prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — Arbetsmiljö,yrke, ulnyttjande av sluten vård SOU 1984:42 Alt förebygga skador - elt hälsopolitiskt handlingsprogram. SOU 1984:43 Atl förebygga hjärt- och kärlsjukdom - etlhälsopoliliskl handlingsprogram. SOU 1984:44 Hälsopolitik i samhällsplaneringen -boendemiljö, arbelsmiljö. arbetslöshet och kost. SOU 1984:45 Invandrarna i hälso- och sjukvärden.Underlagsstudie. SOU 1984:46 Primärvårdens uppgifter i det förebyggandearbelet. SOU 1984:47 Primärvårdens uppgifter i del förebyggandearbetet. SOU 1984:48 Länssjukvården - möjligheter till förändring.Underlagsstudie. Under projeklets förstudier utgavs följande i : SOU 1981:1 Hälsorisker - en kunskapssammanställning. SOU 1981:2 Ohälsa och vårdutnyttjande. SOU 1981:3 Hälso- och sjukvård i internationelltperspekliv. SOU 1981:4 Hälso- och sjukvård inför 90-lalel.Utgångspunkter och rikllinjer för del fortsalla arbelel. SOU 1982:11 Den långsikliga tillgången och efterfrågan påläkararbetskrafl. 1984/85:181 20 Sammanställning av remissyttrandena över HS 90 :shuvudrapport (SOU 1984:39) Hälso- och sjukvård inför 90-talet 2 Remissinstansernasallmänna bedömningar av HS 90:s huvudrapport 23 3 Utgångspunkteroch mål (kap. 1) ............................ ...... 24 4 Hälsorisker ochhälsoproblem (kap. 2) ................... 25 5 Samhällsekonomiskavillkor (kap. 3) ........................ 27 6 Förebyggandeinsatser (kap. 4) ............................... ...... 30 6.1 Remissinstansernasallmänna synpunkler .... ...... 30 6.2 Förslärkitvärsektoriell samverkan ................ ...... 33 6.3 Nationellthälsopolitiskt råd ........................... 35 6.4 Utbyggnad avsamhällsmedicinska enheter ... ...... 35 6.5 Hälsopolitiskahandlingsprogram, allmänl ....... 37 6.5.1 Skadeprogrammel, stärkt tillsyn och registrering av olycksfallsskador ............................. ...... 38 6.5.2 Hjärt-kärlprogrammet .......................... ...... 40 6.6 Sektorsprogram(boende, livsmedel, arbetsmiljö, arbetsmarknad) 41 6.7 Förstärktepidemiologisk bevakning ................ ...... 42 7 Vård på lika villkor (kap. 5) ..................................... ...... 43 7.1 Remissinstansernasallmänna synpunkter .... ...... 43 7.2 Utveckling avbehovsbaserad planering ......... 45 7.3 Särskildainsatser för vårdpolitiska riskgrupper 47 8 Förändrad vårdstruktur (kap. 6, delvis 7) ................ ...... 48 8.1 Remissinstansernasallmänna synpunkler .... ...... 48 8.2 Ulbyggnad ochbreddning av primärvården .. ...... 51 8.3 Specialister iprimärvården ............................. ...... 54 8.4 Särskildäldrehälsovårdsservice .................... 55 8.5 Långtidssjukvårdensulveckling ..................... 56 9 Länssjukvårdens långsiktiga utveckling (kap. 7) .... ..... 60 9.1 Remissinstansernasallmänna synpunkler .... ..... 61 9.2 Överföring avviss öppen vård från sjukhusen till primärvården 66 9.3 Minskning avvårdplatser inom vissa discipliner 68 9.4 Storkliniker,samjourer och andra rationaliseringar ... 68 10 Personalbehov och personalutbildning (kap. 8) ....... 69 10.1 Remissinstansernas allmänna synpunkter . Prop.1984/85:181 21 10.2 Underskölerskekompetensskall vara baskompeiens samt allmänt höjd kompetensnivå 73 10.3 Förstärktfortbildning och efterutbildning ....... 74 10.4 Översyn avvårdutbildningarna ..................... 75 10.5 Översyn avläkarnas vidareutbildning ........... 78 10.6 HS 90:sirendprognoser för personallillgäng och -eflerfrågan 78 11 Hälso- och sjukvårdsstatistiken (kap. 9) ................ 82 11.1 Remissinstansernasallmänna synpunkler ..... 82 11.2 Enhelligpaiientstatistik i öppen vård ............... 85 11.3 Uividgning avULF-studierna .......................... 85 11.4 Socio-ekonomiskadata i patientjournaler ...... 86 11.5 Hälsoriskrelaleradejournaler ....................... 86 11.6 Utveckling avpersonalstalistiken .................. 86 11.7 Periodisksammanställning av hälsoutvecklingen i 87 12 Forsknings- och ulvecklingsarbete (kap. 10) ......... ..... 88 12.1 Remissinstansernasallmänna synpunkter .... ..... 88 12.2 HS 90:sprioriteringar av forskningsområden ..... 92 12.3 HSB engageras iforskningsfrågor ................... ..... 93 12.4 Landslingensengagemang i forskningen ...... 93 13 Övriga frågor .......................................................... ..... 96 13.1 Hälso-ochsjukvårdsplaneringens former ...... 96 13.2 Privalläkarvården ........................................... 98 13.3 Etiska ochreligiösa frågor ............................. 98 13.4 Läkemedelsfrågor............................................ 99 13.5 Organisationernasroll i hälsoarbetet ............ 99 13.6 Invandrarfrågor ............................................. 100 13.7 Homosexuellasom vårdpolitisk riskgrupp ....... 100 13.8 Försäkringsmedelfinansiera skolhälsovården 100 13.9 Översyn avarbetslöshetsförsäkringen ......... 100 1984/85:181 22 Sammanställning av remissyttrandena över HS 90:shuvudrapport (SOU 1984:39) Hälso- och sjukvård inför 90-talet Följande remissinslanser har avgivit yttranden: samtliga landsling (med undanlag av ),, och kommuner. riksrevisionsverkel (RRV), statskontoret, JO (),(), arbelarskyddsstyrelsen (med biläggande av yttrandenfrån tre yrkesinspeklionsdistrikt), , riksförsäkringsverkei(RFV), , (), (medbiläggande av yttranden från ochstatens miljömedicinska laboralorium), universitets- och högskoleämbetet (UHÅ)(med biläggande av yttranden från regionslyrelser, ochvissa medicinska fakultetsnämnder, landslingens utbildningsnämnder, Göteborgsoch och ), slatensinvandrarverk, slatens livsmedelsverk, statens planverk, statens handikappråd.Sjukvårdens och socialvärdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri).delegationen för social forskning (DSF) och medicinska forskningsrådet; LO och , , och Svenska hälso- och sjukvårdens tjänstemannaförbund(SHSTF), /SR och Legiiimerade sjukgymnasters riksförbund, , , Svenska logopedförbun-det, , , . Svenskasjukhusfysikerförbundel och Förbundel arbetsterapeuler; (), De handikappadesriksförbund (DHR), och Skola, förenade studentkårer.Pensionärernas riksorganisation () och ; Reservationer och särskilda yttranden är fogade lillremissvaren från flerlalel landsling saml Göieborgs och , Svenska kommunförbundel och socialslyrelsensverksstyrelse. Dessutom har yttranden inkommil från Svenskadiabetesförbundel, Neurologiskt handikappades förbund. 1984/85:181 23 , , , SvenskaKyrkans centralråd, frikyrkoråd. (), Riksförbundel Finska föreningar i , , saml . Remissen avsåg HS 90:s . Flertaletremissinstanser kommenterar uteslutande denna. Vissa behandlar emellertid äveninnehållet i underiagsstudier och bilagor (SOU 1984:40-48). 2 Remissinstansernas allmänna bedömningar av HS 90:shuvudrapport Åtskilliga remissinstanser, såsom jlertalei landsnng(motsv), siatskontorel, bosladsstyrelsen, JO, , , Svenskakommunalarbelareförbundei, SHSTF, PRO m.fl. anser allmänl att rapporten är envärdefull beskrivning och analys av breda delar av hälso- och sjukvården ochall den i rapporten förordade fortsatta utvecklingen av hälso- och sjukvårdenär väl i linje med intentionerna i hälso- och sjukvårdslagen (HSL). Några av remissinslanserna,säsom åtskilliga landsling och LO, anger ullryckligen alt HS 90 bör läggas tillgrund för den framtida hälso- och sjukvårdsplaneringen. Bl.a. framhållerGöieborgs kommun att "etl allmänl intryck av HS 90-rapporten är, alt denpä etl sätl som knappast lidigare gjorls, satt hälso- och sjukvården i relationlill samhällel i övrigl. Del är vidare positivt, att ulredningen strävat efler-och i slort sell lyckats med - att forma mål och principer för den framlidahälso- och sjukvården på etl säll som tar hänsyn till och bejakar landslingensvarierade förutsättningar och ger huvudmannen möjlighet, atl i HSL:s- och socialtjänstlagens - anda la lillvara sin särprägel och utveckla lokalalösningar". En del remissinstanser anser atl HS 90 har vissa brislersom utredning och planeringsunderlag. RRV saknar en uppföljning avsocialslyrelsens principprogram Hälso- och sjukvården inför 80-talel (HS 80)och anser all förslagen är alltför allmänl hållna och påpekar att del saknasresursbeskrivningar och analys av hur förslagen skall genomföras. D5f anser altHS 90 mer behandlar hälso- och sjukvårdspolitiska mål än mekanismer att uppnådem, men ger strategisk vägledning för den förändring av hälso- och sjukvårdensinriktning som följer av HSL. Spri anser all HS 90:s arbete resulterat i ellbrett kunskapsmaterial, men saknar i slora delar konkrela förslag om hur manpraktiskt skall förverkliga det som landstingen på principplanet är enigakring. Några är mera generelll kritiska mot rapporten. 1984/85:181 24 anser att del brisler i den inre logiken mellan de olikaavsnillen, som inle fogats samman till en hälsopolitisk syntes. Rapporten ulgördärför inte del planeringsunderlag som man kunde önska inför 90-taleis hälso-och sjukvård. och ungdomsförbundet uttrycker slarkkritik. Bl.a. saknas patientperspektivel och en diskussion om privalavårdallernativ. HS 90 i nuvarande form kan inle ligga lill grund för denframtida hälso- och .sjukvårdsplaneringen, anser förbunden. 3 Utgångspunkter och mål (kap. 1) HS 90 beskriver inledningsvis översiktligthälsoutvecklingen inom den svenska befolkningen och de krav pä förändringar avhälso- och sjukvården och dess medverkan i samhällsutvecklingen som ställs moldenna bakgrund. Endast några remissinstanser kommenterar specifikt detlaavsnitt i rapporten, i regel i allmänt instämmande termer. Svenska kommunalarbelareförbundeiunderstryker i alll väsentligt de mål HS 90 för fram. För all utredningensintentioner skall kunna förverkligas krävs, säger förbundet, såväl resurser somen lokal och central uppslutning bakom målen. Detta understryks av det alltförslora gap som erfarenhetsmässigt finns mellan plan och verklighet när delgäller all utveckla bl.a. de förebyggande insaiserna, primärvården och förändravärdutbildningarna i enlighet med de hälsopolitiska prioriteringarna. Vidarekrävs atl medel och styrätgärder ulvecklas som, utan alt inkräkta påhuvudmännens möjligheter atl själva ulforma sina verksamheter, ansluter tillden önskade utvecklingen. Läkaresällskapei delar uppfattningen att hälsosiluationeni vårl land numera är mer komplex än tidigare, med andra krav på vad som skallinnefattas i begreppet god hälsa. anför under rubriken övergripandesynpunkter bl.a. följande: "Förbundel betonar vikten av ett väl fungerandedemokratiskt samspel mellan riks- och länsnivå i den långsiktiga hälso- ochsjukvårdspolitiken. Behovet av sektorsövergripande bedömningar och ställningstagandenär stort. Detta gäller både för en akliv hälsopolitik och för atl avvägavårdens intressen mot främst sysselsättningens, samhällsekonomins samtutbildningens och forskningens krav och förutsättningar. Med angivna mål i HSLoch avstämda sysselsättnings- och samhällsekonomiska ramar måste landstingensom huvudmän ges slor frihei att i demokratisk ordning planera och formaframlidens vård efter starkt skiftande regionala och lokala förulsättningar.Förbundel ser det som viktigt att riksmöiet får ta slällning till såväl den 1984/85:181 25 övergripande hälso- och sjukvårdspolitiken som långsiktigtavstämda ramar för sysselsättning och ekonomi saml inriktning ochdimensionering av utbildning och forskning". Samtliga huvudmän instämmer i princip i ulredningensövergripande syn på hälso- och sjukvårdens ulveckling. Elt flertal landsnngbetonar all man släller sig bakom den huvudsakliga inriktningen motförebyggande insatser och den förändrade vårdslruktur som anges i utredningen.Flera landsting konstaterar också i likhet med att"de mål och principer som fastlagts av för denforlsalta utvecklingen av hälso- och sjukvården i länet, stämmer väl överensmed del underlag som framtagits i HS 90:s huvudrapport och som skall ge ledningför sjukvårdshuvudmännens planering samt ligga till grund för olika hälso- ochsjukvårdspoliliska överväganden". 4 Hälsorisker och hälsoproblem (kap. 2) HS90 HS 90 redovisar översiktligt olika indikatorer på hälsoförhållandenai befolkningen såsom dödlighet, förekomst och fördelning på åldergrupper m.m.av symtom och besvär, funktionsnedsättningar och handikapp samlvårdulnyttjandet. Särskilt beskrivs de ur olika synpunkter slora hälsoproblemenhjärt- och kärlsjukdomar, psykiska problem, rörelseorganens sjukdomar, tumörer,andningsorganens sjukdomar och skador. De kända eller sannolika ytlrehälsorisker, såsom alkohol och tobak, psykosociala förhållanden,olycksfallsrisker och arbetsmiljöfaktorer elc. som ligger bakom dessaredovisas. Som hälsopolitiska riskgrupper, dvs. grupper som ärutsatta för fler och mer frekvenla hälsoproblem än andra grupper i samhällel,framhåller HS 90 vissa riskyrken, särskilt arbetare i yrken ulan krav påyrkesutbildning. Även inom tjänstemannagrupperna finns stora skillnader. Andrahälsopolitiska riskgrupper är arbelslösa, ensamboende och invandrare samt vissariskgrupper bland barn där föräldrarna har låg inkomst, låg utbildning ochsociala och psykiska problem. HS 90 framhåller atl för att höja hälsostandarden hos helabefolkningen krävs ett målmedvetet arbele riklal mot i försia hand de slorafolkhälsoproblemen och de vanligasle och svåraste hälsoriskerna, varvid dehälsopolitiska riskgruppernas situation måste särskilt beaklas. Myckel talarför all behovel att förändra arbetsförhållanden för främst arbetare och lägreijänstemän är angelägna åtgärder för att minska hälsoproblemen. HS 90 förordar ett fortsatt utvecklingsarbete sävälnationellt som landstingskommunall för atl nå fram till prakliska modeller fören behovsbaserad planering och resursfördelning mellan geografiska områden,mellan förebyggande, behandlande, rehabiliterande och omvårdande ålgärder.mellan primärvård och länssjukvård samt mellan vårdgrenar och medicinskaspecialiteter. 1984/85:181 26 Av de remissinstanser som direkt kommenterat detta avsnitti HS 90 är ålskilliga allmänt instämmande, Socialsiyrelsen framhåller att deviktigaste offensiva hälsopolitiska insaiserna måste göras gentemot förhållandensom skapar ohälsa och vidmakthåller skillnader i hälsa mellan olika befolkningsgrupper.Insaiserna måste därför inriklas säväl mol förhållanden i arbetslivet ochmiljön i övrigl som mol ohälsosamma livsstilar. betonar altde faktiska resultaten visar alt ytterligare väsentliga förbättringar ihälsotillståndet är möjliga och atl sådana är fundamentala i ell rättvise- ochjämslälldhetsperspekliv. Fortsatta intensifierade statliga insalser krävs föralt begripligt beskriva ohälsans fördelning och ulveckling saml dess sambandmed människors livsmiljö i vid mening och med hälso- och sjukvårdensdimensionering och inrikining. såsom underlag för fortsatta förbällringar avbefolkningens hälsotillstånd. Spri anser att rapporten ger en god bild avhälsoproblem och hälsorisker för befolkningen i och atl skillnadernamellan olika regioner och grupper visar att hälsovårdsinsatser år motiverade.Del är viktigt atl man följer upp och utvärderar de analyser och beskrivningarsom nu gjorts så att man in på 1990-lalet kan avläsa effekterna av fortsattfolkhälsoarbele. LO anser att HS 90-rapporlen utomordentligt tydligt visarvilken avgörande påverkan på människornas hälsotillstånd som olika sociala ochmiljöfaktorer har. Detla gäller inle minsl arbelsförhållandena men ocksåfritidssysselsättningen och boendeförhållanden, inkomster och ulbildning,könsroller, kosl-, alkohol- och tobaksvanor. Del finns- undersiryker LO-knappast en enda sjukdom eller hälsoslörning där inte de med de sämstaarbelsförhållandena och livsvillkoren i övrigt drabbas hårdast. Slulsalsen äralt de viktigaste offensiva hälsopolitiska insatserna måsle göras genlemolförhållanden som skapar ohälsa och vidmakthåller skillnader i hälsa mellanolika befolkningsgrupper. Detla innebär all de viktigaste insatserna måslegöras utanför hälso- och sjukvården - t.ex. skapa full sysselsättning. LO deklarerar som sin mycket bestämda uppfallning att enförutsättning för att HS 90-utredningens fina mål ska kunna omsättas i prakliskhandling är atl statsmakterna på olika sätt skaffar sig nödvändiga slyrmedel.När det gäller arbetsförhållandenas betydelse för hälsan anser LO att såvälsamhällsorgan som arbetsmarknadens parter måste sälla in resurser för attomvandla arbetslivet så alt det inte medverkar lill ohälsa och socialulslagning. Därför måsle t.ex. företagshälsovårdens hälsopolitiska betydelsebelysas tydligare och ges förbättrade resurser och arbetsmöjligheter. Lagar ochavtal inom arbetsrätt, arbetsmiljö och arbetstider måste i än högre grad gesett socialt acceptabelt innehåll och fördelningspolitiken drivas ännu mycketlängre såväl när del gäller ekonomi som utbildning, kultur och arbele. TCO undersiryker alt hälsan har ett nära samband medsysselsättning, arbetsförhållanden, fysisk och psykisk arbetsmiljö samt socialaförhållanden i övrigt. Fortsatta sirävanden att förbättra hälsan för helabefolkningen är 1984/85:181 27 ulomordenligt vikliga och måsle omfatta insatser momnämnda områden. Det år här de främsta hälsopolitiska medlen i vid bemärkelsefinns. Läkaresällskapei finner del värdefulll att ulredningendiskuterar förekomslen i olika samhällsgrupper av de stora hälsoproblemen ochderas konsekvenser. Sammanställningar av denna lyp ulgör elt viktigt bidragtill den hälsopolitiska debatten. 1 enskildheter kan anmärkningar göras. Urmortalitets- och morbiditetssynpunkl skulle man få betydligt viktigareriskgrupper än de som HS 90 för fram. om man log med cigarellrökare,storkonsumenter av alkohol etc. ställer sig frågande lillpåståendet att arbetsförhållandena behöver ändras för främsl arbetare och lägretjänstemän - det kan vara andra faklorer (t.ex. selektionsmekanismer) somförklarar deras sämre hälsotillstånd i jämförelse med andra yrkesgrupper. Flera remissinslanser framhåller all de slorahälsoriskerna med alkohol, tobak och narkotika behandlals alltför flyktigt i HS90. Företrädarna för liandikappintressena framhållergenomgående atl handikappades och kroniskt sjukas problem och behov intetillräckligt beaklats och belysts i HS 90-rapporten. Slatens handikapprådfinner det anmärkningsvärl att del i såväl huvudrapporlen som i mångfalden avunderiagsstudier genomgående saknas problembeskrivningar om och analyser av degrupper, handikappgrupperna, som har de mest omfallande värdbehoven. Frånvaronav sådana diskussioner sätter också, enligt rådel, med nödvändighet sin prägelpå HS 90-rapporlens inriktning och förslag i slort. Liknande synpunkter anförsav HCK och DHR m.fl. HCK anser att HS 90 är otillräcklig för att kunna tjänasom planeringsunderlag för 90-talets sjukvård och behöver kompletleras medutgångspunkt från handikappades behov. DHR har samma uppfallning. Några landsting kommenterar kapitlet om hälsoproblem ochhälsorisker och Alvsborgs läns landsling noterar alt de "redovisadehälsoproblemen kan i huvudsak också appliceras pä . Då belydandeskillnader kan konslaleras inom länel, anser förvaltningsulskotlet del vara avvikt, att föreliggande olikheter noga uppmärksammas och att kunskap härominhämlas från så mänga källor som möjligt. Största försiktighet måsteemellerlid iakttagas vid tolkning av allt statistiskt malerial, eflersomflertalet tillgängliga källor innehåller betydande felaktigheter, vilket intetillräckligt tydligl framgår av utredningen". 5 Samhällsekonomiska villkor (kap. 3) HS90 HS 90 ger under rubriken samhällsekonomiska villkor enöversiktlig beskrivning av hälso- och sjukvården i det samhällsekonomiskasammanhanget. Man konstaterar att hälso- och sjukvården bör ses inle endaslsom en samhällsekonomisk belaslning ulan också som en stimulans genom all 1984/85:181 28 medverka lill atl människor kan della i produktionen,genom sin stora betydelse för sysselsättningen, dess stimulerande effekt på vissteknisk utveckling, läkemedelsindustrins exportinkomster m.m. Konsekvenserna avlångtidsutredningens bedömningar (LU 84) för hälso- och sjukvården diskuteras.Man beräknar atl hälso- och sjukvården skulle kunna få ett personaltillskott på10 000 personer , huvuddelen deltidsarbetade, för all ökningen skallrymmas inom den ekonomiska tillväxten. Några remissinstanser kommenterar direkt delta avsnill iHS 90. påpekar, liksom flera andra, all HS 90 inte beräknalvilka ekonomiska resurser som erfordras för att genomföra föreslagna strukturförändringarsaml utbyggnad av primärvården. Del är angeläget alt HS 90 kompletteras medsådana beräkningar. Styrelsen erinrar om att RRV föreslagit alt socialstyrelseni samråd med skall göra vissa årliga uppföljningar avverksamhel och resursanvändning inom hälso-och sjukvården, vilket är i linjemed regeringens uppdrag till styrelsen om vissa årligauppföljningar. Läkareförbundei erinrar om all HS 90 förväntar envolymtillväxt om 2,under resten av 1980-talet. Enligt förbundethar utredningen inte tillfredsställande förklarat varför det trots dettaresurstillskott är nödvändigt med så slora omfördelningar inom hälso- ochsjukvården som senare föreslås, med nedskärningar av framför alltlänssjukvården. TCO anför kriliska synpunkler på avsnittet och anser atldel är alltför pessimistiskt. Del är, menar TCO, märkligt atl ulredningenanvänder begrepp som "tärande" respektive "närande" om sektornsfunklion. Ordvalet uttrycker en negativ syn på den offentliga sektornsverksamhet som är felaktig. TCO är mycket oförstående inför påståendet irapporten all lagar och avtal inom arbetsmiljö- och medbestämmandeområdetskulle vara en förklaring till de belydande avvikelserna mellan plan ochverklighet i sjukvårdsplaneringen. TCO motsätter sig kraftigt elt sådanisynsätt. Medbestämmande och tillvaratagande av personalens engagemang är enförutsätining för en god vård. Några landsting kommenterar kapitlel och bl.a. Kronobergsläns landsting "nolerar med tillfredsställelse rapportens syn på den slorabetydelse som hälso- och sjukvården har ur elt samhällsekonomiskl synsätt.Följaktligen kan inle de samhällsekonomiska frågorna begränsas lill frågan omfördelning av resurser. Hälso- och sjukvårdssektorn spelar och kommer att spelaen betydande roll vad beträffar sysselsättningen inom de regional- ochnäringspoliliska områdena saml beträffande den lekniska utvecklingen". Elt antal landsting efterlyser bällre ekonomiskl underlagför hälso- och sjukvårdens utveckling än vad som presenterats i utredningen.Bl.a. och läns landsting instämmer med utredningen angående 1984/85:181 29 behovet av komplettering av långtidsutredningens konsekvensbeskrivningmed en analys av effeklerna för hälso-och sjukvårdssektorn avförändringar iandra samhällsseklorer. i nolerar vidare alt "utredningenpekar på bristerna i sjukvårdens produklivitetsmätt och all detta leder lillsvårigheter alt bedöma vårdsektorns resursanspråk . Analyser lyderenligt utredningen på en negaliv produktivitetsutveckling inom sjukvården, dvs.atl resursinsatsen per preslation ökar. Enligt vår mening är det önskvärt attcentralt ulvecklingsarbete göres på detta område". Flera landsling konstaterar att den ekonomiska situationenställer krav pä ett nytänkande och menar atl"möjlighelerna alt "ompröva' den nuvarande verksamheten, former föroch omfattningen av bidrag från staten lill hälso- och sjukvården i olika delarav landel, olika aspekler pä frågan om avgifter (som finanskälla, för attdämpa/styra eflerfrågan, för atl "utjämna' etc) och förekomslen av hälso-och sjukvård i annan regi är exempel pä faklorer som sammantaget bör geden enskilde huvudmannen nya perspektiv på hälso- och sjukvårdens finansiellaförutsättningar och ekonomiska behov". Motsvarande synpunkter anförs också av länslandsling som konstaterar alt '"den allmänna försäkringen kanaliserar viaförsäkringskassorna för atl mötakonsekvenser av nedsatt hälsa i form av sjukpenning, förtidspension,handikappersättning och vårdbidrag. En stor del av dessa pengar utanordnasunder medverkan från hälso- och sjukvården genom läkarintyg och eflerulredningar. Del är erfarenhetsmässigt bekant, och styrkt i flera mindrestudier, alt en belydande del av sjukpenningdagarna går åt lill väntetider påolika lyper av ålgärder.