prop · G80316 · 1984-12-31 00:00:00 — omvissa frågor rörande internationella adoptioner; Regeringenföreslår att anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås vissa ändringar i verksamheten med internationella adopfioner.Syftet är atl göra den förmedling som föregår en adopfion och som sker utanmedverkan av auktoriserad organisation säkrare än den är . För attåstadkomma en ökad säkerhet vid denna typ av förmedhng föreslås attsocialnämnden skall kunna vägra sitt medgivande fill att ta emot ett utländsktbarn för adoption, om det kan befaras att barnet inte har blivil tillgängligtför adoption på ett tillförlitligt sätt. I frågan om tillförlitligheten i förmedlingssättetskall socialnämnden inhämta yttrande från statens adopfionsfrågor(). skall i sitl beslul om medgivande ange för vilkel förmedlingssällbeslutet gäller. F.n.gäller att om en auktoriserad organisafion finner atl den bör vägra adoptionshjälpskall frågan överlämnas lill för avgörande. För alt minskahandläggningstiden i dessa ärenden föreslås att varje organisation under vissaförutsättningar själv skall kunna vägra att lämna adopfionshjälp. Enadoptionssökande som är missnöjd med ett sådant beslul skall dock kunna fåfrågan prövad av . Ipropositionen anmäls vidare att avses få en parlamentarisk sammansättningsamt däruiöver ledamöter med särskild sakkunskap. Denya bestämmelserna föreslås träda i kraft . 1984/85:16 2 Lagom ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenomföreskrivs att 25 § socialtjänstlagen (1980:620) skall ha nedan angivnalydelse. 25§ En underårig får inte utan socialnämndens medgivande tas emot för stadigvarandevård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av hans föräldrareller någon annan som har vårdnaden om honom. Som ett medgivande ansessocialnämndens beslul att bereda den underårige vård i ett visst familjehem. Ärdet fråga om att ta emot ett utliindskt barn i syfte att adoptera det, skall medgivandetinhämtas innan barnet lämnar sitt hemland. Medgivandet upphör att gälla om intebarnet har lagils emot i hemmet från det medgivandet lämnades. beslutar i en fråga om medgivande som avses i andrastycket, skall nämnden pröva om det förmedlingssätt som sökanden kommer attanvända sig av är tillförlitligt eller ej. Nämnden skall i denna fråga inhämtayttrande från statens adoptionsfrågor (), om detinte är uppenbart obehövligt. Visar prövningen att det kan befaras att förmedlingssättetinte är tillförlitligt, skall socialnämnden vägra sitt medgivande. I ettbeslut om medgivande skall socialnämnden ange för vilket förmedlingssättmedgivandet gäller. Dennalag träder i kraft . Prop.1984/85:16 3 Lag omändring i lagen (1979:552) om internationell adoptionshjälp Härigenomföreskrivs att 8 § lagen (1979:552) om internationell adopfionshjälp skall hanedan angivna lydelse. 8§i När enauktoriserad sammanslutning beslutar om internationell adoptionshjälp skalllämnas, skall minst en samhällsrepresentant delta. Finnersammanslutningen att den Om en samhällsrepresentant har börvågra att lämna adoptionshjälp i en annan mening än sammanslut ett visst fall skall frågan överlämnas ningen i frågan om adoptionshjälp, till tillsynsmyndigheten för avgöran- skall frågan överlämnas till tillsyns- de. Detsamma gäller när samman- myndigheten för avgörande. slutningen vill lämna adoptionshjälp Om sammanslutningenhar vägrat trotsatt någon samhällsrepresentant adoptionshjälp i ett visst fall, får avstyrker. tillsynsmyndigheten på begäran av den som söker adoptionshjälp uppdra åt sammanslutningen att ändå lämnahjälpen. Dennalag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1981:580. 1984/85:16 4 Närvarande:statsministern , ordförande, och statråden I. , , ,, , , , , , ,, , R. , , , Propositionom vissa frågor rörande internationella adoptioner; Statenhar genom att inrätta en särskild nämnd, statens adoptionsfrågor(NI.A), verkat för bl.a. en ökad insyn i verksamheten med internationellaadoptioner. En utgångspunkt har härvid varit att barnens bästa måste beaktas. År1979 blev det möjligt för ideella oiganisationer att lämna internationell adoptionshjälptill den som önskar adoptera ett utländskt barn i . infördeskravet att sådana organisationer skulle vara auktoriserade. Sexideella organisationer har f.n. auktorisation. Andelen adoptioner av utländskabarn som har genomförts med hjälp av dessa organisationer har ökat för varjeår. Avde ca 1 600 utländska bara, som lämnades fill svenska föräldrarför adopfion, kom 'ia auktoriserade organisationer, dvs. undersamhälleligt kontrollerade former. Övriga kom på annat sätt utan insynfrån samhällets sida över själva förmedlingen. Sådana s.k. privata adoptionerkan innebära betydande risker såväl för de utländska barnen och derasbiologiska föräldrar som för de blivande adoptivföräldrarna. Densom avser att ta emot ett utländskt bam i syfte att adoptera det måste ha ettmedgivande från socialnämnden i sin hemkommun. När medgivande har erhållits gårdet att välja mellan att söka internationell adoptionshjälp hos en auktoriseradorganisation och att söka ett barn på egen hand i utlandet. NIAoch de auktoriserade organisationerna har till regeringen i olika 1984/85:16 5 sammanhangframfört att samhällets kontroll över privata adopfioner borde vara bättre änden är f.n. Detta skulle öka säkerheten för de barn som lämnas för adoption ochminska risken för att svenskar blir inblandade i illegal förmedhngsverksamhet iutlandet. Inom ramen för bl.a. arbete har dessutom framförtsönskemål om en harmonisering av den nordiska lagstiftningen om internationell adoptionshjälp.Inom FN har vidare behandlats förslag om bättre kontroll avadoptionsplaceringar över gränserna. Medanledning av dessa framställningar har inom utarbetats enpromemoria (Ds S 1983:14) Internationella adoptioner, översyn och förslag tillåtgärder. En sammanfattning av departementspromemorian bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Yttranden över promemorian har avgetts av kammarrätten iStockholm, , statens adoptionsfrågor(), statskontoret, , statens invandrarverk, länsstyrelsernai , , och samt . , kommunerna i , , , , ,samt , i (LO), CentralorganisationenSACO/SR, (), (), Föreningen , Föreningen i Samhället(), , Förbundet (),Föreningen (BFA-A), för InternafionellAdopfion (FFIA), (), Children's Welfare (SAW), Föreningen () och Adoptions (SAICA). Yttrandenhar även inkommit från kommunerna ,socialnämnden i och kommuner, i , socialförvaltningen i , i kommun,, samt frånflera enskilda personer. Ensammanställning av remissyttrandena har gjorts inom ochfinns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr B 2268/83). 2Allmän motivering 2.1 Nuvarande situation Sedanmitten av har sammanlagt ca 25 000 utländska barn anlänt tillSverige för att bli adopterade av svenska föräldrar. 1* 1984185. 1984/85:16 6 kommiifrån länder i och . Frånbörjan kom de flesta barnen fill genom vad som kallas"privata kontakter", dvs. genom svenskar som arbetat utomlands och därigenomlärt känna förhållandena i landel eller genom familjer som adopterat själva ochsom hjälpt vänner eller släktingar. Det var då fråga om etl litet antaladoptioner av utländska barn . Tvåenskilda organisaiioner bildades med syfte atl samla dem som önskadeadoptera ulländska barn och för atl bislå vid internationella adoptioner. Dessaorganisafioner gick samman under namnel Föreningen (). År1971 inrättades en till knuien rådgivande omadoption av utländska barn .Denna nämnd och AC, som nämnden hade samarbelsavlalmed, förmedlade ansökningar om adoption av ufiändskt barn till etl flertalländer fram fill . kom ett stort antal barn utanför dessaorgan och utan medverkan från . Adopfionerna ökade under dennatid lill nära 2 000 barn . I sluiet av kom nära hälflen av deutländska adoptivbarnen lill på andra vägar än genom AC och . Imitten av observerades såväl i barnens hemländer som i Sverigeproblem med barnhandel på adoptionsområdet. Isyfte bl.a. att kanalisera förmedlingsarbelel till organisationer som stod undersamhällets insyn och kontroll beslutade om lagen (1979:552)om internafionell adoptionshjälp (prop. 1979/80:108, SoU 41, rskr. Dennalag trädde i kraft . Därvidblev det möjligt för ideella organisationer att ansöka om auktorisation hossocialstyrelsen för all arbeta med internalionell adoptionshjälp. fick iuppdrag all bereda dessa ansökningar och svara för tillsyn och kontroll öververksamheten. NIA:s funktion alt förmedla enskilda ansökningar till utlandetupphörde därmed och överläts helt på de auktoriserade organisationerna. NI.Agjordes om lill en egen myndighet och fick då också uppgiften atlbesluta om auktorisation. Deauktoriserade organisationerna har successivt, främst p.g.a. åtgärder i barnenshemländer, tagit över en allt större del av förmedlingsverksamheten. Under år1980 kom av de ufländska barn som kom till för adoption genomauktoriserade organisaiioner. Totalt anlände 1 651utländska barn för adopfion i under . 254 barn lämnades därvidför adoption ulan medverkan av en auktoriserad organisation. Utvecklingen underår 1984 tyder på att andelen privata adopfioner ökar från 15 fill . Socialnämndenskall enligt 25 § socialtjänstlagen (1980:620) ge sitl medgivande innan en underårigfår tas emot för sladigvarande vård och 1984/85:16 7 fostrani ett enskilt hem som inte lillhör hans föräldrar eller någon annan som harvårdnaden om honom. Om del är fråga om all ta emot ett utländskt barn föradoption skall medgivandet inhämtas innan barnel lämnar sill hemland. Somunderlag för medgivandet görs i kommunen en ulredning om de sökandes situationoch bedöms deras lämplighet att ta emot elt utländskt barn i adoptionssyfle.Ett medgivande gäller . Desökande skall enligt socialtjänstförordningen (1981:750) i samband med ansökanom medgivande uppge hur de har kommit eller planerar alt komma i förbindelsemed ett utländskt barn. En ansökan behöver innehålla personuppgifter om etlvisst barn endasl om de sökande kan lämna sådana uppgifter. NIAbeslutar, enligt lagen om internationell adopfionshjälp, om auktorisation avorganisationer som har fill huvudsakligt syfte alt lämna inlernalionell adopfionshjälp.Enligt samma lag beslutar i sådana enskilda ärenden som överlämnas av deauktoriserade organisafionerna till för avgörande. NIAskall enligt sin instruktion pröva frågor om giltigheten i av utländskaadoptionsbeslut m.m. i enlighel med förordningen (1976:834) om prövning avutländskt beslut om adoption. Vidare skall utöva fillsyn över verksamhetenmed internationell adopfionshjälp, förhandla med myndigheter och organisationeri andra länder om avtal inom nämndens verksamhetsområde och ingå sådana avtal,bedriva informafionsverksam-hel, lämna upplysningar och biträde åt myndigheteroch organisafioner m.m. Deauktoriserade organisationerna står under samhällels insyn och kontroll genomNIA. De har fill uppgift atl förmedla konlakt mellan den som önskar adopteraett utländskt barn och myndigheter, organisationer eller enskilda i barnetshemland. Organisationerna skall även i övrigl lämna den hjälp som behövs föratt adoption skall kunna genomföras. De nuvarande bestämmelserna innebäremellertid inga direkla hinder för alt på egen hand söka barn utomlands föradoption. Den som i vill hjälpa adoptionssökande genom atl lämnauppgifter om vart de kan vända sig i utlandet får emellertid endast göra dettai enslaka fall. Annars blir del fråga om sådan internationell adoptionshjälpsom enbart får lämnas av organisation eller sammanslutning som har auktorisationenligt lagen om internationell adoptionshjälp. Enligt30 § utlänningsförordningen (1980:377) måsle man ha uppehållstillstånd förbarn som förs till i adoptionssyfte. Upphållstillståndet skall i regelsökas före barnels inresa till . Enligt särskilda föreskrifter frånstatens invandrarverk behövs emellertid inte uppehållstillstånd före barnetsinresa lill för barn som förmedlas genom auktoriserad svensk organisationeller där familjen kan förete vederbörligen bestyrkta handlingar, som delsvisar att socialnämnden i adoptantens hemkommun lämnat ett medgivande för desökande att i sitt hem ta emot elt ufiändskt barn för 1984/85:16 8 adoption,dels visar att barnet får lämna sitt hemland för adoption i . Ansökan omuppehållstillstånd görs hos slatens invandrarverk eller hos den svenskaambassaden i barnets hemland. 2.2Allmänna utgångspunkter för föislagen 2.2.1Problem i samband med privata adoptioner Delär ett samhälleligt inlresse atl ulländska barn som lämnas för adopfion tillsvenska föräldrar förmedlas under betryggande former. NIAhar i en skrivelse till regeringen framfört att det i samband med privataadoptioner kan vara myckel oklart hur barn lämnas för adoption i sitt hemland,vem som är barnets vårdnadshavare, om barnet är avsett för adoption avutländska adoptionssökande, om pengar har betalats för barnet o.s.v. Det finns l.ex.förmedlare som driver handel med barn. kan det l.o.m. vara fråga omvälorganiserade ligor med förgreningar i olika länder. Det förekommer attmycket stora penningsummor betalas till personer som förmedlar barn. Dessaförhållanden är inte acceptabla vare sig för oss i eller för barnenshemländer. Från svensk sida är det inte möjligt att ingripa i system som gälleri andra länder. Vi kan emellertid försöka förhindra att barn inte adopterasefter förmedling av orgar. eller privatpersoner i ullandel som arbetar med föross främmande metoder och som sätter vinstintresset före barnets bästa eller påannal sätt underlåter att tillvarata barnets inlres- Idepartementspromemorian behandlas tre alternativa förslag till hur de aktuellaproblemen skall kunna lösas. Alternativ 1 som anges som huvudalternativetinnebär följande. skall i stället för socialnämnden fatta beslut ommedgivande att ta emot barn i adoptionssyfte för samtliga adoptionssökande.Som underlag för sitt beslut skall ha etl yttrande från socialnämnden i desökandes hemkommun om de sökandes lämplighet att i sitt hem ta emot ettutländskt barn i adoptionssyfte. Vidare skall i beslutsunderlaget ingå enbedömning av den kontaktväg eller det förmedlande organ som de sökande tänktarvända sig av. Dettaalternativ slöds av remissinstanser som l.ex. statens invandrarverk, ,och kommuner, DHR, HCK, Föreningen , ,. Flertaletremissinstanser, däribland , , ,flera kommuner och fem auktoriserade organisationer, invänder emellertid molhuvudalternativet och anför att det t.ex. innebär en alltför starkcentralisering av besluten och en risk för atl ärendemängden 1984/85:16 9 kommerall bli alllför omfattande hos . Detla skulle också innebära risker förförseningar m.m. för de adopfivsökande. Alternativ2 i promemorian innebär att skall handlägga och besluta om medgivanden endasti de fall där de sökande anmäler att de avser att söka ett utländskt barn föradoption utan medverkan av en aukloriserad organisation. Alternativ2 tillstyrks endast av en remissinstans. De fleslaremissinstanserna stödjer i slället alternativ 3. Enligt detta alternativ skallsocialnämnden även fortsättningsvis svara för beslut som gäller medgivande tilladoptivsökande. När del är fråga om en privat adoption föreslås altsocialnämnden skall inhämla yltrande från över tillförlitligheten i den kontaktvägsom de sökande anmält att de tänker använda för att komma i kontakt med ett ufiändsktbarn. Det föresläs också atl socialnämndens beslut skall innehålla uppgift omdet förmedlande organet. Detkan nalurhgtvis diskuteras i vilken utsträckning man kan känna sig helt säker iverksamheten med internationell adoptionshjälp vad gäller det förmedlingsarbetesom sker i utlandet. Det är många faktorer som inverkar och som vi i Sverigeinte kan få full inblick i. Enligt min mening är det emellertid angeläget, atlfrån svensk sida söka uppnå så stor säkerhet som möjligt. Jagtycker liksom flertalet remissinstanser att alternativ 3 är det som bäst svararmot de allmänna krav som kan ställas på en förbättrad säkerhet i fråga omverksamheten med internationell adoptionshjälp utan att alltför stora förändringarskall behöva göras. Jag föreslår därför i det följande en lösning utifrån deprinciper som har angivits i promemorians alternativ 3. Dettainnebär att vissa tillägg bör göras i socialtjänstlagen. Denya bestämmelserna som föreslås har betydelse för dem som avser adopterautländska barn. Bestämmelserna kommer även att påverka arbetsuppgifter ochrutiner hos och socialnämnderna. Jag anser det därför önskvärt om isamarbete med bl.a. och de auktoriseradeorganisationerna kunde sörja för att allmänheten, berörd personal och berördaförtroendemän på lämpligt sätt ges behövlig information om de nya reglerna. Utöverde frågor som har behandlats i departementspromemorian föreslår jag en vissändring i handläggningen av ärenden i de auktoriserade ofganisationerna medsyfte att de sökande snabbare skall kunna få besked från en organisation, omden kan lämna adoptionshjälp eller inte. Idet följande behandlar jag närmare följande frågor -internationella adoptioner genom auktoriserade organisationer eller på privatväg (avsnitt 2.3.1) 1984/85:16 10 - socialnämndens medgivandeprövning samt NIA:s uppgifleri sammanhanget (avsnitt 2.3.2) - handläggning av vissa ärenden hos de aukloriseradeorganisationerna (avsniu 2.3.3) - NIA:s sammansättning och uppgifter (avsnitt 2.3.4och 2.3.5). 2.3.1Internationella adoptioner genom auktoriserade organisationer eller på privatväg? Mittförslag: Privata adoptioner, dvs adoptioner som sker utan medverkan avauktoriserad organisation, bör vara möjliga, men de skall ske i mer kontrolleradeformer än . Departementspromemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:De flesta ansluter sig till intentionerna i promemorian i detta avseende. Någrainstanser anser atl privata adoptioner endast skall vara möjliga i klart bestämdaundaritagsfall. En instans framhåller att om man ser till barnets bästa bordedet införas ett förbud mol de privata adoptionerna. Skälenför mitt förslag: Verksamheten med internationella adoptioner bygger på deriktlinjer som riksdageri fastställde (prop 1978/79:108). Ett syfte medden omorganisation som då genomfördes var att kanalisera den förmedlingsverksamhetsom bedrevs - under i vissa fall relativt okontrollerade former - tillorganisationer som skulle stå under insyn av det allmänna. Ett annat syfte varatt ge ökade möjligheter till stöd från samhällets och organisationernas sidaså att antalet enskilda som sökte barn på egen hand i utlandet skullebegränsas. Några inskränkningar i den enskildes möjligheter att på egen handsöka barn utomlands för adoption genomfördes inte. Däremot bestämdes att endastideella sammanslutningar skulle få bedriva regelbunden förmedhngsverksamhet iSverige, dvs få lämna internationell adoptionshjälp, samt att auktorisationskulle krävas för detta. Dessariktlinjer bör enligt min uppfattning gälla även fortsättningsvis. 1979års reform har på det sättet visat sig framgångsrik att de flesta internationellaadoptioner sker genom de auktoriserade organisationemas medverkan. Dethar också visal sig att de auktoriserade organisationernasförmedlingsverksamhet fungerar i allt väsentligt väl vad gäller både den hjälpsom de sökande kan få och samarbetet med barnens hemländer. Interaationellaadoptioner bör därför enligt min mening i första hand ske genom deauktoriserade organisationerna. Detär i stället, som har nämnts, främst inom den privata adoptionsverksamhetensom problem förekommer. Det är självfallet inte så attalla privata adoptioner orsakar problem. Många privala adoptioner sker underbetryggande former. Del finns därför inle anledning alt kräva etl förbud motprivata adoptioner. Delhänder emellertid, som har rapporterats av bl.a. , atl ufländska förmedlandeorgan förfalskar dokument och handlingar om barnet, bryter mol lagar och reglersom gäller i barnets hemland, förmedlar barn som inte är avsedda för adoption,bedriver handel med barn osv. är det ofta svårl för enskilda sökandeatt få kunskap om hur elt ufiändskt förmedlande organ arbetar. Någraremissinstanser menar atl det förhållandet atl anlalel privala adoptioner harminskal under senare är, medför all förändringar inte skall behöva vidlas. Jagvill dock framhålla alt minskningen inte är någon garanti för alt de privataadoptioner som fakliskl genomförs skulle ske under mer betryggande former änvad som har varit fallet. Snarare kan det vara så atl vissa av deförmedlande organ som arbetar med privata adoptioner tillhör den sämsladelen av verksamheten och atl de inle svarar mot de krav som skulle ställas föratt få samarbeta med en svensk organisation. Jag vill understryka att det fortfarandeär fråga om 250 bam . Ettbibehållande av möjlighelen till privata adoptioner förulsäller därför enligtmin mening atl det bestäms i förväg hur adoptionen skall genomföras. Del bördärvid finnas en möjlighel atl förhindra att olämpliga eller osäkra adoptionsvägaranvänds. Närskall privata adoptioner vara möjliga? Fleraremissinstanser har framhållil behovel av att få klarare angivet i vilka fall privalaadoptioner skall vara möjliga. Några instanser anger dessutom vilka kriterier somenligt deras mening bör gälla vid privata adoptioner. Jaganser, i likhet med vad som anges i departementspromemorian, att privataadoptioner bör kunna komma i fråga när de blivande adoptivföräldrarna isamband med utlandstjänstgöring själva har kommit i kontakt med ett barn som deskulle kunna adoptera eller när de genom vänner, släkfingar, eller genom enannan personlig och nära kontakt i ett annat land får erbjudande om attadoptera ett visst barn. Privata adoptioner bör även kunna ske när de sökandehar direktkontakt med ett utländskt förmedlande organ eller ell barnhem underförutsättning att dessa instanser har rätt atl förmedla barn för adoption fillandra länder. Därvidmåste gälla att det förmedlande organet - såvitt det går atl bedöma -arbelarenligt de lagar och regler som gäller för förmedling av barn för adoption ibarnets hemland. Dessutom bör det förmedlande organet om möjligt kunna uppvisa eltgodkännande frän berörd myndighet i landet. Jagvill även nämna att och de aukloriserade organisafionerna i sinaremissyttranden har framfört att det inte bör vara möjligt för adoptivsökande 1984/85:16 12 altpä prival väg använda sig av ett sådant förmedlande organ som en svensk organisationsamarbetar med i utlandet. Det framhålls att detta skulle innebära en uppenbarrisk för konkurrens om de barn som finns för adoption till andra länder ochbidra till att öka kostnaderna. Somsvar på detta får jag anföra att det inte är möjligt att från reglerahur de ufländska förmedlande organen skall arbeta. Enligt min mening måstedenna fråga i stället regleras genom överenskommelser mellan de auktoriseradeorganisationerna och de förmedlande organ som organisationerna samarbetar medi utlandet. Genom de förslag som jag kommer att behandla (i avsnitt2.3.2) kan det också bli möjligt att underrätta en auktoriserad organisation omatt en utländsk organisation förmedlar barn på privat väg vid sidan avsamarbetet med den auktoriserade organisationen. Mittförslag: beslutar i en fråga om medgivande för någon att isitt hem få ta emot ett utländskt barn i adoptionssyfte skall nämnden pröva, omdet förmedlingssätt som sökanden kommer att använda sig av är tillförlitligteller ej. skall inhämta yttrande från i frågan omförmedlingssättets tillförlitlighet, om detta inte är uppenbart obehövligt. Omprövningen därvid visar att det kan befaras att förmedlingssättet inte ärtillförlitligt, skall medgivande vägras. Iett beslut om medgivande skall socialnämnden ange för vilket förmedhngssättmedgivandet gäller. Departementspromemoriansförslag: ilternativ 3 i departementspromemorian överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser har förordat altemativ 3 i departementspromemorian, Skälenför mitt förslag: Enligt 37 § socialtjänstförordningen behöver en ansökan ommedgivande enligt 25 :§ socialtjänstlagen att ta emot ett utländskt barn isyfte att adoptera det innehålla personuppgifter om ett visst barn endast omsökandena kan lämna sådana uppgifter.