prop · G803189 · 1984-12-31 00:00:00 — 1 fråga om överklagande av beslut enligtandra stycket gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 15 kap. 7 § sekretesslaaen(1980:100). Paragrafen motsvarar med smärre redaktionella ändringar 6 4jutredningens lagförslag. Bestämmelserna i paragrafen har flyttals hit fräntillsynslagen. Med mindre tillägg och redaktionella ändringar motsvaras förstastycket av 9 § andra stycket, andra stycket av 10 § och tredje stycket av 43 Sförsta stycket tillsynslagen. 1 detta stycke ges bestämmelser om hur enpatient kan få la del av sin patientjournal samt en hanvisning till de hindersom kan finnas för detta. I förhållande till utredningens förslag har endastden ändringen gjorts, att orden "enskild tandvård" strukits, eftersomtandvård är en del av halso-och sjukvården. I specialmotiveringen tillmotsvarande bestämmelse (9 § andra stycket) i lillsynslagen anfördeföredraganden bl.a. följande (prop. 1978/79:220). -Det börnoterasatthanvisningen till 14 § sekretesslagen avser lagen (1937:249) om inskränkningari rätten att utbekomma allmänna handlingar -. Generellt torde kunna sägas att alla anteckningar, somgörs för att uppfylla föreskrifterna om skyldighet att föra journal och somjournalföraren har för avsikt att behålla för behandlings- och tillsynsändamäl,också bör vara tillgängliga för patienten. Det torde ligga i själva journalföringensnatur att anteckningarna görs fortlöpande och i nära anslutning tillbehandlingstillfället. I bestämmelsen sägs att journalen skall tillhandahållasden vars vård eller behandling journalen avser. Denna formulering avser inteatt utesluta alt även den som är behörig ställföreträdare för patienten -förmyndare, ombud med fullmakt och motsvarande - i förekommande fall bör kunnafå tillgång till journalen. Den inskränkning i rätten att ta del av privata journalersom föresläs, dvs. att ändamålet med vården eller behandlingen äventyras ellernågons personliga säkerhet sätts i fara, motsvarar vad som i 14 §sekretesslagen sägs om sådan handling som avser någons intagning, vård ochbehandling pä anstalt eller inrättning eller vård eller behandling av läkareannorstädes än på anstalt. I förevarande paragraf har inskränkningen intebegränsats till sådana handlingar utan föreslås gälla alla privat fördajournaler. Det ligger dock i sakens natur att inskränkningen knappast fårtillämpning på andra journaler än sådana som förs av läkare. Andra sr\'cket. I detta stycke finns regler för hur utlämnandetav en journalhandling skall prövas. Bestämmelserna har utan ändring i sakflyttats från 10 § tillsynslagen. I specialmoiiveringen till denna paragraf itillsynslagen anförde föredraganden bl.a. följande (prop. 1978/79:220). Vem som år ansvarig för journalen framgår avföreskrifterna om skyldighet att föra journal. Om den som ansvarade förjournalen vid behandlingstillfället inte längre tjänstgör, får hansefterträdare i verksamheten regelmässigt anses ha övertagit ansvaret förjournalen. Skulle journalen ha överlämnats till länsläkare enligt 6 § andrastycket allmänna läkarinstruk- Prop.1984/85:189 49 tionen får denne pröva frågan om utlämnande enligtreglerna om allmänna handlingar. Bestämmelsen om att den som har vägrat lämna ut journalenligt 9 § andra stycket skall avge yttrande till , då han dit hänskjuterfrågan om utlämnande, har föranletts av att det i blir fråga omen överprövning av yrkesutövarens ställningstagande. I 15 kap. 7 § sekretesslagen finnsbestämmelser om besvärsgäng m.m. Dessa bestämmelser skall i tillämpliga delargälla när beslut enligt andra stycket överklagas. 13 § På ansökan av patienten eller någon annan som omnämnsi en patientjournal fär förordna att journalen helt ellerdelvis skall förstöras. En förutsättning för detta är dels att godtagbara skälanförs för ansökan, dels att patientjournalen eller den del därav som skallförstöras uppenbarligen inte behövs för patientens vård eller att detuppenbarligen inte finns allmänna skäl för att den bevaras. Innan ansökan slutligt prövas, skall den som ansvarar förpatientjournalen beredas tillfälle att yttra sig. Om har avslagit en ansökan om förstöringav en patientjournal, får beslutet överklagas hos kammarrätten genom besvär.Om beslut innebär bifall till en sådan ansökan får beslutetinte överklagas. Paragrafen motsvarar med vissa ändringar 7 § utredningenslagförslag. Bestämmelserna har flyttats hit från tillsynslagen. Första stycketmotsvaras i huvudsak av 11 § första stycket, andra stycket av 11 § andrastycket och tredje stycket med ändring av besvärsinstansen av 43 § andra ochtredje styckena tillsynslagen. Enligt gällande bestämmelser itillsynslagen (11 § första stycket) får endast patienten ansöka om förstöringav journal och kan förstöring ske endast av journal som förvaras inom hälso-och sjukvården. Vad gäller den förstnämnda begränsningen innebär den nuföreslagna lydelsen att även annan som omnämns i journalen får göra sådanansökan. Skälen till detta framgår av den allmänna motiveringen. Även begränsningen till journaler som bevaras inom hälso-och sjukvården tas bort i den nu föreslagna bestämmelsen. Detta innebär attsamtliga journalhandlingar som innehåller uppgifter som enligt beslut skallförstöras omfattas av beslutet. Förstöring skall således ske av bådeoriginalhandlingen och kopior eller avskrifter och detta oberoende av varhandlingarna förvaras. I de fall en journalhandling finns hos någon annan änden som ansvarar för patientjournalen, måste följaktligen handlingen begärasåter. De anteckningar som skall göras enligt 6 § andra stycket blir av stortvärde när journalhandlingar skall spåras. När det gäller bestämmelsen i övrigt kan hänvisas till vadföredraganden bl.a. anförde i denna del i propositionen med förslag till fillsynslag(prop. 1978/79:220). 4 1984/85. 1984/85:189 50 Som anförts i den allmänna motiveringen kan inte enbartpatientens inställning läggas till grund för ett beslut om förstöring. Även ompatientens önskan har stor betydelse måste samhällets intresse av att kunnameddela så god och säker vård som möjligt åt medborgarna också tas med ibilden. Med hänsyn till den kritik som har framförts under remissbehandlingenav kommitténs förslag har förutsättningarna för förstöring skärpts. Detta har ibestämmelsen uttryckts så att journalen får förstöras under förutsättning delsatt godtagbara skäl anförts för begäran, dels att det uppenbarligen inteföreligger motstående intressen som att journalen behövs för patientens vårdeller behandling eller att det är påkallat av allmänna intressen att denbevaras. Kravet på godtagbara skäl för ansökan innebär att en patient inte harrätt att utan vidare få sin journal eller del av den förstörd. Det krävs attanteckningarna är sädana att det rimligen kan medföra en psykisk belastningeller liknande för patienten om de bevaras. Genom inskränkningen att detuppenbarligen inte är påkallat att bevara journalen av allmänna skäl gesmöjlighet att beakta olika samhällsintressen som avser journalmaterialet -t.ex.insynen, forskningen, ekonomin i värden. Det får överlämnas ät den beslutandemyndigheten - - att ange i vilken utsträckning samhället harbehov av att journalmaterialet bevaras. Förordnandet om förstöring skall kunna avse hela journaleneller en del därav. Det sistnämnda innebär att t.ex. bara ett ord, en meningeller kanske patientens persondata tas bort ur journalen. Förordnandet bör ävenavse kopior av originalhandlingen. I specialmotiveringen till denna bestämmelsei tillsynslagen anförde föredraganden följande i propositionen (prop.1978/79:220). I fråga om förfarandet inför har inteföreskrivits annat än att den som ansvarar för journalen skall ha hafttillfälle att yttra sig innan ansökan bifalles. Med den som ansvarar förjournalen avses samma personkrets som angivits under 10 §, dvs. den som enligtföreskrift är skyldig att föra journalen eller se till att journalen förs. Bestämmelserna lämnar möjlighet för attvälja om förstöringen skall ske genast, innan handlingarna i ärendet lämnarstyrelsen eller om åtgärden kan överlåtas åt t.ex. en sjukvårdshuvudman. Föratt kunna göra sin prövning torde alltid behöva fordra inoriginaljournalen. Det kan emellertid förekomma att denna av arkiveringsskälblivit överförd till mikrofilm eller till annat inte läsbart förvarings-medium.Det bör åligga att ta reda på om så skett och låta sittförordnande om förstöring avse även sådan registrering. I ett sådant fall kandet bli nödvändigt att förlita sig på innehavarens medverkan till förstöringen. I förhällande till motsvarandebestämmelser i tillsynslagen (43 § andra och tredje styckena) har endast denändringen gjorts, att beslut fär överklagas hos kammarrättenoch inte hos regeringen. Prop.1984/85:189 51 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer fär, om det finns särskilda skäl, meddela föreskrifter om undantag från bestämmelsen i 5 § att en journalhandling som upprättas inom hälso- och sjukvården skall vara skriven på svenska språket. Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens lagförslag. Med stöd av bemyndigandet i denna paragraf fär regeringen,om det finns särskilda skäl för det, i föreskrifter medge undantag från kraveti 5 § att en journalhandling skall vara skriven på svenska språket. Regeringenfår i sin tur bemyndiga en myndighet, t.ex. , att meddela sädanaföreskrifter om undantag. Enligt 5 § skall en journalhandling som upprättas inom hälso-och sjukvården vara skriven på svenska språket. Ett absolut upprätthållande avdetta krav är emellertid inte möjligt bl.a. av det skälet, att harinternationella åtaganden att beakta som berör denna fråga. Den 25 augusti 1981ingick , , och en överenskommelse om godkännande avvissa yrkesgrupper för verksamhet inom hälso- och sjukvården och veterinärväsendet.Genom överenskommelsen regleras villkoren för en fri nordisk arbetsmarknad för17 yrkesgrupper tillhörande hälso- och sjukvårdspersonalen samt förveterinärer. Överenskommelsen har godkänts av . Den innebär bl.a. attläkare, tandläkare, sjuksköterskor m.fl. som är behöriga att utöva sitt yrke ide övriga fördragsslutande staterna också är behöriga att utöva yrket här ilandet om de uppfyller vissa krav. Som ett av dessa krav gäller att de besitterför yrket behövliga kunskaper i svenska, danska eller norska språket. Också förandra som har fått sin utbildning utomlands krävs endast att de behärskar ettav de nämnda språken. För dem som är behöriga att utöva yrke inom hälso- ochsjukvården utan att behärska svenska språket är det följaktligen inte möjligtatt kräva journalföring på svenska. I dessa fall måste godtas att patientjournalenförs på danska eller norska språket. 15 § Regeringen får meddela ytterligareföreskrifter i de frågor som avses i denna lag. Regeringen får överlåta åt den myndighet som regeringenbestämmer att meddela föreskrifter om en journalhandlings utformning, innehålloch hantering. Paragrafen motsvarar med vissa tillägg 4 § utredningenslagförslag. I denna paragraf bemyndigas regeringen att meddela deytterligare förskrifter om patientjournaler och journalhandlingar som kanbehövas. Med journalhandlingar avses även intyg om vården. Bestämmelsen i andrastycket ger regeringen rätt att överlåta åt en myndighet att meddela sådanaföreskrifter. Myndighetens rätt att meddela föreskrifter har dock begränsatstill bestämmelser om journalhandlingars utformning, innehåll och hantering. Prop.1984/85:189 52 Patientjournaler i krig m.m. 16 § Regeringen får meddela särskilda föreskrifter ompatientjournaler i krig, vid krigsfara eller under sädana utomordentligaförhållanden som är föranledda av att riket har befunnit sig i krig ellerkrigsfara. Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens lagförslag. Regeringen får med stöd av bestämmelsen i denna paragrafmeddela föreskrifter under krig och likartade förhållanden som i erforderligutsträckning tar över den lagstiftning rörande patientjournaler som gällerunder fredstid. Bestämmelsen med hänvisning till 12 § första stycketmotsvarar första punkten av ikraftträdandebestämmelserna till lagen (1980:11)om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl., som föreslås upphävd. 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:11) omtillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. Som framgår av den allmänna motiveringen harbestämmelserna om patientjournaler i 8-11 §§ och punkt 1övergångsbestämmelserna till tillsynslagen förts över till patientjournallagen. När det gäller de föreslagna ändringarna i 13 och 38 §§tillsynslagen kan följande framhållas. Disciplinärenden som har karaktären mer av allmänna arbetstagarför-seelserän försummelser i egenskap av hälso- och sjukvårdspersonal kan överlämnasfrån till arbetsgivaren enligt 38 § första stycket tillsynslagen. Föreskriften det inte varit möjligtför att överlämna ärenden till annan myndighet - t.ex. en förtroendenämnd- för avgörande när frågan rört hälso- och sjukvårdspersonalens yrkesutövning.Den nu föreslagna föreskriften i 38 § gör det möjligt för att lämna övervissa ärenden som rör klagomål över brister i kontakten mellan patient ochpersonal i vården eller annat liknande förhållande till landstingskommunen förden åtgärd som kan anses påkallad. Andra frågor som kan överlämnas är t.ex.klagomål på bemötande och bristande information. En förutsättning för attöverlämnande skall kunna ske är att det är uppenbart att disciplinär åtgärdenligt tillsynslagen inte kan komma i fråga. Beslut om att överlämna ett ärende fattas av eller avordföranden på nämndens vägar med stöd av 21 § andra stycket tillsynslagen. Iett ärende om överlämnande bör utredningsskyldigheten för enligt 27 §tillsynslagen kunna begränsas till en översiktlig granskning av ärendet utanatt principerna för kommunikation behöver tillämpas. HSANs beslut att överlämnaett ärende kan överklagas till kammarrätten genom förvaltningsbesvär. 1984/85:189 53 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. patientjournallag, 2. lag om ändring i lagen (1980:11) om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen m.fl. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1984/85:189 54 Närvarande:f.d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet Gregow. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. patientjournallag, 2. lagom ändring i lagen (1980:11) om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen m.fl. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. 1984/85:189 55 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , , , , , , , , Föredragande: statsrådet ompatientjournallag m.m. Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. patientjournallag, 2. lagom ändring ilagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl., Lagrådet har lämnat lagförslagen utan erinran. I förslaget bör göras vissa ändringar av redaktionellkaraktär. Språkliga justeringar bör göras i 2, 3, 6-8 och 10-15 §§ samt irubriken närmast före 3 § förslaget till patientjournallag. I detta förslag börvidare 6 och 7 §§ byta plats. En smärre redaktionell ändring bör också göras i38 § andra stycket förslaget till lag om ändring i lagen om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen m.fl. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta de av lagrådet granskadelagförslagen med vidtagna ändringar. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta de förslag somföredraganden lagt fram. ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . 1984/85:189 56 Sammanfattning av journalutredningens huvudbetänkande (SOU1984:73) "" lägger i detta huvudbetänkande framförslag om en helt ny lag- lagen om patientjournaler. Utredningen för ocksåfram förslag i sekretess- och integritetsfrågor, som inte har formen avlagändringar. I denna sammanfattning redovisas förslagen liksom huvuddragen avbakgrunden och avgränsningar som gjorts. har sett sitt uppdrag som ett led i ettomfattande lagstiftningsarbete på vårdområdet, som förenklat kan sägas innebäraåtgärder för att öka säkerheten och stärka patientens ställning i vården samtföra över uppgifter och beslutsbefogenheter frän staten till landstingen.Utredningen har därvid funnit ett naturligt samband mellan journalföringen ochden s.k. tillsynslagen. Kretsen av personer som räknas som hälso- ochsjukvårdspersonal och i vilka situationer dessa disciplinärt kan ställas tillansvar för sina åtgärder i patientvärden har redan definierats i tillsynslagen.Den av journalutredningen föreslagna journallagen knyter an till begreppet"patientvård" varmed avses den individuellt inriktade värden tillförebyggande, utredningen eller behandling av sjukdom, skada eller kroppsfelsamt värd i samband med barnsbörd - oberoende av i vilka former vården ges. Detinnebär att den journalföring, som aktualiseras i bl.a. företagshälsovården, skolhälsovårdenoch tandvården berörs av utredningsförslagen. Det har dock fallit sig naturligtatt beskriva journalföringen i landstingens hälso- och sjukvård mer utförligt,eftersom denna är sä pass dominerande. Med journalföring avser utredningen en redogörelse förvården av en enskild individ. Denna behöver inte endast innehålla striktmedicinska uppgifter utan kan lika väl beskriva psykologiska och socialaförhållanden. Journalen är en samling av upprättade och inkomna handUngar,vanligen av konventionellt slag. Journaler kan också bestå av t.ex.bandupptagningar och fotografier, sålunda även röntgenfilm. Utredningen påpekardärför, att man inte kan dra alla patientjournaler över en kam, t.ex. vidtillämpningen av tryckfrihetsförordningens bestämmelser om allmänna handlingar. En bärande tanke i journalutredningens arbete har varit,att i högre grad än tillgodose patienternas intressen i journalföringen.I utredningsdirektiven talas om intresset av god och säker vård och omrättssäkerhets- och integritetsintressen. Dessa ligger också till grund föralla olika förslag som utredningen lägger fram. Ett annat mål har varit attminska detaljregleringen av de berörda verksamheterna. harvidare försökt att ta ett helhetsgrepp på all patientdokumentation - antingendet är fråga om journaler eller register, som förs pä konventionellt sätt ellermed stöd av ADB-teknik. Den föreslagna journallagen ställer samma krav på allatyper 1984/85:189 57 av journaler och gör inte heller någon skillnad mellanolika yrkesgrupper eller olika vårdgivare. konstaterar allmänt, att olika önskemålbeträffande journalanvändningen ibland kommer i konflikt med varandra. Målet omen säker vård synes t.ex. förutsätta sä öppna informationskanaler som möjligt,vilket dock medför att patientens personliga förhållanden blir kända i envidare krets. Medborgarna ställer krav på samhället att klarlägga och eliminerahälsorisker redan i miljön. Detta förutsätter förebyggande åtgärder ochforskning, som endast kan utföras om människorna är beredda att i någon mångöra avkall på sina krav om en absolut personlig integritet. Kraven på förebyggande årgärder liksom effektivitets-,säkerhets- och kontinuitetsaspekter har domineratutredningar och beslut om inriktningen av hälso- och sjukvården, vilket tillviss del kan ha skett på bekostnad av skyddet för patienternas integritet.Journalutredningen föreslår flera olika åtgärder i syfte att uppnå en bättrebalans mellan de olika intressena, för att på så sätt slå vakt om ett fortsattgott förtroende mellan allmänheten och hälso- och sjukvärden. Dessa åtgärderkan sägas beröra tre nivåer av journalhanteringen: den inre sekretessen påsjukvårdsenheterna, informationsutbytet mellan olika enheter och uppgiftslämnandettill de centrala registren. Särskilt har karaktäriserats av ensnabb och expansiv utbyggnad av personal och övriga vårdresurser somsjälva vården blir mer komplicerad och specialiserad. Den moderna hälso- ochsjukvården är i högsta grad också informafionsintensiv. I takt med dennautveckling föreligger - enligt journalutredningens mening - klara risker för enavtrubbning av personalens respekt för journaluppgifternas högst personligakaraktär. föreslår därför, att klinikcheferna (motsv. )vidtar lokala åtgärder för att motverka slentrian vid det dagliga journalutnyttjandet.Sådana ätgärder kan t.ex. avse förvaringen av journalerna och vilka personersom behöver ha tillgång till information i olika avseenden. Utredningenföreslår vidare att huvudmännen stöder dessa ihtiativ, t.ex. genominformationsinsatser inom ramen för pågående internutbildningsak-fiviteter. Bl.a. betoningen av principen om en helhetssyn påpatientens förhållanden har medfört ökade behov av informationsutbyte. I taktmed att primärvården byggts ut och fått ett vidgat ansvar har den i ökad utsträckningefterfrågat kommuninnevånares vårduppgifter som finns i den slutna vården.Utvecklingen går här mot alltmer generella och systematiska system för informationsöverföring,antingen man utnyttjar konventionell teknik eller ADB. 1984/85:189 58 framhåller, att del rutinmässigainformationsutbytet i sin prakiska tillämpning strider mot grundläggandeprinciper i sekretesslagen. Rutinerna måste läggas om så att de innefattar ettsekretessprövnings-moment. Utredningen föreslår en annan möjlighet, som börkunna passa bättre in i det praktiska arbetet, nämligen att rutinerna grundaspä patientens samtycke. Förslag ges på hur en sådan lösning i vissa situationerkan utformas som en formell samarbetsöverenskommelse. anserdet också nödvändigt, att begreppet "självständig verksamhetsgren" isekretesslagen klarläggs och för fram den egna uppfattningen att varjeklinik bör ses som en självständig enhet. Vissa grundläggande patientuppgifter används även förandra ändamål än sådana som primärt har med vården av den enskilde patientenatt göra, t.ex. i samband med planeringen av vårdresurserna, utvärdering ochforskning. Uppgifterna dataregistreras och själva arbetet utförs för det mestapä landstingens förvaltningar och hos de centrala myndigheterna - i första handsocialstyrelsen. Behovet av registerdata har ökat och därmed uppgiftslämnandetfrån den lokala nivån. Massmedia har särskilt beskrivit denoro över en alltmer påträngande registrering, som kan finnas hos människorna. har inte kunnat påvisa något reelltunderlag för denna oro när det gäller de centrala registren och bedömer därföratt den beror på brister i informationen på flera håll. Utredningen föreslåratt de berörda myndigheterna utarbetar ett upplysningsmaterial som riktar sigtill all hälso-och sjukvårdspersonal. När personalen själv blir bättreinformerad kan man också ge patienterna vederhäftiga upplysningar redan isamband med vården. Sedan registren inrättades har en ny sekretesslagstiftningträtt i kraft, som medför att sekretess gäller också mellan olika myndigheter.Journalutredningen har noterat formella brister när det gäller rapporteringsskyldighetentill de centrala registren och föreslår att statsmakterna i grunden ser överförfattningsstödet för dessa och myndigheternas befogenheter i sammanhanget.Detsamma gäller systemet för information från mödrahälsovården tillbarnhälsovården och senare till skolhälsovården, som utredningen också sakligtkritiserar. förslag till åtgärder för att bättre fillgodosepatienternas integritetsintressen slår även igenom i journallagen. För att ytterligare strama upp de internasekretessrutinerna föreslås en bestämmelse om skyddad förvaring av journaler såatt inte obehöriga fär tillgång fill dem. Med föreskriften om att journalförandetskall bygga på respekt för patientens integritet vill utredningen bl.a.poängtera att nedsättande eller kränkande värdeomdömen om patienten eller hansanhöriga inte får förekomma. I syfte att underlätta kommunikationen mellan patienternaoch vårdpersonalen föreslås ett krav med innebörden att journaler skallskrivas på 1984/85:189 59 Utredningen påpekar dock. attjournallagen här kommer att få karaktären av målbestämmande. En försvenskningav det medicinska språket kan lätt bli löjeväckande om det görs onyanserat ochman får därför lita till ett språkvårdsarbete pä .