prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Etl särskilt stöd förtillskottsutfodring bör inrättas liksom ettstöd för transport vid slakt i väglöst land. Bidragsreglerna förberedskapsarbete vid uppförande av renskölselanläggningar behöver enligtkommittén förbättras (kapitel 14). Försäkringsskyddet för de renskötandesamerna föreslås bli utbyggt genom etttrygghetspakel liknande det som införts för jordbrukare. Förelagshälsovård ochavbylarsystem är andra angelägna trygghelsfrågor som bör bli föremål förvidare överväganden. Växelarbetande renägare bör enligt kommittén ges generelldispens av från kravetatt helt avveckla sin renskötsel som villkor för att erhålla arbetslöshetsersättningoch kontant arbetsmarknadsstöd, KAS (kapitel 15). Möjhgheten att fåersättning för förolyckade renar inom ramen för katastrofskadeskyddet föreslås begränsas till atl endastomfatta företag med minst 20 vuxna renar (kapitel 16). Beskattningsreglernaför rennäringen bör få en enhetlig tillämpning. Nuvarande system för lagervärderingfungerar mindre väl. På bör beskattningen av rennäringen kunna skeenligt den av förelagsskatle-kommitlén diskuterade s. k. staketmeloden (kapitel17). Den nuvarandeersättningen för rovdjursrivna renar understiger kraftigt de verkligaförlusterna för rennäringen. En uppjustering bör ske nivå som innebär full kompensation (kapitel 18). Rådgivningsresursernainom den centrala rennäringsadministrationen föreslås bli förstärkta. Utbildningeninom rennäringen bör enligt kommit- Prop.1984/85:100 Bilagall 119 lén koncenlreras till . Beträffandegrundutbildningen för renskötare bör en varvad utbildning med fördröjdstudietakt kunna vara en praktisk arbetsmodell. Utbildningen bör leda fram tillgymnasiekompetens (kapitel 19). Långsiktig, målinriktadforskning krävs på flera områden bl.a. för all underlätta rennäringensanpassning till förändringar imarkanvändningen. Fördjupad kontakt mellan renforskningen ochrennäringsadminislralionen finner kommittén vidare önskvärd. Renforskningensinstitutionella resurser föreslås koncentreras lill Röbäcksdalen, Umeä, medfältförsöksverksamhet i (kapitel 20). Gjorda ulredningar rörandeden statliga rennäringsadminislralionen bör kompletteras. Kommittén betonar attde näringspolitiska och funktionella aspekterna bör ulgöra främsta utgångspunktvid den slutliga prövningen. I markupplålelseärenden bör den centralarennäringsadminislralionen också forisällningsvis ulgöra första besvärsinstans(kapilel 21). Behovel av kompletterandesysselsättning är stort bland den renskötande befolkningen, särskilt blandkvinnorna. Till renskötseln direkt knutna verksamheter bör samerna i ökadutsträckning själva svara för. Det av ()initierade investment- och utvecklingsbolaget är ett initiativ i denriktningen som bör stödjas (kapilel 22). Slakt-, förädlings- ochmarknadsföringsleden är svagt utvecklade. Kraftfulla insalser fordras. Arbetetbör inledas med en översyn av hela hanteringskedjan från slakt lill färdigvara (kapitel 23). Behov finns av att effektivtkunna bearbeta företeelser inom renskötseln som strider mot god renskölselsed.SSR bör ta initiativ lill inrättande av en särskild samisk ansvarsnämnd.Kommittén föreslår även att en särskild arbetsgrupp ges i uppdrag atl ulredaden närmare utformningen av bestämmelser om strövrensvite (kapilel 24). Åriiga överiäggningar böräga rum mellan staten och rennäringen även i . Överläggningarna böromfatta för rennäringen vikliga frågor såsom det statliga stödet tillrennäringen, samhällsplaneringen inom renskötselområdet, sociala förhållandenbland landets renskötare, produkiions-och driftsförhållanden etc. Iöverläggningarna bör staten i första hand företrädas av statens jordbruksnämnd(kapitel 25). Kommitténs förslaginnebär alt statens stöd till rennäringen ökas med ca 7,5 milj.kr. Däravföranleds en ökad kostnad om ca 1,4 milj.kr. av att stödel till rennäringensrationalisering föreslås bli finansierad över statsbudgeten och inte översamefonden. Kommittén föreslår attdet ökade stödet till rennäringen finansieras genom bidrag från slorskogsbruket (5 milj. och turistnäringen (2 Prop.1984/85:100 Bilagall 120 samt genom höjda upplålelseavgifter för jaktoch fiske på statens marker ovan odlingsgränsen och inom renbetesfjällen (0,5milj. Bidragetfrån slorskogsbruket och turismen motiveras bl.a. av alt kommitténs förslag bör kunna underlätta samlevnaden mellanrennäringen och dessa näringar (kapilel 26). VI Reservationer ochsärskilda yttranden Ledamoten har avgett en reservation rörande röst-rättsreglerna inom samebyn. Densakkunnige samt experterna lämnat etl gemensamtsärskilt yllrande gällande ramen för kommitténs arbele. I yttrandet understryksockså alt kommitténs förslag måste betraktas som en etapp mot genomförandet av en fullständig rennäringspoliiik. Prop.1984/85:100 Bilagall 121 Sammanställning av remissyttranden överrennäringskommitténs betänkande (SOU 1983:67) Rennäringens ekonomi Efler remiss haryttranden över belänkandel avgetls av , riksskalteverket,, lantbruksstyrelsen, , statens jordbruksnämnd,, ,jämslälldhetsombudsmannen,statens planverk, slatens induslriverk, domänverket, kammarkollegiel,statskontoret, hovrätten för övre , ,statens veterinärmedicinska anstalt, länsstyrelserna i ,och , företagsskallekommillé,minerallagskommillén, samerättsulredningen. ,Sameskolslyrelsen, Same Älnam, ,, , och . Lanlbruksstyrelsen harbifogat yttranden från lantbruksnämnderna i , ochNorrbottens län saml från skogsvårdsstyrelserna i nämnda län.Arbetsmarknadsstyrelsen har bifogat yttranden från länsarbetsnämnderna iJämtlands, och . Länsstyrelserna har bifogatyttranden från kommuner och länsorgan. Därutöver har yttrande inkommit frånSaminuorra. 1 denna bilaga redovisasremissyttranden avseende särskilda arbetsgrupper, allmänna råd beträffandetillämpningen av rennäringslagsliflningen, Ulvecklingsplanering, det ekonomiskastödet, sociala trygghetsfrågor, katastrofskadeskyddet samt samråds- ochförhandlingsformer mellan rennäringen och staten. En övergripandemålsättning för rennäringskommitténs arbete har varil att åstadkomma förslagtill förbättringar för rennäringens lönsamhet. Denna målsättning måstebetraktas som ell grundläggande samhällsintresse, inle bara utifrånnäringspolitiska utgångspunkter, utan därför att en livskraftig rennäring ären förutsättning för ett bevarande och stärkande av samernas ställning och densamiska kulturen. Härvid är det av avgörande betydelse atl rennäringen ifortsättningen kan bedrivas som en samisk näring i princip i samma omfattningsom . Lantbruksstyrelsen har ingen erinran motkommitténs dokumentation Prop.1984/85:100 Bilagall 122 av nuläget inom rennäringen med undanlag fråndel malerial som redovisas med anledning av kommitténs deklarationsutredning.Styrelsen har en betydligt positivare bild av renägarnas inkomst- ochlevnadsförhållanden än vad deklarationsulredningen antyder även omförhållandena kan variera påtagligt mellan olika områden. Förbältrad effektivitet iproduktionen är en av de viktigaste förutsättningarna för all uppnå ökadlönsamhei i rennäringen. Det måste också vara en förstahandsuppgift från såvälsamhällets som näringens sida atl genom olika ålgärder få lill stånd ett bättreoch mer rationellt utnyttjande av produktionsresurserna. Forskningen ochrådgivningen har här en nyckelroll. Enligt lantbruksstyrelsensuppfallning föreligger också goda möjligheter till ökad avkastning inomnäringen. Produklionsrådgivningen inom näringen befinner sig alljämt iinledningsskedet och ligger decennier efler utvecklingen på exempelvisjordbruksområdet. Del är således uppenbart atl stora möjligheter lilllönsamhetsförbällringar finns framför alll genom förändringar av slrukturen pårenhjordarna och genom mer rationella slakluiiag. Inom delar avrenskötselområdet kan också förväntas en relativt snabb sådan ulveckling medandel inom andra delar kan åstadkommas endasl på lång sikl. Rennäringsadministrationensrådgivningsinsatser är också i hög grad inriktad på just dessa frågor. Deinstitutionella resurserna med en central rådgivare är emellertid alltför småför atl åstadkomma önskvärda och möjliga förbättringar på rimlig sikt. Enjämförelse med jordbrukels resurser på området med tillgång tilllantbruksverkels rådgivare, konsulenter och en starkföreningsrörelse ler sig rådgivningsresurserna inom rennäringen som närmastobefintliga. Lanlbruksstyrelsen delar kommitténs förslag till förstärkning avde centrala rådgivningsresurserna. Lantbruksstyrelsen är dock tveksam tillkommitténs uppfatlning atl man skall kunna bibehålla ett lika stort antalmänniskor och företag i rennäringen som . När del gäller delar avNorrbottens län finns både ell för stort antal människor och förstort antal renar i förhållande lill renbelestillgångarna. Enligt styrelsensmening föreligger inte förutsättningar atl på bibehålla allarennäringsföretag. En realistisk bedömning av möjligheterna till framtidakombinationssysselsättning för berörda människor ger heller inte sådanaförutsättningar. 1 takt med att renantalet anpassas till betesresurserna ochmänniskorna släller krav på ökad köpkraft får man räkna med att viss avgångfrån rennäringen kommer att äga rum. Det är dock angeläget för näringen atttillgång till viss säsongarbetskraft finns även i fortsättningen och attsådana insatser görs för glesbygdsbefolkningen från samhällets sida att ensamlad bosättning och nödvändiga servicefunktioner kan upprätthållas. Detförhållandet att rennäringen inte kan behandlas som en isolerad Prop.1984/85:100 Bilagall 123 näringsfråga utan måste sättas in i etl slörresamhälls- och samepolitiskl sammanhang har komplicerat kommitténs arbele. Delhade naturligtvis varit önskvärt att kommiltén gjort en utvärdering avrennäringslagen och arbeial fram en enhellig syn på samebyn, menförulsällningarna för kommitténs arbete har uppenbarligen inte möjliggjortdetta. Kommittén har emellertid behandlat en lång rad frågor och problem som ärkopplade lill samebyn och dess funktion. 1 sammanhanget finner emellertidlantbruks-styrelsen anledning framhålla alt samebyarna efter rennäringslagenslill-komsl i allmänhel vuxit fram till starka självständiga och väl fungerandelokala organ för rennäringen. I många avseenden kan dock deras funktionförbättras. Flera av de mer djupgåendeproblemen inom byarna lorde dock inle kunna lösas genom tillskapande av olikaregelsystem ulan förutsättningarna ligger mer eller mindre helt isamebymedlemmars egna händer. Inte minst gäller det frågor om organisation,driftsuppläggning, renägarstruk-tur, arbets- och kostnadsfördelning, övrigresursfördelning elc. För all lösa dessa frågor behöver interna diskussioner islörre ulslräckning än tasupp inom samebyarna. Svårigheterna i sammanhanget hänger uppenbarligen framförallt samman med samebyns konstruktion som en sammanslutning av enskildaföretagare, hänvisade all kollektivt disponera renbetestillgångarna. anseralt man bör respektera samernas önskan till fritt näringsulövande utan tvång lillsamverkan. Detta medför dock enligt nämndens synsätt atl man får svårigheter alt ställa upp etl strikt inkomst- mål med innebörden atl näringens utövare skall tillförsäkras inkomster i nivå med jämförbara grupper. Om man vill tillmötesgå detla mål utan krav på viss rationalitet i produktionen bör man i så fall lägga elt direkt socialt synsätt till grund för etl inkomststöd. Enligt nämndens uppfattning måsle därför synen på inkomslslödet försl avgöras av sialsmaklerna. En strikt inkomslmålsättning utan krav om större driftsenheter skulle sannolikt innebära att del statliga prisstödet finge uppgå till stora belopp.--------------- villframhålla atl renskötseln i sig är av stor vikt för den samiska kulturen menkan troligen inte ekonomiskt bära upp den renskötande samebefolkningen. Dettagäller i synnerhet om de stordriftsfördelar som finns inte ulnyttjas. kan förslåmåste konflikten mellan hög sysselsättning och rationell produktion lösas genomatt man antingen prioriterar en hög sysselsättning eller rationell och lönsamproduktion. Av del har framgått att nämnden inte anser alt man börtvinga näringen till att övergå till en mer rationell struktur som tar tillvarastordriftsfördelarna, särskilt Prop.1984/85:100 Bilagall 124 om man därmed undergräver förutsättningarna för densamiska kullurens fortbestånd. En stordriftssiruktur måsle med nödvändighetinnebära atl åtskilliga nu verksamma inom näringen finge sluta. Kommiltén har satten lönsamhelsgräns vid 200 renar per förelag. Enligi presenleralinkomslma-lerial ligger dengenomsnittliga inkomsten av rörelse klart vid elt renanlal av ca 200. Med ett sålågl netto kan enligt nämndens bedömningrörelsen knappast anses som effektiv. anser för sin del inle atl det regionalpoliliska målel skall kopplassamman med en målsättning omrationell och lönsam produktion på del säll kommittén gör. En viss ökad produktivitet bör självfallet kunna uppnåsäven inom renskötseln men atl övergåtill en "rationell och lönsam produktion" skulle kraftigt inskränka på den del avsamebefolkningen som kan ägna sig ålrenskötsel eftersom totalantalet renar i landel ej får översliga ca 260000 djur. När kommitténnärmare preciserar del näringspoliliska målet framstår motsättningenlill det regionalpoliliska ännu tydligare. En "optimal kött produktion till så låga kostnader som möjligt" måsleinnebära storskalig drift som tillsammans med en"jämnare ägarstruktur" måsle leda till färre sysselsatta. Inriktningen pårationellare förädlingsled och en aktiv produk tionsutveckling samt hänsynstagande till rennäringsintressena i samhälls planeringen står däremot enligtnämndens bedömning inle i någon motsats ställning till övriga delmål.--------- Jordbruksnämndenanser självfallet all också rennäringens utövare skall vara delakliga av denekonomiska och sociala grundtrygghet som råder i samhällel i övrigt. Atldäremot precisera ett inkomstmål som innebär atl exempelvis de taxerade inkomsterna inom renskötseln skallvara i nivå med andra gruppers, vill nämndenavstyrka. För det första är del knappast möjligt att hitta en jämförbar grupp. Samernas levnadssätt avviker mednödvändighet från andra gruppers. Inkomstjämförelser med sikte på all erhållaett mått på levnadsstandarden blir därför mycket svåra alt utföra. Hög levnadsstandard för en renskötande same harsannolikt annat innehåll än för enanställd i en storstadsregion. För del andra kan knappast ell"ambiliöst" inkomstmål göras operativt inom ramen för ett prisstödeftersom renskötseln endasl svarar för en mindre del av inkomsten. Ett sådant inkomstmål skulle sannolikt tvinga fram enhårdhänt rationalisering i strid med näringens egen önskan. Kommittén har ocksåanfört att man från näringens sida starkt framhållit att dess utövare inteheller önskar ställas i beroende av särskilda statligasubsidier och motsvarande. Del nuvarande prisstödet skall ses som en rättviseåtgärd gentemot jordbruketi på grund av dess sämre naturliga förutsällningar. Som lidigareframhållits delar nämnden här näringens ståndpunkt. Prop.1984/85:100 Bilagall 125 Grundläggandeutgångspunkt för kommitténs överväganden och förslag har bl.a. varit allantalet människor som är sysselssatta i och ekonomiskl beroende av rennäringen,liksom näringen som sådan måsle bibehållas på lägst nuvarande nivå. Denna huvudsakligenminoritelspolitiska målsättning kommer enligt verkets uppfattning atl slå ikonflikt med inkomstmålei - all ge de aktiva renskölarna en tillfredsställandeekonomisk och social standard. Rennäringen har betydandemarkanvändningsinlressen inom mer än en tredjedel av landareal. Det ärmot den bakgrunden rimligt alt kommunala och statliga mydnigheler som på olikasätl har ansvar för markens och vattnens användning inom renbetesområdetskaffar sig relativt goda kunskaper om rennäringens villkor. Så långtplanverket kan bedöma utgör föreliggande betänkande en mycket god källa fördetla. har under ettantal år genom planärenden, ulredningar m. m. kommil i kontakt med frågor därrennäringens intressen varil berörda. Verket har ocksä sökt medverka till all ta fram beslutsunderlag och utvecklaplaneringsmodeller som skapar förbättrade möjligheter att beakta rennäringensintressen i den fysiska planeringen. I ulredningen lämnas enallsidig nulägesbeskrivning över rennäringen. Utredarna har så långt möjligtutnyttjat tillgängliga dala och även i en del fall tagit fram egna uppgifter.Läsaren får därför ell inlryck av atl utredningen grundals på rätt säkrauppgifter. Rent generellt gäller dock all denna utredning liksom tidigareutredningar om rennäringen har måst genomföras med utgångspunkt från osäkrauppgifier. Delta gäller bland annat beträffande renantal, slakluiiag, föriusterförorsakade av rovdjur och betestillgång. Utredarna borde ha informerat om atldatauppgifterna i många fall är mycket osäkra. Belänkandel är i sinhelhet ell initierat, välskrivet och pedagogiskt disponerat aktstycke, sombl.a. förmedlar mycken värdefull informalion kring rennäringens status inuläget. 1984/85:100 Bilagall 126 Det ekonomiska systemetför renskötsel, som förutses i rennäringslagen, tillämpas i flertalet avsamebyarna i . Övriga byar fungerar överlag med utgångspunkter iuppgjord budget och med redovisning i vanlig bemärkelse, revision osv. De ibelänkandel redovisade metoderna för selektivt slakluiiag och kalvräkningenligt den modell som används i ett norskt renbetesdistrikt förekommer också iJämtlands län. början på60-talet har frågan om renhjordens sammansättning och omloppstid varil aktuellsom ett medel atl förbättra rennäringens lönsamhet. I nr 2 1972publicerades en artikel som klarl visade hur avkastningen kunde i del närmastefördubblas genom elt rationellt slaktuttag baserat på en ändradhjordsammansättning från i bästa fall hondjur och 25%handjur (75/25) till 90/10 eller 85/15. En försiktig tillämpningav delta har visat att slakluttagen kan öka från till av antaletrenar i vinterbelesflocken ulan att renanta-let påverkas. Den slora avgången avsärskilt tjurkalvar del första levnadsåret har bekräftats vid samtal medenskilda renägare. Avgörande för ekonomintorde därför vara atl uppnå den ökade kalv-slakt och ökade slakt av"improduktiva" djur som ulredningen förordar. Därigenom blirkonkurrensen om det knappa vinterbelel mindre, hjordarna kan bättre hållassamman och möjligheterna för stödulfodring ökar. Som jämförelse får nämnasatt enligt uppgift av en rysk delegation (specialister på renskötsel från östraSibirien på studiebesök i länet) hölls i etl handjur på 12 hondjur,att jämföra med nudrifi i med ett handjur på två - tre hondjur.Rentjurarna gör emellertid en viss nytta även under svåraförhållanden genom atl de orkar sparka upp gropar i snön där även svagare djurkan komma åt renlaven. Erfarna renägare säger att ett mindre antal kastreraderentjurar har en lugnande och stabiliserande inverkan på renhjorden vidflyttningar. Del går därför inte alt okritiskt applicera erfarenheter frånandra klimat- och rendrifisför-hållanden till vårt land. Invändningsfrilt lordevara atl det ekonomiska utfallet starki skulle kunna förbättras genom ettrationellare slaktuttag. Utredningen redovisar att ett företag med 300-399renar 1980 hade en intäkt av slakt på . jämle eget uttag på 3 300 kr.Detta moisvarar med ell medelpris inkl. pristillägg på ca . per ren attungefär 45 renar försålts lill slakt. Nettointäkten redovisas till . Omuttaget kunde ökas till av hjorden, dvs. 90-100 renar slaktades istället för f. n. ca 50 renar inkl. egel uttag, borde nettointäkten lätl kunnafördubblas eftersom de fasta Prop.1984/85:100 Bilagall 127 kostnaderna knappasl påverkas och delta även medhänsyn lill alt ökad kalvslakl med lägre medelvikler då måsle komma ifråga.Delta innebär elt slaktuttag i nivå med det finska, dvs. en avkastning på ca per ren och år från nuvarande . Belydelsen av en riktighjordsammansätlning kan även belysas av all renljurar efler femårsåldernknappasl ökar i vikt, anses mera "stridiga" och håller borta yngretjurar vid betäckningarna men har sämre fruktsamhet. En förutsättning förändrad hjordsammansättning är att hjordarna hålls mera samlade och en åtgärd som främjar delta är den stödutfodring som utredningen föreslår. Enligt uppgift från Råns sameby har utfodring under flyttningar och då ungefär etl hekto hö givils per ren och dag i hög grad ökal tamhelsgraden i hjorden. Renarna är nu betydligt lättare all transportera eller flytta på sedvanligt säll och förlusterna har minskat liksom strövrensproblemen.------------- harutvecklingen inom renskölseln i vissa avseenden gått i en icke önskvärdriktning. I vissa byar har den blivit allt mer extensiv - strövrensfrågan alltmer brännande. har minskat under det att husbehovsslaklen ökal.Men de flesta stora konsumtionsorter har infört slakteritvång för renköttinnebärande krav på kontrollslakt. Byråbe-siktigal renkött får därför ej säljasi dessa orter. Kontroll av all detla efterievs är nästan ogöriig. Om endastkontrollslaktal renkött finge prisstöd skulle denna trend snabbt kunna brytasoch ökade garantier för renköttets hygieniska kvalitet kunna skapas.Länsstyrelsen anser alt en sådan ulveckling bör övervägas. ärhusbehovsslakten den som försl kommer igång -slakteripersonalen får väntasamtidigt som renarna snurrar runt i hagen och blir uttröttade med sämreköttkvalitel som följd. momeni jämle försök alt med andra hjälpmedel änlasso skilja ifrån slaktrenarna är problem som mäste komma i blickpunklenväsenfiigt mer än vad varitfallet. Bl.a. har kunnal konstateras hur förbättringar av de s.k. slaktkonlorenminskal stressen hos renarna och förenklat hanteringen. Satsning på storabeteshagar vid slakterierna där renarna kan vistas och slaktuttagetdärmed ske successivi är en i della sammanhang viklig delfråga. Utredningen har enligtlänsstyrelsens uppfattning genomgående allt för litet betonat livsmedelsverkelsroll som pådrivare och övervakare av hygienfrågorna vid slakt och därmedrenköttets säljbarhel. är också den myndighel som i avgörandegrad kan medverka lill en ökad export av renkött. anser därförall i de åriiga överläggningarna mellan staten och rennäringen borde ävenstatens livsmedelsverk della. Avsättningen för renkötthar de senasle åren stött på vissa svårigheier och ulredningen noterar allprisutvecklingen inte följt med nötköttets Prop.1984/85:100 Bilagall 128 Dock är t.ex.fryst renskav dyrare än färsk nölfärs i butikerna. anserdärför alt nuvarande marknadsläge knappast medger den prisökning som samernaönskar. Ökad volym som ovan anförts bör vara den framkomliga vägen för attförbättra lönsamheten. Försäljningskampanjer harlidigare prövats. När dessa så skapat visst konsumtionsintresse hårde efterfrågadekvantiteterna renkött inte funnits. Bl.a. har konsumenterna efterfrågat färsktrenkött, vilkel inle kunnatköpas på de slörre konsumtionsorterna. Produktutvecklingen är en annannyckelfråga. anslulersig lill ulredningens uppfattning alt det är av avgörande betydelse att detfmns etl slort förelag som kan klara slakt och förädling och inte minsl bäraupp koslnaderna för marknadsföringen. Del är därför viktigt att kompetens påmarknadsföring både utom och inom landet tillförs det rekonstruerade,dominerande slakteriföretagel i Härads där ingår. Konsolideringen inomdel nya bolaget, särskilt , måste beaktas även avrennäringen. De förslag ulredningenlagl fram för alt främja en rationell ulveckling av rennäringen harunderordnats de samepoliliska och minoritelspolitiska målen såsom utredningenuttolkat dessa. uppleverdel som en brist att en renodlad analys av rennäringens slrukturella och ekonomiska problem inte genomförts. Av saknaden av en sådan analys som även borde ha innefattat bedömningar av vilka olika medel som kan leda till enbättre ekonomi för rennäringen har medfört att ulredningen i slor utsträckning inle kunna redovisa några närmare moliv för sina förslag.------------- Av renskötarföretagen ärca lokaliserade till Norrbollens län. Av de drygl 800 samer som längreeller är sysselsalla i rennäringen i återfinnsöver 600 i . 1 della sammanhang bör påpekas att uppgiften iutredningens sammanfattning att det finns 2500 samer som är sysselsatta inomrenskötseln inte är korrekt.