prop · G80353 · 1984-12-31 00:00:00 — ÖEF kan som fillsynsmyndighet instämma i detta. ÖEFhälsar därför med tillfredsställelse att en genomgripande omarbetning skett ochatt i lagförslaget intagits reglerna för beredskapslagring av kol samt likaledesatt bestämmelsema om oljeavgifi enligt nuvarande lag om oljeavgift 1984/85:53 88 inarbetatsi det nya lagförslaget. Den nuvarande oljelagringslagen omfattar även råvaraför stadsgasindustrin och bestämmelserna härom avses även gälla ifortsättningen. Enligt ÖEFs mening vore det önskvärt att samlligalagringsbestämmelser kunde utläsas av den nya lagsfiftningen. ÖEF föreslårdärför att nuvarande lag i sin helhet upphävs och att bestämmelsema om stadsgasi oförändrat skick införs i den nya lagen. tillstyrker från allmänna utgångspunkter förslaget lill lag omberedskapslagring. 1 likhel med utredningen finner del gamlalagkomplexet starkt föråldrat, bl.a. i fråga om den laglekniska ulformningen.Verket delar även utredningens grundläggande utgångspunkt för reformarbetet,att lagregleringen bör bli gemensam för olja och kol. Götahovrätt anser det tillfredsställande alt bestämmelserna avseendelagringsskyldighet i fråga om säväl olja som kol förts samman i det nuframlagda lagförslaget samt anser att utredningens förslag är väl ägnat attläggas till grund för lagstiftning. Kammarrätteni menar all det är en klar fördel att utredningen reglerarberedskapslagringen av både olja och kol i en och samma lag. De skälutredningen anför mot att också låla naturgas omfattas av lagen syns hållbara.Kammarrätten finner inte heller anledning att invända mot att bl.a. stadsgasundantas frän denna och i stället regleras i lagen (1957: 343) om oljelagringm. I klarhetens inlresse bör dock sistnämnda lag ändras, så all det avseddatillämpningsområdet kan utläsas av mbriken och även framgår av självaförfattningstexten, anser kammarrätten. 2 Lagringspliktiga varor och lagringsansvaret Utredningenföreslår: För att trygga tillgängen pä olja, gasol och ångkol förenergiförsörjningen under krig och annan allvarlig försörjningskris skallsäljare och förbmkare av sådana bränslen vara skyldiga att hålla beredskapslager.1 ångkol ingår slybb, men inte särskilt förädlat kolpulver och av sådant kolpulverframställt flytande kol. Såväl principiella som praktiska skäl talar för attvarudefinitionerna för lagringspliktiga varor anknyts till tulltaxan, vilketbl.a. medför att den vara som i LOL benämns motorbrännolja i den nya lagen börges benämningen dieselbrännolja. Utredningen anser att kolpulver och flytandekol tills vidare inte bör vara lagringspliktiga varor. Om förhållandena ändraspä så sätt att användningen av kolpulver och flytande kol får större betydelseför energiförsörjningen, bör lagringsskyldighet införas och avse råvaran ångkoloch i förekommande fall olja. Remissopinionenär splittrad i frågan om bestämmelserna för kol. ÖEFanser alt till lagringspliktiga varor även skall hänföras kolpulver 1984/85:53 89 och flytande kol för den som för egen förbrukning ellerförsäljning framställer dessa former av kol. Kammarrätten i menar att den föreslagnaavgränsningen i fråga om lagringspliktiga varor och lagringsskyldiga företagler sig ändamålsenlig. i tillstyrker uiredningensförslag och förutsätter att man vid lagringspliklens tillämpning särskiltbeaktar den samlade försvarsberedskapens regionala behov av lagringspliktigavaror. Svenska delar utredningens uppfattningalt det är bra att hänvisa till tulllaxenumren för att ange de varuslag, somberedskapslagringen skall omfatta. anser alt ångkol somförbrukas för framställning av kolpulver och flytande kol skall hänföras tillkategorin lagringspliktiga varor. anser att ångkol somförbrukas för framställning av kolpulver skall bli lagringspliktigt, medanflytande kol skall undantas från lagringspliktiga varor. ÖEF påpekar att i utredningen har anförts all huvudsakligaskälet till undantaget för kolpulver och flytande kol är att det är fråga omförsöksverksamhet och all kommersiell marknad för sådani bränsle ännu saknassamt vidare att kol i angivna former är tekniskt svårl att lagra under längrelid. Det sistnämnda skälet kan ÖEF instämma i. Lagringsskyldighet bör därförinte föreskrivas för den som köper och använder kolpulver och flytande kol.Däremot bör sädan skyldighet gälla den som för egen förbrukning ellerförsäljning framställer dessa former av kol. Lagringsskyldigheten bör gmndas påden mängd ängkol som han har förbrukat eller sålt enligl samma regler somföreslås gälla för övriga kolförbrukare. Del bör här framhållas, att kolpulverär det vanligaste bränslet i slörre koleldade pannor, varför undanlag frånlagringsskyldighel rimligen inte bör göras, anser ÖEF. i påpekar att den minskadeförbrukningen av eldningsoljor 1-2 medför sänkt beredskapslagring. Vidav-spärming/beredskapstillstånd innebär del en sänkt uthållighet inom sektorernatransport, skogs- och bergsbmk saml entreprenadverksamhet (krigslida bygg- ochreparationsverksamhel). Denna utveckling kan innebära problem förförsvarsberedskap och krigsförsöijning i . Lagringsmängder ochlagringsansvar bör därför anpassas till totalförsvarets (inkl.folkförsöijningens) operativa huvudalternativ i . Detta särskildalagringsansvar för gasol och motorbränsle bör inte vara angivet i föreslagenlag. Det bör vara ett regeringsbeslut eller etl delbeslut i de femårigalotalförsvarsbeslulen, menar . noterar att i förslaget tilllag om bered- 1984/85:53 90 skapslagring av olja, ängkol m. m. görs undantag förångkol som förbrukas för framställning av kolpulver och flytande kol. Av denallmänna motiveringen framgår, att en orsak är att kostnaderna för lagring avprodukterna blir för höga och en annan all tvångslagring av produkterna saknarbetydelse från beredskapssynpunkl. Om användningen av kolpulver och flytandekol skulle få större betydelse för energiförsörjningen, föreslås i utredningenalt råvaran ångkol och i förekommande fall olja blir lagringspliktig. Kolpulveroch flytande kol betraktas inte som ångkol i lagens mening. Användning avflytande kol är ännu av marginell omfattning. Vad avser denna produkt anslutersig därför. Beträffande kolpulver såanvänds det i mänga pannor hos värmeverken. användes ca 2/3 avdel kol som värmeverken förbrukade i form av kolpulver. Pulvret framställsnormall genom målning i anslutning till inmatningen i pannan. Frånberedskapssynpunkt förefaller det likgiltigt om kolpulvret erhålls genommålning pä platsen för användningen eller genom inköp av färdigmald produkt. Enskillnad i lagringsplikt för dessa båda fall bör inte föreligga. Inte hellerbör skilda tekniker för koleldning behandlas olika vad gällerberedskapslagring. avstyrker därför förslaget i denna deloch föreslår alt råvaran ängkol blir lagringspliktig vid försäljning ochanvändning av kolpulver. Utredningen föreslår: Skyldiga att hålla beredskapslagerunder ett lagringsär är företag som 1. importerat lagringspliktigt bränsle och underbasåret sålt eller förbru kat sådant bränsle inom landet, 2. drivitoljeraffinaderi inom landet och där under basåret sålt lagringspliktigtbränsle, 3. av företag somavses under I och 2 som köpt och under basåret inom landet sålt minst 20000kubikmeter olja eller gasol, 4. i annat fall änsom avses under 1 under basåret vid en anläggning inom landet förbmkat minst8000 ton ängkol eller eldningsolja eller dieselbrännolja. Om en anläggning under basåret innehafts av mer än ett företag,skall den senaste innehavaren vara lagringsskyldig om förbmkningen vid anläggningenunder basåret uppgått till vad som anges i första stycket 4. Förgasturbinanläggningar för framställning av elektrisk kraft eller för oljekondensverkgäller särskilda bestämmelser. Ett företag är lagringsskyldigt som inom landetunder basåret innehaft en gasturbinanläggning för framställning av elektriskkraft med en installerad effekt av minst fem megawatl. Regeringen får bestämmaalt förelag som under basåret inom landet innehaft oljekondensverk med eninstallerad effekl av minst 150 megawatl skall vara lagringsskyldigt. Prop.1984/85:53 91 Lagringsskyldigheten avser sådana vamslag som delagringsskyldiga säljer eller förbmkar. Den som är skyldig att lagra ängkolskall hålla etl lager av sådan beskaffenhet, alt energiinnehållet i den lagradevaran inle i väsentlig mån är mindre än det ångkol som han säljer ellerförbrukar. () får medge att en lagringsskyldig lagrarannat lagringspliktigt bränsle än det som lagringsskyldigheten omfattar. Ibeslutet skall anges vilken mängd av det lagrade bränslet som skall ansesmotsvara viss mängd av det bränsle som lagringsskyldighelen omfattar. ÖEF fårockså medge att företag som driver oljeraffinaderi helt eller delvis fullgörsin lagringsskyldighel genom att lagra råolja. Majoriteten av remissinslanserna är i huvudsak positivtill utredningens förslag om lagringsansvarel, bl.a. ÖEF. kammarrätten iStockholm, i . ,som dock anser att samma regler som föresläs för oljeeldade kondensverk börgälla även för koleldade sådana, samt . och menar att lagringspliktiga som innehar s. k.flerbränslepannor och eldar med kol bör undantas fränlagringsskyldigheten om de i en krissituation kan gå över till fasta inhemskabränslen. ÖEF konstaterar att lagringsskyldighet för olja föresläsföreligga vid en förbrukning om minsl och för kol vid enförbmkning om . Det kan förutses att mänga som ärlagringsskyldiga för olja kommer att ersätta en del av oljan med annan energi.Behov kommer vanligen föreligga av s.k. spelsolja underhögbe-lastningsperioder, som ulgör en mindre del av det sammanlagda energibehovetför förbrukare. När det gäller lagringsskyldighel för naturgasförbrukare harföreslagits (Ds I 1984: 13) att den sammanlagda förbmkningen av både gas ocholja bör vara utgångspunkt vid fastställande om lagringsskyldighet föreliggereller ej. ÖEF vill i konsekvens härmed föreslå, att den sammanlagdaförbrukningen av importbränsle bör vara utgångspunkt för avgöranden om lagringsskyldighelföreligger och för beräkning av lagringsskyldighelens omfattning. Vad gällerförbmkare som använder såväl kol som olja, bör sålunda lagringsskyldighetföreligga om den sammanlagda förbrukningen därav uppgår till 5000 kubikmeterräknat i oljeekviva-lenler. Vid omräkning frän kol till olja torde ett förolika kolkvalileter gemensamt omräkningstal av förslagsvis 1,5 kunna användas,anser ÖEF. Kammarrätten i påpekar att i uiredningenföresläs att om en anläggning under basåret innehafts av flera företag, densenaste innehavaren skall vara lagringsskyldig om den årliga förbrukningen vidanläggningen uppgår till viss angiven minsta kvantitet. Avsikten torde varaatt vid överlåtelse av lagringsskyldig anläggning den senaste innehavaren skallöverta överiätarens skyldighet i aktuellt hänseende. Prop.1984/85:53 92 kerden nya ordningen, men anser all den inte framgår med erforderlig tydlighet avlagtexten. Debestämmelser som föreslås införda när del gäller lagring av olja förkondensverk och gasturbinanläggningar föranleder ingen erinran från . Bestämmelserna ansluter till det förslag till ändring iLOL, som framlagts i regeringens proposition 1983/84: 110 och som antogs . Enligt lagförslaget undantas oljekondensverk frånskyldigheten att hålla beredskapslager. Regeringen får dock bestämma altförelag, som under basåret inom landet innehaft oljekondensverk med eninstallerad effekt av minsl 150 megawatl, skall vara lagringsskyldigt.Kraftverksföreningen anser alt samma regler som föreslås för oljeeldadekondensverk bör gälla även för koleldade sådana. 1 dagens läge finns i landetett relativt litet antal små kondenskraflverk. Ur kraftförsörjningssynpunkl ärden produktion som kan utvinnas ur dessa verk praktiskt taget försumbar. I denmän koleldade kondensverk om minst 150 megawatl kommer lill utförande, börregeringen - liksom när det gäller oljeeldade verk - kunna avgöra frågan omeventuell lagringsskyldighet, menar . påpekar all kol används av åtskilliga värmeverk pä gmnd avsitt förhållandevis låga pris. Många anläggningar är emellertid byggda för attkunna använda också andra fasta bränslen, när priset är konkurrenskraftigt. Iförslaget till lag om beredskapslagring av olja, ängkol, m. m. medges endaslatt lagring av ett lagringspliktigt bränsle ersätts av etl annatlagringspliktigt bränsle. För anläggningar som bevisligen kan presteratillräcklig effekt genom att använda inhemska bränslen bör lagring av sådanatillålas som etl alternativ till kollagring. Om ägare fill anläggning har egnatillgångar av inhemskt bränsle bör befrielse frän lagringsskyldighelen medges.I förekommande fall bör även lagring av slutprodukten accepteras, dvs. värmeför värmeverkens del. Föruiom av beredskapsskäl kan möjligheten att lagrainhemskt bränsle ha intresse för sysselsättningen i berörda kommuner.Värmeverksföreningen yrkar sålunda på att lagförslaget ändras så atttillsynsmyndigheten får medge att en lagringsskyldig lagrar annat ianläggningen användbart bränsle än det som lagringsskyldigheten omfattar elleratt den lagringsskyldige lagrar slutprodukten. påpekar att det finns nägra företag, bl. a. inomskogsindustrin, som har börjat använda flerbränslepannor. Anledningen härtillär att de skall kunna använda bränslen, som är billiga och är lätta att få tagi. Några av dessa förelag eldar därför med kol. Försörjningsberedskapen förkol bör enligt förbundets mening allmänt sett vara lika god som i fråga omolja. Men skulle försörjningssituationen pä kolomrädel bli besvärande kommerdessa företag genast att gå över till eldning med fasta inhemska bränslen.Förbundet anser därför att det inte finns någon anledning för dessa företag attberedskapslagra kol, som de i en krissituation inte kommer att behöva använda. 1984/85:53 93 3.1 Basmängdsberäkning m. m. Utredningen föreslår: Att lagringens omfaltning skallbestämmas med utgångspunkt i en basmängd. Denna skall motsvara försäljningenefter vissa avdrag eller förbmkningen under etl kalenderår (basåret). Det år dålagringen fullgörs (lagringsåret) skall börja den efter basårets utgång.Regeringen skall före lagringsårels början, lämpligen under förstahälften av januari månad, för varje varuslag fatta beslut om hur slor andel avde lagringsskyldigas basmängder som skall motsvara lagringsmängden underlagringsåret. Därigenom fär de lagringsskyldiga lid all fram lill den 1 julianpassa lagringen till en förändrad lagringsskyldighet. De lagringsskyldigaskall som till ÖEF inge en deklaration omförsäljningen eller förbrtikningen av olja under basåret. Deklarationengranskas av ÖEF som fattar beslut om den mängd delagringsskyldiga skall lagra under lagringsårel. Genom att regeringen beslutathur stor andel av basmängderna som skall lagras kan ÖEF fastställalagringsmängden för varje lagringsskyldig utan att, som är fallet, ensummering av samtliga basmängder först måste göras. Den nya ordningen innebärockså att rättelse kan göras av beslutet om beslutsunderiaget varit felaktigtutan att omfattningen av lagringen för andra lagringsskyldiga påverkas.Utredningen förordar vidare att nya lagringsskyldiga under det förstalagringsåret endast behöver lagra halva den mängd som annars skulle ha lagratspä grund av basmängdens storlek. Vid basmängdens beräkning för lagringsskyldigasäljare bör avdrag som fär göras för den försäljning som skett tillnågon annan som är skyldig att lagra varuslaget ifråga. Vidare skall avdrag fågöras för försäljning som skett för fartygs drift i utrikes trafik samt förförsäljning av ångkol för framställning av kolpulver eller flytande kol. Avdragbör även fä göras från ett företags basmängd om försäljningen gällt varor,vilka transporterats direkt till eller för leverans lill elt lagringspliktigtföretag. För säväl olja som kol skall regeringens beslut om lagrens storlekmotsvara del åriiga behovet av beredskapslager. Regeringens beslut bestäms pägrundval av etl utredningsmaterial som dels innehåller en kalkyl avseendebehovet av beredskapslagring, dels en prognos över ulvecklingen av försäljningoch förbrukning. I huvudsak positiva lill förslaget är statens energiverk.Vattenfall, samt . påpekar att förslagenbeträffande beredskapslagring av kol berör allt fler av föreningens medlemmar.Värmeverkens snabba minskning av oljeanvändningen har till viss del möjlig- 1984/85:53 94 gjorts genom ersättning med kol. framlagda förslaginnebär, att lagringsskyldighet inträder den vid en förbmkning av8000 ton/är, att av basperiodens användning skall lagras (förslag av K 83)och att den som blir lagringsskyldig - ulan att ha varit det tidigare - barabehöver lagra halva den lagringspliktiga kvantiteten . Dessaförslag ansluter till de principer som antagit för oljelagring. Värmeverksföreningenfinner en sådan parallellitet principiellt rimlig. Utredningen anser att vinlerdispensen, som endastgäller för tjock eldningsolja, i princip bör slopas. Slopandet bör ske ietapper för att verkningarna någol skall mildras. De skäl som anförts motvinterdispens för olja talar för att vinterdispens inte införs för kol. Därmeduppnås också att samma bestämmelser gäller för eldningsolja och för kol. Utredningenförordar att frågan om elt slopande av vinterdispensen ingående prövas isamband med att nästa större utredning om lagringen görs och utgår från attdenna omprövning också leder till att vinterdispensen slopas. Bestämmelsernaom vinterdispens för eldningsolja bör utformas som en fullmakt för regeringenatt kunna medge att lagren efter januari månad får tas i anspråk till enbestämd lägsta nivå. De närmare bestämmelserna bör meddelas i en förordning ochde bör i huvudsak överensstämma med de bestämmelser som gäller. i anser attvinterdispensen bör behållas. och anser att vinterdispensen även bör gälla för kol. i menar attvinterdispensen bör behållas på grund av följande skäl: - En stor - ochkanske ökande del av sjötransporterna sker med utländska fartyg.Arbelskonflikter, andra transportstörningar kan störa oljeföretagens planeradelagring. - Man kommer inteifrån att del kan bli besvärliga och långvariga ishinder pä . Isoch miljöhinder (risk för haveri jämte svårt oljeutsläpp) kan tidigt stoppatankfartygen. Situationen skärps genom den ökade andelen "ickeskandinaviskt" oljetonnage som svarar för Östersjötransporterna. konstaterar att utredningenföreslär att vinlerdispens inte införs för kol. Motivet härtill är avvinterdispensen för olja föreslås slopad. Detta har redan beslutats avriksdagen vad beträffar tunn eldningsolja från den 1 januari 1985.Vinterdispensför tjock eldningsolja bibehålls tills vidare. Den föreslås av utredningen alttas upp till 1984/85:53 95 förnyad behandling i nästa större utredning om lagringenoch utredningen ulgår från att denna omprövning också leder till attvinterdispensen för tjock olja slopas. Dä kol och olja i övrigt behandlas likai lagringshänseende bör vinterdispensen även gälla för kol. För att kunnabedöma synpunkten att vinlerdispensen generellt bör slopas måsle bakgrundsmateriali form av importmöjligheter och förbmkningsanlaganden slå till förfogande.Eftersom delta inte varit fallel vad beträffar, saknarföreningen praktisk möjlighet att bedöma på vilka gmnder utredningen baserarsitt generella uttalande. Föreningen anser dock all kol och olja skallbehandlas lika och yrkar på att vinterdispensen även skall gälla kol. Utredningen föreslår att del bränsle som ärlagringspliktigt skall ägas av den lagringsskyldige och förvaras inom landet ilageranläggningar, som den lagringsskyldige äger eller förfogar över pä ettfrån kontrollsynpunkt tillfredsställande sätt. Regeringen får med hänsyn tillberedskapsbehoven bestämma alt en del av beredskapslagren av olja och gasol somhålls av försäljare skall förvaras i bergrum. Regeringen fär vidare utfärdabestämmelser om lokalisering av beredskapslagren. 1 stort positiva lill utredningsförslagen är bl.a. ÖB,statens energiverk samt . i anser alt del finnsbehov av en ökad krigslagringsreserv i övre . ÖB konstaterar att utredningen föreslår all inga särskildaregler för lagrens lokalisering behöver införas. Detta innebär att lagringsuppbyggnadenav de oljelager som inte skall förvaras i bergrum sannolikt sker med hänsyntill förbmkningsbehoven. Delta kan komma att medföra att vissa landsdelar, t.ex. , fär en förhållandevis låg andel av tvångslagren. ÖB bedömer dockatt beredskapskraven kan uppfyUas trots denna obalans. ÖB anser att storaregionala obalanser i uthålligheten, särskilt i , även påverkaruthålligheten i landet i dess helhet. ÖB vill dock inte påverka en förmyndigheter och företag kostnadskrävande reglering av lagrens lokalisering.Däremot understryks vikten av alt ÖEF noga följer lagringsulveckUngen.Härigenom kan sådana förändringar som negativt påverkar vår uthållighet - ävenregionalt - tidigt upptäckas och läggas till grund för förslag till regeringenatt, med stöd av lagen om beredskapslagring, utfärda härför erforderligaföreskrifter, anser ÖB. i menar atttotalförsvarels ökade användning av biltransporter och dieseldrivnaarbetsredskap kan kräva ökad 1984/85:53 96 Oljeförråden bör vara skyddade i bergmm. Förråden bör ommöjligt icke vara i anslutning till andra, mer högvärdiga, mäl. Länsstyrelsenbedömer det angeläget att man närmare studerar problemet "oljelagring ochuthållighet" för totalförsvaret i . 5 Befrielsefrån lagringsskyldigheten m. m. Utredningenföreslår all ÖEF fär medge rält för ett lagringsskyldigt företag som säljerolja över slörre delen av landet att avtala med ett annat sådant företag att deltatillfälligt skall ombesöija lagring av olja. Vidare får ÖEF, när skäl finns, isärskilda fall medge etl lagringsskyldigt företag rätt alt avtala med ett annatsådani företag alt detla hell eller delvis skall ombesörja lagringen.Föreligger synnerliga skäl får ÖEF i särskilda fall även helt eller delvismedge befrielse frän lagringsskyldigheten. Fäinstanser har yttrat sig i frågan. I huvudsak positiva till uiredningensförslag är slatens energiverk och . anser att strävan att ersätta olja medför ofta betydandeförändringar i den blandning av olika slags tillförd energi, som gäller förvärmeverken. Dessa förändringar sker omgående, då nya eller konverteradeanläggningar tas i bruk. Detla bör beaktas genom att ÖEF fillämpar en generösdispensgivning. 6.1Sanktioner vid bristande lagring Utredningenföreslår att den som inte håller fastställt beredskapslager skall erläggalagringsavgift till staten. Lagringsavgift skall också erläggas av den som intehåller beredskapslager på det sätt eller på den plats som anges i lagen eller iföreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Lagringsavgiften, uppgår närlagringen försummats, till ett belopp som beräknas för månad och motsvararkapitalkostnaden för den vara som skall lagras med ett tillägg av 60 procent.Då lagringen försummas under del av en kalendermånad skall avgiften utgå förhela månaden. Lagringsavgiften som skall erläggas i andra fall än då lagringenförsummas skall uppgå lill en tredjedel av det nämnda beloppet. Deytterligare föreskrifter som måste finnas i fräga om avgiftens storlek börbestämmas av regeringen. ÖEF beslular om lagringsavgiftens uttagande.Föreligger synnerliga skäl fär ÖEF i särskilda fall nedsätta eller eftergelagringsavgiften. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om debitering,betalning och återbäring av 1984/85:53 97 lagringsavgift samt om verkställighet av beslul omlagringsavgift. Om den lagringsskyldige underlåter att hålla lager av denomfattning eller på det sätt som föreskrivs enligl lagen eller enligtbestämmelser som meddelats med slöd av lagen får ÖEF vid vite förelägga honomatt fullgöra sina åligganden. I övrigt skall frågorna om vite följa de allmännaregler som gäller för vite och när en ny viteslag träder i kraft enligt vad somstadgas däri. Kammarrätten i anser att lagringsavgiften börhöjas, medan Svenska och menar all en kombination av lagringsavgifi och borttagande avavdragsrät-len blir oskäligt betungande för den lagringspliktige. vill dessutom sänka procentsatsen till 30procent. Kammarrätten i anser all i syfte att tryggarikets beredskap pä energiområdet och fullgörandet av föreskrivenlagringsskyldighel måste effektiva påtryckningsmedel stå till buds.