prop · G803109 · 1984-12-31 00:00:00 — Vidare bör anges gäldenärens yrke, hemvist,telefonnummer och andra omständigheter som är av betydelse för delgivning. Dessulomskall anges fordringens belopp och den ränta som fordras. Borgenären skallockså ange de omständigheler som beiingar räi-tens behörighet, om denna inteframgår av vad som annars anförs. Vid ansökningen skall fogas styrkt avskriftav den handling varpå fordringen grundas och, då betalning enligt I § andrastyckel söks ur fasl egendom, skepp eller skeppsbygge eller egendom somomfattas av förelagshypotek, av den handling varigenom panträtt i egendomen ellerförelagshypotek har upplåtils. angesi 33 kap. I § . Dessutom skall anges fordringens belopp ochden ränta som fordras. Borgenären skall också ange de omständigheter sombetingar rätlens behörighet, om denna inle framgår av vad som annars anförs.Vid ansökningen skall fogas styrkt avskrift av den handling varpå fordringengrundas och, då betalning enligt 1 S andra styckel söks ur fasl egendom, skeppeller skeppsbygge eller egendom som omfatlas av förelagshypotek, av denhandling varigenom panträtt i egendomen eller förelagshypotek har upplåtits. Ansökningenskall jämle avskrift som anges i försia stycket inges i två exemplar och varaegenhändigt undertecknad av borgenären eller hans ombud. Är endast ett exemplaringivet, skall rätlen mot föreskriven avgift ombesörja erforderlig avskrift.Denna gäller i målel lika med originalet. Lagom ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenomföreskrivs att 3 och 5 §§ förvaltningsprocesslagen (1971; 291) skall ha nedanangivna lydelse. Ansökan,besvär, anmälan, underställning och annan åtgärd, varigenom mål anhängiggöres,skall ske skriftligen. Ansöknings-eller besvärshand- En ansöknings- eller besvärs- lingfrån enskild bör innehålla upp- handling från en enskild skall vara gift om hans namn, personnummer, yrke, postadress ochtelefonnummer. Handlingen skaU vara egenhändigt undertecknad av honom ellerhans ombud. egenhändigt undertecknad av honom eller hans ombud. Denskall innehålla uppgift om hans 1. yrke samt personnummer ellerorganisationsnummer, 2. postadress och adress tiU arbelsplalssaml I förekommande fall annan adress där han kan anträffas för delgivninggenom stämnings-man, 3. telefonnummer lill bostaden och arbetsplatsen, dock atl num mer avseende hemligt telefonabon nemang behöver uppges endasl om rälten begär det, samt 4. förhållanden i övrigt av bety delse för delgivning med honom. Förs den enskildes talan av ställföreträdare, skallmotsvarande uppgifter lämnas även om denne. Har den enskilde vidtalat ett ombudall företräda honom, skall ombudets namn, postadress och telefonnummer anges. En ansöknings- eller besvärshandling från en enskildskall dessutom innehålla uppgifter om enskild motpart, om sådan finns, i dehänseenden som anges i andra och tredje styckena. Uppgift om motpartens ellerdennes ställföreträdares yrke, arbetsplats, telefonnummer och ombud behöverlämnas endasl om uppgiflen ulan särskild utredning är tUlgängtig för denenskilde. Saknar motparten känd adress, skall uppgift lämnas om den ulredningsom gjorls för att faslslälla detla. Uppgifier som avses i andra ~ fjärde slyckena skall gällaförhållandena när uppgifterna lämnas tiU rälten. Ändras någol av dessa förhållandeneller är en uppgifl ofullständig eller felaktig, skall det utan dröjsmålanmälas lill rätlen. Åransöknings- eller besvärshandling så ofullständig all den icke kan läggas tillgrund för prövning i Är ansöknings-eller besvärshandling så ofullständig all den inle kan läggas till grund förprövning i Prop.1984/85:109 15 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse sak, skall rätten förelägga sökanden sak, skall rättenförelägga sökanden eller klaganden att av- eller klaganden att inom viss lid av hjälpa bristen vid påföljd att hans hjälpa bristen vid påföljd att hans talan annars ej upplages till prov- talan annars inle las upp lill pröv ning, ning. Detsamma gäller om hand lingen inle uppfyller föreskrifierna i 3 §, såvida inle brislen är av ringa betydelse förfrågan om delgivning. Denna lag Iräder i kraft den . Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)'dels atl 14 kap. 2 § skall ha nedan angivna lydelse, dels all i 7 kap. skallinföras en ny paragraf, 26 §, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 26 § Sekretess gäller i verksamhet som avser delgivning enligtdelgivningslagen (1970:428) Jör uppgift om enskilds personliga Jörhållan-den,om det kan antas atl den enskilde eller någon honom närstående lider men omuppgiften röjs. Ifråga om uppgijl i allmän handling gäller sekretessen ihögst . 14 kap. 2§ Sekretess hindrar inie att uppgift i annat fallän som avses i I § lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för 1. förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvareller skiljande från anställning eller annat jämförbart räiisligl förfarandevid myndighelen mot någon rörande hans dellagande i verksamhelen vid enmyndighel där uppgiften förekommer. ' Lagen omlryckt 1982: 1106. - Senasle lydelse 1984:316. Prop.1984/85:109 16 2. omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighetdär uppgiften förekommer, eller 3. tillsyn över eller revision hos den myndighet däruppgiften förekommer. Sekretesshindrar inte all uppgift lämnas i muntligt eller skriftligt yttrande avsakkunnig till domstol eller myndighet som bedriver föamdersökning i brottmål. Sekretess hindrar inte all uppgift om enskdds adress, telefonnummeroch arbetsplats lämnas tUl en myndighet, om uppgiften behövs där fördelgivning enligt delgivningslagen (1970:428). Vad nu sagts gäller dock inteuppgift hos om telefonnummer lill enskilds bostad, om den enskildehos lekverket begärt atl abonnemanget skall hållas hemligt och uppgiftenomfattas av sekretess enligt 9 kap. 8 § tredje stycket. Sekretesshindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott lämnas tillåklagarmyndighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att ingripa motbrottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och detta kan antas föranledaannan påföljd än böter. Föruppgift som omfattas av sek- För uppgift som omfatlas av sek retess enligt 7 kap. 1 - 6 §§, 8 kap. retess enligt 7 kap. 1 - 6 §§, 8 kap. 8 S första stycket, 9 eller 15 S eller 8 §första stycket, 9 eller 15 § eller 9 kap. 7 §, 8 § försia eller andra 9 kap. 7§, 8 § första eller andra stycket eller 9 S andra stycket gäl- stycketeller 9 § andra stycket gäller vad som föreskrivs i tredje lervad som föreskrivs i fjärde styckel endast såvitt angår misstan- stycketendast såvitt angår misstanke om brott för vilket inle är före- ke ombrolt för vilket inte är föreskrivel lindrigare straffan fängelse i skrivetlindrigare straffan fängelse . Dock hindrar sekretess en- två år.Dock hindrar sekretess enligt 7 kap. I eller 4 § inle att uppgift ligt7 kap. 1 eller 4 § inte att uppgift som angår misstanke om brott en- som angårmisstanke om brolt enligt 3, 4 eller 6 kap. ligt 3,4 eller 6 kap. mot någon som inte har fyllt arton motnågon som inte har fyllt lämnas till åklagarmyndighet el- år lämnastill åklagannyndighet eller polismyndighet. Tredjestycket gäller inte uppgift Tredje och fjärde slyckena gäller somomfattas av sekretess enligt inte uppgift som omfattas av sekre- 9 kap. 9 S försia stycket. tess enligt 9 kap. 9 § första stycket. Dennalag iräder i kraft . Närvarande:stalsminislern , ordförande, och slalsråden 1. , , ,, , , , , , ,, , , , R. , , , , Inomjustitiedepartementet har upprättats en promemoria (Ds Ju 1983:13) Effektivaredelgivning. I promemorian föreslås olika åtgärder i syfte att effektiviseradelgivningsverksamheten. Promemorian innehåller också en redogörelse fördelgivningsverksamhetens organisation, olika delgivningsformer och särskildaproblem i delgivningsverksamheten. Där finns också en redogörelse förtillgängliga upplysningskällor vid efterforskning av delgivningsadresser samten redovisning av kostnaderna i delgivningsverksamheten och vissa statistiskauppgifter. Promemoriansförfattningsförslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I. Remissyttranden har avgetts av justiliekanslern (),riksåklagaren (), , (),, datainspektionen, (),länsstyrelsernas organisationsnämnd (LÖN), , ,postverket, , kammarrätten i , Ungsrätt,, , länsrätten i ,poUsstyrelsen i , polisstyrelsen i Helsingborgspolisdistrikt, polisstyrelsen i polisdistrikt, iKalmar län, lokala skattemyndigheten i fögderi. Föreningen och FöreningenSveriges polischefer. ,föreningsbankers förbund, Post- och , , , (), Prop.1984/85:109 18 i (LO) och Tjänsiemännenscentralorganisa-lion (TCO). RÅ har bifogal yttranden från överåklagarna i ,och saml från länsåklagarna i , ochVästerbottens län. i län har bifogat yttranden från kronofogdemyndigheleni distrikt och polisstyrelsen i polisdistrikt. TCO harbifogal yttrande från Polisväsendets ijänstemannaför-ening avdelning 107. har avgivit ett särskilt yttrande över ett ipromemorian upplagd förslag ändring i sekrelesslagen (1980; 100, omiryckiI9i2: 1106). En sammanslällning av remissyttrandena har uppräilals inomjuslitiedepartementel och finns lillgänglig i lagsUftningsärendei (dnr2270-83). Jag avser nu alt la upp frågan vad som kan göras för allelTeklivisera delgivningsverksamhelen. En del av de ålgärder som enligi minuppfattning bör genomföras kräver medverkan medan andra kan beslulasav regeringen eller av de myndigheler som skall ombesörja delgivning. For all klargöra sambandet mellan de olika ålgärder somenligt min mening behovs för att förbättra effektiviielen idelgivningsverksamhelen och göra del möjligl för alt sälla in deförslag, som den bör ta ställning lill. i ell vidare sammanhang kommer jag atti del följande redovisa hur jag limker mig också den del av reformen som börbeslulas av regeringen. Jag konmier även alt beröra vilka ålgärder jag anserbör vidtas av de myndigheler som skall ombesörja delgivning. Delgivning innebär all en handling bevisligen lämnas lillnågon som är behörig att ta emol den. För avsändaren är del ofta av slor viklatl få vetskap om och kunna styrka atl handlingen verkligen har näli adressatenoch när detta har skett. Delgivning kan l.ex. vara en förutsätining för all elträttsligt förfarande skall kunna komma lill slånd eller för atl ett påböriatförfarande skall kunna forlsalta. Delgivning kan också vara en förulsättningför att en dom eller ett beslui skall kunna verkslällas eller för att enbesvärstid eller en annan lidsfrist skall börja löpa. Föreskrifter om hur delgivning skall gå lill finns idelgivningslagen (1970:428, DL) och delgivningsförordningen (1979: 101, DF).Vissa ylleriigare beslämmelser om delgivning finns i 33 kap. (RB). 1 DL ges bestämmelser om olika delgivningsmeloder, vem som skall sökasför delgivning, verkan av alt adressalen vägrar la emot delgivningshandlingen,när delgivning skall anses ha skett m.m. DL innehåller däremol inte någraföreskrifter om i vilka fall delgivning skall ske. Sådana föreskrifter finns istället i de lagar och andra författningar där krav på delgivning 1984/85:109 19 förutsätts.Där kan också ges beslämmelser som avviker från DL, 1. ex. om aliernaiivadelgivningsmeloder eller om förbud alt använda vissa delgivningsformer. som skall delge en handling med någon skall normalt själv ombesöriadelgivningen (2 § försia styckel DL). Detta kan ske på olika säll. Myndighelenkan sända handlingen med poslen eller överlämna den med bud eller på annat sätttill den som söks. Som bevis på alt denne har mottagit försändelsen avkrävs densökte elt delgivningskvitlo eller elt mottagningsbevis. Denna form avdelgivning kallas ordinär delgivning (3 S första stycket DL). Omdet finns anledning att anla alt delgivningskvilto eller mottagningsbevis inlekommer att lämnas eller inte kommer all erhållas i lid, får vissa myndighelersom regeringen har besläml ombesörja atl handlingen överlämnas till den somsöks i särskild ordning genom postverkets försorg. Denna form kallas särskildposldelgivning (3 S andra styckel DL). Kandelgivningen inte ske på något av de nu nämnda sätten, får den ske genom allmyndigheten anlitar en siämningsman. Denne delger den som söks genom attöveriämna handlingen till denne och utfärda ett intyg om della. Denna formkallas siämningsmannadelgivning (3 § tredje styckel DL). Ivissa fall sker delgivning genom kungörelse (3 § fjärde stycket DL). Ensärskild form av kungörelsedelgivning är s.k. spikning. Denna form får användasnär varken den sökte eller någon som handlingen kan lämnas till enligt 12 S DL(s. k. surrogatdelgivning) påiräffas i den söktes hemvist och del inie går attfå reda på var han uppehåller sig. En ytteriigare förutsättning är all delfinns anledning att anla att den sökle har avvikil eller håller sig undan påannat sätt. Spikning innebär atl handlingen i slutet kuvert lämnas i den sökteshemvist eller, om detta inte kan ske, fästs på dörren till hans bostad (15 §andra stycket DL). Belräffandeinnehållet i övrigt i gällande rätt och delgivningsverksamhetens organisationfår jag hänvisa till departementspromemorian. 3 Allmän motivering 3.1 Reformbehovet har den setts över . De senasteändringarna i DL irädde i kraft . Syftet med översynerna kan sammanfattningsvissägas ha varit att förbilliga och effektivisera delgivningsförfarandet. 1departementspromemorian framhålls emellerfid all belydande problem kvarslårolösta inom delgivningsverksamheten och all effektiviteten i verksamhelenfortfarande är otillfredsställande. Sågott som samtliga remissinstanser bekräftar den bedömning av svårighelerna idelgivningsverksamhelen som har gjorts i promemorian. Prop.1984/85:109 20 flerahåll understryks all delgivningssvårigheierna - särskil: i siorsiads-områdena -numera har fått en sådan omfattning att de har blivit elt allvarligt problem imyndighelernas verksamhel. Också på mindre orler finns problem även om de inieär lika uttalade som i storstäderna. Bland remissinslanserna är det fleramyndigheter som uppger att en inte obetydlig del av arbelel vid myndighelenmåste ägnas ål delgivningsfrågoroch all svårighelen att genomföra delgivningminskar effektivilen i myndighetens verksamhel. De flesla remissinslanserna ärense om att del är nödvändigl all effeklivisera delgivningsverksamheten ochhälsar med Ullfredsslällelse flertalel av de förslag som läggs fram ipromemorian. Förmin del vill jag starki understryka belydelsen av all delgivningsverksamhelenfungerar effektivt. År della inle fallel försvåras en ralionell planering avmyndighelens verksamhel och elt eflekliv ulnylljande av tillgängliga resurser.När det gäller l.ex. domslolarna leder misslyckade delgivningsförsök inlesällan lill all en förhandling måsle siällas in vilkel i sin tur medför svårigheterför domstolspersonalen, åklagare, advokater m.fl. som har infunnit sig attutnyttja den spilltid som uppkommer. En annan effekl är atl det i mänga falluppstår en påtaglig disproportion mellan den lid som behövs för den egenlligahandläggningen och den lid som myndigheten måsle ägna ål olikadelgivningsproblem. Exempel på della kan hämlas från den summariskabetalningsprocessen men också från andra områden. Förenskilda medför en inelTekliv delgivningsverksamhet negaliva konsekvenserframför alll genom all handläggningsiiderna blir långa. civilrätlsligatvister löper enskilda risk att göra rättslorlusiei på grund av all eltlångsamt rättegångsförfarande lämnar slora möjligheter för gäldenärer ochandra att undandra egendom eller att vidta andra ålgärder för all sabotera enkommande verkslällighei. Genom att undandra sig delgivning kan en gäldenärockså skaffa sig förlängd kredittid eller förhindra eller fördröja beslut omkredilspärr e. d. och under liden ytterligare försämra sin ekonomiska situationlill men för borgenärerna. Närdel gäller brottmålen är det vidare, som framhålls i promemorian, frånkriminalpolitisk synpunkl olillfredsslällande all handläggningen av målen drarut på liden. Brisler i delgivningssystemei försvårar samhällets möjligheter attutreda bro». Inte minst vid ekonomiska brott ingår det ofta som ett led iverksamheten att den misstänkte genom att undandra sig delgivning förhindrareller försvårar myndigheternas utredningsarbete. Jagdelar den av många remissinslanser framförda uppfattningen alt effektiviteten idelgivningsverksamheten behöver förbättras. För detta talar även intresset avatt man - inte minsl i nuvarande samhällsekonomiska läge - tar till vara demöjligheter som finns att effeklivisera myndighetemas verksamhet. Genom eneffektivare delgivningsverksamhet bör man kunna uppnå rationaliseringsvinsterlill gagn för både samhället och enskilda. 1984/85:109 21 3.2 Inriktningen av reformen De åtgärder som föreslås i promemorian kan sammanfattningsvissägas vara inriktade på atl förbättra förutsättningarna för delgivning ienklare former, atl skapa bällre möjligheter för myndigheterna atl själva efterforskanya delgivningsadresser saml atl underiätta fältarbetet för släm-ningsmännen. Ålgärderföreslås också för all förbättra samarbelel mellan myndigheler när del gälleratt genomföra delgivning. Tanken bakom förslagel är att man genom att ökaeffektiviteten hos de enklare delgivningsformerna skall kunna minskatillströmningen av ärenden lill den mer tidsödande och koslnadskriivandestämningsmannadelgiv-ningen. Därigenom skulle delgivningsliderna kunnaförkortas väsenlligl samiidigi som resurserna inom slämningsmannaverksamhelenskulle kunna koncenlreras lill de svårare delgivningsfallen. De flesla remissinslanserna har ställl sig bakom denföreslagna inriktningen av reformen. Många av dem understryker vikten av atlinlegritels-aspeklerna beaklas vid ulformningen av nya beslämmelser. Någraremissinslanser påpekar all den skyldighet som enligt förslaget bör åligga myndighelernaatt själva efterforska nya delgivningsadresser medför behov avpersonalförslärkningar. Del ifrågasätts därför om inle åtskilligt mera skulleslå all vinna om man i slället förslärkle de s. k. delgivningscentralerna ochläl dessa svara för konlrollen av adressuppgifter och efterforskningen av nyadelgivningsadresser. Flera av de förslag som las upp i promemorian innebär attmyndighelerna får lillgång till effektivare meloder än nu för efterforskningav och delgivning med den som inte frivilligt medverkar till delgivning. Som fleraremissinslanser har påpekat måsle man vid utformningen av nya regler på områdetta hänsyn till den enskildes intresse av skydd för sin personliga integritet.Samtidigt måsle man beakla att en väl fungerande delgivningsverksamhet har slorbeiydelse för samhällets förmåga att tillgodose enskilda rällssökandes krav påeffektivitet i förvaltning och rättskipning. Som jag har berört leder eltutdraget delgivningsförfarande ofta lill rättsföriuster för enskilda. Del kanockså leda till all rättsläget i för den enskilde mycket vikliga frågor hållssvävande under lång lid. Åven samhällels förm.åga atl bekämpa brollsiighel iolika former minskas. I viss ulslräckning måsle därför inlressel av skydd förden personliga inlegrilelen få vika för intresset av att domstolar och andramyndigheter kan fullgöra sina rätlsvårdande uppgifier på elt tillfredsställandesäll. För min del har jag kommit lill den uppfattningen altflertalet av promemorieförslagen innefallar en rimlig avvägning mellan deolika inlressen som berörs. På några punkler anser jag dock alt man av hänsyntill den enskildes personliga inlegritel inle bör följa promemorieförslagenfulll ul. Jag vill också särskili framhålla all tyngdpunkten iförslaget ligger i atl 1984/85:109 22 förbättraeffektiviteten när det gäller de enklare delgivningsformerna. För att man skallkunna minska användningen av siämningsmannadelgivning krävs att den enskildemedverkar lill delgivning i enklare former. Gör han inte det, måsle samhällelha tillgång till effektiva metoder för t.ex. efterforskning av den sökte såall delgivning ändå kan genomföras. All delgivning kan ske även i sådana fallär - sett i elt slörre perspekliv - en fråga om all upprätthålla kravel pålikhet inför lagen. Den som försöker sabolera del rättsliga förfarandel bör juinte komma i ett bättre läge än den som lojalt underkastar sig de regler somgäller. Närdel gäller ansvaret för efterforskningsarbelet vill jag erinra om atl redannuvarande beslämmelser innebär att det i försia hand åligger myndigheten attsjälv ombesörja delgivning och att siämningsmannadelgivning skall reserverasför mera kvalificerade delgivningsfall. Från effektiviiels-synpunkl framsiårdet som en lämplig ordning all myndighelerna själva prövar de möjligheter somfinns all genomföra delgivning innan man lar i anspråk den mera tidsödande ochkostnadskrävande stämningsmannadel-givningen. De förslag som jag kommer altlägga fram i del följande -framför allt förslagel om skärpning av parternasskyldighet att tillhandahålla uppgifier för deigivningsändamål - bör kunnaleda lill väsenlligl förbättrade möjligheter all genomföra delgivning iordinär form och därigenom skapa förulsättningar för myndigheterna all utanpersonalförslärkningar ägna mera lid ål besvärliga delgivningsfall. Jagförordar därför alt man följer den i promemorian föreslagna inriktningen avreformen. 3.2.2Parternas ansvar för delgivningen Tillgrund för DL ligger bl.a. principen all det ankommer på den handläggandemyndighelen att ombesörja delgivning och att .samhället skall svara fördelgivningskostnaderna. Förekommande beslämmelser om vilka uppgifter en inlagaskall innehålla beträffande den som skall delges är oenhetliga och tillgodoser intealltid behovel av uppgifier för deigivningsändamål. Några särskilda kravslälls i allmänhet inte på sökanden, vare sig denne är en myndighet eller enenskild, att de uppgifter som lämnas beträffande den som skall delges ärfullständiga och akluella. Inte heller ställs det några krav på den som skalldelges när det gäller dennes medverkan till att delgivning kan genomföras. Ipromemorian föreslås dels att sökanden skall vara skyldig atl ge myndighelenett fylligare underiag för delgivning än , dels atl den sökle i vissutsträckning skall vara skyldig att medverka till delgivning. Vidare föreslåsatt det införs en särskild avgift som sanktion för de fall sökanden resp. densökte inte fullgör sina skyldigheler i Förslagetom att sökanden bör åläggas en ökad uppgiftsskyldighel har vunnit gehör hos deflesta remissinstanserna. Flera av dem ställer sig också bakom kravet att densökte bör vara skyldig all medverka lill Prop.1984/85:109 23 delgivning.Den föreslagna sanklionen har dock kritiserats av många remissinslanser. Som jag ser det är detnödvändigt att ansvaret för delgivningen fördelas på elt bättre sätl än numellan myndigheterna resp. sökanden och den som skall delges. Liksom hillillsbör det åligga myndigheterna alt ombesöria delgivning men större krav måsteställas på parternas medverkan när det gäller atl tillhandahålla de uppgiftersom behövs för ändamålet. Till en början anser jagatl parternas skyldighet atl lämna uppgifter om egna förhållanden av betydelseför delgivning bör skärpas. Vidare bör skyldighelen omfatta fler uppgifter . Eftersom en pari i allmiinhel själv har den bäsia kunskapen om hur hanenklasl och billigast kan nås för delgivning är det naturiigl all han bör varaskyldig att uppge det till myndigheten. Som föreslås i promemorianoch som har godtagits av flertalel remissinstanser bör ökade krav ställasockså på sökanden när del gäller alt tillhandahålla uppgifter om molparten. 1981/82:134 omändring i lagsökningslagen m. m. uttalade dåvarande departementschefen all deti första hand borde ankomma på borgenärerna atl tillhandahålla sådanauppgifter om gäldenären all denne kunde delges. Endast j de fall borgenäreninte kunde få fram dessa uppgifier borde domslolarna vara skyldiga all ta på sigdel avsevärda arbele som är förenat med efterforskning av nyaadresser. Del framhölls också all ell ökal krav på borgenärerna när del gällerall tillhandahålla olika uppgifter på sikl kan medföra en noggrannare konlrollav gäldenärens idenlilet och bostadsförhållanden m.m. i samband medkreditgivning. vilkel ansågs vara värdefullt i flera avseenden.