prop · G803111 · 1984-12-31 00:00:00 — Arrendelagskommltténsförslag: I vissa angivna fall skall en underarrenda-tors artende, närupplåtarens rätt mot jordägaren upphör, anses ha upplåtits av Jordägaren (sebilaga6 samt SOU 1981:80 s. 23 och 149-154). förslag har i allmänhet lämnats utan erinran avremissinstanserna. Bostadsdomstolen och är dock krifiska mot denav kommittén föreslagna lagtekniska lösningen bl. a, därför att den intemöjliggör någon prövning i det enskilda fallet. Förslaget avstyrks av . Skälför mitt förslag: En hyresgäst får upplåta lägenheten i dess helhet i andrahand, om hyresvärden samtycker till det. När det gäller bostadslägenheter kanhyresnämnden dessutom ge tillstånd till andrahandsuthyr-ning (se 12 kap. 39 och40 §§ jordabalken). I förhållande till andrahandshyresgästen är detförstahandshyresgästen som är hyresvärd och vanliga regler om besittningsskyddm. m. gäller i hyresförhållandet. Andrahandshyresgästen har emellertid intenågon självständig rätt gentemot hyresvärden. Om förstahandshyresgästens avtalmed hyresvärden upphör, har andrahandshyresgästen inte någon rätt att sittakvar i lägenheten utan bara en ev. rält fill skadestånd avförstahandshyresgästen. har redan behandlat frågan omandrahandshyresgästemas ställning och därvid avvisat ett förslag avhyresrättsutredningen att en andrahandshyresgäst efler skulle få en rättatt överta förstahandshyresgästens hyresavtal och få det förlängt för egen del(se prop. 1983/ 84:137 s. 105 och BoU 1983/84:29 s. 20). Det återstår nu alltsåendast att ta ställning till hyresrättsutredningens förslag i fråga ombulvanförhållanden. En artendator får inte utan jordägarens samtyckeupplåta nyttjanderätt till artendestället eller en del av detta (se 8 kap. 19 §jordabalken). Man bmkar här tala om underartende samt huvudarrendator och underartenda-tor.Vad som sagts om andrahandshyresgästens rättsställning har motsvarandetillämpning i fråga om underarrendatorn. Av vad jag nu anfört om gällande räll framgår attandrahandshyresgästens och underarrendatorns ställning kan bli bekymmersam. Såär särskilt fallet om förstahandshyresgästen/huvudarrendatorn i själva verkelär en 1984/85:111 13 De kan då komma överens om att deras avtal skall upphöraJust för att bli av med andrahandshyresgästen/underarrenda-torn eller ocksåutnyttja dennes utsätta läge för att få ut en oskälig hyra eller artendeavgift. Jag delar mot bakgrund av det anfördahyresrättsutredningens och arrendelagskommitténs uppfattning atl del behövs ändringari jordabalken för att hindra att bestämmelserna om besittningsskydd m, m. vidhyra och arrende kringgås genom bulvanförhållanden (se även SOU 1983:46 s, 36samt 2 § i kommissionens förslag fill bulvanlag). En lagreglering bör enligt min mening anknyta tillden praxis som har utvecklats - i vart fall när det gäller hyra - och sominnebär att ett avtal som ingåtts mellan en förstahandshyresgäst, som är bulvanför fastighetsägaren, och en andrahandshyresgäst av den senare kan åberopasmot fastighetsägaren som om denne själv hade träffat avlalet. Om det föreliggerelt bulvanförhållande, bör alltså andrahandshyresgästen/underartendatorn ansesha samma rätt i förhållande till fastighetsägaren som de skulle ha haft omdenne själv hade gjort upplåtelsen, Detla innebär alt enandrahands-hyresgäst/underartendalor som har besittningsskydd gentemotförsta-handshyresgästen/huvudartendatorn också kan åberopa detta gentemotfastighetsägaren. Han påverkas alltså inte av alt avtalet mellan fastighetsägarenoch förstahandshyresgästen/huvudarrendatom upphör av någon anledning,exempelvis därför att nyttjanderätten förverkas på grund av bristandebelalning. Däremot bör andrahandshyresgästen/underarrenda-tom i princip inlekunna åberopa bäitre rätt mot fastighetsägaren än han har motförstahandshyresgästen/huvudarrendalorn. Omandrahandshyres-gästen/underarrendatorn inte har besittningsskydd gentemotförstahands-hyresgästen/huvudarrendatorn - han har fåll sin nyttjanderättförverkad exempelvis på grund av brislande betalning - bör han givetvis inteheller ha något besittningsskydd gentemot fastighetsägaren. Jag kommer att ispecialmotiveringen ta upp del fallet att andrahandshyresgästen har avståttfrån sitt besittningsskydd. Jag övergår därefter till frågan hur man skallkunna avgränsa de illojala förfaranden som lagregleringen bör rikta sig mol,har i sitl lagförslag i en detaljerad uppräkning angivitolika situationer som kan tyda på alt det föreligger ett bulvanförhållande: detkan vara fråga om visst släktskapsförhållande mellan hyresvärden ochförstahandshyresgästen, förstahandshyresgästen är en juridisk person, övervilken hyresvärden har ett visst bestämmande inflytande elc,Arrendelagskommilléns lagförslag innehåller en likartad uppräkning. Uppräkningar av denna typ kan enligt min meninglätt leda till felaktiga motsatsslut. En bulvan behöver inte vara släkt medhyresvärden eller slå i elt sådant beroendeförhållande som omfattas avuppräkningarna. Dessulom blir sådana uppräkningar både komplicerade ochsvårförståeliga. Jaganser därför alt beskrivningen av de andrahandsupplåtelser som man Prop.1984/85:111 14 villkomma åt bör utformas på elt annat sätt. Det väsentliga i denna beskrivning börvara atl andrahandsupplåtelsen utnyttjas för att kringgå bestämmelser somgäller till förmån för hyresgäster och artendalorer. Bestämmelsen bör vända sig inte bara mot renabulvanfall där avsikten med andrahandsupplåtelsen redan från början kan antasha varit att kringgå t. ex. besittningsskyddsreglerna. Den bör också avse detfallet att fastighetsägaren och förstahandshyresgästen/huvudarrendatom i ettsenare skede försöker att utnyttja det förhållandet att andrahandshyresgästen/underarrendatorn inte har något rättsförhållande med fastighetsägaren. Jagtänker då t. ex. på det fallet att förstahandshyresgästen inte lyckas bli avmed andrahandshyresgästen och då kommer överens med fastighetsägaren om attdenne skall låta avhysa andrahandshyresgästen under åberopande av atthyresavtalet mellan fastighetsägaren och förstahandshyresgästen har upphön.Förstahandshyresgästen kan sedan få ett nytt hyreskontrakt. Enfömtsättning för att bestämmelsen skall bli tillämplig bör vara attfastighetsägaren och förstahandshyresgästen/huvudarrendatom kan antas vara imaskopi med varandra, dvs. att de har viss intressegemenskap. När det gälleratt konstatera en sådan gemenskap kan givetvis de av hyresrättsutredningen ocharrendelagskommittén föreslagna uppräkningarna ge viss ledning. Om kringgåendetsyftar till att gynna fastighetsägaren eller - som i det nämnda exemplet -förstahandshyresgästen/huvudarrendatorn bör däremot inte tillmätas någonbetydelse. förslag avser endastbostadslägenheter. Jag anser emellertid att den nya bestämmelsen bör gällaäven lokaler. Härigenom hindrar man exempelvis atl en fastighetsägare använderen insolvent person som förstahandshyresgäst för att undgå ersättningsanspråknär lokalen sägs upp (se 12 kap. 57 § jordabalken). Dennya bestämmelsen bör alltså avse hyra av både bostadslägenheter och lokalersamt alla typer av arrende. Bestämmelsen bör lämpligen tas in i 7 kap.jordabalken. 2.4Kolonlträdgårdsinnehavares rättsställning vid underarrende Mittförslag: Koloniträdgårdsinnehavares besittningsskydd stärks genom attbestämmelserna om bostadsartende görs tillämpliga även beträffande upplåtelsentill den förening som har upplåtit koloniträdgårdsinnehavarnas nyttjanderätt. Bakgrundtill mitt förslag: Vikten av att koloniträdgårdar och stadsnära fritidsboendekommer till stånd i ökad omfattning har understrukits av (seprop. 1983/84:145 om turist och rekreationspolitiken m. m. s. 16 och 28 samtBoU 1983/84:23). Därvid har framhållits alt det i första hand är en kommunaluppgift att skapa förutsättningar och anvisa lämpliga markområden härför. I många kommuner har man för all underlättaadministrationen av koloniträdgårdsområdena valt all upplåta kolonilotterna somunderarrenden. Den kommunala upplåtelsen sker då till en ideell förening ivilken koloniträdgårdsinnehavarna är organiserade. Föreningen har som ändamålatt arrendera mark av kommunen samt att i sin tur upplåta utlagda lotter i detarrenderade området till sina medlemmar. I vissa fall har medlemmen enligtkontraktet rätt att uppföra eller bibehålla en byggnad. Enligt 10 kap, 1 § Jordabalken föreliggerbostadsartende när Jord upplåts på artende för annat ändamål än jordbmk samtartendatom enligt arrendeupplåtelsen har rätt att på artendestället uppföraeller bibehålla ett bostadshus och det inte är uppenbart att upplåtelsenshuvudsakliga syfte är att tillgodose någol annat ändamål än alt bereda bostadåt artendatom och honom närstående. Av denna definition anses följa attbostadsarrende inte kan upplåtas åt en juridisk person. Avtal om bostadsarrendeär förenal med s.k, besittningsskydd, dvs, en rätt till föriängning av avtaletvid arrendetidens uigång. En fömtsättning för att besittningsskydd skall föreliggaär atl det då arrendeavtalet senasl kan sägas upp från jordägarens sida påartendestället finns ett bostadshus som har åsatts taxeringsvärde (se 10 kap. 4§ första stycket 1 Jordabalken samt prop. 1983/84:136 s. 81). Av den redogörelse jag nu lämnat framgår att denkommunala upplåtelsen till föreningen aldrig kan vara etl bostadsarrende. Denbehandlas i stället som lägenhetsartende (se 8 kap, 1 § andra stycketjordabalken) och är inte förenad med besittningsskydd. Att den kommunala upplåtelsen till föreningen ärlägenhetsarrende hindrar inte att föreningens upplåtelser till medlemmama kanvara bostadsarrende och alt dessa kan ha besittningsskydd gentemot föreningen.Detta besittningsskydd kan dock inte åberopas mot kommunen. ochfritidsbyar har anfört (se bilaga 7) att det såvitt förbundet kan bedöma endastfinns två lösningar på del ifrågavarande problemet. Den ena är att man återgårtill det tidigare systemet med arrendekontrakt som tecknas direkt mellankommunen och koloniträdgårdsinnehavaren. De administrativa svårigheter som varförknippade härmed gör emellertid all detta i praktiken, enligt förbundetsmening, inle är någon tillfredsställande lösning vare sig för kommunema ellerför koloniträdgårdsinnehavama. Det andra altemativet är att lagstiftningenändras så att reglerna om bostadsarrende blir lillämpliga även på upplåtelsenmellan kommunen och koloniträdgårdsföreningen. En sådan förstärkning avkoloniträdgårdsinnehavarnas ställning synes enligt förbundet kunna ske genomatt ett tillägg görs i 10 kap. 1 § Jordabalken. har med anledning av moiionerunderstmkit vikten av att frågan om ett förstärkt besittningsskydd förinnehavare av koloniträdgårdar får en lösning (se prop. 1983/84:136 s.82, LU 35 s. 25-27, rskr 394). Prop.1984/85:111 16 Skälför mitt förslag: Jag ansluter mig till uppfattningen atlkoloniträdgårds-innehavarnas rättsställning vid underarrende bör förbällras.Jag förordar därför all del i 10 kap. 1 § Jordabalken tas in en beslämmelse omatl vad som föreskrivs om bostadsartende i lillämpliga delar också skall gällanär Jord upplåts på arrende till en förening som har till huvudsakligt ändamålatt i sin tur upplåta bosladsarrende till sina medlemmar. Som jag redan har nämnt är det en förutsättning förall besittningsskydd skall föreligga vid bosladsarrende alt arrendatorn påarrendestället har etl bostadshus som har åsatts taxeringsvärde. Det kangivetvis inte krävas atl en koloniträdgårdsförening själv har etl bostadshusför alt besittningsskydd skall föreligga. Enligt min mening bör föreningentillerkännas besittningsskydd, om etl sådant hus ägs av någonkoloniträdgårdsinnehavare till vilken föreningen har upplåfit nyttjanderätt. En bostadsarrendator har under vissa fömtsättningarräll atl överlåta arrenderätten (se 10 kap, 7 § jordabalken). En sådan rätt ärenligt min mening inte motiverad när det gäller koloniträdgårdsföreningar. Fören sådan förening bör alltså liksom f.n. gälla atl föreningen inle får sättanågon annan i sitt ställe utan jordägarens samtycke. Dennya lagstiftningen bör träda i kraft . I enlighet med det anförda har inomJustitiedepartemenlel upprättats förslag till 1. lag om vissabulvanförhållanden, 2. lagom ändring i Jordabalken. Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 8. 4.1Förslaget till lag om vissa bulvanförhållanden Den nya lagen om vissa bulvanförhållanden harbehandlats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 2.2). Den ersätter 1925 årslag om bulvanförhållande i fråga om fast egendom och lag ombulvanförhållande i fråga om aktier i vissa bolag. Avsikten med lagen är althindra atl gällande förvärvslagstiftning i fråga om fastigheter och aktier m.m. kringgås genom att den som inte får förvärva egendomen använder sig av enbulvan. Den nya lagen innebär liksom gällande lagsliftning attbulvanförhållandet skall upplösas genom aU kronofogdemyndighelen säljer denegendom som bul- Prop.1984/85:111 17 Straffbestämmelserna i den nya lagen innebär att både bulvanen ochhuvudmannen skall kunna straffas. Lagen har delats in i olika avsnitt söm skiljs åtgénonrt undermbriker. Under mbriken allmänna beslämmelser anges lagensfillämpningsområde (1 §). Följande avsnitt innehåller bestämmelser om siraff (2§), tvångsförsäljning m. m. (36§§) och tillsyn (7§). Under mbriken övrigabestämmelser behandlas frågor om bl.a. behörig domstol och vissaunderrättelser (8-10§§). 1 §Denna lag innehåller beslämmelser som skall motverka att de förbud eller krav på tillstånd som anges i andra stycket kringgås genom ett bulvanförhållande. Med bulvan avses därvid den som äger viss egendom men som innehar eller framträder som innehavare av egendomen huvud sakligen för någon annans (huvudmannens) räkning. Lagengäller förbud eller krav på tillstånd i fråga om rätten atl förvärva ellerbehålla viss egendom som har föreskrivits i 18 § lagen (1955:183) ombankrörelse, 2. lagen (1975:1132) om förvärv avhyresfastighet m. m., 3. lagen (1976:240) om förvärv aveldistribufionsanläggning m. m., Jordförvärvslagen (1979:230), 8a§ fondkommissionslagen(1979:748), 6a§ lagen (1980:2) omfinansbolag, 7. lagen (1982:617) om utländskaförvärv av svenska företag m. m., 8. lagen (1982:618) om utländskaförvärv av fast egendom m, m. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde.Beskrivningen av vad som karaktäriserar ett bulvanförhållande i lagens meningöverensslämmer med vad som gäller enligt 1925 och lagar (se 1 § iresp. lag samt prop. 1925:216 s. 15 och 27 och prop. 1934:258 s. 18 och 28). Enligtförsta stycket är den grundläggande fömtsättningen för att lagen skall blitillämplig att det är fråga om kringgående av viss förvärvslagstifl-ning. Denlagstiftning som det är fråga om anges genom en uppräkning i andra stycket. Föratt ett kringgående skall anses föreligga i de fall etl förvärv frånhuvudmannens sida är beroende av tillstånd krävs det inle att huvudmannen harvägrats förvärvstillstånd. Det räcker att det klariäggs alt huvudmannen inteskulle kunna få förvärvstillstånd. Somjag har berört i den allmänna motiveringen (se avsnitt 2.2) är förvärv somstrider mot den nu berörda förvärvslagstiftningen ogiltiga. Huvudmannen kanalltså aldrig själv göra ett giltigt förvärv. En utgångspunkt för tillämpningav bulvanlagstiftningen är därför att det är bulvanen som har förvärvategendomen och betraktas som ägare. Deti paragrafen beskrivna bulvanförhållandet karaktäriseras vidare av attkringgåendet sker genom att bulvanens äganderätt till egendomen i realitetensyftar till att ge huvudmannen förfoganderätten över egendomen. Avsikten medbulvanförhållandet skall vara att egendomen huvudsakligen skall kunna nyttjasför huvudmannens räkning. 1984/85:111 18 hållerett yttre sken av att vara ägare, medan han i själva verkel endast är ettverktyg för huvudmannen. Den närmare avgränsningen av de fall som omfattasav lagen får liksom enligt gällande räll överlämnas åt rättstillämpningen.Därvid kan ledning hämias i den doktrin och rättspraxis som nuvarandelagstiftning har givit upphov lill. Jag vill här särskilt nämna av fast egendom i 1956 s. 225-245 medhänvisningar samt för tiden därefter rättsfallet NJA 1974 s. 695. Andra stycket innehåller en uppräkning i åttapunkler av den förvärvslagstiftning som omfattas av den nya lagen Qfr 5 §första stycket i kommissionens förslag till bulvanlag). Som Jag har berört iden allmänna motiveringen (se avsnitt 2.2) utvidgas lagens tillämpningsområdei flera avseenden. lag avser endasl fast egendom och 1934 årslag endast förbud för s. k. kontrollsubjekt att förvärva aktier. Den nya lagenutgör däremot ett komplement till all nu gällande förvärvslagstiftning. lag om förvärv av hyresfastighet m. m.innehåller bestämmelser dels om förvärv av fast egendom och tomträtt (se I §),dels om förvärv av aktier och andelar i handelsbolag i vissa fall (se 9§).Frågor om tillstånd prövas av hyresnämnden. Kommunen har dock tillagts rättenall i en förberedande prövning avgöra om tillståndsprövning skall ske ellerinle. Förvärvstillstånd enligt lag behövs inte.om fast egendom eller tomträtt förvärvas genom inrop på exekutiv auktion.Kontrollen utövas då i efterhand genom att det i princip krävs tillstånd attbehålla egendomen. Sanktionen är här att kronofogdemyndigheten säljer egendomenpå offentlig auktion (se 6 och 7§§ lag). Motsvarande bestämmelserom förvärv på exekutiv auktion finns i 16 och 17 §§ jordförvärvslagen saml 3kap. lag om utländska förvärv av fast egendom m. m. Lagen om förvärv av eldistributionsanläggning m. m.innehåller beslämmelser dels om direkta förvärv aveldistributionsanläggningar, dels om förvärv av andelar i ekonomiska föreningaroch aktier i bolag som äger en eldistributionsanläggning. Lagen omfattar ocksåupplåtelse med nyttjanderätt. Frågor om tillstånd prövas av statensenergiverk. Jordförvärvslagen innehåller bestämmelser omförvärv av fast egendom som är taxerad som Jordbmksfaslighet (se 1 §). Frågoromförvärvslillstånd prövas av lantbruksnämnden. lag om utländska förvärv av fast egendomm. innehåller bestämmelser dels om fast egendom, tomträtt och bostadsarrende(1 kap.), dels om inmutningsrätt och rätl till utmål (2 kap.). Frågor omtillstånd prövas av resp. geologiska undersökning. lag om utländska förvärv av svenskaföretag m. m. innehåller bestämmelser om förvärv av aktier, andelar ihandelsbolag och äganderätt eller nyttjanderätt till rörelser eller delar avrörelse (se 7 §). Lagen innehåller också bestämmelser om förvärv av aktier istrid mot ett s. k. utlänningsförbehåll (se 13 och 14§§). Frågor om tillståndprövas av . 1984/85:111 19 Tillståndsplikt enligt lagar föreliggerför s. k. kontrollsubjekt (se 3 § lagen om utländska förvärv av svenska företagm, m,). Kontrollsubjekt är inte bara utländska medborgare och andra ufländskarättssubjekt utan även svenska aktiebolag som inte har utlänningsförbehåll ibolagsordningen, svenska handelsbolag om någon av bolagsmännen ärkontrollsubjekt samt vissa svenska stiftelser och ekonomiska föreningar. Till lag om utländska förvärv av svenskaföretag m. m. anknyter bestämmelser om förvärv av aktier i bankaktiebolag i 18§ lagen om bankrörelse samt motsvarande bestämmelser i 8 a §fondkommissionslagen och 6a§ lagen om finansbolag. Det f. n. oftast upptäckta bulvanfallet torde varakringgående av Jordförvärvslagstiftningen genom ett avtal som formellt avserartende (se t. ex. NJA 1974 s. 695). Situationen är här den att någon som villförvärva en Jordbmksfaslighet men som vägras förvärvstillstånd i ställetarrenderar fastigheten. Ägaren lämnar fastigheten och behåller endast enformell äganderätt medan artendatom (huvudmannen) bmkar fastigheten och ävenhar den faktiska bestämmanderätten. bmkar kännetecknas av attartendatorn har vidsträckta rättigheter - t. ex. rätt att avverka skog utöverhusbehov - och även vidsträckta skyldigheter. Arrendetiden bmkar vara lång ochdet föreligger ofta en koppling mellan arrendeavgiften och den urspmngligenavtalade köpeskillingen. Jag vill i detta sammanhang nämna att maximitidenför upplåtelse av Jordbmksartende har sänkts från 50 till (se 7 kap. 5 §Jordabalken i lydelse enligt SFS 1984:678, som träder i kraft den 1 januari1985). Ett av skälen till lagändringen var all 49-åriga upplåtelser utnyttjatsför att kringgå Jordförvärvslagstiftningen (se prop. 1983/84:136 s. 67). Även andra typer av kringgåenden genomnyttjanderättsavtal torde förekomma. Tillståndsplikten i fråga omhyresfastigheter och aktier i vissa fastighetsbolag torde ha kringgåtts genomavtal som innebär att huvudmannen får nyttjanderätten till t. ex. den rörelsedär hyresfastigheten ingår. Bulvanen står då formellt kvar som ägare avfastigheten eller aktierna. Att det är fråga om ett bulvanförhållande kanframgå t. ex. av att huvudmannen har tillagts vidsträckta befogenheter när detgäller att driva rörelsen. Huvudmannen kan också tillförsäkras en optionsrättatt förvärva aktiema i fastighetsbolaget. De antydda fallen avser den situationenatt den urspmnglige ägaren förvandlas till bulvan genom att han överlåterbestämmanderätten till huvudmannen. Ett kringgående av förvärvslagstiftning kanockså ske genom att bulvanen förvärvar egendomen för huvudmannens räkning,Bulvanen behöver kanske inte tillstånd till förvärvet eller också kan han (meninte huvudmannen) få det tillstånd som behövs, I denna situation fömtsätts althuvudmannen skall få förfoga över egendomen som om han själv ägde den.Huvudmannen torde ofta skydda sig med en panträtt i egendomen som motsvarar denav huvudmannen betalade köpeskillingen 1984/85:111 20 samlgenom att tillförsäkra sig en nyitjanderäll lill egendomen. När det gälleraktier får man räkna med all aktierna ofta förvaras hos huvudmannen sedanbulvanen lålil införa sig som ägare i aktieboken. 2 §Huvudman eller bulvan som uppsålligen kringgår ett förbud eller krav på tillstånd som avses i I § andra stycket döms lill böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller i fråga om den som är i huvudmannens eller bulvanens ställe. Paragrafenhar behandlats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 2.2). I I § lag finns en beslämmelse om straffför bulvanen men inte för huvudmannen. lag innehåller inte någonmotsvarande straffbestämmelse. På skäl som redovisats i den allmänna motiveringeninförs nu straffbestämmelser som riktar sig både mot huvudmannen och bulvanen.Somjag anfört där ges straffbestämmelserna samma tillämpningsområde som lagen iövrigt. Enligtyorsra meningen är del en föruisättning förstraff atl det föreligger ett sådant kringgående genom ett bulvanförhållandesom avses i 1 §. För straffbarhet krävs att huvudmannens och bulvanens avsiktmed bulvanförhållandet är att kringgå den aktuella förvärvslagstifiningen.Broitei fortgår från det bulvanförhållandet ingåtts till dess det blir upplöst.Straff kan utdömas även efter det att bulvanförhållandet har upplösts, om inlebrottet har preskriberats. Eflersom brottet kan föranleda fängelse fårbrottsbalkens medverkansregler anses analogt tillämpliga. Andra meningen avser det fallel alt huvudmanneneller bulvanen är en Juridisk person. Bestämmelsen motsvarar i sak I S andrastycket lag (se prop. 1934:258 s. 19 saml även 3§ andra slycket och4§ andra stycket i kommissionens förslag till bulvanlag). En medverkan kan avsebåde bulvanförhållandets uppkomst och dess bestånd. Siraff bör alltså kunnaådömas inle bara den som har deltagit i anordnandet av bulvanförhållandet utanäven exempelvis en slyrelseledamol som får veta att bolaget inträtt i ettbulvanförhållande och ändå underlåter alt inom slyrelsen verka för attbulvanförhållandet skall upplösas. Brott mot paragrafen faller under allmänt åtal.Enligt 7§ föreligger det dessutom en särskild skyldighet för vissa myndigheteratt göra anmälan om brott hos åklagaren. Frågan om behörig domstol behandlas i8§. 3 §Om det föreligger ett sådant kringgående genom ell bulvanförhål lande som avses i I §, skall lingsrätt på talan av allmän åklagare förordna att kronofogdemyndigheten skall sälja den egendom som bulvanförhållan det avser på offenflig auktion eller, i fråga om aktier, genom fondkommis- sionär. Talan enligt första stycket skall föras motbulvanen. Huvudmannen skall beredas tillfälle att ytlra sig. 1984/85:111 21