prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — I konsumenttjänstlagen bör därför las in en bestämmelse som gerkonsumenien rält atl erhålla en specificerad räkning. 1 många fall utställer näringsidkaren naturiigtvissjälvmant en Ullräckligt specificerad faktura e.d. Av olika skäl lillämpasdella dock inte generellt. Som ulredningen har redovisat närmare i betänkandet(s. 241-242) torde del däremot vara fast praxis i åtskilliga branscher inomkonsumenlUänsl-områdel alt konsumenten får en specificerad räkning om han begärdet. En lagregel om konsumenlens rätt till specificerad räkningbör anknyta till denna praxis. Det finns inle anledning all kräva attnäringsidkaren utan 7 1984/85. Prop.1984/85:110 98 anmaning skall utfärda en specificerad räkning för varjeIjänsl som han Konsumentens ulför. I åtskilliga fall lorde konsumenienhell enkelt inte anse sig ha behov betalningsskyldighet av en närmarespecifikation av prisel och de förhållanden som ulgör underlaget för della. Föratt man skall undvika onödigi arbete och onödiga koslnader bör näringsidkarenalliså vara skyldig att ställa ut en specificerad räkning för en Uänsl bara omkonsumenien begär det. Framställer konsumenien en sådan begäran, börnäringsidkaren å andra sidan alltid vara skyldig atl efterkomma denna. Någolundanlag för del fall all ijänslen har ulförls mot ell fasl pris. som harförordats från främst näringslivels sida, bör således inle siällas upp.Konsumenien kan i elt sådani fall behöva en specifikation av utfört arbete ochanvänt malerial m. m. för en kontroll av atl Uänsten har ulförts i enlighel medvad som har avtalats. Jag kan inte dela näringslivets farhågor för all enskyldighet för näringsidkaren atl även i dessa fall på begäran specificera siltarbete m.m. skulle medföra alltför slora koslnader. Del kan inle anses lämpligt eller nödvändigt alt ikonsumenttjänstlagen ta in detaljerade regler om olika koslnadsposler m. m. somsärskilt skall redovisas i en specificerad räkning. Vad som härvidlag börkrävas kan uppenbarligen skifta med hänsyn till Uänsiens beskaffenhel och andraomsländigheter. Däremot bör i lagen anges grunderna för hur en specificeradräkning skall vara utformad. En specificerad räkning bör för del första ge konsumententillräckliga upplysningar om själva del arbele som har ulförts. Den bör sålundai huvudsak beskriva arbetets art samt i övrigt innehålla sådan information omdet utförda arbelel att den gör det möjligt för konsumenien all bedöma arbetetsomfallning. I slort sett blir det här fråga om de uppgifier som är nödvändigaför atl konsumenten skall få veta vilka åtgärder och vilket malerial m. m. somnäringsidkaren tar betalt för. Vidare måsle det givelvis framgå av räkningenhur priset har beräknats, l.ex. genom angivande av malerialålgång och priselper malerialenhel saml lidsålgång och priset eller annan tillämpadtidsenhet. Om Ijänsten eller en del av denna har ulförts mol ellavlalal, fasl pris, finns del emellertid inte anledning alt kräva attnäringsidkaren i en specificerad räkning anger hur detta pris har beräknals.Ell sådant krav bör inie heller gälla om ijänslen eller en del av denna iövrigl har ell fasl pris som lillämpas av näringsidkaren. Oftasl är del i dessafall fråga om s. k. paket-priser för olika ålgärder som anges i en prislistaeller i reklamerbjudanden, l.ex. avseende byte av avgassystemet på en bil,varvid prisel inkluderar ersällning för såväl arbele som malerial. Altnäringsidkaren i sådana fall inle skall behöva specificera hur del fasta priselhar beräknals överensslämmer med vad som har avsells vara innebörden avulredningens förslag (se belänkandel s. 457). Enligi min mening bördetiaemellertid i klarhelens inlresse komma till ullryck i lagtexten. 1984/85:110 99 Har konsumenien begärt en specificerad räkning bör han, omräkningen Konsumentens har begärts i lid, inle vara skyldig all belalaförrän han har fått denna. Jag betalningsskyldighet ålerkommer till dettai nästa avsnitt. 2.8.4 Tiden för belalningen Mitt förslag: Om inle annal följer av avtalet, ärkonsumenien skyldig alt belala vid anfordran sedan näringsidkaren har ulförlyänsien. Har konsumenien i lid begärt en specificerad räkning, är han inteskyldig atl belala förtän räkningen har kommil honom till hända. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitlförslag (se belänkandel s. 243-244). Remissinstanserna: I princip godias ulredningens förslag.Från näringslivels sida framhålls viklen av all regeln om verkan av en begäranom specificerad räkning inle får möjliggöra obehöriga betalningsuppskov (sebil. 3 avsnill 7). Skälen för mitt förslag: I fråga om liden för eriäggandeav belalningen för Uänster som avser arbele på lösa saker eller på fast egendomo.d. anses gällande rätt innebära all belalningen skall eriäggas i efterskott,dvs. sedan Ijänslen har ulförls, såvida inle annal har avialais. Harförfalloliden för efterskollsbeialningen inle beslämls, gäller all betalningenskall eriäggas vid anfordran. Principen om betalning i efterskott bör skrivas in ikonsumenttjänstlagen. Från snäv konsumentsynpunkt skulle del naturligtvis varaav värde, om en regel härom också kunde göras ivingande lill konsumenlensförmån, så all konsumenien aldrig behövde belala förrän tjänsien har utförts.Särskilt vid Ijänsler av slörre omfallning är det emellertid rimligt attnäringsidkaren får förbehålla sig rätlen att erhålla en slörre eller mindre delav betalningen innan uppdraget har avslutats. lilet förelag kan annars råkai likviditelssvårigheter vid arbeten som sträcker sig . Mankan inte heller bortse från att det ibland kan innebära en för näringsidkarenoacceptabel ekonomisk risk atl utföra en tjänsl utan alt få hela eller en delav belalningen i förskott. En regel om all konsumenien inle är skyldig allbetala förrän näringsidkaren har ulfört Uänsten bör därtör kunna frångås genomavtal, dvs. För den händelse villkor om förskottsbetalning fåren omotiverat stor utbredning i avtalspraxis eller om sådana villkor med hänsynUll sitt innehåll m.m. är atl anse som oskäliga mot konsumenten, är deltillräckligt alt ingripande kan ske enligt avialsvillkorslag och allvillkoren i särskilda fall kan jämkas eller åsidosättas med stöd avgeneralklausulen i 36 8 avtalslagen. Har förfalloliden för en efterskottsbelalning inlebeslämls, bör gälla atl belalningen skall ske vid anfordran. 1 prakliken lordekonsumenien emel- lertidfå en skälig lid på sig för alt betala sedan anfordran skett Ufr prop.1981/82:40 s. 37). Som nämndes i föregåendeavsnitt bör konsumenien, om han har begärt en specificerad räkning, inle varaskyldig att betala förrän räkningen har kommit honom till hända. Detta borgälla såväl då har beslämls för belalningen som då denna skall ske vidanfordran. En sådan ordning bör dockgivelvis inle medföra atl konsumenten får ell obehörigl uppskov medbelalningen. Skall beialning ske vid anfordran bör del, för all en begäran omspecificerad räkning skall medföra del nämnda uppskovet med betalningen, krävasall denna begäran framställs i samband med att anfordran sker. Har näringsidkareni sin anfordran, vilkel lorde vara del vanliga, angett en sisla dag förbeialning som ligger ell slycke framåi i liden, bör del krävas att konsumenienbegär en specificerad räkning i rimlig lid före den angivna förfallodagen.Detsamma bör gälla om parterna har Iräffal avtal om en bestämd förfallodag.Enligt min mening bör del av lagen framgå att konsumenien sålunda, för atl enbegäran om specificerad räkning skall få den verkan atl han inte behöver betalaförrän räkningen har kommil honom till hända, inle får dröja alltför länge medatl framställa en sådan begäran. Några mera detaljerade regler om detla synesemellertid inle erforderliga. Del bör räcka atl del som en förutsättning förden här diskuterade regelns tillämplighet anges att konsumenlens begäran omspecificerad räkning skall ha framslällls i lid. Del bör underslrykas altdet nu sagda tar sikte endast på frågan huruvida konsumenten skall ha rält atlvänta med betalningen lill dess alt han har erhållil en specificerad räkning.Näringsidkarens skyldighel att efterkomma en begäran från konsumenten omspecificerad räkning inskränks däremot inte av den föreslagna beslämmelsen. Haren sådan begäran framställts, men för senl, är näringsidkaren alltså ändåskyldig ;ätl sända en specificerad räkning lill konsumenien. Denne är dock försin del i della fall skyldig alt belala innan han har fåll räkningen. Mittförslag: Avbeställer konsumenien en ijänsl innan den har slulförls, harnäringsidkaren rätt lill ersällning för ulfört arbete och för förluster som hangör på grund av all han har inrättat sig efler uppdraget. Ersättning förförlusl skall dock inte utgå, om konsumenlens syfte med Ijänslen har förfelalspå grund av vissa omsländigheler som konsumenien inle kan laslas för. Belalarkonsumenien inle i räll lid vad näringsidkaren har atl fordra på grund avavbeslällningen och avser ijänslen en sak som näringsidkaren får hålla kvarlill säkerhel för sin fordran, får näringsidkaren Irols avbeslällningenfullfölja ijänslen, om del behövs för all säkra hans ersättningsanspråk. Prop.1984/85:110 101 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med miltförslag. Ulredningen föreslår dock inle någon regel om attkonsumenten i vissa fall slipper belala förlustersättning och inle heller någonregel om att näringsidkaren under vissa omsländigheter har rätt att fullföljatjänsien (se belänkandet s. 173-184). Remissinstanserna: Del slora flerialet tillstyrker ellergodtar principen om avbeställningsrält för konsumenien. Ålskilligaremissinstanser - däribland , domareförbundoch flertalet föreirädare för näringslivel - avslyrker däremot de avulredningen föreslagna ersättningsreglerna. De anser att näringsidkaren iprincip skall ha samma ersättning som om avlalel hade fullföljts, med avdragendast för de besparingar som näringsidkaren gör genom att inte behövafullfölja arbetet. anser all konsumenien inte bör vara skyldigatt utge någon ersällning annal än för ulförl arbete, om han på grund avsärskilda omständigheler har förlorat sin nytta av ijänslen (se bil. 3 avsnitt6). Skälen för mitt förslag: För konsumenien kan det vara avstor betydelse all ha möjlighel all avbeslälla en Uänsl innan den harslutförts. Som har berörts bl. a. i avsnitt 2.3.2 kan del under arbelels gångvisa sig all Ijänslen inle är ändamålsenlig för konsumenien eller alt den blirbetydligt dyrare än beräknat, t. ex. på grund av alt föremålet för tjänsien äri elt sämre skick än som har förutsells. Näringsidkaren skall i sådana fallenligi den föreslagna lagen vara skyldig alt ta kontakt med konsumenien ochbegära dennes anvisningar. Denna skyldighel skulle naturligtvis varav av fögavärde för konsumenten, om denne likväl inte hade möjlighet alt återkallauppdragel genom en avbeställning. En beställd tjänst kan också av andraanledningar än de nämnda bli onyttig eller ofördelaklig för konsumenten.Vidare kan dennes ekonomiska situalion ändras så atl han inle längre anser sigha råd med en tjänsl som han har beställt. Inom området för konsumenttjänster saknas det normallanledning atl näringsidkaren skulle kunna kräva att få fullfölja en Uänsl somkonsumenten inte längre önskar att näringsidkaren skall utföra. Detla gällernaturligtvis framför allt när det är fråga om arbele på egendom som tillhörkonsumenten eller på annat sätt står under hans rådighel. Näringsidkarensintresse av tjänsien är praktiskt taget alltid av uteslutande ekonomisk naturoch kan tillgodoses genom regler om en ekonomisk uppgörelse mellan parterna.Konsumenien bör därför ha en i princip ovillkorlig möjlighet all genomavbeställning på rimliga villkor påkalla att näringsidkaren inställer fortsattulförande av tjänsten. Det bör vara likgiltigt vilken orsaken är lill atlkonsumenten inte längre önskar få det beställda arbetet utfört avnäringsidkaren. Saken kan också uttryckas så, atl lagstiftaren i och försig inte kan hindra en pari all frånlräda elt avtal utan i stället bör reglerai vad mån denna part skall ersälla motparten för att avlalel inle fullföljs ienlighel med sill innehåll. Prop.1984/85:110 102 Den cenirala frågan är alltså vad som bör gällabeträffande den ekono- miska uppgörelsen mellan parterna vid enavbeställning. Som nämnls måsle konsumenien kunna frigöra sig från avtaletpå rimliga ekonomiska villkor. måste givetvis skälig hänsyn las lillnäringsidkarens befogade intresse av all inte drabbas av förluster lill följdav en avbesläll-ning. Del gäller alliså alt söka nå en godtagbar avvägningmellan parternas olika ekonomiska inlressen. Problemel vid ulformningen av reglerna om den ersättningsom konsumenten bör vara skyldig att belala näringsidkaren vid enavbeställning är i vad mån näringsidkaren bör ha rätl atl tillgodoräkna sigvinsl på den avbeslällda Uänslen. Med vinst avses i della sammanhang den del avpriset som överstiger näringsidkarens särskilda kostnader i form av lönekoslnadoch materialkostnad för alt ulföra Uänslen och som är avsedd att bidra till täckandeav näringsidkarens allmänna omkostnader för rörelsen och förräntning av egelkapilal. Utredningens förslag innebär i detla hänseende atlnäringsidkaren får tillgodoräkna sig vinst på den del av ijänslen somevenluelll redan har ulförts när Ijänslen avbeslälls och på sådaniavslulningsarbele o.d. som måste utföras trots avbeslällningen. bör näringsidkaren däremol inle få ersättning för den vinst somskulle ha belöpt på den del av Ijänslen som på grund av avbeslällningen inleuiförs av näringsidkaren. Vid remissbehandlingen har ulredningensslällningslagande kriliserals av bl. a. flertalet remissinslanser somföreträder näringslivet. Enligt dessa bör näringsidkaren ha räll lillersällning för hela den vinsl som han skulle ha erhållit om avtalet hadefullföljts, dvs. få ersällning för det s. k. posiiiva konlraktsintresset. Denämnda remissinstanserna har därför förordat all konsumenlensersällningsskyldighel besläms så all han skall betala priset för denavbeslällda tjänsien men därvid få göra avdrag för de koslnader somnäringsidkaren besparas genom att han inte behöver fullgöra arbetet. En skyldighet för konsumenten atl ersätta näringsidkarenför del positiva kontraktsintresset skulle i stor utsträckning kunna förta detvärde som en möjlighet alt avbeställa tjänsien bör ha för konsumenien. Tillstöd för en sådan regel har också mycket rikligt främst åberopats principen allavtal skall hållas. Detta argument kan emellertid inte tillmätas någonavgörande betydelse vid en lagreglering av vad som skall anses vara en rimligersällning. En regel om ersällning för det posiiiva konlraktsintressetskulle säkerligen i många fall inle molsvara vad som f.n. lillämpas ipraktiken om en konsument önskar återkalla etl uppdrag. Typiskt sett kan en sådanregel inte heller motiveras av hänsynen till näringsidkarens berättigade ekonomiskaintressen. Genom avbeslällningen frigörs kapacitet hos näringsidkaren. Normalltorde denna kunna utnyttjas till all skaffa näringsidkaren fullersältningsinkomsl i slällei för vinslen på det arbete som måste inställas vidavbeslällningen. Även om della inle skulle bli fallel. Prop.1984/85:110 103 finnsdel inte anledning alt för konsumentförhållanden införa regler som innebär alt näringsidkaren kan tillgodogöra sig en vinst enbartdärför all ell avtal har ingåtts, dvs. utan atl han behöver fullfölja denpreslalion som utgjort förutsättningen för all tjäna in vinsten. Medhänsyn till det nu sagda anser jag alt den ersällning som konsumenten bör utgelill näringsidkaren vid avbeställning av en tjänst inte bör bestämmas meduigångspunkt i principen om det positiva konlraktsintresset. I slället börutredningens förslag i princip följas när det gäller att reglera slorleken avden ersällning som konsumenien skall utge lill näringsidkaren vid enavbeställning. Konsumentenbör sålunda först och främst vara skyldig atl belala näringsidkaren fullersättning för den del av Uänsten som eventuelll redan har ulförts näravbeslällningen sker, liksom för sådani arbele som måsle ulföras Irolsavbeslällningen (t.ex. nödvändiga avslulningsarbeien). Dennaersättningsskyldighet är motiverad redan med hänsyn lill all resullalel av delarbele som har utförts och del malerial som har använts kommer konsumenten tillgodo. Ersättningen för en utförd del av Uänsten bör omfatta även ersättning försådana förberedande ålgärder o. d. som naiurligen måste anses ingå i dellämnade uppdraget, exempelvis flyllning eller läckning av möbler i ett rum somskall målas eller resande av slällningar för ell byggnadsarbete. Vidare börersättningen inkludera vinsl som belöper på den del av Ijänsten som harulförls och på avslulningsarbeien o. d. 1 den mån avtalet innehåller villkor omprisel eller prisberäkningen, t.ex. fasl pris för vissa utförda arbetsmomenteller en avtalad ersättning per limme eller annan enhel, bör dessabetalningsvillkor gälla även vid beräkningen av den ersättning som vid enavbeställning skall utgå för utfört arbele. Deprinciper för beräkningen av ersättningen som jag nu har förordal bör kommalill ullryck genom en beslämmelse som anger att ersättningen för ulfört arbeleskall molsvara del pris som skulle ha gällt, om avtalet hade avsett endast vadsom har ulförls. Medhänsyn lill all konsumenien, enligi vad som lidigare har sagls, inle bör varaskyldig alt ersätta näringsidkaren för utebliven vinst på den del av Uänstensom till följd av avbeslällningen inle uiförs av näringsidkaren lordekonsumenlens ersätlningsskyldighel vanligen komma att bli begränsad lill dennu behandlade ersättningen för utfört arbele. I mera speciella siluationer,exempelvis vid avbeställning av etl arbele av mindre vanligl slag eller av ettomfattande arbele, kan det emellertid tänkas atl näringsidkaren skulle göra enförlusl om han inle tillerkänns räll till viss ytterligare ersättning avkonsumenten. Etl exempel är all näringsidkaren för den avbeslällda Uänslen harinköpt malerial av en så speciell beskaffenhel all man inte kan räkna med allhan kan sälja det eller använda det i samband med andra uppdrag. annalexempel är atl näringsidkaren till följd av avtalet om den avbeslällda Ijänslenhar avböjt andra uppdrag, som han inte 1984/85:110 104 skulleha hunnit med om avlalel hade fullföljts, och på grund därav går miste om inkomsl under någon lid efler avbeslällningen till desshan får nya uppdrag. Självfallel bör näringsidkaren normall inle behöva finnasig i att göra förluster av detla slag, vilka beror på att han har inrättatsilt handlande i rimlig förlitan på all elt träffat avtal skall fullföljas. 1enlighet med del nu sagda bör konsumenien vid en avbeslällning i princip ocksåvara skyldig all ersälla näringsidkaren för eventuella förluster som uppkommerför denne på grund av all han har inrättat sig efter det avbeslällda uppdraget.Jag återkommer till detta i specialmotiveringen. Desålunda förordade bestämmelserna innebär alt konsumenien i vissa fall kan bliskyldig att trols en avbeslällning belala lika mycket som om Uänslen hadeutförts. Detla lorde innebära en tillräcklig garanli för atl konsumenlensmöjlighet atl avbeställa Uänslen inte kommer atl missbrukas till förfång förnäringsidkaren. Förvissa fall framstår det som rimligt all konsumenten vid en avbeslällning inteskall behöva utge ersällning lill näringsidkaren för dennes eventuellaförluster. Detla gäller då de förhållanden som har legal till grund förbeställningen av en Uänst på grund av oförutsedda omsländigheler, som inle kanläggas konsumenten till lasl, ändras på etl så avgörande säll all konsumentenssyfte med Uänsten kan anses ha blivit förfelat. Jag länker då i första hand påsådana situationer där föremålet för yänslen har gåll förioral eller skadats såväsenlligt, l.ex. genom brand eller annan olyckshändelse, all del inte längreframstår som meningsfullt all ulföra den beställda tjänsten. Andra situationerav detta slag föreligger då konsumenten hindras att dra nytta av ijänsten lillföljd av nya förfatlningsföreskrifler, myndighelsbeslui eller andra liknandeingripande omständigheler som ligger uianför konsumentens konlroll. Somulredningen har berört är det naluriigtvis möjligl all konsumenien i sådanafall skulle kunna åberopa generalklausulen i 368 avtalslagen till stöd för atl- utan tillämpning av reglerna om avbeställning - hell eller delvis befriasfrån sina förpliktelser enligt avtalet om en ijänsl. En hänvisning till 368avtalslagen ger emellertid föga vägledning åt parterna i del konkreta fallel.Enligt min mening är del därför lill fördel för båda parter med en uttryckliglagreglering av de här nämnda tämligen klart urskiljbara fallen i vilka detframsiår som skäligt atl konsumenien, om han på grund av ändrade förhållandenväljer alt avbeslälla en tjänst, inle blir skyldig att ersätta näringsidkarendennes eventuella förluster lill följd av alt han har inrättat sig efleruppdraget. Jag förordar därför en sådan reglering. Jagövergår härefter lill frågan i vad mån de förordade reglerna om konsumentensersättningsskyldighet vid avbeslällning bör vara tvingande till konsumenlensförmån. Iåtskilliga fall kan del naturligtvis medföra besvär och kostnader att bestämmastorleken av den ersättning som konsumenten enligt de föreslagna reglernaskall betala till näringsidkaren. Del framsiår därför som önsk- 1984/85:110 105 värt alt parterna på förhand kan avtala om enstandardiserad ersällning som konsumenien skall belala om hanönskar avbeslälla en Uänsl. För konsumenten kan det vara en fördel alt i förvägveta vad en avbeslällning koslar honom. Särskili vid tjänster av störteomfattning, där del oftare än eljest kan bli aktuellt med ersällning inte baraför ulfört arbele utan också för näringsidkarens föriuster, kan del annars beropå tillfälligheler hur stor konsumentens ersättningsskyldighet blir. Och förnäringsidkaren kan elt avtal om en på förhand bestämd avbeslällningsersättningframför allt spara in administrativt arbete och koslnader. Vidare är det frånallmänna, samhälleliga synpunkler alltid en fördel om parterna kan reglerasina melianha-vanden så alt Ivisler undviks. Med hänsyn lill del sagda anser jag, i likhel medutredningen, atl det bör öppnas en viss möjlighel för parterna att på förhandIräffa avtal om slorleken av den ersättning som konsumenien skall utge tillnäringsidkaren vid avbeslällning. Det kan emellertid inle komma i fråga attmedge lolal avtalsfrihet. Fördelarna för konsumenien all mol en rimligersättning kunna avbeslälla Uänsten skulle då kunna omintetgöras. För au euavtal om konsumenlens ersättningskyldighel vid avbeslällning skall kunna görasgällande mol denne bör avlalel i princip framstå som en standardiseradtillämpning av de tidigare förordade reglerna och inte innefatta någraprincipiella eller annars påfallande avvikelser från dessa lill konsumenlens nackdel.Della bör i lagen komma lill uttryck genom en beslämmelse om alt näringsidkarenfår förbehålla sig en på förhand bestämd ersällning, om den är skälig medhänsyn lill vad som vid en avbeslällning normall kan antas tillkomma ennäringsidkare som ersättning enligt lagens regler. Jag lämnar med det nu sagda frågan om konsumenlensersällningsskyldighel vid avbeslällning för att behandla vad som kan sägasulgöra en inskränkning i konsumentens möjlighel att avbeslälla Uänslen. Den avbeslällda tjänsten kan avse en sak som haröverlämnals i näringsidkarens besittning. Som jag skall återkomma lill i ettföljande avsnitt (2.10.4) bör näringsidkaren då, i överensstämmelse med vad somföljer av gällande rätt, vara berättigad atl hålla kvar föremålet för tjänstentills konsumenten betalar vad näringsidkaren har rätt till vid avbeställningeller ställer betryggande säkerhet för fordringen. Samma s. k. reienlionsrällbör gälla om tjänsten avser en sak som skall tillverkas av näringsidkaren. Om konsumenien i etl sådant fall som har nämnls inlebetalar eller släller säkerhel, gäller f.n. vid reparationsavial o.d. altnäringsidkaren enligt lagen (1950:104) om rätl för hantverkare atl sälja godssom ej avhämtals kan efler försälja den sak som Ijänslen avser. Näringsidkarenfår då ur försäljningssumman tillgodogöra sig sin fordran mot konsumenten pågmnd av tjänsten.