prop · G80340 · 1984-12-31 00:00:00 — för bruttoinvesteringar,lagerinvesteringar och netloexport, se tabell I. Tabell 1 Försörjningsbalans 1970-1990 Import av varor och tjänster -1,2 -0,5 -1,0 -11,0 -1,5 -1,1 -2,8 -1,2 -0,4 -0,9 -1,7 Export av varor och tjänster Lagerförändring slutåret i procent av BNP. Det konsumtionsutrymme som återstår motsvarar 1/3 avresursökningen 1983-1990. Fördelningen av detta utrymme på privat och offentligkonsumtion har varierats mellan långtidsutredningens två alternativ. I alternativI fömtsätts den kommunala konsumtionen öka med I % 1983-1990. Förstatens del har framskrivningen baserats på s.k. långtidsbudget-teknik (vilkenvisar konsekvenserna av redan fattade beslut och gjorda åtaganden). Den innebären minskning av den statliga konsumtionen med I % . Med denna offentligautveckling blir utrymmet för ökning av den privata konsumtionen 1,per år1983-1990. I ahernativ 2 fömtsätts den offentliga konsumtionen - bådeden kommunala och den slatliga - öka I % snabbare 1983-1990 än i allerna-liv1. Även detla mer offentligexpansiva alternativ, innebär emellertid elt 1984/85:40 20 kraftigt trendbrott jämfört med 1960- och 1970-talenssnabba offentliga expansion. Del ger ell uirymme för ökning av den privatakonsumtionen med 0,1983-1990. Produktionen i industrin behöver i alternativ 1 öka meddrygt 1983-1990, se tabell 2. En sädan expansion förutsätter all de flesladelar av industrin ökar sin produktion, både verkstadsindustrin,basindustrierna och andra delar av industrin. Till största delen måstetillväxten ske i redan slora och utlandselablerade företag. Den industriellaomvandlingen torde trots det behöva bli myckel snabb. Strukturellt innebär 1980-laleten fortsall nedgång av induslrisyssdsåttningen (-40000 personer 1980-1990).Sysselsättningen i industrin beräknas emellertid i alternativ I behöva öka medca 50000 personer 1983- 1990 beroende på den låga sysselsättningsnivån iutgångsläget. Produktion och sysselsättning 1970-1990 Alt 1 Alt 2 Alt 1 Alt 2 Produktion,årlig procentuell förändring Industri Byggnadsverksamhet Övrig varuproduktion Privata tjänster Summanäringslivet Offentliga tjänster Hela ekonomin Sysselsättning, förändring i tusental personer Industri Byggnadsverksamhet Övrig varuproduktion Privata tjänster Summanäringslivet Offentliga tjänster Hela ekonomin -0,7 -0,6 Byggnadsverksamheten beräknas öka per år1983-1990. Investeringarna inom industri och övrigt näringsliv bidrar lilldenna ökning trots all byggnadsandelen av investeringarna blir alll mindre. Enfortsatt förskjutning inom byggnadssektorn mot reparationer och underhåll förutses.Sysselsättningen i byggnadssektorn beräknas vara i stort sett oförändrad settöver . \nom jordbruket väntas en fortsatt ökning av produktionenunder 1980-talel. Antalet brukningsenheter och antalet sysselsatta beräknasemellertid fortsätta all minska. Inom skogsbruket minskade produktionen under1970-talet med . För 1980-lalel förutses en ökning med per åroch en mindre ökning av antalet sysselsatta. Prop.1984/85:40 21 ningen av energi väntas vara ungefär oförändrad under 1980-laleltrots ökande bmtlonaiionalprodukl. Produktioneni den privata tjänstesektorn beräknas öka 1983- 1990. Undersenare år har sysselsättningen i denna sektor expanderat kraftigt. Mellan 1980och ökade den med närmare 40000 personer. Under resten av 1980-taletförutses en fortsatt syssdsätlningslillväxt med sammanlagt 50000 110000personer. Denoffentliga sektorns expansionslakl har dämpats väsentligt de senas-le åren.Under de tre första åren ökade den offentliga produktionen medknappt jämfört med under 1970-lalet. Planerna för denärmasle åren lyder på ännu lägre ökningstal. För resten av 1980-lalel räknarlångtidsutredningen ändå med en fortsatt tillväxt i den offentliga sektorn,0,per är 1983-1990 i alternativ I och 1,i alternativ 2. Bådestatens och kommunernas ekonomi kommer nämligen alt förbättras avsevärt omexpansionen blir beslående under resten av 1980-lalel. Antalet sysselsatta iden offentliga sektorn beräknas öka med 120000 personer 1983-1990 i alternativI och 230000 personer i alternativ 2. I långtidsutredningen har, som redan nämnts, bytesbalansen1990 målsalts lill ell överskott på molsvarande ca I % av BNP.För all nå bytesbalansmålel måste exporten öka med 1983-1990 och imporlökningenbegränsas till . Verkstadsindustri, skogsindustri och kemiskindustri kommer all svara för av hela exporttillväxten under 1980-lalel.En sådan utveckling i utrikeshandeln kräver enligl långtidsutredningensberäkningar fortsatta relativprissänkningar med ca I % och attlönsamheten är god under resten av 1980-talel. Den internationella inflalionen har förutsatts uppgå lilli genomsnitt under resten av decenniet. Kraven på rdalivprissänkninggör att den inhemska inflalionen i termer av konsumentpriser därför måstebegränsas till i genomsnill 1983-1990. Del bör understrykas attdenna inflalionsdämpning måste uppnås som en mer förmånligsysselsättningsutveckling än i omvärlden realiseras. För altuppnå den reala ulvecklingen enligl långtidsutredningens båda alternativ ställskrav på pris- och lönebildningen även når del gäller lönsamhet och reallöner.Vinstandelen (driftöverskott brutto/förådlingsvärde till faktorpris) måste varatillräcklig under resten av 1980-talet, särskilt i industrin, för all denexpansion och de invesleringar som behövs skall komma till stånd. Vinstandeleni industrin beräknas till både 1983 och 1990 att jämföra med 20-25%i slutelav 1970-lalet och början av 1980-talel. menar vidare alt det finns etl utrymmeför reallöneökningar under resten av 1980-lalet och att reallönerna bör ökaför att skapa en tillräcklig efterfrågan. Utrymmet för reallöneökningar harberäknats till i genomsnitt per är före skatt för . Prop.1984/85:40 22 detta avseende skiljer sig resten av väsentligtfrån vilka inneburit sänkta reallöner. Den gynnsammare reallöneuivecklingen under resten av 1980-lalelberor på att tillväxten blir hög och alt vinstandelen i utgångsläget har kommitupp på en nivå som på torde vara tillräcklig för att uppnå deneftersträvade expansionen. Tillväxten kan därför även ge uirymme för realalöneökningar under förutsättning all de nominella pris- och löneökningarnablir låga. Vidare medför den betydligt långsammare ökningstak-len i deoffentliga utgifterna i allernaliv I - den kommunala konsumtionen anlas öka medI % och den slalliga konsumtionen minska med I % 1983-1990 - allnågon slörre del av reallöneulrymmet inte heller behöver tas i anspråk förökade skaller och avgifter. I alternativ 2 där den offentligautgiftsexpansionen är snabbare - konsumtion ökar ochstatlig konsumtion år oförändrad i volym 1983-1990 -minskar emellerlid utrymmetför reala löneökningar efter skall. konstaterar vidare att den svenskaekonomin i början av 1980-talel befann sig i finansiell obalans. Mellan förstahälften av 1970-lalet och 1983 försämrades den offentliga sektorns finansiellasparande med av BNP. Till alll väsentligt beror denna försämring på slatensökande budgetunderskott. Försämringen av den offenlliga sektorns sparande haråtföljts av en försämrad bytesbalans, en uppbyggnad av finansiella tillgångar iförelagen och minskade investeringar. Statens budgetunderskott behöver, med utgångspunkt i denanalys av sparande och investeringsbehov som långtidsutredningen har genomfört,reduceras till 1990 (löpande priser). Alt budgetförstärkningeninte behöver gå längre beror på den av utredningen som sannolik bedömdasparandeutvecklingen i resten av ekonomin: - De finansiellaförelagen (banker, försäkringsbolag m.m.) beräknas svara för elt störresparande 1990 än , vilket delvis kan ersätta sparande iden offenlliga sektorn när del gäller alt finansiera invesleringar. - De icke-finansiellaföretagens finansiella sparande väntas också bli någol båttre 1990 än i böljanav 1970-talel på grund av den ökade lönsamheten. - Hushållensfinansiella sparande kan förväntas öka i och med att avkaslningen på finansieUatillgångar ökar och att den reala kostnaden för att låna stiger. För att bedöma möjligheterna att åstadkomma dennabudgetförstärkning har långtidsutredningen gjort detaljerade beräkningar av hurden offentliga sektorns inkomster och utgifter kan komma att förändras underresten av 1980-lalet. Av beräkningarna framgår att utgiflsexpansionen i denoffentliga sektorn är så stark. Den offentliga konsumtionenförutsätts förändras enligt de reala alternativ som berörts ovan vilkainnehåller en väsentligt Prop.1984/85:40 23 Transfereringsuigifternaökar inte heller lika snabbt som tidigare eftersom ATP-syslemet är nästanutbyggt, pensionstillskotten inte ökar längre etc. 1 takt med att ekonominexpanderar bortfaller dessutom behoven av nuvarande stora utgifter förarbetslöshetsersättning, beredskapsarbeten, industristöd etc. Den ökandestatsskulden medför visserligen ökade rånteutgifter men de motverkas dels avsuccessivt sjunkande budgetunderskott, dels av fallande räntesatser. Avberäkningarna framgår vidare au tillväxten i ekonomin kommer att betyda mycketför de offenlliga inkomsternas utveckling. Det framstår därför som en centraluppgift för den ekonomiska politiken att se till alt den nu inleddauppgångsfasen blir stark och varaktig. För alt ha en gynnsam effekt påstatsfinanserna måste en sådan expansion baseras på låg inflation och stigandereallöner, netloexport och invesleringar, inte på ökande offentligatransfereringar eller sänkta skatter. Långtidsutredningenhar gjort beräkningar för flera olika finansiella alternativ vilka skiljer sigät med hänsyn till inkomsternas och utgifternas utveckling 1983-1990.Alternativen IA och IB baseras på del reala alternativet 1 (långsam ökning av offenlligkonsumtion) och innebår långsammare tillväxt av de offenlliga utgifterna.Alternativen 2A, 2B och 2C baseras på allernaliv 2 och innebär snabbaretillväxt av de offentliga utgifterna. 1 alternativ IA förutsålts attbudgetförstärkningen genomförs via en höjning av inkomstskatten. I alternativIB förutsätts i stället en neddragning av transfereringarna till hushållen.Neddragningen har gjorts så slor alt åven vissa avgiftshöjningar som ligger igrundkalkylen kan undvikas. 1 alternativ 2A sker budgetförstärkningen genom enhöjning av inkomstskatten och i alternativ 2B genom en neddragning avtransfereringarna till hushållen. Slutligen studeras i alternativ 2C vilkaskallehöjningar som krävs om iransfereringsutgiflerna till hushållen ökar ännusnabbare än vad som förutsätts i alternativ 2A. De olikaalternativen resulterar i vitt skilda krav på skalleförändringar från enskattesänkning på i alternativ IB till en skattehöjning pä 44miljarder kr i alternativ 2C. Det har inle inom uiredningens ram varil möjligtatt uppskatta och inkorporera eventuella inflalionseffekterav dessaskatteförändringar. 1 diagram 1 illustreras utvecklingen av inkomster ochutgifter som andelar av bruttonationalprodukten i de finansiella alternativen. Den offenlliga sektorns finansiella utveckling präglas isamtliga alternativ av en kraftig inbromsning av den offentliga utgiflsexpansionen.Som framgår av diagrammet är utgifterna oförändrade eller minskar som andel avBNP i de olika alternativen. Trots delta måste skatter och avgifter som andelav BNP öka i samtliga alternativ utom elt för alt skapa den målsatia balansen ide offenlliga finanserna. Trots altbudgetunderskottet förbättras kommer den uteståendestatsskulden att fortsätta växa i snabb takt. I----- 1---- f Diagram I De lolala offenlliga utgifterna och skatterna(inkl avgifter) som andel av BNP 1970-1990. andelav BNP, som ökat kraftigt sedan millen av 1970-talel, när en toppnivå omkring1987 för att därefter börja sjunka något. Detla förutsätler alt de privatasektorerna är beredda alt öka andelen statspapper i sina portföljer. Kreditmarknadenkommer åtminstone all präglas av de stora slalligabudgetunderskotten. För att inte orsaka en kreditexpansion som är oförenligmed den eftersträvade låga inflationstakten måste en stor del av underskottenfinansieras på marknaden utanför bankerna och . Utrymmet för allfinansiera underskotten i AP-fonden och försäkringsbolagen är begränsat. Därförmåste en slor del finansieras i hushållsseklorn och i de icke-finansiellaföretagen. Statsupplåningeni hushållssektorn beräknas öka så all den molsvarar av hushållensfinansiella lillgångar 1990 all jämföra 1983. 1984/85:40 25 Dennaökning beräknas lill slor del komma lill stånd genom det nyintrodu-cerade allemanssparandetsom kanaliserar hushållssparandet lill staten. Andelen statspapper avförelagens finansiella tillgångar beräknas öka från 1983 lUI 1990. En vikiigfömtsättning för au detta skall kunna ske har skapats genom introduktionen av marknadsanpassadeupplånings-instrument som stalsskuldväxlaroch riksobligationer. Behovenav att kraftigt öka placeringen av statspapper hos hushåll och företag medförsärskilt de närmasle åren en risk för alt räntan drivs upp ochinvesteringsverksamheten dämpas. Denanalys av den regionala utvecklingen som har gjorts i långtidsutredningen geren mer positiv bild av sysselsättningsutvecklingen änlänsplaneringen, vilken anger en ökning av antalet sysselsatta med bara 30000personer under 1980-talel. Skillnaderna beror på att lånsplaneringen skriverfram tendenserna i utgångslägel medan långtidsutredningen analyserar vad somkrävs för all full sysselsättning skall nås 1990. Vidarevisar den regionala nedbrytningen av långtidsutredningens kalkyler alt dengeografiska rörligheten väntas öka. Befolkningsförskjutningarna mellan länenberäknas emellertid bli små . I enskilda kommuner och orter kanslora problem uppkomma lill följd av den snabba stmklurom vandlingen. Denregionala nedbrytningen av långtidsutredningens kalkyler visar vidare en merbalanserad sysselsättningsutveckling än länsplaneringen. Exempelvis beräknasbåde skogslänen och storstadslänen öka sin sysselsättning enligllångtidsutredningen medan länsplaneringen förutser en minskning i skogslänen.Sysselsättningsökningen väntas dock bli starkast i även i denregionala nedbrytningen av långtidsutredningens beräkningar. I samband medlångtidsutredningen har även en studie av inkomst- och förmögenhetsfördelningenutförts. Den tyder bl.a. på att del har skett en viss inkomstutjämning i den meningen all grupper med lägre inkomster per konsumlionsenhelhar erhållit en mer förmånlig utveckling av sina reala disponibla inkomster.Studien visar också all pensionärerna i genomsnill har erhållil en relativtsnabb realinkomstök-ning och alt ensamstående med barn och samboende med mångabarn har haft en negaliv realinkomsiulveckling. Långtidsutredningenhar även analyserat effekterna av en förkortning av den lagstadgadearbetsveckan , dvs en förkortning avarbetstiden för en heltidsarbetande med 6,. Arbetstidsförkortningen studerassom ell långsiktigt allokeringsproblem. På innebär kortarearbetstid minskad produktionskapacitet och minskal konsumtionsulrymme. Fråganom arbetstidsförkortning eller ej blir då en fråga om att la ul en potentiellstandardhöjning i form av ökad fritid eller ökad konsumtion. I analysenbehandlas däremol inte arbetstidsförkortningen som ell medel för alteventuellt dämpa arbetslösheten i en situalion med ouinyujad kapacitet ocharbetslöshet. 1984/85:40 26 Resultaten av analysen visar all arbetstidsförkortningenleder till ett produktionsbortfall på 1990. Det begränsar konsumtionsutrymmel.Begränsningen mildras dock av att mindre resurser behöver användas för invesleringaroch netloexport. Vid en arbetstidsförkortning är det troligt att både denprivata och den offentliga konsumtionen måsle dämpas. Skulle arbetslidsförkortningenhelt tas ut på bekostnad av privat konsumtion skulle den senare behöva bli 6%lägre 1990 än utan arbetstidsförkortning. Den offenlliga konsumtionen skullebli lägre 1990 om arbetslidsförkortningen helt motsvarades av minskad offentligkonsumtion. har kompletterat detraditionella medelfristiga beräkningarna, som berörts ovan, med en analys avkonjunktur-förloppet . Avsikten med förloppsanalysen år delsatt ange hur ekonomin de närmasle åren behöver utvecklas för all på längre siktnå balans, dels all belysa kraven på den ekonomiska politiken och på ekonominsfunktionssätt för all ulvecklingen skall gå mol balans 1990. Den ekonomiska politiken har sedan början av 1980-laletinriktats på all förstärka konkurrenskraften och den offenlliga sektornsfinanser. Den svenska kronan devalverades 1981 och 1982 resp . Enkonjunkturuppgång har inletts. En läng erfarenhel av devalveringar i olikaländer visar alt en devalvering, för all ha avsedd verkan, måste följas avkraftigt dämpade pris- och lönestegringar. Mot denna bakgrund har två allernalivför perioden 1983- 1987 utarbetats: - Referensalternativetvilket förutsätter dels all 1970-talels pris- och lönebildning blir rådandeäven 1985 och framåt, dels all finanspolitiken är passiv i betydelsen attstatens inkomster och utgifter i huvudsak utvecklas i enlighet med redanfattade heslut och gjorda åtaganden (s.k. långlidsbud-gelteknik). - Balansalternativetvilkel förutsätter dels en väsentligt lägre pris- och löneökningstakt än referensalternalivet,dels budgetförstärkningar på i genomsnill ca 1985-1987. Båda alternativen bygger på en försiktig inlernalionellbedömning där konjunklurloppen nås 1985 varefter tillväxten blir mycket dämpad. beräkningar lyder på att timlönerna ireferensalternalivet skulle öka med 1985 varefter ökningslaktensuccessivt skulle dämpas lill 1987, se tabell 3. Prisernas ökningstaktskulle avla sakta från I983lill7% 1987. Denna långsamma dämpning avpris-och löneökningstaklerna skulle emellerlid få mycket negativa konsekvenserför den reala ekonomin. Bruttonationalprodukten skulle stagnera 1985 och böljafalla därefter. Även sysselsättningen skulle minska. Till följd av tröghelernai ekonomin blir dämpningen 1985 begränsad men slark däref-ler. Arbeislöshelenskulle närma sig 300000 personer 1987. Budgeiunder-skotlet blir initialt lägrevid en snabbare pris- och löneökningstakt men kommer mol slutet av perioden uppmol . Bytesbalansen håller sig ungefär oförändrad. Förlusten avmarknadsandelar motverkas av ökande relativpriser och den låga inhemska eflerfrågenivån. Tabell 3 Svensk ekonomi 1983-1987 Årligprocentuell förändring (om inte annat anges) Privat konsumtion Offentlig konsumtion BruttoinvesteringarExport av varor Sysselsättning i timmar Arbetslöshet (tusental) Bytesbalans (miljarder kr) Budgetunderskott (miljarder kr) -1,5 -0,8 -0,1 Trots de negativa konsekvenserna är referensalternalivetinte osannolikt. 1 slora delar liknar del utvecklingen under andra hälften av 1970-taleläven om obalanserna då syntes främst i underskott i statsbudget ochbytesbalans. I bolansalternaiivei beskrivs en utveckling som ledermot balans 1990. Både når del gäller rdalivprissänkningar och budgetförstärkningarbygger balansalternalivel på att en slörre del av den nödvändiga anpassningengenomförs 1985-1987 ån vad som i genomsnitt krävs . Därigenomuppnås inom ramen för en total tillväxt på en förskjutning fråninhemsk till extern efterfrågan. En sådan utveckling skulle öka möjlighelernaall den genomförda devalveringen får beslående positiva effekter på såvälbytesbalans som sysselsättning. har i balansalternativet förutsatt atttimlöneökningen 1985 stannar vid och att inflationen dämpas lill 3%.Därefter har något högre ökningstal anlagils. Med dessa förutsättningar kan en betydligt bättreekonomisk utveckling förutses. Bruttonalionalproduklen ökarmed 2 ä . Sysselsättningen ökar med ca 40000 personerper år, vilket successivt dämpar arbetslösheten ned mot . 1 diagram 2 jämförsBNP-uivecklingen enligl referens- och balansaliernaiiven med de tidigarebehandlade reala alternativen I och 2 för . Referensal-ternativelinnebär all uppgången 1982-1984 kommer av sig och förbyls i enproduktionsdämpning. Balansalternativet däremot leder mot en BNP-nivå 1990 somkan ge full sysselsättning. Även på den finansiella sidan leder balansalternativet motde uppsatta målen 1990. Bytesbalansen kommer ungefär i jämvikt 1985 varefter etlvisst underskott uppstår 1986 lill följd av den stigande aktivitetsnivån. Underskottetär emellertid inte av någon större omfaUning och förbyts Diagram2 Bruttonationalprodukt i balans- och referensal-lernativen redan1987 i eU överskott. Statsbudgetens underskoU reduceras kraftigt som andel avBNP. Detta kontrasterar mot utvecklingen enligt referensalternativet därunderskottet börjar öka igen mot slutet av perioden. Remissinstansernaställer sig i stort sett bakom långtidsutredningens beskrivning av deekonomiska balansproblemen i början av 1980-lalel, uiredningens bild av restenav 1980-lalet och den väg utredningen anvisar för alt nå samhällsekonomiskbalans i den svenska ekonomin. Trots denna huvudsakliga enighet har kritikframförts av enskilda remissinstanser rörande vissa av långtidsutredningens framskrivningaroch bedömningar. Prop.1984/85:40 29 Når del gäller uiredningens uppläggning och metod har ellston antal remissinstanser understrukit att införandel av en förloppsanalysinnebär ett värdefullt tillskott långtidsutredning. Enligt någraremissinstanser borde ell större uirymme ha ägnats ål denna del av analysen.Landsorganisationen i (LO) och fullmäktige i anser attlångtidsutredningarna är svåröverskådliga och innehåller för mycket detaljeradeberäkningar. () och Industriförbundhävdar all del är en brist all långtidsutredningen inte har studerat frågor somskattesystem, finansieringsformer för offenllig verksamhet och lönestrukturoch de konsekvenser för tillväxten sädana faktorer har. Även i övrigt lämnasmånga värdefulla synpunkler, vilka redovisas i bilagan, på melodfrågor. De fåri tillämpliga delar beaklas av kommande långlidsulredningar. och anser att långtidsutredningarna börutarbetas av från fristående organ. Produktionskapacitetens utveckling har kommenterats av nägraremissinstanser. och () ifrågasätter uiredningens bedömning alt den genomsnittliga arbetstidenkommer att fortsätta all minska under resten av 1980-lalet. Socialstyrelsenmenar å andra sidan att det är svårt alt på denna punkt dra några bestämdaslutsatser. LO menar all utredningens bedömning av ar-betskraftsulbudetsutveckling med nödvändighet har betydande felmarginaler, att kalkylen byggerpå rimliga antaganden och att LO därför inte har någon grund för att förorda enannan bedömning. TCO hävdar ocksä all långtidsutredningen har underskattatproduktivitetsökningen i den privata tjänstesektorn. Remissinstanserna har i fiera fall kommenteratbranschutvecklingen i långtidsutredningen - dock i stort sell inle utvecklingeni den sysselsält-ningsmässigl betydelsefulla privata tjänstesektorn vilkettorde bero på att ingen remissinstans känner ett särskilt ansvar för dennasektor. Nedan redovisas nägra huvudpunkter i kommentarerna. När det gäller industrins utveckling har fåremissinstanser riklat invändningar mot långtidsutredningens kalkyler. SAFgodtar exempelvis utredningens beräkningar av produktionsutvecklingen underresten av 1980-lalet. menar däremot att bådelångtidsutredningens anlaganden och framskrivningar måste ifrågasättas bl.a.på grund av att förulsällningar rörande relativpriser, marknadstillväxter ochtekniska utvecklingstakter är mer likartade för de olika industrisektorernaunder än de var under 1970-lalel. Däremol har flera remissinstanser haft synpunkter på vilkaförhållanden som skulle kunna bidra lill en industriell expansion. Fleraremissinstanser har - vilkel refereras senare - ifrågasatt det krav på sänktarelativpriser som långtidsutredningens kalkyler anger. Både LO och TCO anserall man i stället borde satsa på industripolitik, utbildning,marknadsinvesteringar 1984/85:40 30 saml forskning och utveckling (FoU). SAF och förordar i ställel ändringar av skattesystemet, ökadelöneskillnader m. m. för att öka omställningsförmågan i näringslivel ochtillväxten. TCO föreslår all statsmakterna lar initiativ till irepartsöverläggningarmellan industri, fackföreningsrörelse och industripolitiska myndigheter i syfteatt välja ul utvecklingsbara teknikområden där svensk industri har förulsällningaralt nå en internationell tätposition.