prop · G80389 · 1984-12-31 00:00:00 — oavsett vilken enskild människa som skall fullgöra en viss arbetsuppgift.Den lokala skyddsverksamheten på arbetsplatserna arbetar i huvudsak med dennainriktning. sägs emellertid i arbetsmiljölagen attarbetsförhållandena skall anpassas till människans förutsättningar i fysisktoch psykiskt avseende. Vidare sägs att vid arbetets planläggning och anordnandeskall beaktas att människors förutsättningar att utföra arbetsuppgifter ärolika. Förutom de insatser som företagshälsovården gör på arbetsplatserna närdet gäller individ- och gruppinriktade förebyggande insatser har också denlokala skyddsverksamheten engagerats för att stödja enskilda människor, inteminst beträffande missbruksproblem, kamratstödjande verksamhet och liknande. Ilagen (1982:80) om anställningsskydd och lagen (1974:45) om vissa anställningsfrämjandeåtgärder ges vissa människor med svag ställning på Prop.1984/85:89 15 arbetsmarknadenen positiv särbehandling när det gäller såväl att erhålla som att behålla ettarbete. Den senare lagstiftningen tar emellertid i första hand sikte pämänniskor som redan har drabbats av funktionsnedsättning-ar i ett eller annatavseende. Tillsynsmyndigheterna, AMS och länsarbetsnämnderna, kan dock ställatämligen långtgående krav på arbetsgivaren när det gäller att genomföraanpassningsåtgärder som kan underiätta för vissa grupper av arbetstagare atterhålla eller behålla en anställning. Medstöd av främst lagstiftningen om anställningsfrämjande åtgärder påbörjadearbetsmarknadsverket i början avl?70-talet verksamhet med s. k.anpassningsgrupper. Grupperna skall utgöra ett forum för nära samverkan mellanföretaget, fackföreningen och arbetsförmedlingen. Gruppernas tillkomst skallbl. a. ses mot bakgrund av den ökade utslagningen från arbetsmarknaden avfrämst äldre och handikappade . Huvudsyftet med att inrättaanpassningsgrupper var att de skulle kunna offensivt arbeta medanställningsfrämjande åtgärder. De har dock i hög grad kommit att inrikta sinverksamhet på redan anställd personal, kanske delvis beroende på att parternahar begärt arbetsförmedlingens medverkan i sådana fall. Atjgassningsgruppernasförhållande till skyddskommittéer och andra partssammansatta gruppersverksamhet på arbetsplatserna har i många fall blivit oklar. Detsamma gällerförhållandet till exempelvis personalpolitiska grupper som finns inom vissaavtalsområden och som grundas på medbestämmandeavtal i olika form. Under1980-talet har man alltmer strävat efter att integrera de olika verksamhetsformernapå arbetsplatserna såväl beträffande generella arbetsmiljöåtgärder sombeträffande hjälp till enskilda människor. Allt större uppmärksamhet har kommitatt riktas mot de förlopp som föregår att människor får problem i arbetslivet.Förslitningssjukdomar och psykolo--giska-och-sociala problems betydelse för bl.a. långa sjukskrivningar, för-tidspensioner och andra former av utslagning frånarbetsmarknaden har uppmärksammats alltmer. Det finns tydliga samband mellanförhållandena i arbetsmiljön och antalet sjukskrivningsdagar ochförtidspensioner. Erfarenheterna visar att den traditionella uppdelningen idels allmänt arbetsmiljöförbättrande åtgärder, dels behandlande verksamhet förenskilda människor inte längre framstår som lika meningsfull som . Medgenerellt förebyggande insatser inom arbetsmiljöområdet menas allaåtgärder av teknisk-ergonomisk, medicinsk och psykosocial natur som vidtas isyfte att eliminera eller begränsa risker för arbetstagarna oavsett vem somsvarar för åtgärderna. Åtgärder för_att.anpassa.arbetetjilL en enskildmänniskas förutsättningar kan i många fall ge insikter om att generellaåtgärder behövs pä arbetsplatsen. Omvänt kan generella arbetsmiljögenomgångarvisa att enskilda människor fordrar särskilda anordningar på arbetsplatsenetc. för att kunna utföra sina arbeten. Pä samma sätt som gränserna mellangenerella och individuella åtgärder alltmer har kommit att suddas ut, harskillnaderna mellan förebyggande och behandlande 1984/85:89 16 verksamhet blivit mindre markerade. Även den behandlandeverksamheten inom t.ex. företagshälsovårdens ram utgör en viktig del i basenför gener-ella.förebyggande arbetsmiljöåtgärder. xFöretagshälsovärden är den expertresurs påarbetsplatserna som geriérellt_sett torde ha den bästa kompetensen när detgäller att praktiskt arbeta med de frågor som jag här har berört. Strävandenamot en integrerad förebyggande och behandlande verksamhet såväl generellt somindividuellt understryks i de flesta centrala avtal om arbetsmiljö ochföretagshälsovård. Enligt dessa skall företagshälsovården under ledning avskyddskommittéerna eller motsvarande arbeta med att generellt förbättra arbetsmiljönsåväl tekniskt-medicinskt som arbetsorganisatoriskt. Arbetet skall bedrivasdels generellt för att eliminera sä många problem och faror som möjligt påarbetsplatserna, dels individuellt för att hjälpa människor som drabbas ellerriskerar eller drabbats av olika besvär. En grundförutsättning för att dessasträvanden skall kunna omsättas i praktiken är att företagshälsovården byggsut och ges en inriktning som överensstämmer med de behov och förutsättningar ifysiskt och psykiskt avseende som människorna har i arbetslivet. I denna proposition läggs riktlinjer fram för den framtidaföretagshälsovården i vid mening. Propositionen utgår därvid från de förslagsom har framlagts av 1976 ärs företagshälsovårdsutredning i betänkandet (SOU1982:32) Företagshälsovård för alla. Förslagen omfattar bl. a. åtgärder för attpåskynda utbyggnaden av verksamheten. Vidare behandlas frågor rörandekompetens hos och utbildning av företagshälsovårdens olika personalkategorier.Förslag framläggs också om ett nytt ersättningssystem för företagshälsovården.Systemet syftar till att i enlighet med parternas strävanden i högre gradinrikta insatserna inom företagshälsovården på före-byggande_v.erksamhet ochatt stimulera anslutning av små och medelstora förefag-tilLföretagshälsovården.En sådan förebyggande verksamhet skall vara av såväl teknisk som medicinsknatur men också avse arbetsanpassning, rehabilitering m. m. På grundval av förslag av samverkanskommittén i betänkandet(Ds A 1984:2) Arbetsanpassning läggs förslag fram till ny organisation förarbetsanpassning och yrkesinriktad rehabilitering på arbetsplatserna.Förslaget syftar i första hand till att motverka utslagningen av människor mednedsatt arbetsförmåga från arbetslivet och därmed minska behovet avarbetsmarknadspolitiska insatser för dessa. Förslaget syftar också till attskapa bättre kompetens på arbetsplatserna för att kunna ta emot utifrånkommande arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga. Skyddskommittéerna ochföretagshälsovården ges en viktig roll i detta sammanhang. Förslag läggs fram om ändringar i arbetsmiljölagen i syfteatt möjliggöra för arbetarskyddsverket att i enskilda fall, omarbetsmiljöförhållandena så kräver, föreskriva att arbetsplats skall anslutastill företagshälsovård. Vidare införs en principiell skyldighet iarbetsmiljölagen för parterna i 1984/85:89 17 skyddskommittéerna att ansvara för att anpassnings- ochrehabiliteringsverksamhet bedrivs på arbetsplatserna. För att underlättarehabilitering av långvarigt sjukskrivna, t.-ex. sådana som har skadats pä denegna arbetsplatsen läggs förslag som tillförsäkrar arbetsförmedlingarna ochförsäkringskassorna möjlighet att medverka i ett anpassnings- och rehabilite-ringsärénde;.Propositionen innehåller också förslag om vissa ändringar i arbetsmiljö- ochsekretesslagstiftningen i syfte att åstadkomma bättre sekretess för enskildasom genomgår anpassnings- och rehabiliteringsåtgärder på den egnaarbetsplatsen liksom rörande företagens affärsförhållanden m.m. Sammantaget syftar de i propositionen framlagda förslagentill att genom en utbyggnad och förändrad inriktning av företagshälsovårdenåstadkomma en mer samlad organisation för de verksamheter jag här harbeskrivit. En sarrimanhållen organisation som pä ett bättre sätt kan bidratill. att minska utslagningen från arbetslivet genom att förebyggaarbetsmiljörisker och förbättra anpassnings- och rehabiliteringsverksamheten ärinte till gagn bara för de berörda arbetstagarna. Den har också effekter församhällsekonomin i stort. Enförebyggande verksamhet på arbetsplatserna utgör också ett viktigt led isamhällets förebyggande hälso- och sjukvårdsplanering. Propositionens förslagligger därmed väl i linje med de långsiktiga målsättningarna för samhällets hälso-och sjukvårdspolitik som sjukvårdsdelegation harlagt fram i (SOU 1984: 39) Hälso- och sjukvård inför 90-talet - HS 90. Enligt dennarapport bör företagshälsovården till övervägande del koncentrera sina insatsertill det sjukdomsförebyggande och hälsofrämjande arbetet på arbetsplatsernasamt till den yrkesinriktade rehabiliteringen och anpassningsfrågorna. Irapporten sägs vidare att primärvård och övriga vårdansvariga inomden privata sektorn bör kunna svara för behoven av sjukvård. HS 90 bedömer attprimärvården blir så utbyggd och tillgänglig att den väl kommer att kunna svaraför behovet av sjukvårdande insatser för hela befolkningen inomlandstingsområdet. Självfallet måste dock företagshälsovård, som harkvalificerad medicinsk personal anställd, vara beredd att ingripa vid akutaolycksfall och akuta insjuknanden på arbetsplatsen och vid behov tillse att manfår vård inom primärvården eller vid sjukhus. Behovet av sädana sjukvärdsinsatserinom företagshälso-värdsområdet är särskilt stort inom vissa branscher. Enligt HS 90 är det svårt att bestämt avgränsa innebördenav begreppet "arbetsrelaterad sjukvård" och det medicinska innehålleti företagshälsovårdens verksamhetsfält. Det är därför nödvändigt att en konrinueriigoch systematisk samverkan mellan, primärvården och företagshälsovården kommertill stånd på den lokala nivån genom överenskommelser om ansvarsfördelningenför hälsoöyervakning, rehabilitering och sjukvårdande insatser. 2 1984/85. 1984/85:89 18 Generellt och individuellt förebyggande åtgärder påarbetsplatsen kan också sägas utgöra ett viktigt led i samhälletssysselsättningspolitik. En politik med målet arbete åt alla måste, förutominsatser på den ekonomiska politikens område, inriktas dels påarbetsmarknadspolitiska åtgärder och arbetsförmedlingsservice åt arbetslösa,dels pä att förhindra utslagning av anställda från arbetsplatserna. Ju flerarbetstagare som kan hällas kvar i sysselsättning, desto bättre service kanarbetsförmedlingen och den yrkesinriktade rehabiliteringen erbjuda just de människorsom måste komma i fråga för arbetsmarknadspolitiska insatser och som behöverarbetsförmedlingens stöd i kontakten med arbetsgivarna för att finna ett nyttarbete. Självfallet måste förmedlingen, pä sätt som sägs i förarbetena tillfrämjandelagen, också ge service till anställda som riskerar att slås ut frånarbetslivet i de fall t. ex. arbetsmarknadsutbildning eller yrkesinriktadrehabilitering behöver sättas in för att trygga fortsatt anställning. Innan de föreslagna förändringarna träder i kraft den 1januari 1986 föreligger enligt min mening ett informationsbehov. Det gällerdels det nya statsbidragssystemet till företagshälsovården och dels förslagenom arbetsanpassning och företagshälsovårdens framtida inriktning. En broschyrbör utges och ett antal informationskonferenser bör komma till stånd. Jagföreslår därför att regeringen inhämtar bemyndigande att ur fondenför arbetsmiljöförbättringar få disponera högst . för detta ändamål.På fonden för arbetsmiljöförbättringar, som inrättades för att svara församhällets kostnader i samband med statliga garantilån för arbetsmiljöförbättringar,de s.k. AG-lånen (prop. 1975:66, SoU 16, rskrl91), finns f.n. mer än 100milj.kr. 2.2 Företagshälsovårdens innehåll, utbyggnad samtpersonal- och utbildningsbehov I sitt betänkande (SOU 1983:32) Företagshälsovård för allahar företagshälsovårdsutredningen gjort en ingående beskrivning avföretagshälsovårdens mål, arbetsfält och arbetsuppgifter. Enligt min meningbör de av utredningen framförda synpunkterna och övervägandena kunna tjäna somvägledning och stimulans för den fortsatta utbyggnaden av insatserna påområdet. Jag delar, liksom remissinstanserna, utredningensprincipiella bedömning av vilka kriterier som bör gälla förföretagshälsovården. Företagshälsovården skall som opartisk, rådgivandeexpertresurs till den lokala skyddsverksamheten medverka till att arbetsmiljöni största möjliga utsträckning anpassas till människans förutsättningar.Verksamheten skall huvudsakligen vara av förebyggande karaktär och beakta såvälmedicinska Prop.1984/85:89 19 ochtekniska som psykiska och sociala aspekter i arbetsmiljön. Liksom utredningen villjag särskilt framhålla vikten av en ökad satsning på förebyggande verksamhetinom företagshälsovården. Företagshälsovården skall vara arbetsplatsanknutenoch väl integrerad i eller samordnad med företagets eller arbetsställets lokalaskyddsorganisation. En väl fungerande lokal skyddsverksamhet är avgrundläggande betydelse för att företagshälsovårdens resurser skall kunnautnyttjas ändamålsenligt i det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Jag vill härsärskilt betona vikten av att de anställda genom sina lokala fackligaorganisationer har insyn i och inflytande över företagshälsovårdens inriktningoch utformning. Företagshälsovårdensinnehåll m. m. regleras främst genom avtal och överenskommelser mellanarbetsmarknadens parter. Avtalen lämnar relativt stort utrymme åt de lokalaparterna att anpassa verksamheten till det enskilda företagets ellerarbetsställets förutsättningar och behov. Företagshälsovården får sin utformningoch sitt innehåll genom den verksamhet som parterna bedriver lokalt iskyddskommittéer och företagshälsovårdskommittéer. Därigenom kan verksamhetenutformas med hänsyn till de stora faktiska miljöskillnader som föreliggermellan olika branscher och arbetsställen. Nuvarande ordning för reglering avföretagshälsovårdens innehåll, m.m. bör därför enligt min uppfattning gällaäven i fortsättningen. Jag är således inte beredd att medverka till någon mercentraliserad styrning eller precisering av företagshälsovårdens innehållutöver vad som indirekt kan följa av det förslag till nytt ersättningssystemför företagshälsovården som jag avser att återkomma till längre fram. Innanjag övergår till att behandla företagshälsovårdens framtida utbyggnad vill jagkort kommentera några frågor avseende företagshälsovårdens arbetsfält somremissinstanserna har ägnat särskild uppmärksamhet vid sidan av den starkabetoningen av den förebyggande inriktningen. Det gäller frågor omföretagshälsovårdens insatser avseende psykologiska och socialaarbetsmiljöproblem, sjukvårdens roll i företagshälsovården, samverkan mellanföretagshälsovården och samhällets hälso- och sjukvård samt frågan omföretagshälsovårdens roll i anpassnings- och rehabiliteringsarbetet inomföretagen. Företagshälsovårdensengagemang i psykologiska och sociala arbetsmiljöproblem Utredningenanser att de psykologiska och sociala arbetsmiljöproblemen bör ägnas ökaduppmärksamhet inom företagshälsovården. Remissinstanserna instämmergenomgående i denna bedömning. Flertalet remissinstanser är emellertidkritiska till utredningens förslag att de psykologiska och socialaarbetsuppgifterna sä långt möjligt bör integreras i den medicinska ochtekniska personalens uppgifter. Enligt remissinstanserna har utredningen därmedunderskattat de psykologiska och sociala arbetsmiljö- Prop.1984/85:89 20 problemens betydelse och komplexitet liksom behovet avbeteendevetenskaplig kompetens för att fullgöra dessa uppgifter. För egendel vill jag i detta sammanhang erinra om de stora förändringar av arbetsmiljönsom har skett till följd av den tekniska utvecklingen ochstrukturförändringarna i arbetslivet. Arbetstakten har blivit högre, skiftarbetethar fått en ökad utbredning och nya former för arbetstidsförläggning hargenomförts. Såväl arbetets organisation som dess innehåll har i hög gradpåverkats av de tekniska, sociala och ekonomiska förändringar som har skett.Utvecklingen har medfört att psykologiska och sociala problem i form av t. ex.stress, monotoni och isolering harblivit alltmera framträdande i arbetslivet,som behovet av att anpassa teknik och arbetsorganisation psykiskt och socialt har ökat. Denna utveckling hargivetvis påverkat företagshälsovårdens arbetsuppgifter och kompetensbehov.Problem av psykisk och social natur har kommit att uppmärksammas alltmer. I detnyligen reviderade arbetsmiljöavtalet mellan SAF, LO och PTK har också depsykologiska och sociala uppgifterna inom företagshälsovården markeratstydligare jämfört med tidigare avtal. Med hänsyn till de förändringar i arbetslivet som harskett anser jag i likhet med utredningen och remissinstanserna att det ärbetydelsefullt att de psykologiska och sociala arbetsmiljöproblemen beaktas iföretagshälsovården. Företagshälsovården skall i sitt arbete utgå från eiihelhetssyn på arbetsmiljön och göra en samlad bedömning av de faktorer som ärav betydelse för de anställdas hälsa, arbetstillfredsställelse och utveckling.I denna helhetsbedömning har de psykologiska och sociala arbetsmiljöfaktorernaen självskriven plats. Detta synsätt på företagshälsovården är helt iöverensstämmelse med den vidgade syn på arbetsmiljöns beskaffenhet som kommertill uttryck i arbetsmiljölagen. Enligt min uppfattning måste lagensintentioner i detta avseende fullföljas i företagshälsovårdens vidareutveckling. I likhet med utredningen anser jag attföretagshälsovårdens psykologiska och sociala arbetsuppgifter liksom övrigaarbetsuppgifter måste planeras och utformas i nära samverkan mellan de lokalaparterna och företagshälsovårdens personal. Detta måste ske med utgångspunkt irespektive arbetsställes speciella behov och problem. I enlighet med vad jaghar uttalat i det föregående anser jag att det är arbetsmiljöavtalen med vidhänganderiktlinjer för företagshälsovården som måste vara vägledande förställningstaganden rill insatser inom detta område liksom till företagshälsovårdensinnehåll i övrigt. Vissa delar av de psykologiska och sociala insatserna liggerdock nära personalpolitiken och frågor som rör medbestämmande för de anställdaenligt lagen (1976:580, ändrad senast 1980:238) om medbestämmande i arbetsliveteller på dess grund träffade kollekrivavtal. Enligt min mening måste man därförvara uppmärksam på att företagshälsovården, genom ett vidgat åtagande inomdetta område. Prop.1984/85:89 21 intefår huvudansvaret för personalpolitiska insatser i allmänhet. Dessa måste istället normalt lösas förhandlingsvägen parterna emellan. Sjukvårdför de anställda har av tradition varit ett väsentligt inslag i företagshälsovården.Detta kan bl. a. förklaras av ersättningssystemets utformning, vilket gynnat derent sjukvårdande insatserna inom företagshälsovården samt den otillräckligautbyggnaden av samhällets hälso- och sjukvård, främst primärvården. uppfattning bör sjukvårdens andel i företagshälsovårdenbegränsas. Företagshälsovården skall 'enligt utredningens mening i huvudsakengagera sig i sådan sjukvård som är arbetsrelaterad. Fleraremissinstanser anser att utredningen underskattat behovet och betydelsen avsjukvård i företagshälsovården. En nyckelfråga i sammanhanget anges varainnebörden av begreppet "arbetsrelaterad sjiikvård". Fleraremissinstanser har pekat på oklarheten i detta begrepp. Socialstyrelsenframhåller t. ex. att begreppet kan ges en mycket vid innebörd. I själva verketär varje hälsoproblem, enligt styrelsen, oavsett dess medicinska natur, ett arbetsrelateratproblem för den som är yrkesverksam. De specifika arbetskraven och arbetsmiljöni en viss befattning har alltid betydelse för bedömningen av lämpligheten avsjukskrivning etc. Andra remissinstanser anför att det i ett tidigt skede avett sjukdomsfall är omöjligt att avgöra om arbetsmiljöfaktorer harspelat in. Först efter ingående undersökningar kan man eventuellt konstatera omsjuk-domsrillståndet är arbetsrelaterat eller inte. Närdetgäller sjukvårdens roll i företagshälsovården vill jag för egen del, eftersamråd med statsrådet , anföra följande. Företagshälsovårdensmedicinska del bör i allt väsentligt inrikta sin verksamhet på detsjukdomsförebyggande och hälsofrämjande arbetet samt på den yrkesinriktaderehabiliteringen vid arbetsplatserna. I syfte att stimulera bl. a. deförebyggande insatserna inom företagshälsovården kommer jag i det följande attföreslå ett nytt ersättningssystem för företagshälsovården. En omfattandesjukvårdande verksamhet inom företagshälsovården innebär att utrymmet för demiljö-, grupp- och individinriktade förebyggande insatserna som ärföretagshälsovårdens huvuduppgift begränsas. Behovet av sjukvård, i bemärkelsenmedicinsk behandling, skall i första hand tillgodoses inom ramen församhällets hälso- och sjukvård, främst primärvården. Den allmänna hälso- ochsjukvårdens insatser är också nödvändiga för att tillgodose arbetstagarnasbehov av sluten vård och specialiserad öppen vård för skador och sjukdomar sominträffar i arbetslivet liksom företagshälsovårdens behov av laboratorieserviceoch särskild yrkesmedicinsk service m. m. Samtidigtanser jag, liksom ett stort antal remissinstanser, att en viss andel sjukvårdhar ett klart berättigande inom företagshälsovården. 1984/85:89 22 vårdenspelar en väsentlig roll inte minst för den förebyggande verksamheten inomföretagshälsovården. Den är bl. a. en viktig kunskapskälla för tidig upptäcktav hälsoproblem i arbetsmiljön. Detta kan i sin tur leda till individuelltförebyggande åtgärder eller till systematiska epidemiologiska eller andramiljöundersökningar som kan ligga till grund för mera generellt arbetsmiljöförbättrandeåtgärder. Närhetsaspekten vid olyckor och akuta sjukdomar är ytterligare ettskäl till att viss sjukvård skall bedrivas. Sjukvården har även en viktigfunktion att fylla när det gäller att upprätthålla kompetensen hos denmedicinska personalen, bl. a. deras diagnostiska förmåga. Enligt min mening gårdet inte heller att bortse från att sjukvård i nära anslutning tillarbetsplatsen ofta är en mycket uppskattad service bland de anställda, somsnabbt kan få en skada omsedd etc. De sjukvårdande insatserna kan bidra tillatt minska frånvaron och därmed produktionsbortfall. Hur stor omfattningsjukvården bör ha inom företagshälsovården är emellertid svårt attkvantitativt uppskatta. Lokala förutsättningar och praktiska omständigheter,t. ex. verksamhetens art och arbetsmiljöproblemens omfattning ochsvårighetsgrad vid olika arbetsplatser spelar härvid stor roll. Detsamma gällertillgängligheten till såväl företagshälsovård som primärvård. I dettasammanhang måste också beaktas att det inom olika avtalsområden finns vissaskillnader i bedömningen av den sjukvårdande verksamhetens omfattning ochinriktning. Samverkanmellan företagshälsovården och samhällets hälso- och sjukvård Hälso-och sjukvårdslagen (1982:763, ändrad senast 1983:335) ålägger ettövergripande ansvar för planeringen av all hälso- och sjukvård inom landstingsorrirådet.Planeringsansvaret omfattar inte bara den egna hälso- och sjukvården utan ocksåden service som erbjuds av andra vårdgivare, t. ex. företagshälsovården.Omfattningen och inriktningen av företagshälsovårdens sjukvårdsinsatser harsåledes stor betydelse för landstingens planering av hälso- och sjukvården inomframför allt primärvården. Enligthälso- och sjukvårdslagen skall landstingen samverka med andra samhällsorgen,organisationer och enskilda i sin planering av hälso- och sjukvården.Företagshälsovården berörs därmed av landstingens planerings: ochsamrådsskyldighet, även om företagshälsovården till sin funktion'är en del avarbetarskyddet. Företagshälsovårdenssamband med den offentliga hälso- och sjukvården har betonats av utredningenoch flera remissinstanser. Även jag anser det angeläget att smidigasamverkansformer utvecklas mellan företagshälsovården och samhällets hälso-och sjukvårdsorganisation på den lokala nivån med sikte på att nå bästa möjligautnyttjande av tillgängliga resurser. Det bör härvid klargöras vilkaarbetsuppgifter som specifikt skall hänföras till primärvård resp.företagshälsovård och inom vilka områden samverkan Prop.1984/85:89 23