prop · G803142 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1984/85:142 omförbättrade boendeförhållanden för gamla, handikappade och långvarigt sjuka; Regeringenföreslår atl anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll. Ipropositionen läggs fram förslag som syfiar fill att förena strävanden inomsocialpolitiken och bostadspolitiken och atl vidareutveckla den socialabostadspolitiken. Avsikten är alt ge fler människor möjlighet att, trots funktionsnedsättningareller sjukdom, bo och leva etl aktivt liv i vanliga bosladsområden. Utgångspunktenför förslagen är att alla människor - även de som behöver slöd, hjälp och vårdi sin dagliga livsföring - bör ha räll till en egen boslad av god kvalilet därfriheten och integriteten är skyddad. Isyfte att kommunens ansvar för bostadsförsöijningen för alla i kommunen skallkomma till tydligl uttryck föreslås en ändring i lagen (1947:523) om kommunalaåtgärder för bostadsförsörjningens främjande m. m. Tillämpningsområdet förstatens stöd till bosladsanpassning vidgas i vissa avseenden. Ett statskommunaltbidrag införs för återställning av vissa lägenheter som har anpassats tillhandikappade boende. Ett statligt stöd till ålgärder för att göra närmiljön lillgängligför handikappade föreslås. Reglerna om räntebidrag som avser bostadsanknutna gemensamhets-utrymmenpreciseras så alt räntebidrag förbehålls utrymmen som betalas via hyran elleravgiften för bosladen. Vidare föreslås en försöksverksamhet medett statligt initialstöd för atl stimulera till uppbyggnad av inlegreradboendeservice. Slutligen införs etl särskilt slöd lill utveckling av billigarehissinstallationer. 1984/85:142 2 Lagändringensaml reglerna för statligt stöd till bostadsanpassning, för återställning avanpassade lägenheler och för stöd till ålgärder för att förbättratillgängligheten i den yttre miljön föreslås träda i kraft den . 1984/85:142 3 Lagom ändring i lagen (1947:523) om kommunala åtgärder till bostadsförsörjningensfrämjande m. m. Härigenomföreskrivs alt 3 § lagen (1947:523) om kommunala ålgärder till bostadsförsörjningensfrämjande m. skall ha nedan angivna lydelse. 3f En kommun skall fortlöpande be- En kommun skall fortlöpande be- drivabosladsförsöijningsplanering driva bosladsförsöijningsplanering i syfte alt främja att ändamålsenliga i syfte atl främja atl alla i kom- åtgärder för bostadsförsörjningen munen får en egen boslad av god inom kommunen förbereds och ge- kvalilet samt att ändamålsenliga ät- nomförs. inomkommunen förbereds och genomförs. Bostadsförsörjningsplaneringenskall komma till uttryck i etl program som skall antas av kommunfullmäktige. Omkommunen ingår i ett område som kan anses ulgöra en enhet i bostadsförsörjningshänseende,skall samråd om bosladsförsöijningspla-neringen ske med övriga kommuner iområdet. Kommunenskall lämna redovisning av bostadsförsörjningsplaneringen enligt beslämmelsersom regeringen meddelar. Dennalag träder i krafl . 'Senaste lydelse av lagens rubrik 1975: 131. Senasle lydelse 1984:35. Närvarande: Statsministern , statsråden 1. ,, , , , Peierson, Boslröm, Bodsiröm, ,, , R. , , , , . Proposition om förbättrade boendeförhållanden för gamla,handikappade och långvarigt sjuka När jag redovisade förslaget om etl tioårigtbostadsförbättringsprogram (prop. 1983/84:40 bil. 9) pekade jag pä behovel av ellulredningsarbele angående formerna för att anpassa bostadsbeståndet ochbostadsmiljön lill behoven hos äldre människor. Regeringen beslutade därför alt inrätta enarbetsgrupp' inom med uppgift all överväga vissa frågorrörande de äldres och handikappades boende. Beslutet grundades på elt behov avatt samlat överväga vad som kan göras inom olika samhällssektorer för atl förverkligade mål som anges i bl.a. socialtjänstlagen (1980:620), hälso-och sjukvårdslagen(1982:763) och i bostadsförbättringsprogrammel. Härmed avses målen nämligenalt ge fler människor möjlighet alt, trots funktionsnedsättningar ellersjukdom, bo och leva i vanliga bostadsområden och få förutsättningar att leva ellrikare liv än del som del traditionella inslitutionsboendet kan erbjuda. Arbetsgruppen avlämnade betänkandet (SOU1984:78) Bo på egna villkor. ' Arbetsgruppen beslår av statssekreteraren i bostadsdepartementeiBengt , ordförande, saml statssekreterarna ochIngemar , , ,och , . Prop.1984/85:142 5 Efter remiss har yttrande över belänkandet avgetts avsocialstyrelsen, , handikappinstitutet, statskontoret,statistiska cenlralbyrån, riksrevisionsverkel (RRV), arbelarskyddsstyrelsen,(), slatens invandrarverk (), bostadsstyrelsenefter hörande av länsbostadsnämnder, slatens råd för byggnadsforskning, , statens planverk, länsstyrelserna i ,, saml , landstingen iSödermanlands, , , , och län.Svenska kommunförbundet. , Sjukvårdens och socialvårdensplanerings- och rationaliseringsinsfitut (SPRI), i (LO), (), Cenlralorganisalionen /SR,. (), , , Svenska , , allmännyttiga bostadsförelag (), SHIO-familjeföreiagen,(), , (), , ,Sveriges Bostadsrättsföreningars (), (), (),(), samt , ,, , , , , ,, , , , , , , ,, och kommuner. LO har bifogal etl yllrande från , och /SR har bifogal yttranden från samt Förbundet . Dessutom har yttranden inkommit från ,, ungdomar och vuxna (FUB) och . Arbetsgruppens sammanfattning av förslagen i betänkandetbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga. En sammanslällning avremissyttrandena har gjorts inom och finns lillgänglig i ärendel(Dnr: B 1661/84). Den moderna bostadspolitiken har sina rötter i social- ocharbetsmarknadspolitiken. Bostadspolitiken har utgjort en del avden socialpolitik som har lagt grunden för det svenska välfärdssamhället. Sambandenmellan olika områden inom politiken är alltjämt slarka. Inledningsvis vill jagkort redogöra för grunddragen i den förda politiken. Prop.1984/85:142 6 utgångspunkterna för de mäl och synsätt som enligt minmening bör gälla för inriklningen av bostadspolitiken och för mina förslag idet följande för all förbättra boendeförhållanden för gamla, handikappade ochlångvarigt sjuka. Förslagen innebär ell närmande mellan bostadspolitiska ochsocialpolitiska strävanden och en utveckling av den sociala bostadspolitiken. Alla människors rätt till en god boslad ulgör en avhörnstenarna i välfärdspolitiken. Samhällets mål för bostadspolitiken är atl helabefolkningen skall beredas sunda, rymliga, välplanerade och ändamålsenligtutrustade bostäder av god kvalitet lill skäliga koslnader. Insalser för altfrämja en tillräcklig och planmässigt genomförd nyproduktion av bostäder harunder varit del främsla medlet för att uppnå delta mål. Under första hälften av 1970-talel togs de avgörande slegenför att uppnå standardmålen för efterkrigstidens bostadspolitik. De har idet närmaste uppnåtts. Huvuddelen av bosladsbeslåndel är modernt och flertalethushåll har en god utrymmesstandard. Gamla, handikappade och långvarigt sjukamänniskor har emellertid inte i samma omfattning som andra fält möjlighel alttillgodogöra sig den allmänna standardhöjningen inom bostadssektorn. I början av 1970-talel vidtogs flera åtgärder för altanpassa bostadspolitiken till en siluation dä förnyelsen av bostadsbeståndetskulle fä allt större betydelse. byggdes den kommunalabostadsförsörjningsplaneringen ut och vissa kommuner ålades skyldighet allupprätta särskilda bostadssaneringsprogram. Sedan är 1978 skall den kommunalabostadsförsörjningsplaneringen ge ullryck för en samlad syn pä behovel avnybyggnad, förnyelse och andra bosladsförsörjningsätgärder. Under de senasle åren har förutsättningarna förbostadspolitiken förändrats på ett avgörande sätt. Möjligheterna alt få enbostad som tillgodoser rimliga krav begränsas numera inte av någon allmänbostadsbrist. Varken invånarantalet eller antalet hushåll i landet väntas underkommande år öka i samma lakt som . Däremol kommer befolkningenssammansättning att förändras i riklning mot fler gamla och en ökning avandelen mycket gamla. I denna nya bostadspolitiska situation blir nyproduktionenav bostäder inte längre den helt dominerande frågan. Även om nyproduktionalltjämt är viklig, måste större uppmärksamhel än tidigare ägnas ål hur delbefintliga bostadsbeståndet utnyttjas och fördelas och hur det bör värdas,utvecklas och kompletteras. Tyngdpunkten i politiken har förskjutits frånbostadsbyggnadspolitik till bostadsförsörjningspolitik. Medan de grundläggandebostadssociala målen ligger fast, måsle bostadspolitikens medel inriktas merapå bostädernas fördelning, förvaltning och förnyelse. 1984/85:142 7 Eltgrundläggande inslag i den nyorientering av bostadspolitiken som sker är detbostadsförbättringsprogram som antogs av . Bostadsförbättringsprogrammelär ell tioårigt program för atl höja kvaliteten i del befinlligabostadsbeståndet genom att öka insatserna för att underhålla, reparera ochbygga om samt hushålla med energi. En viktig utgångspunkt för förnyelsen avbostadsmiljöerna är att öka möjligheterna för människor med funktionshinderatt leva ell normall liv och att bo kvar i sin invanda miljö. Genom bl.a.ändrade bestämmelser för kommunernas bostadsförsörjningsplanering ochsärskilda insalser för att främja installationer av hissar och ökatillgängligheten i övrigt verkar statsmakterna för alt bosladsförbättringsålgärdernaskall ges en sådan inriktning. Det finns nu skäl atl överväga vad somytterligare kan göras inom bostadspolitiken för atl särskilt stödja gamla,handikappade och långvarigt sjuka. Socialpolitikensyfiar lill atl ge den enskilde trygghet i olika situationer och därvid lillgodosesäväl maleriella behov som behov av personlig värd och omvårdnad. Denekonomiska tryggheten för den enskilde garanleras genom lagstiftning. Detallmännas insalser för vård och omvårdnad har byggts upp och utvecklats på tvåfrän varandra av tradition skilda områden, nämligen socialvården samt hälso-och sjukvården. Ansvarel för åvilar primärkommunerna. Försjukvården svarar landstingskommunerna och de primärkommuner som står uianförlandstingsorganisationen. Genom lagstiftning och med ekonomiska styrmedelpåverkar statsmakterna saml sjukvårdens inrikining och finansiering. Socialtjänstlagenoch hälso- och sjukvårdslagen, som trädde i krafl 1981 respektive 1983, sladgarall kommunerna respektive landslingen är skyldiga att erbjuda den som såbehöver stöd, hjälp eller vård. I lagen (1967:940) angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen) regleras landstingens ansvar förvissa psykiskt utvecklingsstörda. Inomsocialtjänsten och hälso- och sjukvården finns en gemensam syn på hur vårdenoch omsorgen om gamla, handikappade och långvarigt sjuka skall utformas. Deninnebär att de social-, hälso- och sjukvårdspoliliska insatserna bör utformasutifrån principerna om normalisering och självbestämmanderätt. Mednormalisering avses att insaiserna skall underlätta för den enskilde att bo ochverka i sin vanliga miljö under så normala förhållanden som möjligl.Självbestämmande förutsätter elt differentierat utbud av slöd och service, urvilket individen själv kan välja, som den personliga integritetenrespekteras. En annan gmndläggande princip är helhetssynen, som innebär allindividens olika behov skall tillgodoses i ell sammanhang och alt människorskall ges inflytande och delaktighet. 1984/85:142 8 Enligthälso- och sjukvårdslagen skall vården vara lätt tillgänglig och bygga pårespekt för patientens självbestämmande och integritet. Värden och behandlingenskall så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. 1silt anförande till prop. (1981/82:97) om hälso-och sjukvårdslag m.m. framhöllföredragande statsrådet bl.a. alt den allmänna utgångspunkten i hälso- ochsjukvärden bör vara atl värd i första hand ges i hemmet och attinstitutionsvård skall undvikas. En fömtsättning härför är dock atl värdenskvalitet inte ävenlyras. Vidare anfördes atl insfitutionsvård bör bedrivasunder så hemliknande och decentraliserade former som möjligl. Enligtsocialtjänstlagen skall även samhällets socialtjänst bygga på respekt förmänniskornas självbestämmanderätt och integritet. I lagen föreskrivs attkommunen genom socialnämnden har del yttersta ansvaret för alt de som vistas ikommunen får del stöd och den hjälp som de behöver. bör bl.a.genom hjälp i hemmet, färdtjänst och annan service underlätta för den enskilde atlbo hemma och ha konlakler med andra. Ettbetydelsefullt inslag i strävan efter normalisering är atl göra det möjligt föräldre och handikappade att bo kvar i sina bostäder. Det sker genom att deerbjuds stöd och hjälp genom den sociala , hemsjukvård och annanprimärvård. Kommunernas insatser i form av hjälp i hemmet och aktiviteter förgamla och handikappade har ulvecklals kraftigt. Elt nytt bidragssystem för densociala hemhjälpen som infördes (prop. 1983/84:9, SoU 12, rskr 43) gerkommunerna ökad frihet i valet av serviceform för gamla och handikappade. Måletför hälso- och sjukvården är en god hälsa och en värd på lika villkor för helabefolkningen. Genom ett nytt ersättningssystem från den allmänna försäkringen tillsjukvårdshuvudmännen (prop 1983/84:190, SfU 31, rskr 393) fullföljs hälso- ochsjukvårdslagens intentioner med inriktning mot primärvård och annan öppen värd.En särskild ersättning lämnas för aU stimulera landstingen till att utvecklahemsjukvården och därmed öka möjligheter för gamla, sjuka och handikappade attbo kvar hemma. Även till en fortsatt ulveckling av öppnare vårdformer inompsykiatrin lämnas särskild ersättning till landstingen. Isamband med FN:s handikappår angavs etl av målen för handikapp-politikenvara alt nå "full delaktighet och jämlikhet". Detta stämmer väl medmålen för den svenska politiken på detta område . Detråder stor politisk enighet kring de handikapp-politiska målen. Detla kommertill uttryck i det handlingsprogram i handikappfrågor som utarbetades avberedningsgruppen för det internationella (SOU 1982:46).Företrädarna för samlliga riksdagspartier liksom handikapprö- 1984/85:142 9 relsensrepresentanter slöder detla handlingsprogram. Regeringen har i skrivelse1982/83; 131 gett tillfälle alt la del av regeringens övervägandenmed anledning av programmet (SoU 1982/83: 27, rskr 262). Synenpå människor med funktionshinder grundar sig på uppfattningen om allas likavärde. Goda och ändamålsenliga bostäder, arbele, god hälsa, ekonomisk trygghet,yttrande- och informationsfrihet för alla är viktiga mål för politiken kringvilka det råder slor enighet. Tryggheten och gemenskapen i samhällel skallomfatta alla medborgare. Människor med funktionshinder har samma räll somandra atl få del av välfärden. Iskrivelsen 1982/83:131 lill framhöll regeringen bl.a. all arbeletinom alla samhällsområden måsle ta hänsyn till handikappades situalion,problem och behov för att de handikapp-politiska målen skall förverkligas.Handikapp-politiken är inte skild från annan politik. Arbelet måste utgå från atlhandikapp är uttryck för brister i miljö och verksamhel. framhöll som väsenlligl för tillämpningen av handikapp-politikeninom olika samhällsområden all detla synsätt slås fasl. I vad mån en skadaeller sjukdom kommer atl utgöra ett handikapp för en människa är såledesberoende av förhållandena i omgivningen. Detta betraktelsesätt innebär all dehandikappades förhållanden bör förbättras främsl genom anpassning av miljö och verksamheli samhällel. 2.1.4Mål och synsätt inom bostadspolitiken Deövergripande mål som jag har redovisal utgår från den grundläggandeprincipen att alla människor har samma rättigheter i samhället och skall gesmöjligheter till ell meningsfullt liv. Avbelänkandet Bo på egna villkor, som är etl resultat av den första etappen avarbetsgruppens arbete, framgår atl många människor som har funktionshinder på gmndav sjukdom, skada eller ålder hindras frän alt leva i vanliga bostäder och bosladsområden.Det krävs därför att åtgärder vidtas inom bostadspolitiken för att de skall fåmöjligheter härtill. Konsekvensernaför bostadspolitikens del av de övergripande målen är enligt arbetsgruppen atlalla har räll lill frihet och integritet i boendet, rätl till slöd, hjälp ochvård i bostadsmiljön samt rätt en god boendestan-dard. Remissinstansernainstämmer i detla synsätt. Även jag delar arbetsgruppens uppfattning. Jag villdock för tydlighetens skull stryka under att praktiska och ekonomiskaförhållanden givetvis bestämmer den takt i vilken målen kan förverkUgas föralla dem som är beroende av stöd, hjälp och värd. Jag är också medveten om alldet kan finnas sädana fall dä det inte heller på lång sikt blir möjligt att fulllut förverkliga dessa mål. Jag kommer i det följande all närmare uiveckla minsyn på dessa mål som enligt min mening bör läggas lill gmnd för debostadspolitiska insatserna för att förbättra boendeförhållandena för gamla,handikappade och långvarigt sjuka. Prop.1984/85:142 10 Jag vill dock först kort beröra vissa begrepp som jagkommer all använda i det följande. Arbelsgmppen redogör för olika bostadstyperoch/eller omsorgsinsalser för gamla, handikappade och långtidssjuka ochkonstaterar all det har tillkommit en omfattande terminologi påområdet. utgår begreppen från skillnader i bostädernas fysiskautformning, ibland från skillnader i den organisatoriska uppläggningen avhjälpinsatserna eller i förhällandet mellan den boende och den huvudman somsvarar för hjälpen. Förekomsten av denna vida begreppsflora leder till behovav att från bostadspolitiska utgångspunkter definiera vissa begrepp. En distinktion som är nödvändig att göra och som ligger lillgmnd för mina överväganden i det följande är den mellan självständigt boendeoch instilulionsboende. Etl självständigt boende förutsälter enligt min mening allbosladen upplåts med hyresrätt, bostadsrätt eller äganderätt och alt den ärväl inlegrerad i bostadsbebyggelsen saml att stöd, hjälp och vård som ges,lämnas med respekt för den boendes integritet och självbestämmanderätt. Med stöd, hjälp och värd menar jag hemsjukvård, hemhjälpoch annan omsorg och service lill den boende som faller inom socialtjänstensoch hälso- och sjukvårdens verksamhel. Vem som upplåter bostaden ellerförekomsten i bostaden av vissa begränsade utrymmen för att tillgodose behovenav stöd, hjälp och vård bör inle tillmätas någon större betydelse. Jag vill i del här sammanhanget också beröra begreppetgruppbostad (i vissa fall, t.ex. i ett förslag fill ny omsorgslag, som nyligenhar överiämnats lill lagrådet för granskning, kallat grupphem). 1gruppbostäder kan de boende ha tillgång fill vissa gemensamma ytor ochfunktioner. De former av gruppboende som i delta sammanhang är av särskiltintresse är sådana som betingas av gemensamma önskemål om stöd, hjälp och vårdi kollektiva former. Det är viktigt att underslryka au självständigt boende kanföreligga också i gmppbostäder. För atl självständigt boende skall föreligga igruppbostäder med kollektivt boende krävs emellertid an bostaden har en godstandard, alt gruppen inte är för stor och atl de boende - eller i vissa fallderas företrädare - har möjlighet att påverka gruppens sammansättning. Vad somär lämplig storiek och sammansättning på en gmpp som delar bostad är svårt attange. Förutsättningarna kan vara mycket olika i olika fall. Jag skall i det följande närmare precisera vad jag menarmed dessa tre mål för bostadspolitiken nämligen, rätten lill frihet ochintegritet i boendet, rällen fill stöd, hjälp och vård i bostadsmiljön ochrätten till en god boendestandard. Därefier kommer jag att redovisa min syn pågenomförandet och på behovet av att följa utvecklingen. Jag börjar med målet att alla har rält tiU en bostad därfriheten och integriteten är skyddad. Prop.1984/85:142 11 Arbetsgruppen pekar i belänkandet på alt många människorunder läng tid vislas på olika slags institutioner - ålderdomshem, ceniralasjukhem, vårdhem för psykiskt utvecklingsstörda, mentalsjukhus m. m. - utan alli egentlig mening betraktas som boende. De allra flesta av dem har ingen egenbostad uianför den institution där de vistas. De saknar ofla den grundlägganderätten att rå sig själva och de har bara begränsade möjligheter att umgås medegna vänner och anhöriga och omge sig med egna tillhörigheler. Som regel har deen utrymmes- och utrustningsstandard som är myckel lägre än den minimistandardsom annars accepteras i samhället. Många människor som vislas på institutioner skullekunna lämna institutionerna och bo i en egen bostad. pa-tientinvenlering skulle av de mer än 50000 patienternainom långtidsvärden kunna skrivas ut. Enligt bedömningar skulle6- 10000 av de cirka 25 000 patienterna inom den psykiatriska värden kunnaflytta ul frän institutionerna till en normal boslad om de kunde fätillräckligt slöd och hjälp av och av en decentraliserad sjukvård. Atl dessa patienter inte skrivs ut anser arbetsgruppen kanha flera orsaker: bostaden har avvecklats, bostadsförhållandena är dåliga,primärvården och är otillräckligt utbyggda, anhöriga som kanhjälpa till med vård och omvårdnad saknas. Även boendemiljöns kvalitet har betydelse förmöjligheterna till ett egel boende. Brisler i bostadsmiljöns ulformning ochtillgänglighet skapar social isolering och gör handikappade mera beroende avhjälp och stöd. Detta förhållande kan enligt arbetsgruppen anses varabakgrunden till atl bl. a. ca 47000 rörelsehindrade bor på någon form av inslitufion.Under senare år har man böljat uppmärksamma att även svårt rörelsehindrade kanklara ett eget boende. En fömtsättning härför är förutom teknisk anpassning av bosladenalt del finns lillgäng till personlig service. Vad gäller psykisktutvecklingsstörda har ulflyttnirig från institutioner till någon form av egetboende pågått under flera är och pä mänga häll i landet. Att ställa upp som mål alt alla skall ha rätl till ettsjälvständigt boende får ganska långtgående konsekvenser för huvudmännen förbostadsförsörjningen, samt hälso- och sjukvården, eftersommänniskor har varierande behov av stöd, hjälp och vård. Jag vill i del härsammanhanget underslryka att när rätten till frihet och integritet i boendeltillgodoses, delta naturligtvis inte innebär någon inskränkning i samhälletsskyldigheter enligt olika speciallagar gentemot dem som av olika skäl behöver samhällelsstöd. Den praktiska innebörden inom bostadspolitikens område av dennamålsättning återkommer jag till i samband med att jag tar upp frågan omkommunens ansvar för bostadsförsörjningen (avsnitt 2.2). Det andra mål sotn enligt min mening följer av samhälletsövergripande mål för välfärdspolitiken är att de som behöver stöd och hjälp isin dagliga 1984/85:142 12 livsföringeller som mer än lUlfälligl behöver medicinsk eller annan vård har rält atl fåsådan hjälp i bostaden. 1betänkandet konslaleras alt i jämförelse med de flesla andra länder harelt högl antal inslilulionsplatser i förhållande lill antalet gamla.Arbetsgruppen anser att omsorgen om gamla, handikappade och långlids-sjuka ivårt land fortfarande i alltför hög grad präglas av uppfattningen att ett näranog totalt omhändertagande är den lämpligasle formen för samhällels omsorg ochvärd. Denya lagarna om socialljänslen och hälso- och sjukvärden ger uttryck för ettannat synsätt som har fält utvecklingen atl vända. En ulbyggnad och utvecklingav bostadsanknulna och bosladsnära vårdformer pågår nu på mänga håll i landel.Av kommunernas och landslingens planer framgår all resurser och verksamhelerför alt öka möjligheterna för gamla, handikappade och långtidssjuka atl bokvar hemma prioriteras alll slarkare. Förutomde övergripande mål som jag lidigare har redogjort för torde bakgrunden härföräven vara överväganden av ekonomisk natur. Kostnaderna för vård och omsorgerär höga. Arbetsgruppen anger att insatser uppgicktill ca . (priser). Den somatiska långtidssjukvärdensvarar för av totalkostnaden medan ålderdomshemmen svarar för . Medoförändrade förhållanden kan kostnaderna komma att öka avsevärt. Arbetsgruppenanger i elt räkneexempel atl koslnaderna för värd och omsorg om äldre kan ökamed drygl en fjärdedel frän 1980-talels början fram . Detlakan ske enbari lill följd av utvecklingen av befolknings- ochålderssammansättningen.