prop · G803141 · 1984-12-31 00:00:00 — Utredningenföreslår därulöver en komplettering av kreditstödet med särskilda avskrivningslånför invesleringar i samband med dalorisering i bokhandeln. Kreditgarantiernabehandlas inle särskilt i utredningens förslag. Remissinslanserna: Mol förslaget om permanentning avkredilstödel reses inle några invändningar från någon instans. En utvidgninglill att gälla även Prop.1984/85:141 64 övertagandeav hyreskontrakt avvisas endast av . Några instanser betonarvikten av etl stöd till nyetablering av bokhandlar i nya företagsformer. Förslagelom ell slatligl slöd till dalorisering i bokhandeln har mött blandadereaktioner. Branschens inslanser lillslyrker i regel, men har vissa förbehåll,medan framför alll de statliga instanserna avslyrker förslaget. Bakgrundtill mitt förslag: Försöksverksamhelen med kredilstöd lill bokhandeln lillkomår 1977 i syfte atl lösa den krissituation som framför alll fackbokhandlar påmindre och medelslora orter befann sig i. Om särskilda skäl förelåg kundeslödet redan från bötjan ges även lill nyetablering av fackbokhandel samt undervissa villkor lill fortsatt drift av annan bokhandel. Slödetregleras i förordningen (1977:395) om försöksverksamhel med slalligl kredilstödtill bokhandel. Slödet kan ges som investeringslån, avskrivningslån ellerkreditgaranti för ny-, till- eller ombyggnad av affärslokal, för inredningeller lagerinvestering. Stödelutvärderades av bokbranschulredning (U 1980:07) som i belänkandet (DsU 1980: II) Samverkan i bokbranschen redovisade i alltväsenlligl avsedda effekler av slödel med reservalionen att en försöksperiodav inte medgav en bedömning av slödets långsiktiga verkningar. Genomriksdagens beslut (KrU 1980/81:29, rskr 299) i anledning av 1981 årsbudgetproposition (bil. 12) förlängdes försöksverksamheten saml utvidgadesstödmöjlighelen under vissa villkor till nyetablering av antikvariat, annanbokhandel än fackbokhandel, till fackbokhandel i storsladsför-orter samt tillbokkaféer, alll enligt bokbranschutrednings förslag. 1982års bokuiredning anser efter en ny utvärdering att slödel i väsentlig grad harbidragit lill alt molverka nedläggning av bokhandlar. Av de drygt 60 lån sombeviljats har flera gälll akut nedläggningshotadeföretag eller överlåtelser vid generationsskifte som inle hade varil möjligautan kredilstödel. Ulredningen föreslår därför en permanentning av slödet medi slort sett samma regler som . Utredningen föreslår dock atl statligalån också skall kunna beviljas för övertagande av hyresrätt till enbutikslokal. Bokutredningenföreslår all kreditstödet kompletteras med särskilda invesieringsbidrag i formav avskrivningslån för bokhandelns dalorisering. Utredningen redovisar denpågående utvecklingen av ADB-baserade funktioner i bokhandeln vad avserkataloginformation, lagerstyrning och orderhantering. Det föreslagna slödetskulle ges till flertalet mindre och medelslora företag ur fack- ochservicebokhandlargruppen efter en prövning genom BFI av resp. förelags behov avstöd och förutsällningar för en dalorisering. Med stödel skulle finansierasanskaffning av dels en terminal för katalogfunktionen hos ca 250 bokhandlar,dels en mer avancerad datorutrustning för lagerstyrning och orderhantering hosca 200 av dessa bokhandlar. 1984/85:141 65 Utredningenföreslår för datorstödet ett slalsbidrag av 1,5 milj. kr. under fyra år.För kredilstödel lotalt föreslås ett belopp av 3,5 milj. kr. Skälenför mitt förslag: Det slatliga kredilstödel har visat sig vara en effekiiv hjälpför en mindre bokhandel, fackbokhandel eller servicebokhandel, i försök altbryla en negaliv ulveckling genom olika invesleringar, byte av affärslokal,modernisering av butik eller lageruppbyggnad. I många fall har sådanainvesteringar lelt lill en förbältrad omsättning av böcker och även laglgrunden för en långsiktig lönsamhet på ålminslone acceplabel nivå. Ensärskild betydelse har kredilstödel hafl för ägarbyten i bokhandelsföretag somi småföretag av denna typ förhållandevis ofta är förknippade medgenerationsskifte. Den nya ägaren har kunnat få statliga lån för överlagande avlager, buliksinredning o. I.och har därmed kunnat klara förvärveimed en rimlig insats av egel kapilal ulan alt belasla rörelsens drift medalltför höga räntekostnader under startåren. För äldre innehavare har iblandkreditstödet varil den enda möjlighelen atl finna en intresserad köpare. Delslatliga kredilstödel har fungeral under och bedrivs fortfarandesom försöksverksamhel. Enligt min mening är erfarenheterna av stödet så godaalt det nu finns skäl all avsluta försöksverksamheten och etablera stödel somen permanent stödåtgärd för bokhandlar av småföre-lagstyp på framför alllmindre och medelstora orter. Även i fortsältningen bör stödet noga följas vadgäller behov och effekler. Del bör likaså från lid till annan prövas omutformningen av villkor och föreskrifter för stödet alltjämt är ändamålsenliga. Ianslutning lill del slalliga kredilstödel bedriver BFI egen utlåning. Undertiden för försöksverksamheten med det statliga stödet har BFI beviljat egnakrediter på ca 3,5 milj. kr., varav ca 0,5 milj. kr. under /84.Av det toiala lånebeloppet kvarstod knappt 2 milj. kr. som uteståendefordringar vid det senaste . Jag anser det vara väsenlligl atldenna lånemöjlighel finns vid sidan av det statliga kreditstödet. Genom enjämfört med de stafliga reglerna friare bedömning av ändamål och villkor förlånen kan BFI komplettera det statliga slödel i sådana enskilda fall där eltstatligt lån inte utan vidare skulle kunna motiveras. Jag utgår från atl BFI:slåneverksamhet även fortsättningsvis bedrivs i ungefär samma omfattning somhittills. Enligtbokulredningen bör behovel av kredilstöd för nyetablering av en bokhandelsärskilt uppmärksammas. Bland remissinstanserna förordar några en mer offensivsatsning i syfte att åstadkomma nyetableringar av bokhandlar, eventuellt genomstiftelser där olika lokala intressenter skulle kunna ingå. Enligt min meningfinns det skäl för en utveckling av statliga stödinsatser mot etableringar avbokförsäljningsställen som är integrerade 5 1984/85. Prop.1984/85:141 66 i annan kommersiell eller ideell verksamhet. En sådananvändning av kreditstödet är redan nu möjlig och har förekommit i några fall.Jag är emellertid inte beredd att föreslå särskilda medel för en mersystematisk kampanjverksamhet med syfte att skapa nya bokhandlar. Ett sådantinitiativ bör enligt min mening i första hand komma frän de lokalaintressenter som är villiga att bedriva verksamheten. föreslår alt det statliga stödet utvidgaspå en punkt, nämligen vad gäller möjligheten att få ett statligt lån förövertagande av hyresrätten till en butikslokal. Som bakgrund anförbokutredningen att det på orter där det råder brisl på affärslokaler iattraktiva lägen är vanligl att innehavare av hyresrätt till affärslokal kräveren ekonomisk ersättning för all överlåta hyresrätten. Ofta är all handel påorlen koncentrerad till en viss del av centrum. Kan bokhandeln inle etablerasig inom detta område leder det ofta till en försäljningsmässig slagnation, isämsta fall till en försäljningsminskning. För bokhandeln kan del vara alltförbetungande alt på den vanliga kreditmarknaden låna upp medel för att köpa hyresrättenlill en affärslokal med attraktivt läge. Bland remissinslanserna har endasl konsumentverketinvändningar mol en sådan uividgning av stödet. Verket, som har egen ertärenhetav det statliga slödel lill kommersiell service inom glesbygdsstödet, ser enviss risk för att etl för ändamålet tillgängligt statligt stöd i sig kanmedföra prisökningar för hyreskontrakt. Dessulom kan etl sådant stöd tillbokhandeln leda till en snedvridning av konkurrensen mellandetaljhandelsföretag i olika branscher. avslyrker därför denföreslagna ändringen i stödel. För egen del anser jag konsumentverkels invändning rentprincipiellt berättigad. I del här akluella fallel lorde emellerlid prisnivåninle nämnvärt påverkas av förekomslen av elt statligt lånesiöd. Många av dedetaljister som normall konkurrerar om butikslokalerna i mindre och medelsloraorters affärscentra represenlerar starka butikskedjor i branscher som per butikomsätter del mångdubbla av vad en bokhandel kan räkna med. Kedjelillhörighelen gördessulom all marknadsmässiga lånemöjligheler lättare kan utnyttjas. Därtillkommer atl en bokhandel har elt särskilt behov av att ha ell attraktivtaffärsläge av den anledningen alt boken inle säljer sig själv på samma sätt somt.ex. livsmedel och andra dagligvaror. Jag anser det därför och mol bakgrund avdel behov som påvisats i della fall motiverat att slatligt kredilstöd kanbeviljas även för överlagande av hyresrätt till butikslokal. Jag vill dockunderslryka atl kraven på en omsorgsfull prövning av omständigheterna i varjeenskilt ärende är särskilt stora i ärenden av della slag. Bokulredningen föreslår också atl stödel kompletteras medavskrivningslån till flertalel mindre och medelstora bokhandlar förinvesleringar i datorutrusning för kataloginformation, lagerstyrning ochorderhantering. Utredningen redovisar del utvecklade reorder- ochinformationssy- 1984/85:141 67 stem() som drivs av som särskilt lämpal för bokhandelnsbehov. Det statliga stödel skulle avse anskaffning av utrustning för samlligaeller vissa av de nämnda funktionerna lill en kostnad av mellan 10000 och 25000kr. Föregen del anser jag det naturligt att bokhandelns behov av bokinfor-malion,lagerkontroll och orderöverföring tillgodoses med dalabaserade system därbranschgemensamma resurser kan utnyttjas på etl effektivt sätt. Det är också enfördel att ett sådani system samordnas med bokbranschens syslem för denfysiska distributionen av del stora flertalel böcker till bokhandeln. Jag äremellertid i likhel med en betydande remissopinion inte beredd att tillstyrkaelt statligt stöd till denna typ av investering. Ett närmast heltäckandeprogram för branschens datoruirustning på butiks-nivå bör enligt min meninginte genom ett statligt stöd låsas lill en enda leverantör och en bestämd typav utrustning. Den snabba utvecklingen på områdel mikrodatorer kan efterförhållandevis ställa krav på andra utrustningar och hell andraprogramlösningar. Därigenom skulle staten direkt kunna dras in i branschenstekniska och organisatoriska systemutvecklingsarbete och på ett icke önskvärtsätt styra kommande lösningar på dessa områden. Enligtförslaget skulle en statlig instans besluta om vilka bokhandlar som skall kommai fråga för datoriseringsstöd. Därvid skulle prövas dels om bokhandeln självskulle kunna bära kostnaden för investeringen, dels om bokhandeln över huvudtaget har ett behov av sådan utrustning. Jag anser alt staten med en sådanordning skulle ta på sig ett ansvar för de olika företagens profil, vilkelenligt min mening bör förbli en fråga för den enskilde bokhandeln.Urvalsproceduren skulle också medföra konkurrens-rättsliga svårigheter närflera bokhandlar finns på samma ort eller inom samma kundområde. Jagfinner dessutom de investeringsbelopp som krävs för den enskilda bokhandelnvara av en sådan storlek att kostnaden utan större svårighet bör kunna bäras avdet enskilda förelaget. Detta i synnerhet som de av mig i övrigl här föreslagnaåtgärdema bör kunna leda till såväl kostnadsminskningar som en vissefterfrågestimulans för flertalet av de bokhandlar det här är fråga om. Kreditstödlill bokhandeln bör enligt min mening även fortsättningsvis utgå sominvesteringslån och avskrivningslån efler i stort sett samma regler som hittills.Under försöksverksamheten har därulöver funnits möjligheter att erhållastatliga kreditgarantier för lån på den allmänna kredilmarknaden. Sådanagarantier har inle beviljats i fler än två fall och dåför förhållandevis blygsamma lånebelopp. Enligt vad jag har erfarit har nyligendel sisla utestående lånebeloppet amorterats och garantin därmed upphört. Medhänsyn till att kreditstödets övriga låneformer nu föreslås permanenlasförordar jag atl statliga kreditgarantier till bokhandel avvecklas som stödformi och med försöksverksamhetens ut- Prop.1984/85:141 68 Enligt vad jag har inhämlal har BFI inga erinringarmot detta förslag. BFI har också meddelat alt institutet inte avser beviljaytteriigare garantier under återstoden av innevarande budgetår. Del slalliga kredilstödel till bokhandeln bör enligt minmening även fortsättningsvis handhas av BFI. Jag återkommer tillorganisatoriska m. fl. hithörande frågor även vad gäller kredilstödel i avsnitt4.3.6. I fråga om medelsutrymmet för stödel ålerkommer jag underAnslagsberäkningar för /86. 4.3.4 Stöd till bokinjörmation Mitt förslag: Slalsbidrag bör under vissa villkor kunnaanvändas för att tillfälligt förslärka bokbranschens gemensamma informalion omoch marknadsföring av etl brett urval av förlagens samlade utgivning av godallmänlilteralur. I det syflel föreslår jag att slalen under en viss lidmedverkar vid finansieringen av en bred spridning av åriiga bokkatalogerriktade till barn och ungdom. Remissinstanserna: Flera remissinslanser har uppmärksammatatt bokbranschen sänkt ambitionen atl ge ut för allmänheten lättillgängligabokkataloger. Bl.a. och Bok-, pappers- ochkonlorsvaruförbundet redovisar branschens skäl lill en ändrad kaialogui-givningoch föreslår att statsbidrag ges för produktion och/eller distribution av enårlig bokkatalog. anser atl ansvaret för en katalog ligger iförsta hand hos branschen, men att statsbidrag kan övervägas om kalalogen fåren läsfrämjande inrikining. föreslår attkulturrådet ges i uppdrag atl framställa och massprida en årlig kalalog. Bakgrund till mitt förslag: För allmänhetens informationom det årliga utbudet av allmänlilteralur har förlagen tidigare gemensamltillhandahållit kataloger för dels vuxenböcker, dels barn- och ungdomsböcker. Kalalogerna har gells ul av Bokbranschens marknadsinstiluiAB och i huvudsak finansierats av förlagen via avgifter för infördbokinformaiion. Katalogerna har sedan slällls till bokhandelns förfogande lillell slarkt subventionerat pris per exemplar. De har även distribuerats lillskolor och bibliotek. Inför innevarande års katalogulgivning ansåg föriagenkostnaderna för de producerade katalogtyperna vara alltför höga iförhållande till deras användning i bokhandelns marknadsföring. Enligt förlagenkunde en så hög kalalogkostnad inte moliveras på affärsmässiga grunder. Som enbidragande orsak till det minskade inlressel för gemensamma kataloger angavsockså atl de stora bokhandelskedjorna hade böljat producera egna Prop.1984/85:141 69 periodiska urvalskataloger med ett smalare titelsortimentanpassat till resp. kedjas gemensamma bokinköp till sina butiker. Några av destora föriagen har också funnit det vara mer effektivt att ge ut särskiltinformationsmaterial om enbart den egna utgivningen. Som en följd av det minskade intresset hos förlagen har1984 års höstkatalog fått formen av ett kataloghäfte omfattande ca I 700titlar vuxen- samt barn- och ungdomslitteratur. Kalalogen är mer sparsamtillustrerad och innehåller mindre redaktionell text än de tidigare kalalogerna.Upplagan uppges vara ca I miljon exemplar. En realisationskatalog kommer ut somtidigare år. Skälen för mitt förslag: I likhel med anserjagall utgivningen av bokkataloger bör vara ell naturiigl led i branschensmarknadsföring av utgivna böcker. Ansvaret för finansiering, produktion ochdistribution av katalogpublikalioner bör därför ligga hos branschen själv. Somen följd av all skilda särintressen hos främst vissa stora förlag ochbokhandelskedjor blivit slarkare har förutsättningarna för en gemensammarknadsföring av den samlade utgivningen försvagats, De kvarvarandekatalogpublikalio-nerna ger i första hand en viss basinformation för redanmedvetna bokläsare och bokköpare. De lämpar sig däremol mindre för allintressera lillfälliga kunder eller vinna nya läsare av kvalitetslitteratur. En sådan ulveckling är särskilt otillfredsställande medtanke på det slarkare inlresse för litteratur och läsning som håller på atlväxa fram i skola och kullurliv. Jag har själv i föregående och innevarande årsbudgetpropositioner föreslagil en rad åtgärder som syftar till samma mål,nämligen atl siärka svenskämnets och litteraturens slällning i skolan. Del ärmol denna bakgrund särskilt önskvärt att bokbranschen inte ställer sig vidsidan av dessa strävanden ulan möler inlressel för litteratur och läsning ochutnyttjar det för att uppfostra en ny generation bokläsare. Jag anser att ett sådani ansvarslagande från bokbranschenssida bör komma lill uttryck i bl.a. en samverkan med syfte att presentera densamlade bokutgivningen för allmänhelen i en form som inbjuder till läsning ochökal litteraturintresse. Slatens slrävan alt kraftfullt främja spridningen avden goda boken sammanfaller enligt min mening med den långsikliga fördel somdetla måsle innebära för branschens samtliga parter. De speciella svårigheier som f. n. föreligger inombranschen motiverar enligt min mening atl slaten med ett särskilt stöd bidrarlill atl en bättre kalalogpublikalion åler kan komma lill stånd. Jagförutsäller då alt branschen som tidigare ger ut och sprider i sina reguljäraförsäljningskanaler lättillgängliga kalaloger, skilda för barn- ochungdomsböcker å ena och vuxenböcker å andra sidan. Del slalliga slödel bör vara tidsbegränsat och särskiltinriktal på all slimulera lill kulturpolitiskt angelägna effekler. Efter enkortare period med särskilt slöd bör finansieringen åter hell kunna övertas avbranschen. 1984/85:141 70 Jagföreslår sålunda atl ell statsbidrag av 1 milj. kr. beviljas under högsttre är för stöd till en bred distribution av bokkataloger lill barn och ungdom. Statsbidragetbör i huvudsak användas för alt bekosta en ytterligare spridning av katalogernatill exempelvis hushåll med barn, skolor, bibliotek och barn- ochungdomsorganisationer. Bidragsmedlenbör disponeras av BFI och användas i enlighet med de rikllinjer som jag harförordat. Det bör ankomma på BFI atl besluta om den närmare utformningen avkalalogen och villkoren för dess distribution. BFI bör vidare följa och förregeringen redovisa hur katalogen används såväl inom branschen som i denläsfrämjande verksamhelen i övrigl. 4.3.5Slöd till utbildning och rådgivning i bokhandeln Mittförslag: Statligt stöd bör kunna ges till bokhandeln för ulbildning ochekonomisk rådgivning. Mottagare av slödel bör vara den enskilda bokhandeln.Slödel bör vara behovsprövat och i försia hand rikias lill små och medelstoraförelag. Bokutredningensförslag: Överensstämmer med mitl förslag vad gäller ändamål och målgrupp förstödet. Ulredningen förulsäller emellertid alt slödet som tidigare ges till deorgan som tillhandahåller ulbildning och konsultation. Remissinstanserna:Förslaget om statligt slöd lill utbildning och rådgivning i bokhandeln avslyrksuttryckligen endast av . Berörda inslanser inom bokbranschenvälkomnar med eftertryck etl sådani slöd och lämnar olika synpunkler påutformning och motlagargrupper. Bakgrundtill mitt förslag: För utbildningsinsatser och rådgivning inom bokhandelninfördes fr.o.m. /78 ett särskilt statligt slöd med till enböijan etl belopp av . /82 höjdes slödel lill . En förutsättning för stödetvar all branschen och kursdeltagarna tillsammans bidrog lill finansieringen medett minst lika slort belopp. Kursernariktade sig dels lill förelagsledare, dvs. bokhandlare, föreståndare ochblivande bokhandlare, dels till annan bokhandelspersonal. Utbildningsprogrammetinnehöll huvudsakligen endagskurser föriagda till olika orter. Vanligakursmoment avsåg exempelvis bokhandelsekonomi, redovisning, butiksplanering,marknadsföring och allmän branschkunskap. Utöver schemalagt kursprogramfinansierade det slalliga slödel också konsultinsatser från branschorgan lillenstaka bokhandlare. Dessa Ijänster utnyttjades ofta i samband med attbokhandeln i fråga ansökte om eller beviljades statligt kredilstöd. 1984/85:141 71 Stödet handlades av () som genomförde utbildningen i epen regi. Fr. o. m,överfördes utbildnings- och konsultverksamheten lill Bok-, pappers- ochkonlorsvaruförbundet (Bopako) som bildade ett helägt dotterföretag.Bokbranschens konsult , för bl.a. nämnda utbildnings- och konsultuppgifter. Det statliga utbildningsstödel till bokhandeln betaladespå detta sätt ut för sisla gången föregående budgetår. Innevarande budgetår finansieraskurs- och konsultverksamheten helt av branschen. Högskolani har genom institutionen genomförtfyra I O-poängskurser för bokhandelsmedhjälpare. Kursernas syfte är att gefördjupade kunskaper i driften av en bokhandel med tyngdpunkten lagd påförelagsekonomiska frågor. Kursen finansieras av högskolan. Skälen för mitt förslag: I budgetpropositionen 1983 (bil.10) anförde jag all del slalliga utbildningsstödet hadehöjls för att göra del möjligt all intensifiera ulbildningen av i första handinnehavare av mindre och medelstora bokhandlar och att utbildningen efleruigången av /84 borde kunna finansieras hell av branschen.Riksdagen (KrU 1982/83: 30, rskr 358) hade inga erinringar häremot. gör emellerlid den bedömningen atl enutbildnings- och konsultverksamhet på en önskvärd nivå fordrar ett ytterligaretillskott av medel också vid elt effektivt utnyttjande av branschens resurser,som 1. ex. medel från olika branschfonder. Bokhandelns olika branschorganisationersamt flera andra remissinslanser framhåller belydelsen av ett återupptagetslalligl utbildningssiöd för en ökad kompetens hos bokhandlare och bokhandelnspersonal. För egendel anserjag atl en viss särskilt branschanpassad utbildnings-ochkonsultverksamhet naturligt hör hemma i de uppgifier som en branschorganisationbör åla sig. I många branscher är det också vanligt atl olika leveranlörereller leverantörsorganisalioner erbjuder elt, ofla produkt-orienterat,utbildningsprogram för personal i ålerförsäljningsledet. Även uianför branschenfinns ell rikhaltigt utbud av utbildningsarrangemang som skulle kunna ulnylljasför bokhandelns behov. Mol denna bakgrund är jag alltjämt Iveksam lill altslatliga medel används för uppbyggnaden och driften av en utbildnings- ochkonsultverksamhet hos ell branschorgan. Slaten bör inte heller dela ansvaretför dylika basfunktioner som nära hör samman med en organisationsintresseprofil och interna utvecklingsarbete. Jag är dock medvelen om atl del inom bokhandeln, framföralll i små och medelslora förelag, finns etl stort behov av elementäryrkesutbildning och fortbildning. Den ökade konkurrensen inom branschen ställernya krav på planering av inköp och lagerhållning, på kalkylering och effektivredovis- 1984/85:141 72 ning, på modern marknadsföring och butiksplanering ochinle minsl på en gedigen och akluell lilleraturkunskap. Utbildningsbehoventorde vara särskilt slora hos enmansföreiagare och bokhandlar med etl fåtalanslällda där möjligheten att rekrylera personal med specialiserad kompetens iregel är obefintlig. För dessa mindre och många medelslora bokhandlar äremellertid kostnaderna för all låla någon delta i utbildning betungande, bådevad gäller marknadsmässiga direkta kostnader och indirekta koslnader förbortfall av arbetstid o. d. De ulgör i prakliken etl hinder för alt utbildningoch konsulttjänster efterfrågas. Del kan enligt min mening därför vara motiverat med ellstatligt utbildningsstöd speciellt riktal lill den mindre och medelslorabokhandelns personal. Jag anser dock att ell nytt statsbidrag bör ulgå frånden enskilda bokhandelns behov av ulbildning och konsulthjälp. Mottagare förstödet bör därför vara den enskilda bokhandeln som efter ansökan kan beviljasbidrag för dels köp av konsulttjänster, dels företagsledarens eller personalensdeltagande i utbildning. Slödel bör handhas av BFI. Institutet bör vid fördelningenav bidraget ta hänsyn till dels den enskilda bokhandelns utbildnings- resp.konsultations-behov, dels del enskilda förelagets behov av ekonomiskl stöd förutbildnings- och konsultkostnader. BFI bör kunna tillhandahålla informalion omtillgängliga kurs- och konsultalternativ. Bidragsgivningen bör dock i regelinle låsas lill en viss konsult eller anordnare av ulbildning om flera alternativfinns att tillgå.