prop · G803117 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringensproposition 1984/85:117 omvissa frågor rörande tjänsteansvaret i offentlig verksamhet m. m.; besluladden 28 febmari 1985. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. 1proposilionen behandlas olika frågor som berör ijänsteansvaret för de offentligtanslällda m.fi. Närdel gäller omfattningen av del straffrättsliga ansvaret för offentliga funktionärerföreslås atl undantaget från straffansvar för vårdslös myndighelsulövning beiräffandedem som deltagit i en taxeringsnämnds beslut om laxering upphävs. Vidareföreslås en mindre ändring beträffande slraffansvaret för mulbroll. Delföreslås också vissa ändringar i ansvarssystemet enligt lagen (1976:600) om offenlliganslällning. Etl ärende om uppsägning på grund av brott skall enligt förslaget inlefå avgöras förrän ansvarsfrågan har blivit slutligt prövad. Arbetstagaren skalldock under liden kunna avslängas från sitl arbeie. Skulle en myndighel brytamot den nya regeln om när uppsägning får ske, har arbelslagaren möjlighel allfå skadestånd enligt arbelsrältsliga principer. Genom dessa ändringar sker ensamordning med de föreskrifier som gäller vid avskedande. Slutligenföreslås att justitiekanslern befrias från sin nuvarande skyldighet allförhandla med arbetstagarens fackliga organisalion före process i en arbetstvist. Lagändringarnaföreslås träda i krafl . 1984/85:117 2 Härigenom föreskrivsalt 20 kap. 2 § skall ha nedan angivna lydelse. Arbetstagare som mottager,låter åt sig utlova eUer begär muta eller annan otiUböriig belöning för sin tjänsteutövning,dömes för mut-brott till böter eller fångelse i högst . Detsamma skallgälla, om arbetstagaren begått gämingen innan han erhöll anställningen eller efterdet han slutat densamma. Är brottet grovt, dömes tUl fångelse i högst . Arbetstagare som tar emot,låter åt sig utlova eUer begär muta eller annan otUlbörlig belöning för sin tjänsteutövning,döms för mutbrott till böter eUer fångelse i högst . Detsamma skall gälla,om arbetstagaren begått gämingen innan han erhöll anställningen eller efterdet han slutat densamma. Är brottet grovt, döms tiU fångelse i högst . första stycket sägs om ar- Vad i första stycket sägs om ar betstagare äger motsvarande betstagare äger motsvarande tillämpning på tillämpning på 1. ledamot av styrelse, verk, nämnd, kommitté eller annan sådan myndighet som hör tiU staten eller till kommun, landstingskommun, kommunalförbund, församling, kyrklig samfållighet eller allmän försäkringskassa. 1. ledamoiav styrelse, verk, nämnd, kommitté eller annan sådan myndighel som hör till siaten eller till kommun, landstingskommun, kommunalförbund, kyrklig samfål lighet, allmän försäkringskassa el ler till någon sådan arbetsgivare som avses i I kap. I § 3 lagen (1976:600) om offentlig anställ ning, 2. den som utövar uppdrag som är reglerat i författning, 3. krigsman eller annan som fullgör lagstadgad tjänsteplikt, 4. den som utan atl inneha anställning eller uppdrag som har sagts utövarmyndighel och 5. den som i annal fall än som avses i 1-4 på gmnd av förtroendeställningsåsom syssloman eller eljest fått att för annan sköta rättslig eller ekonomisk angelägenheleller öva tillsyn å skötseln av sådan angelägenhet. Dennalag träder i kraft . Prop.1984/85:117 3 Lagom ändring i lagen (197S: 667) om ändring i Härigenomföreskrivs att övergångsbestämmelsema till lagen (1975:667) om ändring ibrottsbalken skall ha nedan angivna lydelse. Dennalag träder i kraft . Lagen(1948:491) om ämbelsansvar för vigselförtättare i vissa fall skaU samtidigtupphöra att gälla. Tillsuspension och avsättning får ej dömas efter ikraftträdandet. Är fråga omgärning, som har begåtts före ikraftträdandet och som är straffbelagd enligtsåväl äldre bestämmelse i 20 kap. 1,2,3 eller 4 § som motsvarande bestämmelsei dess nya lydelse, dömes lill det straff för gärningen som föreskrives i dennya bestämmelsen. Den äldre bestämmelsen skaU dock tillämpas, om den leder tilllindrigare allmänt straff. I övrigt skall 5 § första och andra styckena lagen(1964:163) om införande av äga motsvarande tillämpning. Vadsom föreskrives i 20 kap. I § andra stycket i dess nya lydelse skaU tillsvidare ej äga tillämpning i fråga om beslut angående taxering som fattas avtaxeringsnämnd. Finnsi författning som gäller när denna lag träder i kraft föreskrift om tystnadspliktutan att straffansvar är föreskrivet för åsidosättande därav, äger 20 kap. 3 §i dess nya lydelse ej tillämpning. Förekommeri lag eller annan förfallning hänvisning till föreskrift, som har ersalls genomny bestämmelse, skall hänvisningen i stället avse den nya bestämmelsen. författning, som tillkommit genom beslul av Kungl. Maj: t ensam, meddelalssärskild föreskrift om straff eller ålal för åsidosättande av förbud all yppaeller utnyttja vad någon har erfarii i allmän tjänst eller under utövande avtjänsteplikt, får föreskriften upphävas eller ändras av regeringen, omupphävandet eller ändringen innebär att 20 kap. 3 § och 5 § Iredje slyckel iden nya lydelsen blir lillämpliga. Dennalag träder i kraft den . 1984/85:117 4 Lagom ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst Härigenomföreskrivs att 19 § lagen (1966:413) om vapenfri tjänst skall ha nedan angivnalydelse. 19 §' Befogenhet att meddela vaj>enfri Befogenhet alt meddela vapenfri tjänstepliktig tUlrättavisning tiU- tjänsleplikiig tUlrältavisning till kommer hos staten eller hos kom- kommer hos siaten eller hos kom mun anställd civilförsvars-, brand- mun anställd civilförsvars-, brand- eller arbetschef i fråga om under- eller arbetschef i fråga om under ställd personal. Med kommuner lik- ställd personal. Med kommuner lik ställs landstingskommuner, kom- ställs landstingskommuner, kom munalförbund, församlingar, kyrk- munalförbund, församlingar, kyrk liga samfälligheter, allmänna för- liga samfälligheler och allmänna säkringskassor och sådana arbets- försäkringskassor. givare som avses i I kap. I § 3 lagen (1976:600) om offentlig an ställning. Innannågon meddelar tillrättavisning, skall han vid förhör med den felande lämnadenne tillfälle att förklara sig. Dennalag träder i kraft . Senaste lydelse 1982: 104. Prop.1984/85:117 5 Lagom ändring i lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar Härigenomföreskrivs all 1 § lagen (1975:689) om lystnadsplikl för vissa tolkar ochöversättare skall ha nedan angivna lydelse. Denna lag ägertillämpning på tolk och översättare som anlitas av myndighet eller annat organsom utövar verksamhet för vars fullgörande staten eller kommun svarar samt påtolk och översättare som genomgått av regeringen eller av förvaltningsmyndighetsom regeringen bestämmer föreskriven prövning. Med kommuner likställs landstingskommuner,kommunalförbund, församlingar, kyrkliga samfälligheter, allmänna försäkringskassoroch sådana arbetsgivare som avses i I kap. I § 3 lagen (1976:600) om offentliganslällning. Denna lag äger tillämpningpå tolk och översättare som anlitas av myndighet eller annat organ som utövarverksamhet för vars fullgörande staten eller kommun svarar samt på tolk ochöversättare som genomgått av regeringen eller av förvaltningsmyndighet som regeringenbestämmer föreskriven prövning. Med kommuner likstäUs landstingskommuner,kommunalförbund, församlingar, kyrkliga samfålligheter och allmänna försäkringskassor. Dennalag Iräder i kraft . ' Senaste lydelse 1982:105. 1984/85:117 6 Lagom ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning Härigenomföreskrivs atl 13 kap. 1 §, 14 kap. 6 och 8 §§ och 16 kap. 7 § samt rubriken lill14 kap. lagen (1976:600) om offenllig anställning' skall ha nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Inledes enligt denna lag förfaran- Inleds enligt denna lag ett förfa- de, som syftar till atl ålägga arbets- rande, som syftar lill all avskeda en tagare disciplinpåföljd eller tiU att arbetstagare, får han av slängas avskeda honom, eller vidtages åt- frånarbelel. gärd för att anställa åtal mol ho- Vidlas en ålgärdför atl anställa nom, får arbetstagaren avslängas ålal mot enarbetstagare, jår han från arbetet, om gärningen i fråga avslängas frånarbetet, om gur kan antagas medföra avskedande. ningen i.fråga kan antas medjöra Sådan avstängning får dock ej gäl- uppsägningeller avskedande, la än till dess frågan En avstängning enligt första eller om avskedande har prövats slut- andra stycketgäller längst tUt dess ligt. Handläggningen av frågor som Handläggningen av vissa frågor avsesi 1013 kap. som avses i 7 och 1013 kap. Haråtgärd vidtagits för all an- Har åtgärd vidlagils för atl anställa åtal motarbetstagare, får ställa ålal mol en arbelslagare. får ärende om avskedande pågrund av ett ärende om uppsägning eller av-gämingen i fråga ej avgöras, förränskedande på gmnd av gärningen i ansvarsfrågan har prövals slulligl. fråga inteavgöras, förrän ansvarsfrågan har prövals slutligt. Beslutasavstängning enligt 13 Beslutas avstängning enligt 13 kap.1 §, skall frågan om avske- kap. 1 §, skall frågan om uppstig- dandesnarast tagas upp tiU prov- ning eller avskedande snarasl prö- ning.Vid avgörandet av denna frå- vas. Vid avgörandel av denna fråga gaskall prövas huruvida avstäng- skall också prövas huruvida av- stängningen skall beslå. Bestämmelsernaom skadestånd i Bestämmelserna om skadestånd i 38,41och 42 §§ lagen (1982:80) om 38,41 och 42 §§ lagen (1982:80) om anstäUningsskyddskall tillämpas, anslällningsskydd skall lillämpas, omen myndighet i ärenden om dis- om en myndighet i ärenden om tipp- cipUnansvar,avskedande, avstäng- sägning, disciplinansvar, avske- 'Lagen omtryckt 1982:100. ningeller läkamndersökning bryter mot någon av följande bestämmelser: 15 kap. 3, 4 eller 7 §, 3. föreskrifter enligt 13 kap. 4 § om handläggning av ärende om avstängningeller läkamndersökning, 4. föreskrifter som avses i 15 kap. 3 eller 6 §. dande,avstängning eller läkarundersökning bryler mol någon av följande bestämmelser: 14 kap. leller 3-9 §, 15 kap. 3,4 eller 7 §, 3. föreskrifter enligt 13 kap. 4 § om handläggning av ärende om avstängningeUer läkamndersökning, 4. föreskrifter som avses i 15 kap. 3 eller 6 §. Ifråga om avvikelser i kollektivavtal från vad som sägs i 41 § lagen omanställningsskydd tUlämpas 2 § andra stycket samma lag. Dennalag träder i kraft . Vadsom sägs i 13 kap. 1 § i dess nya lydelse om avstängning från arbetet på gmndav gämingar, som kan antas medföra uppsägning, gäller inte beträffandegärningar som har begåtts före ikraftträdandet. Ifråga om uppsägningar som har sketl före ikraftträdandet tillämpas äldrebestämmelser. Lagom ändring i lagen (1975:1339) om justitiekanslerns tillsyn Härigenomföreskrivs alt 7 S lagen (1975: 1339) om justitiekanslerns tillsyn skall hanedan angivna lydelse. meddelat beslut mot befallningshavare i ärende om lill-lämpningen avsärskilda beslämmelser för offentliga ijänslemän i lag eller annan förfallningom disciplinansvar eller om avskedande eller avstängning från ijänslen pågrund av brottslig gärning eller Ijänsteförseelse, får justitiekanslern föratalan vid domstol om ändring i beslutet. Närmare bestämmelser om sådan lalanmeddelas i tag eller annan förtätlning. Harbefattningshavare enligt vad därom är föreskrivet sökl ändring vid domstol ibeslut som avses i första slyckel och har beslulel tillkommit efter anmälan av justitiekanslerneller har även denne sökt ändring i beslulel, är justitiekanslern ensambefattningshavarens motpart i tvisten. lag eller annan författning Vad i lag eller annan författning är föreskrivet om arbetsgivare skall i fråga om tvister som avses i denna paragraf äga motsvarande lillämpning på jusliliekanslern. är föreskrivet om arbelsgivare skall i fråga om tvisier som avses idenna paragraf äga molsvarande lillämpning på jusliliekanslern. Bestämmelsernai 4 kap. 7 § och 5 kap. I § Jörsla stycket lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvislerskall dock ej tillämpas i fråga om tvist i vilken justitiekanslern för lalan. Dennalag iräder i krafl den . 1984/85:117 9 Närvarande: statsrådet , ordförande, statsråden ,, . , , , . R. Carisson,. Lagrådsremiss om tjänsteansvaret i offentlig verksamhet m.m. Med slöd av regeringens bemyndigande lillkallade dåvarandechefen för jusliliedepartemenlel en kommillé med uppdrag altutreda straff- och disciplinansvaret för funklionärer i offentlig verksamhel. Kommiuénanlog namnel ijänsleansvarskommillén.' Kommillén överiämnade sill slutbetänkande (DsJu 1983:7) Tjänsleansvar i offenllig verksamhel. Beiänkandei har remissbehandlatsoch en förteckning över remissinslanserna bör fogas till prolokollet i dellaärende som hilaga 1. En sammanslällning av remissytlrandena har upprättatsinom och finns lillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr1375-83). Betänkandet innehåller förslag lill ändringar i bl. I § (ändrad senasl 1975:667), lagen (1976:600) om offentiig anslällning(, omlryckl 1982: 100, ändrad senasl 1983: 1074) och lagen (1975:1339) om justitiekanslernstillsyn (ändrad : 1169). Vidare föreslås all Iredje slyckel iövergångsbestämmelserna till lagen (1975:667) om ändring i , vilketundantar dem som deltagit i en taxeringsnämnds beslut om laxering från ansvarför vårdslös myndighelsulövning, skall upphöra alt gälla. ' När slutbetänkandet avlämnades Ingick som ledamöter ikommittén f. d. justitierådet . ordförande, riksdagsledamöternaMaja , och , hovrättsrådet tillikavice ordförande på avdelning , hovrättsassessorn dislriktsåklagaren . 1984/85:117 10 1justitie- och civildepartementen fårdigställdes en promemoria medförslag till vissa ändringar i 20 kap. m. m. I promemorian, sombör fogas till protokollet i della ärende som bilaga 2, föreslås ändringar i 20kap. 2 § , 19 § lagen (1966:413) om vapenfri tjänst (vapenfrilagen,ändrad senast 1982:104) och I § lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissatolkar och översällare (lystnadspliktslagen, ändrad senast 1982:105) på så sättatt däri gjorda hänvisningar till 1 kap. 1 § 3 slopas. Promemorianhar remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna bör fogas tillprotokollet som bilaga 3. En sammanslällning av remissyttrandena har upprättatsoch finns lillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 1375-83). Detnu gällande ansvarssystemet för offentliga funktionärer fick sin huvudsakligautformning genom den s.k. ämbetsansvarsreformen som trädde i kraft den 1januari 1976 (prop. 1975:78, JuU 22, rskr 212). av syftena med denna reformvar att avsevärt inskränka det kriminaliserade området. Före reformen kundenämligen den som var underkastad ämbelsansvar dömas lill straffansvar för iprincip varje fel eller försummelse i tjänsten. Genom reformen infördes somersättning för del upphävda straffansvaret ett nytt utomstraffrältsligtsanktionssystem i bl.a. den då gällande slalstjänstemannalagen (1%5:274). Dellasystem är reglerat i . Andra bakomliggande överväganden vidreformen var all beslämma den straffbara personkretsen på etl rationellare sätlsamt all i möjlig mån anpassa sanktionssystemel för offentligt anställda lillvad som gäller på den privata arbetsmarknaden. Reformenresulterade i den nu gällande ordningen som innebär all offentliga funklionäreromfattas dels av det i 20 kap. stadgade straffrättsliga ansvareiför vissa broll i tjänsten, dels av ell ansvarssyslem som medgerdisciplinpåföljd, skiljande från anslällning m. m. senare ansvarssystemär för statstjänstemän m.fl. numera reglerat i och inom den rent kommunalasektorn fastiagl genom kollektivavtal. Enutgångspunki för ämbelsansvarsreformen var således alt behålla straffrättsligaansvarsregler för de offenlligl anslällda endasl i den mån del var motiverat pågmnd av den offenlliga verksamhelens särart. Del grundläggande motivet försättet att utforma ell nytt ansvarssystem inom den offentliga sektom var atttillgodose samhällsmedlemmarnas intresse av att offenlliga funktioner fullgörsulan ovidkommande hänsyn och på etl korrekt sätl. Sådana överträdelser som offenlligafunktionärer begår i Ijänslen och som i princip liknar vad som kan förekomma påden privala arbetsmarknaden borde beivras på samma sätt som där. De särskilda slraftbeslämmelserna i skulle varareserverade för situationer i vilka en offentlig funktionär missbmkar sin rättatl utöva myndighel och omfalla endasl allvariigare former av sådana fall avoriklig myndighelsulövning. Straffansvar har mol denna bakgmnd föreskrivils förden som i myndighelsulövning åsidosätter vad som till följd av lag eller annanförfattning gäller för myndighetsutövningen, under förulsältning alt gärningenför det allmänna eller för någon enskild lett till förfång eller olillböriigförmån som ej är ringa (20 kap. 1 § första slycket ). Begås en motsvarande gärning av grov oaktsamhet. kanstraff dömas ul för vårdslös myndighelsulövning (andra slyckel samma paragraf). Ämbetsansvarsreformeninnebar alltså atl del slraflbara området för förseelser i tjänsteutövning krafliglinskränktes. fick, nalurligl nog, lill följd att anlalel lagföringar förbrott mot bestämmelserna i 20 kap. drastiskt minskade efler delall reformen hade iräll i krafl. Tjänsteansvarskommmitlénhar hafl lill uppgifl all göra en förutsättningslös granskning av ansvarssyslemeninom den offenlliga seklorn. Efler att ha redovisal en ingående analys ochkartläggning av gällande räll och praxis har kommiitén kommit lill denslutsatsen atl del inle finns anledning att frångå de mer gmndläggande molivsom det nuvarande ansvarssystemel bygger på. Enligt kommillén bör också degränser som dragils kring det straffbara området beslå. Del förslag kommiitén laglfram till ny lydelse av 20 kap. I § innebär all uttrycket myndighelsulövningersätts med en beskrivning av uttryckets innebörd. Dessutom har kommitténföreslagit vissa ändringar av förfängsrekvisilel saml infört en ny konsimktionav en straffrihetsregel för ringa fall. Bortsett från de sistnämnda båda meralagtekniska ändringsförslagen avses inle - som kommittén särskilt framhållit -alt med den föreslagna lydelsen lillägga lagrummet någon annan innebörd än vaddet bör anses ha i sin nuvarande utformning. Avsiklen har i stället varil allundanröja evenluell ivekan om lagmmmets räckvidd genom alt i lagtexten merkonkret ange vad myndighetsutövning betyder. Vadgäller ansvarssystemel enligt anser kommillén della i det väsenlliga välavvägt. På vissa punkler föreslås dock en del ändringar. Bl.a. har kommillén föreslagilall en varsel- och överläggningsplikl genlemol arbetstagarens fackligaorganisationer av samma slag som gäller inför etl avskedande skall gällaäven när fråga kommer upp om all ålägga en arbetstagare disciplinpåföljd.Vidare bör enligt kommittén en arbelslagare inte få sägas upp på grund avbrott förrän domen i brottmålet har vunnit laga kraft. Möjligheterna aUavslänga en arbetstagare skall i stället utökas, föreslås del. Ocksåskadeståndsreglerna i har sells över av kommillén. Kommitténhar också föreslagil att JK skall befrias från sin nu gällande skyldighel altföre en process i en arbetstvist förhandla om tvistefrågan med arbetstagarensfacktiga organisalion. 1984/85:117 12 Kommitténföreslår för prästernas del en modernisering av de regler rörandedisciplinansvar m.m. som är intagna i lagen (1936:567) om domkapitel . (ändradsenast 1982:944). Vad gäller denna fråga vill jag framhålla all kyrkoförfattningsutredningen(Kn 1982:06) har fått i uppdrag atl förenkla och systematisera de kyrkliga förfallningarsom lagstiftnings-reform på det kyrkliga området faller inomriksdagens och regeringens normgivningsområde. Ulredningen skall ocksåsammanställa del kyrkliga författningskomplexel till en enhetlig kyrkolagstiflning.1 det sammanhanget kommer utredningen alt se över bestämmelserna idomkapitelslagen om bl. a. disciplinansvaret för präster. Efter samråd medchefen för harjag därför funnit det motiverat att avvaktakyrkoförfattnings-utredningens slulliga förslag innan frågan om enmodernisering av ansvarsreglerna för präster tas upp. Vidremissbehandlingen av kommittéförslagen har den analys och kartläggning somutredningen redovisat fått elt mycket gott moltagande. Flertalelremissinstanser inslämmer också i kommitténs grundläggande uppfattningar. Deändringsförslag som har lagts fram och som rör har fått ettblandat moltagande medan övriga förstag med någol undantag - i stort hargodtagits. Deförslag som har lagts fram i departementspromemorian om ändringar som berör 20kap. 2 och 4 §§ , vapenfrilagen och lystnadspliktslagen har godlagilsav samtliga remissinstanser utom två. 3 Det straffrättsliga ansvarsområdet 3.1Straffbestämmelsen i 20 kap. 1 § behålls oförändrad Mittförslag: Någon ändring bör inte f. n. göras beträffande straffansvaret enligt20 kap. 1 § . Kommitténsförslag: Överensslämmer med mitl förslag så till vida alt någon ändring av detstraffbara områdel inte är åsyftad. Enligt kommitté-förslaget skall dock begreppelmyndighetsutövning utgå ur paragrafen och ersättas med en förklarandebeskrivning av vad begreppet enligt kommittén bör anses innebära. För alt varastraflbar skall enligt denna beskrivning gämingen begås i "verksamhet förvars fullgörande del allmänna svarar". Kommittén har också föreslagil all kravelpå att gärningen skall innebära mer än ringa förfång slopas saml att den molförfång och otillbörlig förmån skyddade kretsen på visst sätl inskränks,nämligen till all gälla någon enskild eller annan som är part i ärende somavses med verksamhelen. Slufligen innehåller kommiltéförslagel en ny konsimktionav en ringaregel för slraffria förfaranden (betänkandet s. 203-261). 1984/85:117 13 Remissinstanserna:Del övervägande anlalet remissinslanser har instämt i alt slrafibeslämmelsensräckvidd i princip bör vara oförändrad. Tre av dem (, länsåklagarmyndigheieni och JO) har däremoi ansett all del straffbara områdel bör ulvidgas.Även om flertalel av remissinstanserna välkomnat förslaget atl närmare försöka klargörainnebörden av begreppel myndighetsutövning i själva lagtexten, har många ställtsig avvisande eller tveksamma lill tanken på atl mönstra ut begreppel somsådant ur lagrummet. Skälet för della är all begreppet anses vara väl inarbetatoch förekommer med i huvudsak samma betydelse i flera andra sammanhang. Det remissbehandlingen också uttalats att kommiltéförslagel rent faktisktskulle innebära en inle obelydlig utvidgning av del kriminaliserade området.JO och JK har ytlral sig angående förfångsrekvisitet och ansett att förfångenbart för det allmänna bör vara tillräckligt för slraffbarhel. JO haremellertid satt i fråga om inte förfångsrekvisitet kan undvaras. De flesta remissinstansemahar tillstyrkt förslagel till utformning av en ny ringaregel. Skälenför mitt förslag: Kommittén har ingående analyserat innebörden av det förstraffbarhet centrala begreppet myndighetsutövning och kartlagt praxis vadgäller lillämpningen av straffbudel i 20 kap. 1 § . På gmndvalhärav har kommittén stannat för all gränserna kring det straffbara området i lagmmmetbör vara oförändrade. Enligt vad kommittén under sill arbete erfarit saknasnämligen belägg för atl den omfallande avkriminalisering som ämbetsansvarsreformeninnebar på detla område fört med sig någon ökad benägenhet alt begå sådana gämingarsom genom reformen undantagits från straffansvar. Inte heller av annananledning har kommittén funnil behov föreligga atl frångå de nu rådande principemaför straffbarhetens omfattning. Kommittén har också uttryckligen framhållitall dess föreslagna definition av begreppet myndighelsulövning återger den innebördlagmmmet bör anses ha redan enligt sin nuvarande utformning. Det klarläggande ilagtexten av begreppet som kommittén föreslagil är främst beiingai av en önskanatt undanröja förekommande tvekan om lagmmmets räckvidd. Allaremissinslanser utom tre delar utredningens uppfattning att del straffbaraområdet i princip bör vara oförändrat. JO anser dock att det straffbaraområdet bör utvidgas och att möjligheterna alt underlåta åtal börökas. JOhar pekat på en del brister i nuvarande ansvarssystem inom den offentligasektorn. JO har bl.