prop · G80377 · 1984-12-31 00:00:00 — Fusionerna var särskilt talrikaunder , dä de omfattande sammanföringarna inomSkandia-koncernen och Trygg-Hansa-gruppen genomfördes. Å andra sidan börnoleras att ett antal arbetsmarknadsbolag tillkommit . Skadeförsäkringsbolagen minskade från 81 till 33.Minskningen var huvudsakligen en följd av de ovannämndafusionerna, som i hög grad påverkade också skadebolagen. Den fortsattanedgången berodde främsi på all nio ömsesidiga bolag, somsamlliga meddelade enbart yrkesskadeförsäkring, överiät sinaförsäkringsbestånd fill . Överiåtelserna skedde efter enlagändring som innebar alt enskilda försäkringsbolag inte fick meddelayrkesskadeförsäkring. Antalet återförsäkringsbolag varierade underperioden. Nedgången hänger samman med de ovannämndafusionerna. En viss uppgång därefier förklaras av alt tre nybildadecaptivebolag har fått koncession. De lokala bolagen, som samtliga bedriver enbariskadeförsäkring inom geografiskt begränsade områden, minskade från I 259 till501. Förklaringen är främsi all mänga av dessa bolag var mycket små och därförfann det lämpligt all gä samman i större enheter för atl få bättre ekonomiskaresurser och ökade möjligheter lill rationalisering. 1984/85:77 32 Av tabell 2.3 framgår också att antaletförsäkringsakfiebolag är mycket begränsat (30) jämfört med antalet ömsesidigabolag (527). Dessutom kan flera av aktiebolagen sägas ha ömsesidig karakläreftersom de är helägda dotterbolag till ömsesidiga försäkringsbolag och sålundainle har några enskilda aktieägare. Som framgått av föregående avsnitt har den svenskaförsäkringsmarknaden kännetecknats av en fortgåendekoncentration. Härtill kommer att verksamheten i arbetsmarknadsbolagen undersenare år fått en allt större omfattning. Den svenska försäkringsmarknadendomineras därför numera av ett fålal företag. belyses i tabell 2.4, somvisar försäkringsbolagens marknadsandelar, mätt efter bruttopremieinkomstenför direktförsäkring i . Tabell2.4 Premieinkomst i svenska försäkringsbolag (milj.kr.) Svenskt försäkringsbolag eller koncern Summa för de 15 största företagen Övriga läns-, härads- (lokalbolag som inte ingår i LF-gruppen) Källa:Enskilda försäkringsanstalter 1982. Av tabellen framgår alt de femton störstakoncernerna inkl. LF-gruppen hade en sammanlagd premieinkomst på 24 573milj.kr., vilket utgjorde av den totala premieinkomsten i direktförsäkring i hos samtliga närmare 600 svenska försäkringsbolag. Enbartde fyra största koncernerna (, ,och ) svarade förca av den totala premieinkomsten. Utöver de femton största koncernernasvarade övriga riksbolag för av den totala premieinkomsten. Delnumerärt sett största antalet bolag, nämligen de läns-, härads- och sockenbolagsom inle ingår i LF-gruppen svarade för av brultopremieinkomslen. Prop.1984/85:77 33 De utländska, i verksamma försäkringsföretagen Utvecklingen för de utländska iSverige verksamma försäkringsföretagen har, såvitt avser antalet, i stort settvarit densamma som för de svenska försäkringsbolagen. Av tabell 2.5 framgår hurantalet utländska försäkringsföretag förändrats . Tabell 2.5 Antalet utländska försäkringsföretag 1950-1982 1950 1960 1970 1982 Summa bolag 38 33 26 15 Livförsäkring 5'' 4'' Skadeförsäkring 28 28 22 15'= " Endast ett företag hade rätt alt meddela nyaförsäkringar, övriga företag bedrev endast förvaltning av gamla bestånd. '' Inget företag ägde rätt att meddela nya livförsäkringari . *= Varav ett företag inle drev någonverksamhet. Källa; Enskilda försäkringsanstalter 1950, 1960, 1970 och1982. Premieinkomsterna för de utländskaförsäkringsföretagen ökade frän ca 94 milj.kr. 1970 lill ca 246 milj.kr. 1980.År 1982 har emellerlid de utländska förelagens premieinkomst minskat lill ca232 milj.kr. De utländska försäkringsföretagens premieinkomst jämfört med desvenska bolagens framgår av tabell 2.6. Tabell 2.6 Premieinkomsten i direkt svensk försäkring fördelad ländska försäkringsbolag 1982 (milj.kr.) på svenska och ut- Källa: Enskilda försäkringsanstalter 1982. 2.5 Försakringsverksamhet genom captivebolag Med captivebolag' avser manvanligen ell sådant dotterbolag inom en koncern som har bildals för allförsäkra risker inom koncernen. Försäkring kan ske direkt i caplivebolaget(direktförsäkringscaptive). Vanligare är dock alt koncernens bolag försäkrar hosannan försäkringsgivare och all denne i sin tur, i enlighel med ell särskiltavtal mellan koncernbolaget och försäkringsbolaget, återförsäkrar i koncernenscaptivebolag (återförsäk-ringscaplive). ' Captive=rängslat, här i meningen inneslutet i enkoncern. 3 1984/85. 1 saml Nr 77 Figur 2.1Premieflödet i etl ålerförsäkringscaptive (liknande AGA Re) och däremotsvarande flöde av skadebetalningar. \\/7 1 koncerner med ålerförsäkringscaptive försäkrarvanligen koncernbolagen i resp. land sina risker hos lokala försäkringsbolag.Enligt avtal med koncernen återförsäkrar sedan de lokala försäkringsgivarnadelar av riskerna hos koncernens captivebolag. Ofta lämnas av premiernavidare till caplivebolaget. Capfivebolagei behåller dock inte själv hela denövertagna affären utan återförsäkrar regelmässigt i sin tur (relro-cederar) hosannal försäkringsbolag. Flödet av och skadeersättningar åskådliggörs ifigur 2.1. Försäkringsverksamhel i captivebolag är en relativtny företeelse i '. har tre koncerner fått koncession alt drivaförsäkringsrörelse i sådan form, nämligen SKF, Elecirolux och AGA.Koncessionerna beviljades . I de båda förstnämndakoncernerna är capfive-bolagens, SKF Re och Re, koncessionerbegränsade fill återför-säkring av koncernbolagens utländska risker. AGA Redäremot har koncession alt återförsäkra såväl svenska som ufiändska risker menkoncessionen är tidsbegränsad och går ul den 31 december 1984.1 samlliga fallgäller koncession all slags skadeförsäkring. SKF Re har numera koncession ävenför visst slag av personförsäkring. Prop.1984/85:77 35 De svenska captivebolagen slårunder försäkringsinspeklionens tillsyn och för bolagen gäller samma regler förverksamhetens bedrivande som för övriga återförsäkringsbolag. Captivebolagenomfattas, i likhei med andra försäkringsföretag med svensk koncession, av lagen(1974:922) om kreditpolitiska medel. 1 fråga om den allmänna placeringspliktenenligt nämnda lag, dvs. skyldigheten atl i viss omfattning förvärva stats- ochbostadsobli-gafioner, har captivebolagen fallit under den gräns somriksbanken tillämpar och som anknyter till bolagens balansomslutning.Försäkringsförelag med en balansomslutning understigande 50 milj.kr. På senare är har också ett antalsvenska koncerner etablerat captivebolag utomlands. I del följande ges en kortfattadredogörelse för verksamhelen i de svenska captivebolagen. Företagen i tecknarsina försäkringar hos direklförsäk-ringsbolag i olika länder. Dessa bolagåterförsäkrar sedan, enligt avtal, delar av riskerna hos AGA Re. AGA Reåterförsäkrar i sin tur hos en svensk försäkringsgivare. Verksamhelen i AGA Re omfattadetill en början endast koncernens brand- och brandavbroltsförsäkringar men harsenare utvidgats lill alt avse även en liten del av koncernensansvarighetsförsäkringar. Enligt bolagsordningen får AGA Reinte ikläda sig större ansvarighet för egen del än vad som för en och sammahändelse uppgår till och för en och samma risk lill av det egnakapitalel. Den del av premierna som AGA Re behållit för egen räkning har somregel motsvarat av brultopremieinkomslen. Resultatet på självaförsäkringsrörelsen var för AGA Re negativt menlämnade överskott under de därpå följande åren. Sedan kapitalavkastningentillgodoräknats var dock rörelseresultatet samlliga år positivt. Resultatethar i huvudsak disponerats för ökning av säkerhetsreserven (motsvarandesäkerhetstillägg före ) och för koncernbidrag. Endast vid ettlillfälle har AGA Re redovisat vinst efter bokslutsdispositioner. Denna vinstavsattes till en utjämningsfond. AGA Re administreras helt av egen personal. Verksamheten i SKF Re följer islort sett samma mönster som i AGA Re. Direktförsäkrarna återförsäkrar 90-95 %av koncernens risker i SKF ' Frågan om försäkringsverksamhet genom captivebolag ärändamålsenlig och utvecklingsfrämjande har på uppdrag av ekonomidepartementetutretts av professorn vid i , har redovisats i promemorian Återförsäkringsverksamhet genomcaptivebolag (Ds E 1980: 1). 1984/85:77 36 Re.Den del av riskerna för en och samma händelse som SKF Re själv svarar för(självbehållel) uppgår till av det egna kapitalet. En viss del av SKF Re:s relrocessioner placeras hos svenska försäkringsbolag. av sin verksamheiredovisade SKF Re positivt resultat. Vinsten har i sin helhet disponerats förökning av säkerhetsreserven (motsvarande säkerhetstillägg före den 1 januari1983) och för koncernbidrag. SKF Re administreras helt av egen personal ochdrivs som ett traditionellt återförsäkringsbolag. Också verksamheten i Re följer i huvudsaksamma mönster som i de båda andra svenska captivebolagen. Koncernensdireklförsäkrare återförsäkrar av risken hos Re.Självbehållel hos Re är dock betydligt högre än hos de övrigabolagen. Bolagets relrocessioner lämnas lill svenska försäkringsbolag. Re har ingen egen personal utanadministreras av , som är etl dotterbolagtill försäkringsbolaget . Också Re: s resullat var positivt defyra första åren. På grund av slora ökningar av säkerhelstilläggen fick bolagetunder ta emot koncernbidrag. är har bolagetemellertid givit koncernbidrag. Bolaget har samtliga år redovisat O-resultat. Uppgifterna om det totala antalet captivebolag ivärlden varierar starkt. I vart fall torde del finnas omkring I 500 sådanabolag. De uppgifter man har om marknaden lyder på all denna försäkringsformökar i omfattning. Captivebolagen har kommit all lokaliseras länderdär regleringar och restriktioner saknas eller är minimala och därskattereglerna är förmånliga. Det övervägande antalet captivebolag äretablerade på . I övrigt är lokaliseringen koncentrerad till ,och . har ell anlal svenska industrikoncerneretablerat captivebolag i . Motivoch förutsättningar för att etablera captivebolag De skäl som redovisas i diskussioner för etableringav captivebolag är i huvudsak följande. Med ell captivesystem kan man utnyttja denkapacitet atl bära självrisk som hela koncernen som ekonomisk enhet har och somär slörre än summan av de självrisker som koncernbolagen vart för sig kan ta.Detta s.k. självriskmotiv anses vara elt av de tyngst vägande skälen för altbilda captivebolag. 1984/85:77 37 Vid bättre skadeutfall än genomsnittligt gercaptivesystemet större möjligheter lill lägre än vad som kan erhållasvid traditionella försäkringslösningar. Det stora antalet dotterbolag i ett flertal länderleder till att de internationella koncernerna ofta uppvisar en mycketsplittrad försäkringsbild. Genom captivesystemet får man en centralisering avkoncernens försäkringsfrågor och därmed en bättre överblick och ävenmöjligheter alt införa mera enhetliga försäkringslösningar för hela koncernen. Captivesystemet ger vissa likviditetsfördelar.Premieinkomsterna kan förräntas inom koncernen tills medlen tas i anspråk fördriftkostnader och ersättning för skadefall. Ett captivesystem kan ge lägredriftkostnader genom att marknadsföringsinsatser inte är nödvändiga. Likaså kanförsäkringsservice i etl sådani bolag anpassas direkt efter koncernens behov. Försäkring i captivebolag ger också vissaskattefördelar. Ett captivebolag skall, liksom försäkringsbolag i allmänhet,göra avsättningar lill försäkringstekniska skulder och lill en särskildsäkerhetsreserv. Dessa avsättningar är avdragsgilla vid beskattningen. Vidarehar etl captivebolag, i likhei med andra försäkringsbolag, möjlighet attuppskjuta beskattningen av sitt resultat, t.ex. genom att göra avsättningarlill en särskild utjämningsfond, om vilkel regler finns i kommunalskattelagen(1928:370). Ett captivebolag har också möjlighet att ta emot och lämnakoncernbidrag, vilket innebär att etl överskott inle blir beskattat om delfinns möjligheter fill resullalreglering i form av avsättning till lagerreserv,resultaluljäm-ningsfond, investeringsfond etc. i andra koncernbolag. Den mest väsentliga förutsättningen när det gälleratt bilda elt captivebolag är alt spridningen av riskerna inom koncernen ärgod, dvs. alt koncernen har stort anlal försäkringsobjekl spridda inom Sverigeeller i ell flertal länder och att den beräknade maximala skadan för varjeenskild anläggning inte är alltför stor. Vidare bör koncernen ha ell brahistoriskt skadeutfall från en period av åtminstone , vilket bedöms varatillräckligt för att förutsäga framtida skadeutfall. Det historiskaskadeutfallet är viktigt därför att captivebolagets ålerförsäkringsvillkor ärkopplade lill skaderesulla-lel. Slutligen måsle koncernen ha lillgång lillkunskap vad gäller skyddsåtgärder och återförsäkring. Som ett alternativ till captivesystem har desvenska försäkringsbolagen utvecklat olikaförsäkringslösningar för att motsvara särskilda önskemål frän industrihåll.Från företagen har man framfört önskemål om reducering av premierna för defall där man är villig att ta pä sig en större självrisk. System för ett ökalsjälvrisklagande har också införts. Företagen har även hävdat atlpremiesättningen i högre grad än tidigare borde påverkas av elt braskaderesultat, vilket man frän företagshåll försökt åstadkomma genom ökadeinsatser för skadeförebyggande verksam- 1984/85:77 38 het.Vidare har man strävat efter ett gemensamt, samordnat försäkringssystem föralla företag inom en koncern. Etl allernaliv lill captivesystemet är s.k. kontosystemsom syftar dels till att möjliggöra för moderbolaget i en koncern att la ensamlad självrisk, dels till att premien skall vara beroende av koncernensfaktiska skadeutfall, dvs. premieinsättningen skall vara erfarenhetsbaserad,dock endasl inom vissa gränser. I etl kontosystem beräknar man ettresultat som kommer att påverka premierna under nästkommande år. Ränta påskillnader mellan och kostnader lillgodoförs resp. belastar etl konto.Kontot i sig betraktas som etl tekniskt hjälpmedel, som används förförsäkringstekniska beräkningar och för all hålla reda på koncernens premieroch koslnader. Konlosystemet åskådliggöras närmare i betänkandet s. 171. De skäl som vanligtvis brukar anges för val avkontosystem i stället för traditionell försäkring är i första hand denpremiesänkning som kan erhållas och i andra hand möjligheterna till förbättratrisk management (skadeförebyggande verksamhet). Överskottet vid försäkring enligt ell konlosyslemtillgodoräknas vanligen företaget genom en premiereglering i efierhand.Jämfört med traditionell försäkring har den genomsnittliga besparingen uppgåtttill . Denna skillnad förklaras av ökat självrisklagande och eltförbättrat skaderesultat. 3.1.1Definition av begreppet försäkringsrörelse Mittförslag: Någon definition av begreppet försäkringsrörelse förs inte in iförsäkringsrörelselagen (1982:713). Till ledning för rättstillämpningen angesi stället i motiven vissa kriterier, utmärkande för försäkringsrörelse. Gränsdragningsfrågan behandlas särskilt i fråga omvagnskadegarantierna inom motorbranschen och verksamheten i s.k. captivebolag(dotterbolag i en koncern som mot ersäitning ansvarar för risker inomkoncernen). Vagnskadegarantigivningen anses, i överensstämmelse medhittillsvarande praxis, icke utgöra försäkringsrörelse. Verksamheten icaptivebolag betraktas däremot som försäkringsrörelse. Kommitténsförslag: Överensslämmer med mitt förslag utom i fråga om vagnskadegarantiernainom bilbranschen, vilka enligl kommittén är att anse som försäkringsrörelse(beiänkandei s. 37 fO. 1984/85:77 39 Remissinstanserna: Förslaget alt inle i lag definierabegreppet försäkringsrörelse stöds av remissinstanserna eller lämnas utanerinran. Delsamma gäller de kriterier som kommittén angett påförsäkringsrörelse samt kommitténs bedömning av verksamheten i captivebolag.Däremol går meningarna i sär vad gäller vagnskadegarantierna. Kommitténsförslag stöds av försäkringsinspektionen, NO och medan däremot , , näringslivetsorganisationer, motorbranschen och motororganisationerna förordar atlvagnskadegarantierna inom bilbranschen inle skall betraktas somförsäkringsrörelse (bil. 3, avsnitt 1). Skälen för mitt förslag: Som framgått i avsnitt 2.1 harfrågan om att i lag ge en definition av begreppet försäkringsrörelse fleragånger varil uppe lill diskussion. Dessa överväganden har emellertid inte lettfram till någon sådan definition. Begreppet försäkringsrörelse har därföravgränsats i rättstillämpningen, dels av administrativa myndigheter i sambandmed prövning av koncessionsansökningar, dels av de allmänna domstolarna vidprövning av åtal rörande olaga försäkringsrörelse. De omständigheterna altförsäkringsrörelse är en verksamhet som kräver särskilt fillständ och atl densom bedriver verksamhelen utan sådant tillstånd har riskerat strafftalar naturiigivis slarki för atl en sådan verksamhet skall vara någorlundaentydigt definierad i lag. Det är emellertid också klara nackdelar med att ilag definiera begreppei försäkringsrörelse. Svårigheterna är uppenbara attfinna en definition som kan vara till verklig ledning för rättstillämpningenoch som , inom alla skiftande områden, skulle utgöra en lämpliggränsdragning mellan försäkringsverksamhet och annan verksamhet. Till deltakommer att man med en legaldefinition av begreppei försäkringsrörelse löperrisk alt lägga hämsko på utvecklingen inom försäkringsområdet. styrks avde erfarenheter frän andra länder som har redovisats tidigare (avsnitt 2.1). Omman vill undgå dessa avigsidor med en legal definition skulle resultatet medsäkerhet bli en definition så allmänt hållen atl dess prakiiska belydelse förrättstillämpningen blev mycket begränsad. Av nu anförda skäl delar jag kommitténsuppfattning att det inte är lämpligt att i lag definiera begreppetförsäkringsrörelse. Kommittén' har emellertid redovisaten utförlig diskussion rörande kriterier, som bör ha avgörande belydelse förbedömningen huruvida en viss verksamhet skall anses som försäkringsrörelse. Jag kan i väsentliga delar anslulamig till de synpunkter som kommillén redovisat och återger dem i huvuddrag idet följande. ' Jfr även , Vad är försäkringsrörelse?,bilaga till kommitténs betänkande SOU 1983:5. Prop.1984/85:77 40 Grundläggande kriterier påförsäkringsrörelse är att verksamhelen går ul på att yrkesmässigt göraåtaganden att mot vederlag utge ekonomisk ersättning eller ulföra en bestämdpresentation vid ovissa händelsers inträffande. Kravel på yrkesmässighet innebäratl verksamheten skall ha en viss varaktighet och omfattning. Tillfälligverksamhei eller enstaka åtaganden ryms inte i begreppet försäkringsrörelse. I vilken form vederlag för etlåtagande utgår är som regel av mindre belydelse för frågan huruvida vissverksamhet är försäkringsrörelse. Vederlaget kan vara särskill angivet ellerockså vara inbakat i priset för en tjänst eller en vara. Avtalet skall innehålla enutfästelse om att utge ersättning eller utföra någon prestation vid inträffatförsäkringsfall. Om däremot utfästelsen är så utformad att den endast går ut påatt ge ut ersättning i mån av förmåga eller tillgång på medel är det inle frågaom försäkringsrörelse, eftersom de typiska dragen - kalkylering av risker,reservbildning m.m. - inte aktualiseras. Den händelse som åtagandet avserskall vara oviss. Det får alltså inte vara fråga om t.ex. förslitningsskada.Emellertid kan det vara svårt alt dra en klar gräns mellan ovissa händelser ochförslitningsskador. Elt försäkringsbehov kan föreligga på grund av att det ärsvårt att förutse när en i och för sig förutsebar händelse kommer att inlräffa.Överraskningsmomentet spelar därför en central roll i alla former avskadeförsäkring. Så snart del saknas ell sådant momeni, som t.ex. vid skadorsom inträffar kontinuerligt med en viss frekvens eller som naturligt hör ihopmed en viss verksamhei, kan man i allmänhet inte få försäkringsskydd. Vad somhär betecknats som överraskningsmoment har, både i svenska och utländskaförsäkringsvillkor, tillagts slor betydelse, då det gällt att avgränsaförsäkringsskador gentemot andra skador. Från här angivna utgångspunkterbedöms sannolikheten för all de beskrivna, ovissa händelserna skall inträffasamt kostnaderna för att administrera verksamhelen och utge ersäitning vidskadefall. Med ledning av dessa bedömningar fastställs ell vederlag som, medbetryggande grad av säkerhet, gör det möjligt för bolaget att i framtideninfria det gjorda åtagandel. Jag har redovisat vad som kansägas vara de grundläggande kriterierna på försäkringsrörelse. Om enverksamhet uppfyller dessa kriterier är det oftast befogat att hänföra den fillförsäkringsrörelse. Det finns emellertid ytterligare några faktorer som bör påverkabedömningen huruvida en viss verksamhet skall anses som försäkringsrörelse. Inom affärslivet kan man peka påflera företeelser som i slort sett överensstämmer med den definition som jaghar gett på försäkringsrörelse men som ändå inte kommii alt klassas som sådan.Ett exempel som ofta brukar nämnas är poslassuransavlalen. 1984/85:77 41 nandebiälaganden till huvudavtal rörande t.ex. transport, entreprenad och försäljningav fast egendom. Dessa åtaganden är i regel av liten omfattning i förhållandetill huvudåtagandet och utgör ofta en fast etablerad sedvana inom branschen.Därför har biålagandet, även om del uppfyller de grundläggande kriterierna förförsäkringsrörelse, ändå inle ansetts böra bedömas som sådan. Behovet av samhällskontroll måste också tillmätasbetydelse för frågan om en viss verksamhet skall anses som försäkringsrörelse.Avgörande i delta hänseende är bl.a. verksamhetens omfattning och åtagandenasekonomiska betydelse för de tilltänkta kunderna. Även verksamhetens betydelseför andra än kunderna, t.ex. kreditgivare, inteckningshavare och leverantörerkan inverka på bedömningen huruvida samhällskontroll behövs. En viss betydelsebör också tillmätas det förhållandet alt tillfredsställande kontroll i andraformer är ordnad. Åtagandet kan t.ex. vara gjort av det allmänna eller av någonnäringsidkare som redan står under betryggande tillsyn (t.ex. bankgaranti). Elt område där frågan om gränsdragningen förförsäkringsrörelse ofta aktualiseras är åtaganden som rubriceras garanti- ochserviceavtal. 1 sin vanligaste form innehåller dessa avtal ålagande alt molvederlag utge en ekonomisk prestation i vissa angivna fall. Vederlaget är ofiastinbakat i varans pris. Prestationen gär vanligen ut på alt återställa produkteni funktionsdugligt skick. De händelser som utlöser åtagandet är oftastma-lerialfel, försliiningsskador o.d. Förutom dessa typiska produklgarantierförekommer också garantier som delvis är avsedda som skydd för ovissahändelsers inträffande, t.ex. vagnskadegaranlier, där garantierna även omfattarskador på bilen på grund av olyckshändelse. De rena produklgarantierna skiljer sig på flerasätt från en typisk försäkring. Garantierna tar mera sikte på alt skapatilltro lill produktens kvalitet än på riskuljämning för förslitningsskador.Åtagandet framstår oftast som en biförpliklelse lill etl avtal om överlåtelseeller ulhyrning. Det i priset inbakade vederiaget är svårt all närmarebestämma. Efiersom del oftast är tillverkaren/säljaren som svarar för åtagandethar han möjligheter atl göra en lämplig avvägning mellan kvalitet ochgarantiåtagande. Del är sådana överväganden snarare än de förförsäkringsverksamhel typiska kalkylerna rörande risker, reservbildning m.m.som är bestämmande för utformningen av garantin. Av nu anförda skäl menar jag, i likhet medkommittén, att ett åtagande av någon som tillverkar, säljer eller hyr ul enviss produkt att vid försliiningsskador och materialfel utge ekonomiskersättning eller utföra en prestation inte bör klassas som försäkringsrörelse.Detsamma bör gälla om en reparatör gör etl åtagande rörande ettreparationsarbete. 1984/85:77 42 Del förekommer också att från tillverkaren/säljarenhelt frislående företag gör sådana åtaganden som här beskrivits, framför allti form av serviceavtal. Dessa avtal företer flera likheter medförsäkringsavtal än de lidigare redovisade garanti- och serviceavtalen.