prop · G80333 · 1984-12-31 00:00:00 — Vidare har en vamhavare längre lid på sig än enresande när del gäller att framställa anspråk med anledning av att den befordradeegendomen har lämnals ul . Vid godsbefordran gäller i detta fall enfrist mot vid befordran av inskrivet resgods. Liksomvid befordran av inskrivet resgods är preskriptionstiden vid godsbefordran iregel etl år. En tvåårig preskriptionstid gäller dock. när fordringen avser ellefterkravsbdopp som järnvägen har uppburit av mottagaren eller etl överskollfrån en försäljning av godset eller när fordringen hänför sig till en befordransom har föregått en nyinlämning. Preskriptionstiden är likaså , omfordringen avser en skada som har framkallats uppsåtligen från järnvägens sidaeller om fordringen grundas på svikligt förfarande. Om en fordran preskriberas,bortfaller inte bara rätten att göra fordringen gällande genom käromål ulanocksä möjligheten att göra fordringen gällande genom genkäromål eller yrkandeom kvittning (art. 58). Delinbördes förhållandet mellan järnvägarna (art. 59-64) ICIM finns vissa bestämmelser om del inbördes förhållandet mellan flera järnvägarsom har deltagit i en genomgående godsbefordran (art. 59-64). Dessabestämmelser överensstämmer i huvudsak med motsvarande reglering i (art.56-61). I fråga om den slutliga ansvarigheten för dröjsmålsskada är dockreglerna för godsbefordran något utföriigare. Detla sammanhänger med att detvid godsbefordran inle utan vidare är klart om den tid som en viss järnväg haranvänt för sin del av befordringen är för lång eller ej. På grund häravregleras i hur den totala leveransfristen 13 1984/85. 1984/85:33 194 skall fördelas på de järnvägar som deltar i befordringen(art. 61). innehåller motsvarande avvikelse från 14 kap. 5 §rättegångsbalken som . Etl krav som en järnväg har framställt regressvis molen annan järnväg får sålunda inte handläggas gemensamt med det skadeståndskravsom har väckts med anledning av befordringsavtalet (art. 62 § 5). Tillfälliga avvikelser (art. 65) Reglerna om avsändarens rätt att avgöra hurfraktkostnaderna skall betalas, att belägga gödsel med efterkrav och att ändrabefordringsavtalet under befordringen kan i lider av ekonomisk instabilitet geupphov lill betydande svårigheter vid avräkningen emellan järnvägarna. Medanledning av de särskilda förhållanden som rådde efter de båda världskrigengjorde järnvägarna till en början ulan egentligt fördragsslöd - olikainskränkningar i de rättigheter som enligt de då gällande fördragen i principtillkom avsändaren. skapades fördragsenliga möjligheter att kommalill rätta med svårigheter av delta slag. Enligt får en medlemsstat ensidigt utfärda vissainskränkande föreskrifter, om det ekonomiska och finansiella läget i någonstat skulle medföra stora svårigheter att upprätthälla sedvanliga ekonomiskaförbindelser mellan järnvägar i olika stater. Sådana inskränkande föreskrifterkan ha till syfte t.ex. att hindra att frakter erläggs i en valuta som snabbisjunker i värde eller i sin helhet erläggs i del egna landets valuta medpåföljd alt en knapp reserv av utländsk valuta måste las i anspråk förbetalning av en utländsk järnvägs andel av frakten. Föreskrifter kan bl. a.meddelas om all frakten för en sändning från en viss främmande stat måste varabetald åtminstone lill den statens gräns, att en sändning från eller lill en vissfrämmande siat inte får beläggas med efterkrav och att avsändaren inle fårutnyttja sin rätt att ändra befordringsavtalet lill att omdestinera godset lilletl annat bestämmelseland än det som urspmngligen har angetts. I stället föratt själv meddela inskränkande föreskrifter kan en stat ge sina järnvägar rättalt med utländska järnvägar komma överens om alt vissa avvikelser frånfördragets bestämmelser om betalningen av frakten och om förfoganderätten underbefordringen skall gälla i dessa järnvägars inbördes trafik (art. 65). Förhällandet till vissa andra fördrag (art. 66) Vad som har sagts i anslulning till art. 62 i omförhållandel till vissa andra fördrag gäller också i fråga om (art. 66). 4.5.1 Bilaga I: Reglemente om internationelljärnvägsbefordran av farligt gods (RID) RID ulgör i förslå hand avtalsvillkor, inteoffentligrältsliga säkerhetsföreskrifter, även om del kunde uppfattas sä.Skall RID användas som en Prop.1984/85:33 195 direkt tredjemansföreskrift eller kompletteras med sädana,krävs att detla uttryckligen föreskrivs i nationell räll. Detla har gjorts iSverige genom 20 § förordningen (1982:923) om transport av farligt gods.Eftersom RID är mycket omfattande (mer än 400 sidor), ges i det följande baraen kortfattad översikt över dess uppbyggnad. Förstaavdelningen inleds med en förteckning på de åtta huvudklasser av fariigl godssom omfattas av RID. Klassificeringen bygger främst på arten av den fara somgodset representerar. De åtta klasserna är: 1. explosivaämnen, 2. komprimerade,kondenserade eller under tryck lösta gaser, 3. brandfarligavälskor, 4. brandfarligafasta ämnen, självantändande ämnen och ämnen som utvecklar brandfarlig gas ikontakt med , 5. oxiderandeämnen samt peroxider, 6. giftiga ämnen,vämjeliga ämnen och ämnen med benägenhet alt orsaka infektioner, 7. radioaktivaämnen, 8. frätande ämnen. I första avdelningen anges vidare vilka varuslag som ärhelt uteslutna från befordran, vilka som befordras under fömtsätlning all desärskilda föreskrifterna för vaije vamslag har uppfyllts saml vilka varuslagsom befordras utan särskilda villkor. Del anmärks särskilt alt undanlag frånRID:s föreskrifter kan göras genom bl.a. överenskommelser mellan två ellerflera staler. Härigenom kan varuslag, som enligt RID inle får befordras, ändåtillåtas för befordran på särskilda villkor. Avdelningen innehåller ocksåhänvisningar lill föreskrifter som kan ha utfärdals av tullmyndigheter ochandra förvaltningsmyndigheter. Slutligen finns i avdelningenom-räkningslabeller för mått-, vikt- och andra enheter saml en översikt överinnehållet i de särskilda underbilagorna till RID. Andra avdelningen, som är den mest omfattande, innehållerbl.a. de särskilda villkor som skall vara uppfyllda för befordran av varje ämneeller varuslag. Villkoren kan t.ex. röra de tekniska krav som ställs på ämnetsjälvt eller pä förpackningar och behållare. Den tredje avdelningen omfattar tio underbilagor. Dessainnehåller ingående beskrivningar av bl.a. hur tekniska prov skall utföras ochvilka provresultat som måste uppnäs för all de transportvillkor som föreskrivsi andra avdelningen skall anses uppfyllda. RID avslutas med två alfabetiskt uppställda register överdels de ämnen och vamslag som omfattas av RID, dels brandfarliga vätskor avklass 3 samt deras särskilda egenskaper. 4.5.2 Bilaga II: Reglemente om internationeU järnvägsbefordran av privatvagnar () Ireglementet behandlas befordran av s.k. privatvagnar, dvs. Prop.1984/85:33 196 vagnar som tillhör andra rättssubjekt än järnvägar. Därregleras förhållandel mellan en privatvagns registrerade innehavare ochjärnvägen. Privatvagnar betraktas inte som ett transportmedel som står tilljärnvägens förfogande utan som gods som har tagits emot till befordran. Detlagäller oavsett om de är tomma eller lastade. En privatvagn måsle registreras för att vagnen skall fåsältas in i internationell trafik (art. 2). I motsats lill vad som gäller omjärnvägens ansvarighel för gods är järnvägen i princip ansvarig för skador päen privalvagn endast om vårdslöshet föreligger på järnvägens sida. För all gäfri från ansvar måste järnvägen dock bevisa all oaktsamhet inle har förelegat(art. 12 § 1). Privalvagnens innehavare är ansvarig gentemot järnvägen i enlighetmed registreringsavtalet för skador som orsakas av vagnen (art. 12 § 6). innehåller vidare regler om begränsning av järnvägensansvarighet vid dröjsmål saml om höjning av ansvarsbegränsningen vid dröjsmålnär leveransfrislen har garanterats av järnvägen (art. 14). Även om avsändaren eller mottagaren av en privatvagn ärnågon annan än den registrerade innehavaren, har endast denne talerält när delgäller anspråk på ersättning mot järnvägen. Talan får inle väckas mot nägonannan än registreringsjämvägen (art. 12 § 5). Endast denna järnväg har talerältsåvitt gäller sina och andra järnvägars anspråk mot privatvagnens innehavare(art. 12 § 6). 4.5.3 Bilaga III: Reglemente om internationeUjärnvägsbefordran av con tainrar (RICo) RICo är uppbyggt på i stort sett samma sätt som . I RICoregleras transportkundens ansvarighet gentemot järnvägen för skada på en containersom tillhör järnvägen. Det är här fråga om etl närmast strikt ansvar. Vidareges närmare föreskrifter om vad som skall iakttas när en container lämnas lillbefordran, om uppgifter i fraktsedeln och om skötsel av containrar. Slutligenfinns vissa regler för containrar som ägs av andra än järnvägen. 4.5.4 BUaga IV: Reglemente om internationelljärnvägsbefordran av ex pressgods (RIEx) Enligl reglementet får som expressgods befordras barasådani gods som utan särskilda åtgärder kan befordras i persontåg. I deinternationella tarifferna anges vilka godsslag som befordras som expressgods.Farligt gods får inte befordras som expressgods, om inte detta tillålsuttryckligen i RID eller i tarifferna. I övrigt innehåller RIEx föreskrifter omvad transporthandlingen skall innehålla, om leveransfrister saml om tillåtnaoch icke tillåtna avvikelser från . Prop.1984/85:33 197 1departementspromemorian föreslås att skall tillträda COTIF. Ipromemorian läggs fram förslag lill en lag om internationell järnvägstrafik.Genom denna lag införlivas COTIF i erforderlig omfattning med svensk rätt.Huvuddelen av de materiella bestämmelserna i fördragel finns i de bådabihangen, bihang A () och bihang B () jämte fyra bilagor. Enligtlagförslaget skall dessa båda bihang - med vissa undantag - tillämpas somsvensk lag. I dessa delar skall COTIF alltså enligl förslaget införlivas medden svenska rättsordningen genom s.k. inkorporation. Detla innebär altbihangens bestämmelser kommer all gälla i i sin franska lydelse. I fråga om bihang A görsdock enligt promemorians förslag undantag i fråga om de regler som gällerjärnvägens ansvarighet för skador som tillfogas resande och egendom som resandebär på sig eller har med sig som handresgods. I den utsträckning dessa regleråterges i det förslag till ny järnvägstrafiklag som f.n. behandlas av riksdagenföreslås all den lagen skall tillämpas i stället för bihang A. Inkorporalionengenom den föreslagna lagen om internationell järnvägstrafik skall omfattabilagorna II, III och IV till bihang B(reglementena om inlernalionell järnvägsbefordran av privalvagnar, avconlainrar resp. av expressgods, , RICo och RIEx). Bilaga I lill bihang B(reglementet om internationell järnvägsbefordran av fariigl gods, RID) skalldäremol enligl promemorians förslag införlivas med svensk rätt genomförordning. Även i detta fall skall införlivandet ske genom inkorporation. Själva fördragetinnehåller som redan har nämnts vissa bestämmelser om för internationell järnvägstrafik (OTIF). Där regleras sålundaorganisationens uppbyggnad och verksamhet. Vidare innehåller fördragel vissa bestämmelsersom endast rör medlemsstaternas inbördes förhållanden. Enligt promemorianföranleder dessa bestämmelser inle nägon svensk författningsreglering. Ifördragel finns emellertid ocksä vissa processrättsliga regler, framför alltbestämmelser om verkställighet av domar. I promemorian föreslås all dessabeslämmdser införiivas med svensk rält genom transformation i den föreslagnalagen om internationell järnvägstrafik. 6 Sammanfattning av remissyttrandena Remissinstansernahar tillstyrkt att skall tillträda COTIF eller har inte haft något atterinra mot ett svenskt tillträde. Deflesta remissinstanserna har avstått från att beröra promemorians förslag att ihuvudsak införiiva COTIF med svensk räll genom inkorporation. Deremissinstanser som har yttrat sig i denna fråga, hovrätten för Prop.1984/85:33 198 VästraSverige, och , har emellertid tillstyrktförslaget i denna del. Hovrätten har framhållit all införiivningslekniken iförsta ögonblicket ter sig förvirrande, eftersom vissa undantag har gjorts, bl.a. i fråga om befordran av resande. Hovrätten har dock ansett den valdalösningen mest lämplig. Underremissbehandlingen har dock pä en del punkter framförts kritik mol vissa regleri de båda bihangen lill fördraget. Nägra remissinstanser har sålunda ansett räntesats som enligt COTIF gäller för obetald skadeersättning är alltförlåg. Det begränsningsbelopp som gäller för järnvägens ansvarighel när denresandes personliga egendom skadas har av en remissinstans också ansetts varaalltför lågt. Vidare har kritik riktals mot bevisbörderegeln för en resande somhar fått sitt handresgods skadat utan att själv ha tillfogals personskada.Preskriptionsreglerna i har av en remissinstans ansetts vara alltförkomplicerade. har ansett att de reklamationsfrister somföreskrivs i fördragel är klart otillfredsställande från konsumentsynpunkt. Enremissinstans har framfört kritik mot all del i COTIF har införts ett nyttskiljedomsinstilut med fullständiga procedurregler. Denna remissinstans haransett del vara angeläget att skillnaderna gentemot andra internationellaregler rörande skiljedom begränsas. Flera remissinstanser har ansett detanmärkningsvärt att en sådan fysisk skada på transporterat gods som haruppkommit till följd av dröjsmål skall betraktas som dröjsmålsskada. Någraremissinstanser har föreslagit att vid framtida revisioner av COTIFskall verka för ändringar på de kritiserade punkterna. 7.1Sveriges tillträde tUl COTIF Mittförslag: tillträder COTIF möjligt. Promemorieförslagetöverensstämmer med mitt förslag. Remissinstansernatillstyrker promemorieförslaget eller lämnar det ulan erinran. Somframgår av vad jag har anfört i del föregående har deltagiti det internationella järnvägssamarbetet. har sålunda tillträtt defördrag rörande internationell järnvägstrafik som gäller f.n.. Prop.1984/85:33 199 1970års fördrag om godsbefordran med järnväg (), fördrag om befordranmed järnväg av resande och resgods () saml konvention om järnvägsansvarighet i fall resande dödas eller skadas (tilläggskonventionen till ).Dessa överenskommelser kommer att ersättas av en ny inlernalionellöverenskommelse, fördrag om internationell järnvägstrafik (COTIF).Sverige har aktivt deltagit i det arbete som har lett fram till detla nyafördrag. Som jag har nämnt kommer COTIF att träda i kraft den 1 maj1985. COTIF har redan lillträtts av 16 staler, , , ,, , , , , , ,, , , ,och . Det finns anledning anta att de fiesta av de 33 stater iEuropa, och , som är bundna av de nu gällandefördragen, också kommer att tillträda COTIF inom den närmaste liden. 1departementspromemorian förordas att tillträder COTIF. Remissinstansernahar tillstyrkt ett svenskt tillträde eller har inle haft något att erinra moldetta. Isakligt hänseende överensstämmer den övervägande delen av bestämmelserna iCOTIF med motsvarande bestämmelser i de fördrag som gäller f n. Regleringen ide tvä bihangen till COTIF, och , motsvarar också i allt väsentligt denreglering som finns i det förslag till ny järnvägstrafiklag som f n. behandlasav . När det gäller del sakliga innehållel måste därför COTIF frånsvensk synpunkt anses ha fått en i huvudsak tillfredsställande utformning. Eninternationell överenskommelse antas och ändras traditionellt vid endiplomatisk konferens Wienkonvenlion om traktaträtlen, art. 9 och39). För att en sålunda antagen överenskommelse eller beslutad ändring skallbli bindande för en stat fordras normalt dessutom att en särskildviljeförklaring (ratifikation eller motsvarande) avges av statens regering. FörSveriges del måste ofta godkänna överenskommelsen eUer ändringen (10kap. 2 och 4 §§ regeringsformen). Detförekommer emellertid alt vissa internationella överenskommelser innehållerföreskrifter om ett förfarande för ändring av överenskommelsen som innebärförenklingar i förhållande till det traditionella ändringsförfarandet. Deltaär fallet i fråga om COTIF. Ändringar i COTIF kan nämligen antas genommajoritetsbeslut av de fördragsslutande staterna. Detta medför vissa problemför del när det gäller sättet att med svensk rätt införliva deändringar som beslutas enligt det förenklade förfarandet. Somhar redovisats i avsnitt 4.1 kan ändringar av ell stort antal bestämmelser ibihangen beslutas av revisionsulskoliet, medan fackutskottel för befordran avfariigl gods kan besluta om ändringar i RID. För alt en ändring skall antas avett utskott, krävs att minst en tredjedel av de stater 1984/85:33 200 somär företrädda vid omröstningen röstar för ändringen och att antalet röster förändringen överstiger antalet röster mot (art. 8 § 5). När etl utskott harbeslutat om en ändring, skall centralbyrån underrätta medlemsstaterna ombeslutet. Om minst en tredjedel av medlemsstaterna har lill centralbyrån anmältinvändning mol beslutet frän det all underrättelsen lämnades,förfaller ändringsbeslutet. I annat fall träder ändringen i kraft för samtligamedlemsstater efter den månad under vilkencentralbyrån lämnade medlemsstaterna underrättelse om ändringen. En stat sominle vill bli bunden av ändringen måste säga upp fördraget. Om en stal som haranmält invändning mot ändringen inom fyramånadersfristen säger upp fördragetsenast före den dag då beslutet skulle träda i kraft, träderändringen i kraft försl när den statens uppsägning får verkan (art. 21). Enligt10 kap. 1 § regeringsformen ingås överenskommelser med andra stater avregeringen. Regeringen får dock inte ingå en internationell överenskommelsesom är bindande för utan att har godkänt den, om överenskommelsenförutsätter all lag ändras eller upphävs eller alt ny lag stiftas (10 kap. 2 §regeringsformen). Störredelen av bestämmelserna i de båda bihangen till COTIF, bihang A () ochbihang B (), rör förhållandet mellan enskilda. De måste därför införlivasmed svensk rätt genom lag (8 kap. 2 § regeringsformen). svenskt tillträdetill COTIF kräver därför godkännande. Vadförsl gäller ändringsbeslut som fattas av generalförsamlingen måsle sådanabeslut ratificeras eller godkännas av mer än tvä tredjedelar av medlemsstaternainnan de träder i kraft. Delta kommer erfarenhetsmässigt att ta viss lid, etteller . Del finns därför enligt min mening anledning utgå från attdel i fråga om sådana ändringar inte kommer att medföra några störresvårigheter att låta ta ställning till ändringarna. Jag villtillägga att en del av bestämmelserna i själva fördraget rör organisatoriskafrågor eller i övrigt endast medlemsstaternas inbördes förhållanden. Dessabestämmelser föranleder inte någon lagstiftning. Ändringar i bestämmelser avdetta slag torde därför ofta kunna ratificeras av regeringen utan att riksdagenhörs. Dettorde emellertid bli ganska ovanligt att generalförsamlingen beslutar omändringar i COTIF. I de flesta frågor beträffande vilka man kan förutse behovav att ändra fördraget, nämligen i de frågor som regleras i bihang A () ochbihang B (), är det utskotten som är behöriga att besluta om ändringar. Detidsfrister som då kommer att gälla är betydligt kortare. I dessa fall kan detbli svårt att hinna med riksdagsbehandling av ändringarna. Det finns därföranledning att överväga i vilken utsträckning de ändringar som beslutas avutskotten kan vara av sådant slag att de måste underställas förgodkännande. Fackutskottelär bara behörigt att besluta om ändringar i bilaga I till bihang B. Dennabilaga innehåller reglementet om internationell järnvägs- Prop.1984/85:33 201 befordranav fariigt gods (RID). Delta reglemente omfattar i huvudsak föreskrifter avleknisk nalur. Enligl min uppfatining måste regleringen i RID i sin helhetanses vara av sådant slag att den faller inom regeringensnormgivningskompetens. RID bör därför kunna införlivas med svensk rätt genomförordning. Även ändringar i RID kan i sä fall införlivas genom förordning.Regeringen bör inte ha någon svårighet alt vidta de nödvändiga åtgärderna fören sådan införlivning inom den tid som står till förfogande enligt fördragel.Beslut av fackutskottel om ändringar i RID medför alltså inle några konsiilulionellasvårigheter. Revisionsulskolietär däremot behörigt alt ändra ett stort antal civilrätts-liga bestämmelser ibihangen och i bilagorna lill bihang B med undantag av RID. Utskottetsbehörighet omfattar bl.a. bestämmelser om järnvägens och transportkundensrättigheter och skyldigheter mot varandra. Enligl 8 kap. 2 § regeringsformenmåste frågor av detla slag regleras i lag. Ändringar som rör sådana frågormåste därför godkännas av . Därvid uppkommer frågan om det är möjligtatt undvika de svårigheter som de korta tidsfristerna i ändringsförfarandetmedför genom att "i förväg" godkänner de ändringar som kankomma all beslutas i enlighet med regleringen i COTIF. En sädan ordning skulleockså ha den fördelen att inle behövde belastas med all la ställninglill ändringar som är av ringa belyddse. Avintresse i detla sammanhang är regleringen i 10 kap. 5 § första stycketregeringsformen. Enligt detla lagrum fär beslutanderätt som enligtregeringsformen tillkommer , regeringen eller något annat organ somanges i regeringsformen i begränsad omfattning överlåtas till mellan-folkligorganisation för fredligt samarbete lill vilken är eller skall blianslutet. Överlåtelse får dock inte ske av beslutanderätt som avser fråga omstiftande, ändring eller upphävande av grundlag eller fräga om begränsning avnågon av de fri- och rättigheter som avses i 2 kap. regeringsformen. Beslut omöverlåtelse fattas i samma ordning som vid stiftande av gmndlag. Denfräga som uppkommer är om 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen ärtillämpligt på det förenklade ändringsförfarande som föreskrivs i COTIF.Mellanstatliga organisationen för inlernalionell järnvägstrafik (OTIF) är enmeUanfolkUg organisation för fredligt samarbete. De frågor som regleras i COTIFfaller i och för sig inom de ämnesområden pä vilka beslutanderätt kan delegerasenligt detla lagrum. Frågan är emellertid om det i fråga om COTIF rör sig omett överförande av beslutanderätt lill en mdlanfolklig organisation. Dennafräga har behandlats av utredningen med uppdrag att göra en översyn av 10 kap.5 § regeringsformen. Utredningen har avgetl betänkandet (SOU1984:14) RF 10:5. Betänkandet remissbehandlas f n. Utredningens slutsats är att10 kap. 5 § forsla stycket regeringsformen knappast kan vara fillämpligl ifråga om ändringsförfaranden av del slag som finns i COTIF. 1984/85:33 202 Enligtmin uppfattning talar övervägande skäl för att 10 kap. 5 § förslå slyckelregeringsformen inte är tillämpligt på del ändringsförfarande som föreskrivs iCOTIF. Del är nämligen här inle fråga om någon egentlig överlåtelse avbeslutanderätten lill OTIF. Visserligen har OTIF: s organ enligt COTIF rätt allbeslula om ändringar i fördragel. Genom alt tillträda COTIF överlåteremellertid inle normgivningsmaklen lill OTIF, ulan åtager sigenbart all införliva de ändringar som dess organ beslutar med den svenskarättsordningen. Varken revisionsutskottet eller fackutskottet synes f.ö. kunnata emot sådan normgivningsmakt. Regeringsformen i sin nuvarande lydelse synesdärför inle ge uirymme för att "i förväg" godkänna deändringar som kan komma alt antas inom OTIF. Del torde inte heller vara möjligtatt i en lag föreskriva att sädana ändringar skall gälla i från den dagdå de träder i kraft enligl COTIF. Jaganser således alt de behöriga statsorganen, och regeringen, enligtgällande rält i varje särskilt fall måste ta ställning till om skallgodta en sådan ändring. Jag vill emellertid framhålla att det inte är sannoliktatt några större ändringar kommer att beslutas utomsåvitt gäller RID. Såledesanser jag att de konstitutionella svårigheter som jag nu har redovisat inle börmedföra att måste ställa sig utanför COTIF. föregående (avsnitt 6) har jag nämnt att det under remissbehandlingen avdepartementspromemorian på en del punkter har framförts kritik mol delmateriella innehållel i de båda bihangen till COTIF, och . Jag kan tillstor del instämma i den kritik som remissinstanserna har framfört. På någrapunkter har sålunda COTIF enUgt min uppfattning fått ett innehåll som inte ärhelt tillfredsställande.