prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Riket är indelat i 86 åklagardistrikt.Åklagarmyndigheterna i 83 av dessa distrikt lyder under de regionalaåklagarmyndigheterna och leds av en chefsåklagare. Åklagarmyndigheterna iStockholms, och åklagardistrikt, som var och en leds av enöveråklagare, står däremot utanför den regionala åklagarorganisationen.Överåklagarna i sistnämnda distrikt fullgör i princip samma uppgifter somchefen för en regional åklagarmyndighet. 1984/85: 100 Bilaga 4 Beräknad ändring 1985/86 (208 127 000) + 2 248 000 + 2 248 000 + 850 000 - 1 775 000 + 850 000 - 1 775 000 En tillämpning av huvudförslaget skulleinnebära en minskning med . Enså kraftig anslagsminskning skullestå i direkl motsatsförhållande till de satsningar på åklagarverksamheten som statsmakternahar gjort . Mol den bakgrunden yrkar riksåklagaren, som även hänvisar till deosäkerhetsfaktorer som ligger i den förändrade regionala organisationenoch utredningen som ser över åklagarväsendets lokala organisation, atthuvudförslaget inte skall till-lämpas på anslaget. Sex tjänster för distriktsåklagareavsedda för bekämpning av ekonomiskbrottslighet bör inrättas. Tjänsterna bör placeras vid de nya regionåklagarmyndigheterna iLinköping, , , , och . Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 74 För att öka insatsernamol våldsbrotlsligheten bör en tjänst för kammaråklagare inrättas vid envar avåklagarmyndigheterna i , och åklagardistrikt. På grund av högarbetsbelastning bör en tjänst för kammaråklagare inrättas vid envar av åklagarmyndigheternai och åklagardistrikt. Vissa störreåklagarmyndigheter bör förstärkas för att kunna lokall handlägga bl.a. vissamål om ekonomisk brottslighet. En tjänst för distriktsåklagare bör inrättasvid envar av åklagarmyndigheterna i , , och Västeråsåklagardistrikt. På grund av högarbetsbelastning bör en tjänst för en distriktsåklagare inrättas vidåklagarmyndigheten i åklagardistrikt, alternativt en tjänst för enassistentåklagare inrättas vid den nya regionåklagarmyndigheten i . En tjänst för en revisorbör inrättas vid regionåklagarmyndigheten i . Femlon tjänster förkammaråklagare eller distriktsåklagare bör inrättas i utbyte mol samma antaltjänster för assistentåklagare enligt följande. Vid åklagarmyndigheten iStockholms åklagardistrikt bör två tjänster för kammaråklagare inrättas. Vidåklagarmyndigheterna i och åklagardistrikt bör i vartderadistriktet en tjänst för en kammaråklagare inrättas. Vidare bör en tjänst fören distriktsåklagare inrättas vid åklagarmyndigheterna i följande distrikt:Huddinge, , , , , , ,, , och . Medel yrkas förinrättande av tio biträdesljänsler, varav tre vid åklagarmyndigheten iStockholms åklagardistrikt, två vid var och en av åklagarmyndigheterna iGöteborgs och åklagardistrikt samt en tjänst vardera vidåklagarmyndigheterna i , och åklagardistrikt. Förvaltningskostnadsanslagelbör räknas upp med . För utbildning angåendeekonomisk brottslighet yrkas en engångsanvisning med . Vidare yrkasen engångsanvisning för en extra grundkurs för åklagare med . De nva regionala åklagarmyndigheterna Från och med den genomförs en nyorganisation för åklagarväsendets regionala nivå (prop. 1982/83:158, JuU1983/84:6, rskr 35). Några av skälen till att förändra den regionalaorganisationen var att få slagkraftigare enheter och att vinna fördelar vidbekämpning av kvalificerad ekonomisk brottslighet. Utformningen av de nyamyndighelerna innebär alt varje myndighet får betydligt fler åklagartjänsler änvad som Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 75 är fallet med de nuvarande regionalamyndigheterna. Stora, tidskrävande och komplicerade brottmål, frainför alltinål om ekonomisk brottslighet skall, som framgår av propositionen, handläggasvid de regionala myndigheterna. För chefen för myndigheten blir i fortsättningenden viktigaste uppgiften att vara åklagare. Som framgår av 7 kap. 2 § rättegångsbalkenhar emellertid chefen funktioner därutöver. När det gäller beslut iolika åklagarfrågor vill jag erinra om alt utvecklingen under de senaste årenhar gått i riktning mot att åklagarna på de lokala myndigheterna har behörighetalt handlägga de allra flesta typer av mål och att fatta nära nog alla typer avbeslut. Det senaste inslaget i denna utvecklingär prop. 1984/85:3 som behandlar vissa ändringar när det gäller beslut omåialsunderlålelse. Åklagarna på en regional myndighet förutsätts numera främsthandlägga sådana mål som i del enskilda fallet är svårbemästrade, antingen pågrund av atl de är särskilt juridisktkomplicerade eller därför atl de är så omfattande att de av det skälet inte kanhandläggas på en lokal myndighet. Den ulredning beträffandeden lokala åklagarorganisationen som tillsattesunder förväntas avsluta sitt arbete . Utredningenser bl.a. över hur de administraliva frågorna skall hanleras på samtliga nivåerinom åklagarväsendet. Sotn jag har varit inne på har en målsättning i direktiven varit atl inga beslut skallligga på en högre nivå än vad som är sakligt motiverat. Utvecklingen kan alltsååven i den delen förväntas gå mot en ökad självständighet för de lokalamyndigheterna. Den ulveckling som jagovan har skisserat påverkar givelvisde regionala myndighelernas roll. Verksamheten där bör i viss utsträckning gesen annan inriktning än som är fallet. Vissa av de nuvarande ledningsfunktionernabör tonas ner till förmån för den renodlade åklagarverksamheten. Jag har när det gällerriksåklagarens kansli förespråkat i viss mån nya former och en ny inriktning för tillsynsverksamheten. Vadjag där har sagt om inskränkningar i överprövningsverksamheten, bl.a. då detgäller begäran om överprövning av frågor som kommer att prövas av domstol,gäller på motsvarande sätt även för de överprövningar som sker på den regionalanivån. 1 fråga om inspektionsverksamhetenpå central nivå inom åklagarväsendet har jag, främst mot bakgrund av deförändringar jag i det följande förordar, inte ansett att någon störreförändring är aktuell. När det gäller inspektionsverksamheten på regional nivåinom åklagarväsendet vill jag framhålla följande. Under de senaste årenhar, som jag redan lidigare har nämnt, utvecklingeninom åklagarväsendet gått mol atl allt fler arbetsuppgifter har förts ner frånregional till lokal nivå. Bakgrunden till detla är bl.a allmänna krav päeffektivitet. Ett beslut bör givetvis inte ligga på en 1984/85: 100 Bilaga 4 76 högre nivå än vad som är sakligt motiverat. Enfortsatt sådan utveckling ligger i linje med bl.a. de direktiv till en översyn av den lokala åklagarorganisationensom jag har berört i det föregående. Denna ökade självständighet för de lokalaåklagarmyndigheterna bör emellertid inle leda till atl ökade resurser läggs påkontroll av sådana beslut. Statsåklagare har, ilikhet med riksåklagaren, vissa tillsynsiunktioner över åklagarverksamheten, ihuvudsak av judiciell art. Bl.a. har en statsåklagare enligt 7 kap. 5 §rättegångsbalken rätt att överta mål från underordnad åklagare. Han skallockså, enligt en bestämmelse i åklagar-instruktionen, verka för enhetlighet irättstillämpningen. Det ligger emellertid i sakens nalur alt en statsåklagaresfunktioner i del senare fallet är av betydligt mer begränsat slag änriksåklagarens. Som högste åklagare har riksåklagaren etl ansvar förrältssäkerhelsfrågor och skall enligt sin instruktion verka för en enhetligheti rättstillämpningen i hela riket. Riksåklagaren har vidare rätt atl utfärdaföreskrifter och allmänna råd. Som part i högsta domstolen har riksåklagarenockså en central roll i rättslillämpningsfrågor, som helt saknar motsvarighetpå den regionala nivån. Statsåklagarnas tillsynsfunktion kan alltså sägas varainriktad på en tillsyn avhandläggningen av åklagaruppgifler i del enskilda fallet. Skyldigheten för enregional chef atl inspektera underlydande myndigheter måste också ses i etthistoriskt perspektiv. Den hade säkerligen sitt berättigande vidförstatligandet av åklagarväsendet då myndighelerna var nybildade ocharbetsuppgifterna i många avseenden blev förändrade. saknadeockså en stor del av åklagarkåren fullständig jurisiutbildning. Jag anser atl dennuvarande inspektionsverksamheten på regional nivå bör kunna begränsas. Delbehov som finns av systematisk inspektionsverksamhet bör kunna tillgodosesgenom riksåklagarens försorg. Den nuvarande skyldigheten för chefen för enregional myndighet att inspektera de lokala myndigheterna inom enregion bör därför upphöra. En chef för en regionalmyndighet bör som regel kunna uppdaga om påtagliga missförhållanden råder på enmyndighet genom sin övriga verksamhet av lillsynskaraktär och den allmännakännedom om förhållandena lokalt som den regionala myndigheten får. Medverksamhet av lillsynskaraktär avser jag bl.a. rätten att överta handläggningenav mål och skyldigheten för lokala åklagare att underrätta den regionala myndigheleni vissa frågor. När förhållandena i elt distrikt undanlagsvis påkallar eninspektion bör emellertid överåklagaren inom ramen för sin allmännatillsynsverksamhet också kunna företa en sådan. Det ligger vidare inom ramenför det arbete som bedrivs av åklagarkommittén att överväga olika möjlighetertill en effektivare resursanvändning och att se över de administrativarutinerna på alla nivåer inom åklagarväsendet. Mot den bakgrunden anser jag attyllerligare förändringar av den regio- 1984/85: 100 Bilaga 4 77 nala inspektionsverksamheten inte nu bör genomföras. Den av migföreslagna förändringen innebär en väsentlig minskning av inspektionsverksamhetentill förmån för den rena åklagarverksamheten. Den delvis ändrade inriktning som jag har föreslagitbeträffande verksamheten på tillsynsbyrån i riksåklagarens kansli bedömer jagockså kan bidra till att minska behovet av informalion och rådgivning från deregionala myndighelerna. 1 motion 1981/82:664 togsfrågan upp om lekmannamedverkan på regional nivå inom åklagarväsendet.Justitieutskottet framhöll vid behandlingen av frågan (JuU 1982/83:2) att, även om det finns betydandeolikheter mellan de lednings- och tillsynsuppgifter som åvilar riksåklagarenrespektive de regionala myndigheterna, del kunde finnas skäl alt övervägaförutsättningarna för någon form av lekmannainflytande även på regional nivåinom åklagarväsendet. Övervägandena borde enligt utskottet inie ta sikte pååklagarfunkiionens utövande i det enskilda fallet. biföll utskottetshemslälhin (rskr 1982/83:22). Jag har tidigarebehandlat frågan om lekmannainflytande när det gäller verksamheten iriksåklagarens kansli. När det gäller frågan om medverkan av lekmän på deregionala åklagarmyndigheterna vill jag försl framhålla att dessa myndigheterinte utfärdar föreskrifter eller allmänna råd för de underlydandemyndigheterna. Vad som kan vara aktuellt är råd och upplysningar i ett enskilt ärende. De lednings- ochtillsynsfunktioner som förekommer på en regional myndighet är alltså inriktadeantingen på åklagarfunkiionens utövande i del enskilda fallet eller påadministrativa frågor. De synpunkter jag i det föregående har lämnat på denframtida inriktningen av verksamheten på de regionala åklagarmyndigheternainnebär atl tyngdpunkten där kommer att ligga på den renodladeåklagarverksamheten och all de lokala myndigheterna får en ökadsjälvständighet. Som jag ser det saknas det därför någol egentligt utrymme förett medborgarinflytande inom åklagarväsendets regionala nivå. Sammanfattningsvisinnebär mina förslag i del föregående följande. 1 enlighel med de riktlinjersom har godkänt för omorganisationen av det regionalaåklagarväsendet förskjuts tyngdpunkten på de regionala åklagarmyndigheterna motden egentliga åklagarverksamheten. 1 stort sett motsvarande inskränkningar somföreslås när det gäller överprövning av riksåklagaren skall gälla för de regionala myndigheterna.Cheferna för de regionala myndigheterna befrias vidare från skyldighelen attinspektera underlydande myndigheter. Jag avser att senareålerkomina till regeringen medförslag till de författningsändringar som krävs i anledning av de frågor somjag har berört här. 1984/85: 100 Bilaga 4 78 Personallägel inoin åklagarväsendet har under enföljd av år varit mycket bekymmersamt. har betydandesatsningar skett på denna sektor av rättsväsendet. Bl.a. har i 1983 och 1984års budgetpropositioner föreslagits sammanlagt 24 nya tjänster för åklagare förbekämpning av den ekonomiska brottsligheten. Undersamma tid har fem tjänsterför revisorer också föreslagits för delta ändamål. har godkänt förslagen(JuU 1982/83:21, rskr 191, JuU 1983/84:17, rskr 201). Vidare har genomregeringsbeslut tillkommit sammanlagt lio nya åklagartjänsleravsedda för narkolikabekämpning. 1 budgetproposition föreslogs även enförstärkning rned fem åklagartjänsler för alt man skall kunna öka insatsernamot våldsbrottsligheten. Också sistnämnda förslag har godkänts av (JuU 1983/84:17, rskr 201). 1984/85:32 om riktlinjer för det framtida arbetet motekonomisk brottslighet m.m. (s. 62) uttalade regeringen alt arbetsläget inomåklagarväsendet alltjämt är ansträngt och att något utrymme för omfördelningarinte finns. Regeringen framhöll vidare atl de ytterligare resurser somåklagarväsendet behöver för atl bemästra problemen med de komplicerade,svårutredda och tidsödande målen om ekonomiska brott därför mäste tillskapasgenom att åklagarväsendet tillförs nya tjänster. har ännu inleslutbehandlat förslaget. Mot bakgrund av vad jaghär har anfört bör anslaget för /86 undantas från tillämpningenav huvudförslaget. Jag har beräknat medelför sex tjänster för distriktsåklagare, avsedda främst för bekämpning av denekonomiska brottsligheten (4). Vidare har jag beräknat medel för en tjänst somrevisor (9). Medel har också beräknats för en utökning av den administrativapersonalen med fyra tjänster (11). Tre tjänster förkammaråklagare saml två tjänster för distriktsåklagare bör inrättas i utbytemot fem ijänster för assistentåklagare (10). På samma sätt som har skettunder , och mot bakgrund av den ytterligare satsning påbekämpning av ekonomisk brottslighet som görs , bör medel anslås förkvalificerad ekonomisk utbildning för åklagare. Jag beräknar vidare medel för anordnande av en extraåklagarkurs, . (13). Med hånvisning tillsammanställningen beräknar jag anslaget lill . Jag hemställer atl regeringen dels bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört om verksamheten på de regionalaåklagarmyndigheterna dels föreslår att till Åklagarmyndigheterna för /86 anvisa ettförslagsanslag av . Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 D. DOMSTOLSVÄSENDET M.M. D I. 1983/84 Utgift 47 771 682 1984/85 Anslag 47 140 0001985/86 Förslag 51 730 000 är centralförvaltningsmyndighet för de allmänna domstolarna, de allmännaförvaltningsdomstolarna, bostadsdomstolen, arrende- och hyresnämnderna,rättshjälpsnämnderna och de allmänna advokatbyråerna. har ocksåtill uppgift att på del allmännas vägnar föra talan mot beslut iråltshjälpsfrågor. leds av enstyrelse. Chef för är en generaldirektör. Inom verkel finns enorganisationsenhet, en ekonomienhet, en personalenhel och en juridisk enhet.Dessulom finns ett sekretariat och en disciplinnämnd. Från anslaget belalasocksä kostnaderna för verksamheten vid notarienämnden, tjänsteförslagsnämndenför domstolsväsendet och . 1984/85 Beräknad ändring 1985/86 (därav lönekostnader) (19 821 000) Huvudförslag 49 204 000kr. Pris- och löneomräkningm.m. Huvudförslaget innebäratt anslaget efter pris- och löneomräkning minskas med . Eltgenomförande av huvudförslaget skulle Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 80 medföra en minskning av den administralivaservice som verkel ger myndighelerna inom sitt verksamhetsområde och av detulvecklings-och rationaliseringsarbete som verket bedriver. Domstolsverketyrkar därför atl verkel tilldelasoförändrade resurser i förhållande till /85. yrkar attanslagsposten Förvaltningskostnader räknas upp med etl engångsbelopp på . för informalion i samband med företagsinteckningsreformen den I januari1986 samt med . som har ställtslill verkets förfogande genom samarbels-organet för rättsväsendetsinformationssystem (). begär atlanslagsposten Datorbearbetning utöver vad som följer av prisomräkning räknasupp med ca 1,7 milj. kr. för datorstöd vid handläggning av mål om lagsökningoch betalningsföreläggande vid och för datorstöd vidföretagsintecknings-registret. För nästa budgetår bör anslaget beräknas medutgångspunkt i huvudförslaget. Som engångsanvisningar bör anvisas 800 000 kr.för utbildning av domare som ett led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten jfr prop. 1984/85:32 s. 63 och . för information i samband medföretagsinteckningsreformen. Härutöver bör anslaget räknas upp med medelmotsvarande dem som har ställtslill förfogande genom . AnslagspostenDatorbearbetning bör efter pris- och löneomräkning räknas upp med 1,5 milj.kr., varav . som engångsanvisning för övergången till ADB vidhandläggningen av ärenden om företagsinteckning. Chefen försocialdepartementet kommer i sin anmälan till budgelpro-postionen att behandlafrågan om publicering av rättsfall från försäkringsdomstolarna. Jag beräknarmedel för den medverkan av som planeras för detta ändamål. Med hänvisning till vadjag nu har anfört och lill sammanställningen hemställer jag att regeringenföreslår atl till Domstolsverketför budgetårel 1985/86 anvisa ett förslagsanslag av . 1983/84 Utgift 905 099 111 1984/85 Anslag 889 390000 1985/86 Förslag 940 580 000 Allmänna domstolar ärtingsrätterna, hovrätterna och högsta domstolen. 1984/85: 100 Bilaga 4 Tingsrätterna är allmänna underråtler. Det finns97 tingsrätter. Hovrätterna är överrätteri de mål som fullföljs från tingsrätleiiia. Hovrätternaär (15 avdelningar, varav 13 för allmännainål och två för vatten- och fastighetsmål). (fyra avdelningar),hovrätten över och (fem avdelningar), hovrätten för VästraSverige (sex avdelningar), hovrätten för Nedre (två avdelningar) ochhovrätten för (två avdelningar). äröverrätt i de mål som fullföljs från hovrätterna. Domstolen är indelad i treavdelningar. I domstolen finns 25 justilieråd. Fem av dessa tjänstgör f.n. ilagrådet. För högsta domstolen finns ett särskiltkansli lill vilketrevisionssekreterare år knutna. Från anslaget betalasockså kostnaderna för de kansligöromål för statens ansvarsnämnd som fulluörs avSvea hovrätt. 1984/85 Beräknad ändring 1985/86 Förvaltningskostnader (därav lönekostnader) 723 230 000 + 36 478 000 + 28 340000 (681 370 000) (+ 31 991 000| (+ 26900 000) + 730 000 + 730 000 7497 000 + 750 000 + 500 000 132 453 000 +15345 000 26210 000 + 341 000 + 6 290 000 6 1984/85. 1984/85: 100 Bilaga 4 82 Pris- ochlöneomräkning m.m. . Huvudförslaget innebär atl anslagspostenFörvaltningskostnader efter pris- och löneomräkning minskas med omkring 15milj. Etl genomförande avhuvudförslaget skulle medföra en väsentlig ökning av antaletoavgjorda mål och ärenden i domstolarna. yrkar därför oförändratanslag för de allmänna domstolarna /86. som engångsanvisning för koslnader i samband med genomförandel avföretagsinteckningsreformen. Underår 1983 och 1984 har den tidigare ökningen av antalet mål och ärenden i de allmännadomstolarna brutits. Minskningen av antalet mål torde dock inle fullt utmotsvaras av en minskning av domstolarnas arbetsbörda. En fortsatt ökning avförhandlingstiderna tyder sålunda på attmålen har blivit färre men av mer komplicerad arl. Vid en samlad bedömning där jag också väger in del fortlöpande rationaliseringsarbetet finner jagemellertid att en begränsad tillämpning av huvudförslaget (IO milj. kan ske ulan atl effektiviteten ochrättssäkerheten vid domstolarna sätts i fara. Övergång tillADB har skett vid 24 av landets 94 inskrivningsmyndigheter. Dettainnebär att av inskrivningsärendena numera handläggs medADB-stöd. Utbyggnaden avses fortsätta i oförändrad takt nästa budgetår. Demedel som beräknas på delta anslag för den särskilda överföringsorganisationenbör emellertid reduceras med 480 000 kr.för fyra tjänster som bör flyttas över till . Chefen för kommeratt i sin anmälan till budgetpropositionen ta upp frågan om planläggningen avfastighetsdatareformen efter den nuvarande femårselappens utgång den 1 juli1987. ADB-stöd vidhandläggning av mål om lagsökning och betalningsföreläggande införsunder innevarande budgetår vid . Som jag har berört träder en nylagstiftning om förelagshypotek i kraft . En central,ADB-stödd inskrivningsmyndighet knyts till . För kostnader i samband med övergångentill ADB bör som engångsanvisning anslås . 1984/85: 100 Bilaga 4 83 Frågor som hänger samman medkarriärmöjligheterna för de icke ordinarie domarna - fiskalerna ochassessorern;i har behandlats i eii promemoria som har upprättats inoin . Bakgrunden tillpromemorian är att antalet icke ordinarie domare som under tjänstledighet frånsin domslolsljänst har ett annat uppdrag eller en annan tjänst har ökat. Sådantjänstledighet kan enligt gällande ordning förekomma av olika skäl. Domstolsverketbeslutar om tjänstledighet för fiskaler, medan regeringen beslutar omtjänstledighet för assessorer om del sker i samband med ett förordnande omoffentligt uppdrag. Vidare kan tjänstledighet förekomma utan särskilt besluthärom genom reglerna om förening av tjänster i anställningsförordningen (1965:601). En fiskal eller assessor, somutövar annan högre extra tjänst inom statsförvaltningen, är enligt dessa regler automatiskt ledig fråndomstolsväsendet. Promemorians innehåll kan sammanfallas enligtföljande: Antalet icke ordinariedomare som utnyttjas för uppdrag utanför domstolarna har ökat kraftigt från 224 lill 411 och alltså nära nogfördubblats. Detta kommer atl medföra alt den genomsnittliga tiden fråninträdel i hovrätt eller kammarrätt till ordinarie tjänst kommer atl ökadrastiskt . Detta ger anledning lill oro. Den negativa utvecklingen harredan börjat såvitt gäller tiden framlill adjunktion i hovrätt. Man måste komma fram rimlig proportion mellan antaletordinarie och antalet icke ordinarie domare. Antalet icke ordinarie domare förandra ändamål än domstolarnas egna behov måste minskas kraftigt. Rekryteringenför sådana ändamål bör begränsas lill alt avse lagstiftningsarbete ikommittéer, och samt behovet av domarpersonal inomspecialdomstolarna. För förvaltningen i övrigl bör domslolsjurister kunna tas ianspråk bara om det finns särskilda skäl. Som en riktlinje anges i promemorian att antalet icke ordinarie domaresom är tjänstlediga för offentligt uppdrag bör halveras. Bara assessorer, intefiskaler, bör komma i fråga för uppdragen. Frågan om tjänstledighet föroffentliga uppdrag och annan statliganställning skall prövas avregeringen med justitieministern som föredragande. I promemorian föreslåsingen ändring av de regler i ijänstledigheisför-ordningen (1984; III) som germöjlighet till tjänstledighet under en kortare lid för atl pröva annananställning. Det framhålls att fiskalerna, som i fortsättningen bör tjänstgöralängre tid i hovrätten/kammarrätten efler fiskalsförordnandet och uteslutandekommer att få ägna sig åt Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 84 domstolsarbete, måste få en allsidig och meningsfull utbildning. Slutligensägs också att effekterna av den föreslagna ordningen år långsiktiga. Promemorian har remissbehandlats. Yttranden harkommit in från högsta domstolen, regeringsrätten, justiliekanslern, riksåklagaren och samt från samtliga överrätter, samtliga centralaverk, övriga förvaltningsmyndigheter och specialdomstolar som berörs av denföreslagna ordningen, de juridiska fakulteterna, ell antal tingsrätter ochlänsrätter och bl.a. vissa intresseorganisationer. De cenirala verken ochövriga berörda förvaltningsmyndigheter är till den övervägande delen negativa till förslagen i promemorian. De juridiska fakulteternaavstyrker förslagen. Bland specialdomstolarna och de domstolsliknande nämndernaär remissutfallet blandat. finner,såvitt gäller verksamheten i dendomstolen, ingen anledning till erinran mot promemorians förslag.Regeringsrätten lillslyrker i principförslagen. Justiliekanslern och är positiva medan riksåklagarenär negativ. Bland hovrätterna är Sveahovrätt negativ medan inle har någon erinran mol riktlinjerna ipromemorian. Hovrätten över och motsätter sig i princip inteatl de föreslagna åtgärderna genomförs men pekar på atl åtgärderna är otillräckliga.