prop · G803200 · 1984-12-31 00:00:00 — Ett ökatinformationsutbyte har möjliggjorts mellan arbetsgivare och arbetstagarevilket också lett fill ökad ömsesidig förståelse och även ett bättrebeslutsunderlag. Det är också känt för all den försöksverksamhetmed närvarorätt som bedrivits vid sex av kommuns nämnder istort sett endast givit posifiva erfarenheter och några konflikter medprinciperna för den representativa demokratin har inte uppstått. Även Uddevallakommun har deltagit i försöksverksamheten och funnit att denna fungerat väl. läns landstingskommun har haftförsöksverksamhet med närvarorätt för personalrepresentanter vidsjukvårdsdirektionerna. Erfarenheterna från dessa försök har varit goda.Närvarorätten får anses ha varit ett betydelsefullt komplement till övrigaformer av medbestämmande säger landstingskommunen. kommun anför att i har fackligarepresentanter rätt att deltaga i överläggningarna men ej i besluten ibrandstyrelsen, fillika civilförsvarsnämnd och i kommunstyrelsens personalutskoll.Erfarenheterna är enligt kommunens mening goda. har en nära fio års lång erfarenhet avförsöken med dellagande av personalföreträdare i nämndsammanträden.Erfarenheterna Prop.1984/85:200 86 uppges vara positiva. Enligt kommunens mening harförsöksverksamheten inte - vilket är väsentligt - gjort intrång på deförtroendevaldas suveränitet. Grunderna för den kommunala demokratin har därmedinte rubbats. Däremot har de förtroendevalda fått bättre underlag för sinabeslut utan alt deras beslutsrätt på något sätt begränsats. De anställdasmöjligheter till insyn, informafion och kontakter med de folkvalda förtroendemännenhar vidareutvecklats anför kommunen. I kommun bedrivs i två av kommunens nämnder,skolstyrelsen och tekniska verkens nämnd, försöksverksamhet med närvarorätt förfackliga representanter. Dessa har rätt att dellaga i överläggningarna men intei besluten. Någon rätt alt få sin mening antecknad i nämndprotokoll har defackliga representanterna inte. Kommunen uppger sig ha positiva erfarenheterfrån försöksverksamheten. Främst gäller detta de möjligheter lillinformationsutbyte som närvarorätten ger. I vissa fall har informationen haftbetydelse för nämndbesluten. Vidare framhåller kommunen den kontrollmöjlighetsom de fackliga företrädarnas närvarorätt innebär vad gäller efterlevnaden avkommunens medbestämmanderutiner. I deltar sex nämnder i den pågåendeförsöksverksamheten med närvarorätt för de anställdas representanter vidsammanträden med nämnder. Vidare har funnits organ, sammansattaav företrädare för arbetsgivare och arbetstagare. Större utredningsprojekt harockså bedrivits under viss medverkan från arbetstagarnasrepresentanter. Erfarenheterna av den pågående försöksverksamheten är ihuvudsak posifiva. Informationen från ömse sidor har ökat. Inom kommun pågår försöksverksamhet med närvarorättmed energiverksstyrelsen, skolstyrelsen och sociala centralnämnden. De nämnderi som tillämpat systemet är posifiva till delsamma. säger sig ha positiva erfarenheter av denförsöksverksamhet med närvarorätt som bedrivs vid sex av kommunensnämnder. a. har den lett lill ett ur verksamhetssynpunkt konstruktivtinformationsutbyte vilket kan vara av intresse för att bredda beslutsunderlaget. I kommun har i vissa styrelser och nämnder försöksverksamhetmed närvarorätt för fackliga representanter pågått under . Någonnegativ inverkan på arbetet i berörda styrelser och nämnder har närvarorättenej inneburit uppger kommunen. Den viktigaste positiva erfarenhelen ligger inominformationsområdet. Ur personalpolitisk synvinkel finner kommunen ingenanledning motsätta sig en lagstiftning, som permanentar närvarorätten. kommun har alltsedan starten med försöksverksamhetmed närvarorätt deltagit i denna. Närvarorätt har funnits i kommunstyrelsen,personalnämnden (numera kommunstyrelsens ekonomi- och personalutskoll),skolstyrelsen och industriverksslyrelsen. Kommunens förtroendevalda, vissatjänstemän samt de fackliga organisationerna har vid några 1984/85:200 87 tillfällenredovisat sina erfarenheter i olika enkäter. Erfarenheterna har uppger kommunenallmänt betecknats som positiva. De förtroendevalda har upplevt det somvärdefullt alt på sammanträdena kunna direktkommunicera med representanter förde anställda, som komplement till sammanträdeshandlingar och föredragningar.Fackrepresentanterna har, efter att mest ha spelat enobservatörsroll, efterhand blivit mera aktiva och deltar numera ofta idiskussionerna. Under hand har framkommit, alt de fackliga organisationernasärskilt värdesätter närvarorätten i ekonomi- och pesronalutskottet, som ärkommunens centrala personal- och arbelsgivaror-gan. IVästerås kommun har sedan millen av på försök förekommit närvaro vidsammanträden med park- och idrottsslyrelsen och styrelsen för tekniska verken.Någon utvärdering av verksamheten har inte förekommit men på förfrågan haruppgivils all man vid respektive organ inte har något alt erinra mol densamma.Närvarorätten har gett personalförelrädarna möjlighet all följa upp de MBL-förhandlingarsom ägt rum samt lämna kompletterande upplysningar i anslutning därtill. Någranegativa effekier av verksamheten har inte kunnat anges, uppger kommunen. I harförsöksverksamhet med närvaroräll för fackliga företrädare i styrelser ochnämnder pågått . Försöksverksamheten har i , brandstyrelsen och kommunstyrelsens organisationsutskott. har, i likhel med de flesta andra kommuner, erfarenheterna avnärvarorällsverksamhelen varit övervägande positiva. Klippans kommun anför attinom kommunen tillämpades del föreslagna systemet på försök fram t. o. m. den 1juli 1982. Av erfarenheterna från försöksperioden kan kommunen knappast draslutsatsen att systemet hade någon avgörande inverkan på beslulseffekliviieten.En av anledningarna till att kommunen inte kunde se några omedelbara positivaeffekter kan möjligen vara det faktum alt försöksverksamheten ej föregicks avnågra särskilda förberedelser, såsom utbildning av personalföreträdarna. Avallt att döma upplevdes dock verksamheten som positiv av de medverkande personalorganisationerna,säger kommunen. anför att erfarenheterna av försöksverksamheten har i stortvarit positiva. Den viktigaste positiva erfarenheten ligger inominformationsområdet. Med systemet med närvarorätt har man fått ett naturligtforum för en dialog mellan kommunaU förtroendevalda och personalförelrädare.Enligt förbundets uppfattning bör nu försöksverksamheten ersättas medpermanent lagstiftning. remissintanser redovisar, de flesta i kritiska ordalag, sin uppfattning omutvärderingar av försöksverksamheten med närvarorätt. Arbetslivscentrumanför att i allt väsentligt har utredningen korrekt redovisatforskningsresultaten och slutsatserna förefaller väl grundade. studierhar ytleriigare givit slöd för dessa. 1984/85:200 88 vidare att i den reservation som avgivits av AgneGustafsson hävdas dels att resultaten i forskningsprojekten är otillräckligtunderbyggda, dels att utredningen dragit allt för långtgående slutsatser avdem. skiljer enligl arbetslivscentrums mening inte mellan vadforskarna anfört beträffande den del av deras studier som rör MBL och den delsom rör närvarorätten, vidare att urvalet skulle vara otillfredsställande. Arbetshvscentrumanser all försöksverksamhet med närvarorätt bedrivits under tillräckligt långtid för att resultaten skall vara representativa och kan därför inte delareservantens synpunkter. Arbetslivscentrum anför även att undersökningarnaavser inte enbart en karlläggning av attityder, utan även händelser och ärendensom belyser närvarorättens konsekvenser. Den väsentliga slutsatsen bygger inte,som tolkar rapporterna, på kvantitativa attilydmönsler utan på den kvaUlativaanalysen. Forskningsrapporterna visar på förekomsten av problem somsammanhänger med tidsmässiga och ekonomiska kostnader, och farhågor avprincipiell natur. Däremot har inget fall av missbruk av närvarorätten ellerandra förhållanden framkommit, som gör all närvarorätten vid handläggningen avkonkreta ärenden skulle stridit mot vikliga demokratiska principer säger arbetslivscenirum. anför all de slutsatser som dras ibetänkandet om försöksverksamheten inte är odiskutabla. Således menarutredningen att försöksverksamheten gett ell posifivt utslag för närvarorätten.I detta sammanhang bör enhgt RRV påpekas att försöksverksamheten varilfrivillig och skett i ett urval av kommuner med från början positiv inställninglill närvarorätten. Utvärderingarna av försöksverksamheten avser endast ettbegränsat antal kommuner. Dessutom har inte de mindre kommunerna deltagit.Vidare har enbart vissa förtroendevalda, tjänstemän och fackliga företrädaretillfrågats om erfarenheterna från försöksverksamheten. RRV anser att relevantaundersökningar av sambandet mellan effektivitet och närvarorätt inte redovisas. läns landstingskommun anser att resultatet avenkätundersökningar inte kan anses utgöra något säkert underlag för enbedömning av hur närvarorätten skulle fungera i mindre och medelstora kommuner.Den kommunala självstyrelsens utformning gäller ytterst en princip- ellervärderingsfråga och kan därför väl belysas, men ej besvaras genom olikaundersökningar av detta slag. Landstingskommunen ifrågasätter därför starkt låter några slafisfiska genomsnittssiffror i en enkätundersökning få sådandignitet alt de får avgöra en så viktig fråga som ändring av kommunallagen närdet gäller den kommunala självstyrelsens utformning. Kommunallagens uppgift äratt vara en garant för en demokratisk beslutsprocess och ett skydd förminoriteten i den kommunala beslutsprocessen. Det är enhgt landstingskommunenallvarligt om kommunallagen brister häri i något avseende. anser att den utvärdering som gjorts isamband med försöksverksamhet med facklig närvarorätt i olika kommunala organger en 1984/85:200 89 oklar bild och att det inte är möjligt all dra några säkraslutsatser utifrån undersökningarna. Resultatet av undersökningen kan i allafall inte sägas ge resultatet att de kommunaldemokratiska fördelarna skullevara sådana att permanent närvarorätt skall införas menar kommunen. anför att närvarorätten har varitföremål för flera utvärderingar - såväl före som efter MBLs tillkomst - bl. a.av dåvarande Centrala rådet för samarbelsfrågor på det primärkommunala området.Denna utvärdering liksom en av statsvetenskapliga institutionen vid Lundsuniversitet gjord utvärdering visar enligt förbundet att man pä de allra flestahåll och från alla parter är positivt inställd till närvarorätten som sådan. Avsistnämnda utvärdering framgår alt en majoritet av samtliga grupper (politiker,tjänstemän, fackliga företrädare) angett att MBL inte gjort närvarorättenmindre betydelsefull. anför att de utvärderingar som hargjorts genom enkäter i olika sammanhang har kritiserats. Förbundet anser alt enbegränsad enkätundersökning som gjordes 1979 inte kan tillmätas den vikt somkommittén vill göra även om dess resultat i huvuddrag överensstämmer medtidigare enkäter. Den bör framförallt inte vara den avgörande faktorn för ettpositivt ställningslagande till närvarorätten säger förbundet. Några remissinsianser diskuterar värdet av befintliga inflytandeformeri förhållande till närvarorätten. Regeringsrätten pekar på de möjligheter att vidgamedbestämmande som redan föreligger och framhåller all varje vidgning därutöverav medbestämmande i egentlig mening innebär en motsvarande försvagning av denpolitiska demokratin. Mot bakgrunden härav vore det enligl regeringsrätten avvärde att få närmare belysl hur de allmänna intressena gagnas av en vidgning avde kommunal- och landslingsanställdas möjligheter all i sill eget intresseutöva inflytande på denna del av den offentliga sektorn. läns landstingskommun anför altmedbestämmandelagens regler om utvidgad förhandlingsrätt och arbetsgivarensinformationsskyldighet i kombination med medbestämmandeavtal om parlssammansatlaorgan och övrig arbelsrättslig lagstiftning bildar ett system som gerbetryggande garantier för att personalorganisationernas berättigade krav påinsyn, inflytande och medbestämmande blir förverkligade. Handläggningen avfrågor som är av väsentlig betydelse för de anställda bör kunna ske inomramarna för detla syslem. Personalens särskilda intresse av att få överblicköver nämndens arbete i dess helhet bör kunna tillgodoses utan närvaroräll.Landstingskommunen anser att närvarorätt ur företagsdemokralisk synpunkt är avsynnerligen ringa betydelse mot bakgrund av de förutsättningar som tillskapatsgenom arbetsrätlsreformen. läns landstingskommun anser all en faktorsom kanske förändrar behovet av närvarorätten är det medbestämmandeavtal (MBA-KL)som i form av lokall avlal i kombination med den lagändring i kommunallagen sommöjliggör inrättande av PSO bör kunna förändra och 1984/85:200 90 kanske ersätta närvarorätten i nämnder. Inomlandstingskommunen har det lokala medbestämmandeavtalet utformats så allmöjlighet lill såväl polili-kerkontakt som behandling av direktion/nämndsärende i medbestämmandegrupp är en möjlig realitet . Denna form avpersonalinflytande bör vara en naturligare väg alt gå. Landstingskommunen anserockså all fördelen med att, i kombination med MBL/MBA utveckla samverkansmodellerär all man kommer ifrån den principiella diskussion om personalens särställninggentemot andra grupper av medborgare i politiska beslutsorgan. Eskilstima kommun anför alt i stort sett likvärdigaresultat i förhållande till närvarorätten kan uppnäs redan inom ramen för denberedning - inklusive information eller förhandling enligt medbestämmandelageni förekommande fall - som varje ärende skall genomgå. Vidare framhållerkommunen möjligheterna au utveckla träffarna i det kontaktorgan för dialogmellan förtroendevalda och de fackliga organisationerna som finns i kommunen.Enligt kommunens mening motsvarar dessa kontakter inte helt en närvarorätt vidnämndsammanträden, men informationsutbyte och kontroll torde ändå kunna skötasmed god effektivitet. kommun har tidigare förordat altkommunallagens bestämmelse om rätt för nämnd att tillkalla "särskiltsakkunnig" skulle gälla också fackliga representanter, öm lagtext eller molivultalandenändrades pä denna punkt, kunde vederbörande nämnd med enkel majoritet kallafackliga företrädare all närvara i de ärenden där nämnden bedömer arbetstagarrepresentanlernasnärvaro som värdefull. En sådan ordning - vilken förordas av ledamoten - skulle enligl kommunen dels uppfylla informations- och kontrollbehovel,dels ge en klarare gräns mellan förvaltningsdemokrati och politisk demokrati. Några remissinsianser behandlar frågan om rekrytering avpersonalföreträdare. Enligt förslaget skall personalföreträdarna utses blandanställda hos kommunen, i första hand bland dem som är anställda inom nämndensverksamhetsområde. kommun ifrågasätter om de inte skall utses bland deanställda inom nämndens verksamhetsområde. En bindande regel härom tordeknappast vara till förfång. anser i likhet med utredningen delvara en fråga för kollektivavtalsbundna lokala organisationer att utsepersonalföreträdare i styrelser och nämnder. I första hand är del också enfråga för de fackliga organisationerna att själva göra upp ommandatfördelningen. Enligl LO:s mening kan del dock vara av visst värde all subsidiärlfalla tillbaka på en mandatfördelningsregel för den händelse de lokalaorganisationerna inte kan enas. Som förebild för en sådan bestämmelse kan tjänamotsvarande regel i lagen om styrelserepresenlation för de anställda iaktiebolag och ekonomiska föreningar. delar kommitténsprincipiella uppfattning att ledamöter och suppleanter i första hand bör utsesbland de anställda 1984/85:200 91 inom vederbörande nämnds verksamhetsområde. Om särskildaskäl föreligger för alt gå utanför denna krets förutsätter kommittén samrådmed arbetsgivaren. TCO anser att bedömningen av om särskilda skål föreliggerbör göras av den fackliga organisationen. Något speciellt uttalande om samrådmed arbetsgivaren i de fall särskilda skäl för undantag skulle föreliggaerfordras enligl TCO:s uppfattning inte. Organisationen anför vidare att om manser närvarorätten som ett komplement fill övriga medbestämmandeformer ochdessutom - som utredningen gör - anser att närvarorätten skall bygga påkollektivavtal, framstår det som inkonsekvenl att varje personalförelrädareskall företräda alla anställda. TCO avvisar denna princip. Några andra motivför sitt ställningstagande i denna fråga än en hänvisning till det statliga avtalsområdethar kommittén inte, och uttalandet ter sig enligt TCO än mera anmärkningsvärtmot bakgrund av utredningens tidigare resonemang om konflikimöjligheter isyfte att träffa avtal om närvarorätt. TCO uppfattar dock alt denna fråga ärintressant bara när det gäller vidarespridning av information från personalförelrädarefill de anställda. Mot bakgrund av den konstruktion som finns i MBA-KL (rättatt samla de anställda lill fackliga möten på betald arbetstid) beträffandedessa frågor torde inte delta vålla några problem. ansluter sig fill del förslagkommittén framfört angående utseende av personalföreträdare och valbarhet.Förbundet anser det vara en förutsättning att personalföreträdare är anställdhos kommunen och med hänsyn till syftet med närvarorätten även lämpligen inomvederbörande nämnds verksamhetsområde. saml , ,och kommuner anför liknande synpunkter. Några remissinstanser lar upp frågan om ordningen för kallelseav personalföreträdare samt suppleanternas ställning. Kammarrätteni anför att ett nämndbeslul om en förmån till en enskild kan komma allupphävas eller undanröjas om personalföreträdare felaktigt har fåll närvara vidärendets handläggning. Denna olägenhet är inte önskvärd, och frågan bör därförövervägas ytleriigare i del fortsatta lagstiftningsarbetet, anför rätlen. Såvälfrågan om sättet för kallelse av personalförelrädare lill sammanträde somfrågan om suppleanternas ställning bör enligt kammarrättens mening kunna överlåtastill parterna att reglera i avtal. läns landstingskommun lar upp konsekvensen avutebliven eller felaktig kallelse till personalrepresentant i nämnd. Kommitténanger all effekten av utebliven eller felaktig kallelse tillpersonalrepresentant kan bli att fattade beslut på sammanträde med organet ifråga skall anses inte ha tillkommit i laga ordning. Landstingskommunenkonstaterar att kommitténs uttalande rör en fråga som i andra sammanhang, t.ex. beträffande ledamot i nämnd, lämnats åt rättspraxis all avgöra. I de flestafall - dock inte undantagslöst - kan vid en rättslig prövning beslut upphävassom fattats av 1984/85:200 92 nämnd pä sammanträde vid vilket en ledamot obehörigenuteslängts genom t. ex. utebliven eller felaktig kallelse.Personalrepresentanter har inte ställning av ledamöter. Kommittén har inteheller föreslagit att de skall få samma befogenheter som ledamöter. All dåjämställa ledamot och personalrepresentant i detta avseende kan enligtlandstingskommunen inte vara rimligt. Kommitténs ställningslagande tyderfaktiskt på att kommittén i närvarorätten lagt in en funktion som strider motdet syfte till ömsesidig information som kommitténs eget förslag grundas på.Konsekvenserna av ett misstag från arbetsgivarens sida vid tillämpningen avnärvarorätten kan inte rimligen tillåtas bli strängare än när beslut fattatsutan att förhandhngsskyl-digheten enligt MBL iakttagits anserlandstingskommunen. Besluten blir i sådana fall inte ogiltiga utanskadeståndsskyldighet inträder för arbetsgivaren. Om närvarorätten grundas päkollektivavtal som kommitlén föreslår kan del vara lämpligt alt tillämpningenav denna räll knyts an lill del arbetsräitsliga systemet. anser alt den föreslagna föreskriften omordningen för kallelse av personalrepresentant bör utgå. Någon föreskrift omhur nämndledamot eller suppleant skall kallas finns inte i lagen. Del ankommerpå varje nämnd all bestämma i dessa frågor. bör enliglkommunens mening kunna anförtros att besluta också om hur och närpersonalrepresentanterna skall kallas. Centralorganisationen /SR betonar vikten av attsuppleant för personalföreträdare ges möjlighet alt - i likhet med vad somgäller för de politiskt förtroendevalda - närvara vid sammanträde i nämnd ävenvid annat tillfälle än då suppleant inträder vid förfall för ordinarie personalförelrädare.Detta är viktigt med hänsyn till kunskapsuppbyggnad och för eventuellsuccession, anser SACÖ/SR. Några instanser kommenterar jävsbestämmelser ochpersonalföreträdares ansvar, varvid , och Gällivarekommuner samt anför att de delar kommitténs uppfattning idenna fråga. LO tolkar kommittéförslagels innehåll på del sättet att jäv inteskall anses föreligga för ärenden som behandlas i nämnder och styrelser efterdet att förhandlingar har slutförts eller innan dessa har påkallats. Eljest undantasfrån personalrepresentanternas medverkan i alltför vid utsträckning frågor, somdessa bör inverka på med hänsyn till det bakomliggande syftet med personalrepresentalionen.Hela budgelbehandlingen skulle t. ex. komma att ske utan personalförelrädarnasmedverkan, säger . Frågan om undantag för vissa nämnder betr. närvarorättentas upp av några instanser. för sin del ansluter sig tillkommitténs uppfattning enligt vilken närvarorätt således i princip kanföreligga i olika typer av kommunala organ oavsett hur de benämns, dock med detvikliga påpekandet att organen skall ha förvaltnings- ochverkställighetsuppgifter och sålunda utgöra nämnd i kommunalrättshg mening.Förbundet ifrågasät- 1984/85:200 93 ter dock om personalföreträdare bör ha närvarorätt vidsammanträde med personalorgan (personalnämnd) med hänsyn lill att delta organbehandlar frågor av lill största del partskaraklär. kommun anförliknande synpunkter. kommun anser att eftersom det ankommer på kommunenalt själv bestämma omfattningen av närvarorätten torde det dock icke varabehövligt att detla regleras i lag. finner det rimligt, alt avgränsningenoavsett beteckning sker med avseende på om det är ett organ med förvaltnings-eller verkställighetsuppgifter. Flera remissinstanser ifrågasätter kommitténs förslag attutskott eller avdelningar undantas från närvarorätt. Kammarrätlen i anser sig ha svårt att förstå attnärvarorätt för personalföreträdare inte skall kunna gälla också utskott elleravdelning inom nämnd. anser, all närvarorätten bör kunnaomfatta också utskott, varvid en bedömning kan ske om utskottets verksamhet,liksom kommunstyrelsens organisationsutskott i , är sådan altdel kan vara lämpligt alt personalrepresentanter medverkar i denna. kommun framhåller alt den begränsning av närvarorättensom följer av förslaget all inte omfatta utskott är olämplig för kommun.Liksom i många andra kommuner har uppgiften som kommunens centralapersonalorgan lagts på kommunstyrelsens ekonomi- och personalutskott. har övertagit de beslulsuppgifter som tidigare åvilade personalnämnden.De skäl som kommiltén anfört för att närvarorätten ej skall gälla utskott kansålunda inte anföras i detta fall anser kommunen. Eftersom dessutom bådearbetsgivare- och fackrepresentanter funnit närvarorätten i personalulskottetvärdefull, skulle det vara ett steg tillbaka all nu avskaffa den. Kommunenuppger alt den medgivit närvarorätt även i två andra kommunstyrelseulskott,vilka dock i huvudsak har beredningsuppgifter. kommun anför alt då just personalfrågor är detområde inflytandet avser, kanske i allra högsta grad, är det en självklarhet,att närvarorätten även skall omfatta personalutskotlen. För att ett reelltinflytande, och därmed möjlighet alt utnyttja arbetstagarnas kunskaper, skallskapas bör också närvarorättens innebörd ytterligare utvidgas, anser kommunen. anför att merparten av de ärenden, som rörförhållandel mellan arbetsgivaren och arbetstagaren, dvs. personalfrågorna, förTäbys del handläggs dels av kommunstyrelsens personalutskoll vad gäller förvaltnings-övergripandepersonalärenden, dels som delegationsärenden inom styrelser och nämnderbeträffande förvaltningarnas egna personalfrågor. Eftersom det måste vara justdessa ärenden, som personalrepresentanlerna har mest intresse av att bevaka,synes det enligt kommunen tveksamt om syftet med närvarorätten, nämligen den ökade insynsmöjligheten, verkligen kan 1984/85:200 94