitel att ökadeinsatser görs för att till allmänheten sprida informalion om hante ringen av kärnkraftens restprodukter, om den forskning som bedrivs på detta område i och utomlands och om samhällets fortlöpande tillsyn över forskning och metodutveckling. Tillförverkligande av dd nämnda föreslår kommittén i organisatoriskt avseende - ikapitel atl kärnbränslenämnden även ifortsättningen skall vara en frislående myndighet med huvuduppgift atttillvarata statens övergripande ansvar för hanteringen av kärnkraftensrestprodukter, denna myndighets namn ändrasUll statens kärnbränslenämnd, i nämndens styrelse skall ingååtta personer, däribland cheferna för statens kärnkraftinspeklion och statensstrålskyddsinstitut, två styrelseledamöter skallutses med hänsyn till teknisk-vetenskaplig kompetens och två bör ha erfarenhetav ekonomi och finansförvaltning, kärnbränslenämndens kansliunder chefen organiseras på tre enheter -för respektive teknik och forskning,ekonomiska och finansiella frågor samt information - jämte gemensamma resurserför administration och service. kansliet,utöver chefsUänsten, bemannas med lills vidare högsl nio Uäns ter, 1984/85:120 109 till nämnden knyls enrådgivande forskargrupp vars medlemmar förelräder etl brett fält avvetenskapliga discipliner och som avses ge myndigheten kvalificerat bistånddels i samband med den återkommande granskningen avreaktorägarnas forskningsprogram, dels kontinuerligt vid uppkommande behov avkonsultation och att som ett beredningsorgan förfrågor rörande främst forskningsplanering och information inrättas ensamrådsnämnd på tjänstemannanivå med föreirädare för kärnbränslenämnden,kärnkraftsinspeklionen och slrålskyddsinstitutet. Kommitténhar i kapilel 12 gjort en överslagsberäkning av kostnadsutfal-lel vid ettgenomförande av förslagen. Enligt denna kommer den resursökning som föreslåspå personalsidan och ligger i storleksordningen I ä 1,5 milj. kr. att motvägasav en lika stor kostnadsminskning jämfört med kärnbränslenämndens budgei för1983/84. Minskningen av koslnaderna uppnås främst genom den föreslagnarationaliseringen och samordningen av insatserna på forskningsområdet. Kommillénhar som nämnls bl.a. haft att överväga pä vilka områden och i vilken omfattningkärnbränslenämndens resurser bör kompletteras. Den förstärkning avorganisationen som kommittén funnit behövlig kan som framgått åstadkommas utanökning av den totala resursinsatsen. Kostnaderna för kärnbränslenämndensverksamhel betalas för övrigl inte med slatliga budgetmedel utan täcks genomanvändande av en mindre del av den avgift som tas ul på kärnkraflsproduktionen.Under innevarande år beräknas de sammanlagda avgiftsintäkterna inklusive ränlauppgå till drygt 1000 milj. kr. vilket innebär atl kostnaderna förtillsynsmyndighetens hela verksamhet - ca 10 milj. kr. - även med denförstärkning som föreslås utgör av de totalkostnader föravfallshanteringen som belöper sig på . Den helt övervägandedelen av intäkterna från avgifter och avkastning på fonderade medel åtgår förden forskning och projektering och del uppförande av anläggningar som åvilarreaktorägarna och som enligt nu gällande beräkningar kommer alt dra en kostnadi storleksordningen . i dagens penningvärde. Efterremiss har yttranden över betänkandet (SOU 1984:76) Samordnad kämavfallshanleringavgetls av statens strålskyddsinslilul (SSI), statens industriverk, statensenergiverk, (), statens kärnkraftinspeklion(SKI), använt kärnbränsle (NAK), styrelsen förteknisk utveckling (STU), statskontoret, (),forskningsrådsnämnden, energiforskningsnämnden, riksbanksfullmäktige,fullmäktige för . (), Svensk 1984/85:120 IIO KärnbränslehanleringAB (SKB), (), (), (), , (Studsvik) och . Härutöverhar ett yttrande inkommit från generaldirektören för geologiskaundersökning. Kommitleförslagetinnebär alt nuvarande använl kärnbränsle(kärnbränslenämnden, NAK) förslärks, får modifierade arbetsuppgifter m. m. ochfår sin benämning ändrad till statens kärnbränslenämnd. Remissorganen har i endel fall uinyttjat den föreslagna benämningen, i andra fall använt dennuvarande beteckningen NAK när kommitleförslaget kommenteras. Remissyttrandenatar i stor utsträckning upp separata frågeställningar av större vikt. Allmännasynpunkter på betänkandet förekommer i mindre utsträckning. har således inget alt erinra mot utredningens förslag.Remissinstanserna har nästan genomgående valt att huvudsakligen behandlaendera frågor rörande organisation, kompelens och uppgifier förkärnavfallsmyndighden eller frågor rörande ekonomi och fondförvaltning.VatlenfaU, FKA, OKG och SVAB ansluter sig lill SKB:s yttrande, där det anförssynpunkter i fråga om organisation, forskning etc. och anför därutöver var försig synpunkter som till stor del berör ekonomiska frågor. För bådahuvudområdena gäller att remissbilden är splittrad och i flera fall kritisk motförslag i betänkandet. SKIanför, att betänkandet är upplagt och skrivet på etl sådant sätt som gör atldet inte är alldeles lätt alt bedöma hur kommittén beaktat sina direktiv. SKIkan inte finna atl någon analys genomförts av en alternativorganisationslösning där ekonomi åtskilts från teknik-vetenskap. Ej hellerbarett alternativ prövats i vilket NÄK:s forskningsverksamhet inlemmats i SKLseller SSI:s. 2.2Allmänna synpunkter i organisationsfrågan Vattenfallssynpunkter på kommitléns förslag i fråga om kärnavfallsmyndighetensorganisation ansluter vad som anförs av SKB. Den föreslagna organisatoriskamyndighdsulformningen är enligt verkel olämplig genom att den snarare försvårarän underiättar myndigheternas funktion. Den organisation som anges i desakkunnigas särskilda yttrande bör ha störte förutsättningar att skapa denstarka myndighetsfunktion som är önskvärd. SKIpåpekar, att betänkandet bara lämnar ett enda förslag till organisationslösningoch därmed inle gör inlryck av att vara en fömisätlningslös ulredning.Inspektionen anser att del framlagda organisationsförslaget har 1984/85:120 111 svagheteroch nackdelar i flera avseenden, såsom att uppdelningen av frågorna förkärnavfall på tre myndigheter innebär en oklar och splittrad ansvarsbild, ochatl den splittrade myndighetssidan komplicerar kommunikalionen mellan industrioch myndigheler och kan leda till onödigt merarbete. Enligt SKI ger kommitténsförslag vidare inlryck av alt NAK skulle fungera som ett slags överstyrelse förSKI och SSI i forsknings- och informationsfrågor, och SKI anser dessutom atlförslaget inte hushållar med landets resurser av kompetens på avfallsområdetutan innebär dubblering av kompetens som redan finns hos SKI och SSI. Studsviktillstyrker kommitléns förslag om organisalion men föreslår en omprövning efterdel atl erfarenheter samlats exempelvis . Fleraremissinslanser lar inledningsvis upp frågan huruvida tre myndigheter (SSI,SKI och NAK) med uppgifter på kärnavfallsområdet är erforderliga. SSI anserall kommillén inte utrett och beaktat de betydligt slörre samordningsvinsteroch de effektivitetsvinster som näs med enbart två myndigheter, SSI och SKI,som har att bevaka den tekniskt-vetenskapliga sidan av kärnavfallshanteringen.Insliluiet instämmer därför inte i kommitténs förslag. SKI kan för sin delinle se bärande motiv för att en Iredje myndighet lilldelas elt övergripandeansvar för teknisk-vetenskapliga frågor rörande forskning, utveckling ochinformation på kärnavfallsområdet. En sådan organisationslösning skulle medförapåtagliga oklarheter i ansvarsfördelningen mellan de tre myndigheterna ochkomplicera kontakterna myndigheter - industri. Lösningen hushällar heller intemed de resurser av kvalificerad personal, som behövs på myndighetssidan. STUkan inte se att de problem som konstaterats av kommillén ställer krav påorganisationsförändringar av den omfattning som huvudförslaget innebär. STUförordar i stället beträffande den organisatoriska lösningen i alll väsenlligldet alternativ som presenteras i det särskilda yttrande som avgivits av de tvåsakkunniga i kommittén. Statskontorethänvisar till sitt tidigare yttrande i frågan, då förslaget somsedermera ledde till nuvarande NAK ursprungligen behandlades. Statskontoretavstyrkte då alt en särskild nämnd skulle inrättas för kontroll av denverksamhet som bedrivs av nuvarande SKB och SKI. Klar ansvarsfördelning borderåda mellan SKB, SKI och . En nämnd utan klart definieratverksamhetsområde kunde enligt statskontoret skapa oklarhet iansvarsfördelningen. Statskontoret finner inte anledning alt ändra sitt ställningstagandei yttrandet . Tillkomsten av statens energiverk innebär dessutom ennaturlig möjlighet att anknyta de ekonomiska övervägandena rörande taxesättningtill detta verk. Enligt statskontorets uppfattning bör därför upphöra och dess arbetsuppgifter fördelas på statensstrålskyddsinslitut, statens kärnkraftinspeklion och statens energiverk. RRVanser att statsmakterna vid sitt ställningstagande till kommitténs förslagäven bör pröva 8 1984/85. 1984/85:120 112 möjlighetenatt ändra den nuvarande myndighetsorganisationen på avfallsområdet genom atlfördela kärnbränslenämndens uppgifter på andra organ. Etlantal remissinstanser uttalar silt stöd för en fristående myndighet påkärnavfallsområdet, inte minst motiverat av de särskilda uppgifterna påekonomi- och fondförvaltningssidan. NAK delar uppfattningen att en särskildmyndighel behövs för de långsikliga forskning- och utvecklingsfrågorna omkärnbränsleavfall. Denna myndighel kan inte utan slora nackdelar varaunderordnad en annan myndighet. Atl hävda långsiktighel och bredd iforskningsinsatserna på delta område är en uppgift som inle naturligt passarin hos någon av de andra myndigheterna. Inte heller de ekonomiska frågor somnu tilldelats kärnbränslenämnden hör naturligt hemma hos t. ex. SKI eller SSI.Däremot hänger de, bl. a. genom avgiftsberäkningen, nära samman medkärnbränslenämndens uppgifter inom det tekniska och naturvetenskapliga området.I etl särskilt yttrande som bilagts NAK:s yttrande anför styrelseledamotenHedgran dock, att det vore en fördel att åtskilja nämndens nuvarande bådahuvuduppgifter, nämligen myndighetsansvaret för finansieringssystemet ochmyndighetsansvaret för det tekniskt-vetenskapliga utvecklingsarbetet påavfallsområdet. Det senare borde överföras till SKI-SSI.