prop · G80388 · 1984-12-31 00:00:00 — Uppbyggnadenav ungdomslag inom kommunerna har enligt samstämmig uppgift frånkommunföreträdare gått mycket bättre än man hade kunnat föreställa sig. Trotsatt man till att börja med uppfattade handläggningstiden som alldeles för kortoch dessutom hade att ta hänsyn till andra åtgärdsgrupper än 18- och 19-åringarnalyckades man klara uppbyggnaden och utan att man bedömer att det hardrabbat andra grupper i någon större utsträckning. Ett kommunalråd uttryckersaken sålunda: "Det har gått väldigt smärtfritt. Det har varit ettkolossalt intresse från förvaltningarna." Detär kanske det mest positiva omdömet om uppbyggnadsfasen som givits. I någrakommuner knortade förvaltningarna till att börja med, men i huvudsak haruppbyggnaden genomförts med mycket mindre problem än väntat. "Kommunernahar alltså byggt upp ungdomslagsplatser med hjälp av den egna organisationenutan att i någon störte utsträckning ha haft kontakter med länsarbetsnämnderoch arbetsförmedlingar. Dessa organ har i huvudsak endast sänt ungdomar förplacering hos kommunerna. Landstingeninformerades av länsarbetsnämnderna. Frågan behandlades även isjukvårdsstyrelserna. Landstingen har sedanlänge haft personer placerade inom ramen för arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Man har därför personal som från början kunde samordna uppbyggandet avungdomslag. Eftersomlandstingen inte har tvingande skyldighet att inrätta platser för ungdomslag, ingicksöverenskommelser mellan länsarbetsnämnderna och landstingen om hur stort antalungdomar som landstingen skulle åta sig att placera i ungdomslag. Dessaöverenskommelser var klara utom i ett av landstingen, varunder två avkommunerna sorterar. Detta landsting ingick inte någon överenskommelse med förtänunder våren. Överenskommelsernamed länsarbetsnämnderna hade föregåtts av inventeringar liknande dem somkommunerna genomfört. flesta fall hade landstingen sina platser klara när arbetsförmedlingarnabörjade att placera ungdomar . Trotsatt lagtexten säger att landsting och stat i första hand skall tilldelas ungdomslagkom det i flera orter att dröja innan placering på landstingens platser kundeske. Detta är att hänföra till åtminstone två förhållanden: -Arbetsförmedlingarna använde sig oftast i första hand av kommunens platser.Eftersom platsanskaffningen i kommunerna varit mycket framgångsrik kom ofta istort sett alla ungdomarna i kommunen att placeras på kommunens platser. Detblev alltså inga, eller mycket få, ungdomar kvar för placering på landstingensplatser. 1984/85:88 57 -I två landsting var uppbyggnaden av ungdomslagsplatser klar på ett tidigtstadium. Emellertid önskade man ta sig an ungdomar på ungdomslagsplatsersuccessivt, i takt med att beredskapsarbetena i åldersgruppen trappades ned.Detta medförde också att det var få ungdomar som kunde placeras på dessaplatser. hade man sålunda knappast kommit upp till hälften av det prognosticeradeantalet. Dessutom har också många landsringvarit mycket framgångsrika i sina försök att skapa platser, så framgångsrikaatt några intervjuade uttryckt en viss förvåning. På ett sjukhus väntade sighandläggaren av ungdomslag att man skulle kunna få fram ett tiotal nya arbetensom lämpade sig för ungdomslag. I själva verket kunde man upplåta 70 platser. Detväckte också en viss förvåning, understundom stegrad till irritation, närbetydligt färte ungdomar än man hade väntat sig blev placerade på landstingensplatser. Efterhandhar man i flera kommuner börjat överföra ungdomar från de kommunala platsernatill landstingsplatserna. Kommunernaoch landstingen har alltså relativt självständigt utvecklat platser iungdomslag, genom att centrala organ har kunnat samordna och leda verksamheten.Detta förefaller emellertid inte ha varit fallet inom den statliga sektorn. Statligaarbetsgivares uppbyggnad av ungdomslag Länsarbetsnämndernahar varit den instans som sökt att ackvirera ungdomslagsplatser i de statligaförvaltningarna och företagen, ibland med assistans av arbetsförmedlingarna. Länsarbetsnämndernasammankallade sålunda representanter för de statliga organen för information omungdomslagen . Emellertid var de i allmänhet ganska ointresseradeoch negativa till att inrätta platser för ungdomslag. De ville avvakta direktiv"ovanfrån", och menade ofta att de inte kunde erbjuda arbetsuppgiftersom var lämpliga för ungdomar i ungdomslag. Vidare framhöll man att det fannssekretessbestämmelsen som lade hinder i vägen. Man tenderade att seungdomslagen som en pålaga. Medankommunerna och landstingen ofta lyckats få fram fler platser än man hade räknatmed, synes detta sällan ha varit fallet inom den statliga sektorn. Dettamedförde att platserna inom den statliga sektorn i allmänhet kom sent ochåtminstone till en början var färte än i kommunala landsting och kommuner. Skr.1984/85:88 58 Ävenom man lyckades inrätta ungdomslagsplatser i en sådan utsträckning attarbetsförmedlingarna kunde börja anvisa ungdomar -arbetsförmedlingarna hade alltså rätt att avvakta tre veckors placeringstidefter lagens ikraftträdande - medförde den kortahandläggningstiden vissa problem. Dessahade främst att göra med att det rådde oklarhet om vissa regler för ungdomslagen.Ett sådant exempel är att det inte var klart hur man skulle tolka tolvmånadersvillkoret för åttatimmarsarbete. Dettamedförde att en del arbetsförmedlare lovade vissa ungdomar åtta timmarsarbetstid, vilket man sedan fick ändra. Ettannat exempel är att man på vissa ställen där inga platser fanns att tillgå ilandsting eller stat, hade ett begränsat urval av platser att erbjuda ungdomarna.Detta medförde att det var svårt att tillfredsställa vissa ungdomars önskemålom placering, speciellt i de fall där ungdomarna ville arbeta inom landstinget.Man fick också till en början en anhopning av önskemål från ungdomar, som efternågon vecka ville byta arbetsplats på grund av att de inte trivdes på den detilldelats. Med hjälp av omplaceringar inom kommunen och med överföringar frånkommun till landsting, när dessa platser fanns tillgängliga, löstes problemetoch har när verksamheten kommit igång varit tämligen litet. Förklaringartill kommunernas snabba uppbyggnad av ungdomslag Inrättandetav ungdomslagsplatser gick alltså, kvantitativt sett, mycket effektivt ilandstingen och speciellt i kommunerna. Däremot var det trögt inom den statligasektorn. Flerafaktorer bidrog till att kommunerna var så framgångsrika: - Kommunerna har skyldighet attta emot de ungdomar som inte kan placeras på annat sätt. Enligt en intervjuadmedförde detta att man var kritisk till att börja med, men "alla fick eldunder fötterna". - Kommunledningarna engageradesig starkt för ungdomslagen. Åtgärden sågs mycket positivt oberoende avpartipolitisk tillhörighet. De politiska skiljaktigheter som föregick lagensinförande på riksplanet har knappast haft någon motsvarighet på det lokalaplanet. Istället har politisk enighet förelegat om vikten av att söka motarbetaungdomsarbetslösheten med hjälp av ungdomslagen. Det är också vanligt att mananser att den kommunala nivån är den lämpligaste för bekämpande avarbetslösheten. - Man utnyttjade redanetablerade, tunga kommunala organ, eller byggde upp speciella tjänster för attinventera möjligheterna att få fram arbetsuppgifter. - Man kunde utnyttja detkontaktnät, som hade byggts upp under arbetet med tidigarearbetsmarknadsåtgärder, t. ex. beredskapsarbeten. 1984/85:88 59 - Ungdomslagenger möjligheter att på ett relativt billigt sätt bygga ut den kommunala servicen Man kom att se dem som en resurs. Detär lätt att entusiasmera för insatser mot ungdomsarbetslösheten, speciellt på den kommunala nivån. "Det är ju våra egna barn det gäller". Ungdomslagen uppfattades som en rejäl åtgärd, som tog ett ordentligt grepp pä problemet. Fleraav dessa punkter äger tillämplighet, speciellt på landsting, men också påstatliga arbetsgivare. Emellertidsaknar båda det extra tryck som det innebär att ha den yttersta skyldighetenatt genomföra åtgärden. Föratt uppnå en god förståelse för organisationers utformning och arbetssätt ärdet viktigt att sätta in den organisatoriska framväxten i den samhälleligautvecklingen. I det här fallet har det bakomliggande skeendet - åtgärdernamot ungdomsarbetslöshet och idéerna bakom dem - beskri vits i kapitel 2 Bakgrund. I det här kapitlet gör vi nu också en kort uppsummering av uppföljningsansvarets mer precisa organisation och framväxt. Detär också viktigt att veta att en organisationsutformning styrs av olika bakomliggandefaktorer. Det är dels de centrala direktiven i det här fallet de regelsystemsom blev följden av beslutet om ungdomslagens införande - delsfaktorer som kan sägas styra mer på lokal/ nivå såsom de resurser som finns i form av människor, lokaler, näringsliv, utbildningsut bud osv. och det är dessutom problemets ungdomsarbetslöshetens - omfattning i varje speciell kommun som blir styrande för vad som är en optimal organisationsutformning. Ettcentralt direktiv leder alltså inte till samma organisationsutformning utanorganisationen anpassar sig till de förutsättningar som råder. Organisationsutformningenblir då inte heller någon slutlig lösning utan måste ses som den förögonblicket bästa lösningen. En organisation kan ses som en process. Vår studieav organisationen för ungdomslag är därför en beskrivning av hur bakomliggandefaktorer påverkade organisationsutformningen då ungdomslagen infördes. Menförst till uppsummeringen av uppföljnings-ansvarets organisation. Alltsedansin tillkomst har uppföljningsverksamheten organisatoriskt knutits tillutbildningssystemet, på lokal nivå skolstyrelsen och gymnasieskolan.Åtgärderna mot arbetslöshet för den yngsta gruppen hade länge Skr.1984/85:88 60 Detta fick vissa konsekvenser då det gälldetillsättandet av tjänster och utformningen av organisationen. Att verksamhetenfrån centralt håll definierades som försöksverksamhet ledde till att personalenpå lokal nivå förordnades som projekt- och visstidsan-ställda. Detta kunde isin tur påverka såväl vem som anställdes som motivation och engagemang hos deanställda. Beredskapsarbetare har ofta använts inom uppföljningsverksamhetensom resursförstärkning. Fr. o. m. 1983 haremellertid uppföljningsansvaret permanentats och det har också medfört attkommunerna har satsat mer helhjärtat på en fast organisation för denuppföljande verksamheten. "Ungdomscentrum" eller "Ungdomsenhet"för de ungdomar som inte går i reguljär utbildning är en vanlig benämning påden kommunala organisationen. Där finns anställd personal av olika kategoriersamlade: syo-konsulenter, lärare, kurator, fritidsassistenter. Där utvecklas deindividuella planerna efter varje ungdoms intresse och behov, där bedrivsutbildning, uppföljningsprogram genomförs, administrationen av ungdomsplatsersköts och här ordnas flödet till och från gymnasieskolan i samarbete medgymnasiets elevvårdsteam och syo-konsulenter. ligger ungdomscentrumlokalmässigt skilt från gymnasiet för att markera att uppföljningsverksamheteninte är detsamma som skola. Detta är framförallt avsett som stöd för de icke studiemotiveradeeleverna. Genom den utformning somuppföljningen får vänjs nu ungdomarna vid ett mera långsiktigt planerande. Deindividuella planerna skall omprövas kontinuerligt, minst var tionde vecka.Detta förutsätter att ungdomarna har kontakt med sin syo-konsulent även då deär ute på ungdomsplatser. Prövningen skall innebära att möjligheterna tillreguljär utbildning eller stadigvarande arbete fortlöpande undersöks. Ungdomsplatsernasom utgör uppföljningsverksamhetens primära åtgärd för sysselsättning vidsidan av studier i gymnasiet eller Komvux skall enligt SÖ:s föreskrifteranskaffas genom att de lokala arbetsmarknadsparterna gemensamt inventerarmöjligheterna att inrätta ungdomsplatser och träffar överenskommelser. Det skersåledes helt utan Arbetsförmedlingens medverkan. I praktiken anskaffas ungdomsplatsernaenligt våra erfarenheter genom att personalen i uppföljningsorganisationenkontaktar arbetsgivare i kommunen. sköts alltså såväl utbildnings-som arbetsmarknadsin-riktade åtgärder mot arbetslöshet för 1617-åringarna avorganisationen för det kommunala uppföljningsansvaret. Enligt våra undersökningararbetar man ofta selektivt med ungdomsplatserna. Inom uppföljningsverksamhetenfinns förstås många olika undergrupper av ungdomar. Här finns ungdomar somkommer direkt från , avhoppare från gymnasiet och ungdomar somväntar på att komma in på en utbildning, t. ex. vårterminsintagning tillvårdlinjen, ungdomar som vill kvalificera sig för att komma in på en önskadutbildning osv. Skr.1984/85:88 61 finnsockså ungdomar som varit ute i arbetslivet och sedan blivit arbetslösa av eneller annan anledning. Blandalla dessa grupper finns en kategori ungdomar som brukar vara klart urskiljbar:de som är helt omotiverade för fortsatta studier. Ofta gör man så att dessaungdomar placeras på ungdomsplatser i privat sektor. Dessa fungerar mycket liktde enskilda beredskapsarbetena, dvs. de leder i hög utsträckning tillanställning och till kontakter med det enskilda näringslivet, vilka i sin turkan leda till anställningar. De ger också nyttig praktik och de ger möjlighetertill referenser från arbetsgivare. Destudiemotiverade ungdomarna och de som man räknar med att kunna motivera tillstudier placeras på ungdomsplatser inom offenflig sektor och slussas efterhandvidare till eller tillbaka till utbildningssystemet. Denna "metod"måste inte gå och går inte stick i stäv med intentionen att placering påungdomsplats skall ske efter ungdomarnas egna önskemål. Tvärtom sammanfaller debåda intentionerna väl. I allmänhet är flickor lättare att studiemotivera änpojkar och deras önskemål om ungdomsplatser finns ofta just inom denoffentliga sektorns vård och barnomsorg. Pojkarnas önskemål gäller oftaindustriarbete och arbete i verkstäder, alltså i privat sektor. Dettaselekterande arbetssätt har inverkan på vem som hamnar iungdomslag, som vi senare skall visa under avsnitt Förväntningar på ungdomarnai kapitlet PLACERING AV UNGDOMARNA. Dåungdomslagen infördes fanns således etablerade organisationer med tämligen långerfarenhet av arbete med och för arbetslösa ungdomar i de flesta kommuner. Organisationsmodellerför ungdomslag några exempel Decentrala direktiven tolkades mycket lika i kommunerna. Information , tillförvaltningschefer och inventeringen av platser initierades alltså i god tidinnan lagen antogs i samtliga kommuner utom en av de minsta. I den kommunen varemellertid antalet ungdomar så få att de kunde placeras ut utan olägenhet tackvare personliga kontakter och personkännedom om respektive ungdom inomföreskriven tid. Genombeslut i kommunfullmäktige i de olika kommunerna hade man också i stort settfastställt en första organisationsutformning att gälla från den 1 januari 1984.Denna första organisationsutformning fick stora likheter meduppföljningsverksamhetens första fas. Det var mycket vanligt att man användesig av beredskapsarbetare för att sköta administrationen av ungdomarna somskulle placeras ut i kommunala ungdomslag. (På liknande sett använde ochanvänder man sig av beredskapsarbetare och ungdomslagare påarbetsförmedlingarna för att sköta administrationen där.) 1984/85:88 62 Organisatorisktknöts verksamheten för ungdomslag i kommunerna till a) politisktansvariga för kommunens sysselsättnings- och näringslivsfrå gor b) kommunenspersonalansvarig inklusive kommunala beredskapsarbeten Endast i en kommun, , har vi sett en organisationsutformning som direkt kopplar sammanuppföljningsansvar och ungdomslag på det stadium då vi gjorde vårdatainsamling. ISödertälje har pågått utveckling och omorganisation avåtgärderna mot ungdomsarbetslöshet. är den kommun i länsom har den högsta arbetslösheten. Näringslivet är knutet till storindustri medtypiskt manliga arbeten. Arbetslösheten är högre bland kvinnor/flickor än blandmän. Även om arbetslösheten sett med Norrlandsögon procentuellt inte är hög ärändå antalet ungdomar som går utan sysselsättning stort. Detta har medförtstora och dyrbara satsningar för kommunen i ansträngningarna att hållaarbetslösheten nere. har också typiska storstadsprohlem med mångaungdomar i riskzonen vilket i sin tur medfört att man satsat mycket-påspeciella projekt för arbetslös ungdom. Då ungdomslagen trädde ikraft fanns redan organisationen för uppföljningsansvar och organisationen förkommunala beredskapsarbeten samlade på ett ställe, den s. k. Centrifugen. Därsköts såväl administration som en stor del av den praktiska verksamheten medutbildnings- och sysselsättningsåtgärder. En arbetsgrupp hade också undervåren -83 i samverkan med kommunens arbetslöshetskommission påbörjat arbetetmed att utreda vilka insatser som kunde behöva göras för ungdomar . "Åtgärder för den gruppen var på gång när beslutet kom" sadeansvarigt kommunalråd vid vårt besök i kommunen. Detta medförde att enorganisation som är heltäckande för hela ungdomsgruppen snabbt kunde byggasupp. Organisatoriskt placerades organisationen under skolstyrelsen.Organisationen fick namnet Ungdomscentrum och följande utseende: 1 Kamrersassistent 1 Kontorist 0,25 Skolläkare 1 Skolsköterska 1 Kurator Sekt-ch: Avd-chefen 4 Syo-konsulenter 4 Handledare/instruk Sektionför beredskaps-arb och ungdomslag Sekt-ch: Bitravd-chef 6 personalass, tillsvidare 3 Personalassistenter, projektanställda Verksamhetenvid Ungdomscentrum bedrivs inom två sektioner: 1. sektionen föruppföljningsansvaret (för ungdomar ); 2. sektionen för beredskapsarbetenoch ungdomslag (för ungdomar ); Avdelningschefenför Ungdomscentrum är också chef för sektionen för uppföljningsansvaret. Därmedhade man skapat en organisation där ungdomar kunde slussas över frånuppföljningsverksamheten till ungdomslägsverksamheten. Man kunde bygga vidarepå de individuella planerna, fortsätta utrednings- och motivationsarbetet fören eventuell utbildning och man kunde hålla kontroll över ungdomsplatser ochungdomslagsplatser så att konkurtens i möjligaste mån kan undvikas. Enklar ansvarsfördelning när det gäller de ekonomiska frågorna föreliggeremellertid mellan skolstyrelsen och ledningsgruppen för sysselsättningsfrågor. Liknandetankegångar om organisation fanns i flera kommuner bl. I har utvecklingenpå arbetsmarknaden varit mer ogynnsam än för länet i dess helhet. Redan densista oktober 84 hade man i kommunen under ledning av SSA-sekreteraren som äradministrativt ansvarig för Ungdomsenheten med anledning bl. a. avregeringsproposition om ungdomslag utarbetat förslag till "Inrättande avungdomscentrum i för ungdomar i åldern ". SSA-sekreterarenanför där bl. a. beträffande 18-19-åringarna: Skr.1984/85:88 64 "Innande berörda ungdomarna kan slussas ut i kommunala arbeten måste åtgärderliknande Uppföljningsprogrammen för 1617-åringarna till. Många är i riskzonenoch har kanske genom sina misslyckade försök att finna arbete helt tappatsjälvförtroendet. () innebär bl. a. att Af numera har små möjligheter att gestudie- och yrkesvägledning. Det reguljära skolväsendet å sin sida är endastskyldiga/ har endast möjlighet att hjälpa de egna eleverna med studie- ochyrkesvägledning. En stor grupp 18-19-åringar saknar därigenomkontaktmöjligheter för sin långsiktiga studie- och yrkesplanering. Studie- ochyrkesvalet är en långvarig process som påbörjats långt ned i ochsom för dessa ungdomar lett fram till en viss yrkesutbildning i gymnasieskolan- som i sin tur visat sig leda till arbetslöshet. Ungdomarna har akut behov avnya syo-insatser, men står utanför befintliga organisationer.Utbildningssamhället blir alltmer komplicerat för den enskilde att överblicka.För en del av ungdomarna gäller det kanske att komplettera sin utbildning medlängre eller kortare kurser, för att bli attraktivare på arbetsmarknaden, -kombinerat med möjlighet till arbete med dess viktiga sociala betydelse." Enungdomsgaranti för 16-I9-aringar bör skapas i skriver man i förslaget.Nuvarande organisation (den för 16-17-åringarna) bör ses som etapp 1. Etapp 2som nu föreslås inrättad skall omfatta 18-19-åringar och inrättandet av ettUngdomscentrum föreslås: "Medett Ungdomscentrum kan kommunen koncentrera de resurser som är spridda påolika förvaltningar. Förhoppningsvis skapas på detta sätt en organisation somkan förverkliga intentionerna med ungdomsgarantin. Inom Ungdomscentret kan detpraktiska arbetet brytas ner i små grupper, där ungdomarna känner trygghet ochdär olika vuxna arbetar som förebilder. Förungdomarna i åldern fortsätter arbetet som i nuvarande Ungdomsenheten. Förungdomarna i åldern som inte kunnat erhålla reguljärt arbete erbjudesfortsatt studie- och yrkesvägledning ev. i särskilda vägled-ningsgrupper förintensifierad vägledning, kompletterande utbildning och/eller arbete iUngdomslag. Ungdomscentretvänder sig i första hand till . den grupp somomfattas av ungdomsgarantin. Ungdomscentretbör ha som målsättning att fortlöpande hålla kontakt med företag, fackligaorganisationer och myndigheter för att på så sätt tillvarata möjligheterna attfå fram så många ungdomsplatser som möjligt. I samarbete med arbetsförmedlingenbör också eftersträvas en uppsökande verksamhet på arbetsplatserna för atttillskapa nya arbetstillfällen etc. inför 20-årsdagen när det nya skyddsnätetdras undan." Enligtförslaget bör Ungdomscentret placeras under en näringslivs- och sysselsättningsdelegationsåsom föreslagits i en socialdemokratisk motion. Ledningen skulle utgöras av enstyrgrupp med representanter från skolstyrelsen, socialnämnden ochkommunstyrelsen. Menvid telefonkontakt får vi veta alt "inget har hänt". 1984/85:88 65 Ungdomslagenär en politiskt "het potatis". Kommunstyrelsen anser att ungdomslagsverksamhetenfaller inom Arbetsförmedlingens ansvarsområde. Där skall uppföljning och vägledningske för åldersgruppen och kommunens ansvar för dem inskränker sig till deungdomar som finns placerade på kommunala ungdomslagsplatser. Sotenäsär en av de minsta av våra kommuner. Även om arbetslösheten i kommunen upplevssom allvarlig inte minst för ungdomarna som individer är den förstås numerärt överblickbar.Det finns en god lokal- och personkännedom i kommunen. Arbetsförmedlingens personal känner såväl de arbetssökandeungdomarna som företagen - deras behov av arbetskraft och deras konjunkturbetingadeproblem - och man känner också personligen människorna i de kommunala förvaltningarna.Kommunen har ingen egen gymnasieskola utan eleverna får antingen resa fram ochtillbaka till grannkommunens gymnasieskola eller också varainneboende. Detta medför en något lägre studiefrekvens än i kommuner med egetgymnasium,speciellt för flickornas vidkommande, enligt våra undersökningar. Den9 januari hölls ett sammanträde i kommunen med representanter för kommunstyrelsen,skolstyrelsen. Arbetsförmedlingen och kommunens personalansvariga med anledningav den nya lagen om arbete i ungdomslag. Vidmötet diskuterades möjligheterna för kommunen att sysselsätta ungdomslagareinom befintlig organisation för kommunala beredskapsarbeten.Arbetsförmedlingens representant befarade vid mötet att antalet ungdomslagaresnabbt skulle stiga utöver de för dagen aktuella genom att de privata företagenskulle ta emot färte ungdomar genom sänkningen av statsbidraget till förrekryteringsplatser och enskilda beredskapsarbeten. Till mötet hadepersonalsekreteraren i kommunen utarbetat en PM angående kommunens skyldighetergentemot arbetslös ungdom: uppföljningsansvar, beredskapsarbeten ochungdomslag. I denna PM kommer man fram till att mycket talar för ensammanslagning av de tre verksamheterna till ett ungdomscenter eller liknande: a) "Ungdomarna kan följas avsamma personal från och i fortsättningen. Detta bör leda till bättreinsatser för varje individ. b) Inget konkurtensförhållandeuppstår om disponeringen av befintliga platser inom de kommunalaförvaltningarna. c) Genom att koncentreraarbetsuppgifterna till en eller ett fåtal personer kan bättre överblick ochdjupare kunskap näs. Kontakterna med'Arbetsförmedlingen kan koncentreras. d) Utbildningsinslagkommer att kopplas till alla tre verksamheterna var för ett intimt samarbete med KomVux kommer att krävas.