prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommiltén belyser härvid bl.a. frågor rörandeavvägning mellan behov av centralisering av resurskrävande vård ä ena sidan ochhänsynslagande till patienternas närhelsbehov till hemorten å andra sidan.Denna redovisning leder över lill ett avsnitt som behandlar cancervårdensutveckling på regional nivå där onkologiska centra intar nyckelposition församordning av sjukvårdsregionens resurser samt ett annal avsnitt som behandlarcancersjukvården på länsnivå. I det senare avsnittet diskuieras ingående hurbehovel av onkologisk kompetens bland läkarna skall kunna tillgodoses inomlänssjukvården. Med samma syfte - atl höja cancervårdens kvalilet - diskuterarkommittén olika vägar atl åsladkomma förbällrad sjuksköterskeutbildning ochpsykologisk omvårdnad. att uppbyggnaden av regionala onkologiska centra börfullföljas enligt förslagen i socialslyrelsens Råd och anvisningar: Planeringav onkologisk sjukvård (32/1974), att cancervårdens ändamålsenliga ochnödvändiga ulveckling med hänsyn lill de ökande krav som slälls på denna vårdbeaktas vid den pågående omstruktureringen av sjukvärden, fl//adekvatdimensionering av de regionala onkologiska klinikerna är en förutsättning föralt inlentionerna i socialslyrelsens Råd och anvisningar skall kunnafullföljas. 1984/85:181 122 an lillgång lil! onkologisk kompetens bör tillförsäkraspatienterna även inom länssjukvården genom åtgärder inom de enskilda landstingenoch atl behov av denna sakkunskap bör beaklas vid planering av läkarnasvidareutbildning och efterutbildning. all resurserna för strålbehandling, som kräver avanceradleknisk utrustning, specialutbildad personal och etl belydande patientunderlagför rationellt utnyttjande, bör koncentreras till de onkologiska regionklinikernaoch inte ytterligare byggas ut inom länssjukvården, all sjuksköterskors ulbildning i cancervård ar en vikligfråga som närmare bör ulredas av UHÅ med beaklande av de möjligheter lillförbällringar som anges av cancerkommittén, alt den psykologiska oinvårdnaden av cancerpatienterna börförbättras i försia hand genom inrättande vid onkologiska centra av speciellaläkar-och psykologtjänster inte minst för bl.a, personalhandledning, «//onkologiska centras informationsverksamhet bör omfallaäven information lill allmänhelen, fl//sjukvårdshuvudmännen bör eftersträva en effektivaresamverkan mellan olika sjukvårdsregioners onkologiska centra för att bl,a.kunna utnyttja resurser gemensaml för diagnoslik, vård, behandling ochulbildning. Forskning rörande cancer och cancerprevenliva ålgärder lasupp i kap. 15 under erinran om att cancerkommittén direkl eller indirektbehandlal forskningsfrågor i samlliga föregående kapitel, i de sammanhang därdessa organiskt hör hemma. De medel som totalt går till cancerforskning i ärslora i förhållande lill övrig forskning i landet. Projektanslagen lillcancerforskning uppgick lill ca 90 milj. kr., av vilka Riksföreningenmot cancer svarade för drygt en tredjedel. Kommittén pekar på en rad forskningsfrågor och områden därsvenska insatser ler sig nalurliga såväl inom biologisk-medicinskgrundforskning som klinisk onkologisk forskning, epidemiologiska ochexperimentella undersökningar av belydelsen av levnadsvanor och andramiljöfaktorer för canceruppkomst, tekniska problemställningar med inriktningpå genomförande av cancerprevenliva ålgärder m.m. Vidare behandlasorganisaiionen i stort av cancerforskningen med bl.a. frågor om kvalilet ocheffektivitet, kontakler mellan forskningsfinansierande organ och samarbete islörre program samt resursbehoven i stort. Häri ingår ej sädana verksamhetereller projekt vilka bör finansieras genom hälso- och sjukvårdshuvudmännen resp.över statsbudgeten till ansvariga myndigheter eller där kommittén tidigareförordal särskilda finansieringsvägar. 1984/85:181 123 att forskning spelar en avgörande roll föransträngningarna atl begränsa cancersjukdomarnas skadeverkningar, rt//den i bedrivna cancerforskningen, trots alldet rör sig om ett lilet land med därav följande begränsade resuiser, är avstor betydelse och att svenska forskare inom vissa områden är internationelltledande, att det i försia hand bör ankomma pä forskarsamhället ochde forskningsfinansierande organen alt själva avgöra vad som bör prioriterasinom ramen för tillgängliga resurser; några organisatoriska ändringar föresläsinle, att ökade forskningsinsatser år önskvärda särskilt inomområdena epidemiologi, toxikologi i relation lill verkningsmekanismer ochgenetik samt forskning över risk- och åtgärdsproblematik, a//forskningsråden och seklorforskningsorganen har altsjälva bedöma sina resursbehov med hänsyn till genomförandet av de intentionercancerkommittén givit utlryck för. I kap. 16 ges några allmänna prioriieringar vad gällerverksamheter för atl molverka cancersjukdomarnas skadeverkningar. Vidare görsen översiktlig genomgång av cancerkommitiéns förslag med hänsyn till vissakostnadsaspekter jämte kostnadsbärare. Behovel av överblick på nationell nivådiskuteras dels för hälsofrämjande åtgärder rent allmänt, dels för uppföljningav ny kunskap och av cancerkommilléns intentioner. att cancersjukdomarna ulgör en viktig del av landetshälsoproblem och att forlsalta effektiva och kraftfulla insalser för atl minskacancersjukdomarnas skadeverkningar i hög grad är påkallade vad gällerförebyggande åtgärder, diagnos samt behandling och vård av cancerpatienter,fl//ansvarel för prioriteringar på detaljnivå och för bedömningar avresursbehov och kostnadsuppföljningar enligt kommitténs förslag i delföregående i princip bör vila direkt på resp. ansvariga organ underhänsynslagande bl.a. till den strategi för cancerprevention som kommitténangett, att kostnaderna för genomförandet av kommitténs förslag dessutom sällankan ses som en fråga enbart om cancer. Då det gäller prioriteringar i stort, anser kommittén anden allmänna principen om ökade satsningar påsjukdomsförebyggande älgärder särskilt måste framhållas, att därutöver avsevärda resurser forlfarandebehövs inom sjukvärden för diagnos, vård och behandling av cancersjukapalienter, med hög prioritet inte minsl för frågor om lidig diagnostik, fl//det säkraste konkrela åtgärdsområdet på vetenskapensnuvarande 1984/85:181 124 ståndpunkt då det gäller att söka nedbringa den toialacancerincidensen är tobaksrökningen; vidare motiverar kostens stora betydelsedels intensifierad forskning bl.a. avseende enskilda kostkomponeniers roll förcanceruppkomsl, dels en befolkningens kostomläggning inom ramen för gällandesvenska kostrekommendationer, all den viktigaste metoden att söka nedbringa denframtida, totala cancerincidensen synes vara genom hälsoupplysning, fl//samhällelig kontroll av fysikaliska och kemiskaagentier därutöver behövs bl.a. som stöd för individen, fl//kunskapsuppbyggnaden genom forsknings- ochundersökningsverksamhet måste fortgå och vidareutvecklas. att etl rådgivande organ inrättas ål regeringen för attfölja utvecklingen saml initiera förslag till och underlätta samordning avinsatser nationellt i syfte att förebygga ohälsa och främja hälsan. Särskilt yttrande har avgivits av kommittéledamotendocenten . , , professor, ordförande , ,professor , , professor , , professor , ,professor , , docent , Bo, professor ,, professor , , avdelningschef , , docent,direktör , , kanslichef , , docent , ,direktör , , professor. Prop.1984/85:181 125 Liliewall,, departementssekreterare. ,, med. Swarén,, farm. lic, kanslichef 1984/85:181 126 Sammanställning av remissyttrandena över cancer-kommitténsbetänkande (SOU 1984:67) Cancer -orsaker, förebyggande m. m. 1 Remissinslanser ..................................................... ... 127 2 Allmännasynpunkler .............................................. 127 3 Förebyggandeinsatser .......................................... 128 3.1 Ökadtvärsekloriell samverkan i riskkonlrollen 128 3.2 Inrättande aven rådgivande hälsodelegation 130 3.3 Hälsoupplysning ............................................. ... 130 3.4 Särskildaåtgärder inom vissa riskområden ... ... 132 3.4.1 Tobaksbruk ochtobaksvaror ............... ... 132 3.4.2 Kost ochkostvanor ............................. ... 135 3.4.3 Radon ibosläder ................................. ... 138 3.4.4 Luftföroreningari inomhusmiljön............ 139 3.4.5 Allmännaluftföroreningar .................... 141 4 Hälsoundersökningar ............................................. ... 142 5 Cancervårdensorganisalion .................................... 143 5.1 Utbildning av vårdpersonal ......................... 146 6 Forskningrörande cancer och cancerprevenliva ålgärder .... 147 7 Informationssystem ............................................... ... 149 1984/85:181 127 Sammanställning av remissyttrandena över cancer-kommitténsbetänkande (SOU 1984:67) Cancer -orsaker, förebyggande m.m. Efter remiss har yllranden över cancerkommitténsbetänkande kommit in från , statens miljömedicinskalaboratorium, , statens jordbruksnämnd,produktkontrollnämnden, , statens strålskyddsinslitut,siaiskoniorei, riksrevisionsverkel. universitets- ochhögskoleämbetet, skolöversiyrelsen, arbelarskyddsstyrelsen, bosladsstyrelsen,statens planverk, i län, iGöieborgs- och lan. i lån, iNorrbottens län. , samtliga läns landstingskommuner utomBlekinge, , och läns landstingskommuner.Göteborgs kommun, kommun, , , Örebrokomnuin. Sjukvårdens ochsocialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri), Landsorganisationeni (LO), Tjänsiemännens cenlralorganisalion (TCO). CentralorganisationenSACO/SR (/SR), . nalurvelenskapliga forskningsrådet, forskningsrådsnämnden,styrelsen för arbelarskyddsfonden. statens råd för byggnadsforskning, styrelsenför leknisk ulveckling. Ingenjörsvelenskapsakademien, Kungl.velenskapsakademien. (JO 1983:02),, , . med blod- och tumörsjukdomar, . tobakens skadeverkningar (NTS),Riksförbundel Vi som inte röker (VISIR) och . Dessutom har yllranden kommil in från , föreirädare för onkologiska centra och företrädareför onkologkliniker vid länslasaretten saml någon enskild. Remissinslansernahäri vissa fall bifogal yttranden som de har inhämlal. och delegationen för socialforskning har meddelal all de beslulal au avslå från alt avge yllranden. Ett genomgående omdöme i de allra flesta remissvaren ar aubetänkandet ulgör en gedigen och omfallande sammanslällning av det aktuellakunskapsläget rörande cancersjukdomarnas uppkomsl, orsakssammanhang ochutbredning. 1984/85:181 128 Sålunda framhåller l.ex. socialsiyrelsen all betänkandetger en balanserad och klargörande bild av orsakerna lill cancer och en fylligöversikt över aktuella förebyggande älgärder. Styrelsen konstaterar allkommitténs synsätt väl överensstämmer med del som framkommer i HS 90. anser all belänkandel trots sitlomfång, ger en lättillgänglig och förtjänstfull resumé av kunskapslägel inomområdel. Det finns all anledning att tro all belänkandel med underlagsmaterialunder den närmaste framliden kommer atl användas såväl praktiskt som leoretisktinom vilt skilda områden i samhällel. betraktar cancerkommillénsbetänkande som elt vikligt dokument för planeringen av den framlidacancersjukvården och kan i stora delar anslula sig till de allmännaprioriieringar som ges vad gäller cancerprevention och verksamheter för attmolverka cancersjukdomarnas skadeverkningar. Landsiingsförbundei framhåller alt betänkandet präglas avstor sakkunskap och övertygande framställning när del gäller underlagsmaterialoch ålgärdsförslag. Liknande synpunkter framförs av länssiyrelsen i Göieborgsoch län, som anför följande. De förslag lill åtgärder som läggs fram ärvälmotiverade och väl genomtänkta. Förslagen kan vänlas få en slor betydelseför det fortsatta arbelet med att förebygga cancersjukdomars uppkomst. LO anför bl.a. följande. Belänkandels text har i långaslycken karakiär av pedagogiskt tillrättalagd kunskapsöversikt. Den möjliggörför en bred läsekrets, vari kan innefattas även intresserade lekmän utanavancerade förkunskaper, att fä insikter i olika frågeslällningar och problemvilka har samband med cancersjukdomar. Häri innefattas allt från kunskaper ochteorier om uppkomst och frågor om diagnostik och vård till förebyggandetsproblem, forskningsfrågor, hälsoinformationsfrägor m.m. Betänkandet ger medsina underbilagor en fyllig beskrivning av kunskapsfronten på många av deforskningsområden som berörs. Del samlade utredningsmaterialet kan därförutnyttjas som referensmateriat och uppslagsverk av var och en som sökerfördjupa sina kunskaper i ämnel. De beskrivningar och värderingar som görs avkommiltén är, enligt LO, av betydande inlresse och elt bra grundmaterial förhälsopolitiska överväganden och förebyggande arbele. 3.1 Ökad tvärsektoriell samverkan i riskkontrollen Cancerkommillén anser det angeläget alt samma ellerlikarlade vetenskapliga data bedöms på sammy sätl av olika myndigheler i denlagsladgade riskkonlrollen. Samarbetet mellan i försia hand centrala konlroll -och tillsynsmyndigheter bör utvidgas och instiiuiionaliseras särskilt vadgäller den medicinska/naturvetenskapliga riskanalysen. Produklkonlrollnåmnden delar cancerkommilléns bedömning omsam- 1984/85:181 129 ordning av myndighelernas verksamhet pä riskanalysområdel.Nämnden finner alt det institutionaliserade samarbete som cancerkommillénföreslår rimligen faller under anvarsområdel för det toxikologiska råd som kemikommissionenföreslår i betänkandet (SOU 1984:77) Kemikaliekontroll och förordar all fråganlöses inom ramen för del . Samma bedömning görkemikommissionen och arbelarskyddsstyrelsen. framhållerdärvid sårskilt alt rådets uppgifter skall bl.a. vara atl verka för en högvetenskaplig standard i myndigheternas riskanalyser samt att utarbeta krilerieroch vägledningar för arbelel med vetenskapliga tolkningsfrågor. Rådel skallinle överta ansvar eller beslutsbefogenheter från myndigheter. framhåller att bedömningen av denspeciella risk/nyllo-problematik som rör läkemedel fordrar den samladekompetens som finns inom socialslyrelsens läkemedelsavdelning. Planverkel anser au cancerkommitténs förslag lill strategiför cancerprevention och riskkontroll ger en god bild av förutsättningarna ochmöjligheterna alt följa upp hälsoeffekterna på etl så tidigt stadium sommöjligt innan omfatlande hälsobesvär upplräder, l.ex. pä grund av alt olämpligamalerial och tekniska lösningar hunnit börja användas i slörre skala. Livsmedelsverkel delar cancerkommitiéns uppfatlning allmyndigheternas överblick över exponeringssitualionen för kemiska ämnen ärotillräcklig och att tillgången till exponeringsdata bör förbällras. del innebär detta atl ökade resurser behövs för bäde analysav carcinogena ämnen (PAH, nitrosaminer, mykotoxinerm.m.) i livsmedel ochkostvaneundersökningar som underlag för intagsberäkningar. i Göieborgs- och län framhåller bl.a.alt i tillsynsarbetet enligt miljö- och hälsoskyddslagen ivingas länsstyrelsenofta att göra riskbedömningar med hänsyn till kända expositions- ochstörningsförhällan-den. Frågeställningarna är ofla av medicinsk nalur.Länsstyrelsen upplever det som en slor brisl alt man i tillsynsärenden ejhärden tillgäng till medicinsk sakkunskap som ärendehandläggningen många gångerkräver. anser del myckel angeläget alt landstingen, som ärnärmasl ansvariga för miljömedicinen i respeklive län, påskyndar uppbyggnadenav samhällsmedicinska enheter så all medicinsk sakkunskap inom detla områdefinns inom länet. anser atl cancerkommittén i sinaöverväganden inle har tagit tillräcklig hänsyn till de uppgifter somprimärkommunala organ ansvarar för. I den utsträckning del formella ansvaretligger hos måste kravet på samverkan mellan landsting ochprimärkommuner understrykas. Denna samverkan mäste förekomma i hela dencancerprevenliva processen - från forskningsprioritering lill genomförandet avolika förebyggande åtgärder. beklagar allcancerkommittén inte nog slarkt betonar miljölillsynens betydelse i kampen motcancer och 9 1984/85. 1984/85:181 130 nödvändighelen av atl tillsynsmyndigheterna intar enmyckel restriktiv hållning vid bedömningar. Organisationen betonar vikten avmedborgarnas insyn och möjlighet lill påverkan på myndigheternas beslut. 3.2 Inrättande av en rådgivande hälsodelegation understryker angelägenhelen av all man päcentral politisk nivå kan följa utvecklingen och få fram förslag till initiativoch till samordning av insalser naiionellt för all effektivt förebygga ohälsa.Kommiltén föreslår atl elt rådgivande organ knyts lill socialdepariemenlel somförslagsvis kan benämnas hälsodelegation. De flesta remissinstanser som yttrat sig tillstyrkercancerkommiiténs förslag. Många remissinslanser, l.ex. socialsiyrelsen,arbetarskyddsslyrelsen, statskontoret, Landsiingsförbundei m.fl. undersirykerdock viklen av all cancerkommiiténs förslag samordnas med del av HS 90 lagdaförslaget om ell "nationellt hälsopolitiskt råd"".Landsiingsförbundei anför atl dessa organ bör vara identiska, så att tanken,som även cancerkommittén ansluter sig till, atl planera cancerriskerna i etlslörre hälsopolitiskl perspekliv kan genomföras. Slalskontorel hänvisar lill siu remissvar över HS90-rapporlen och framhåller atl kontoret därvid biträtt ett förslag om atlutveckla hälso- och sjukvårdsberedningen i riktning mol atl kunna fullgörafunktionen som elt nationellt hälsopolitiskt råd. Liknande synpunkler framförsav Siockholms-och läns landsling saml sjukvårdsstyrelsen i Malmökommun. Förslagel avslyrks av följande remissinslanser UHÅ (ochflertalet fakultetsnämnder), medicinska forskningsrådei, Ösiergöilands-,Hallands-och läns landsting samt . Dessaremissinslanser anför atl de uppgifter som är avsedda alt ligga påhälsodelegalionen. med fördel kan läggas pä socialstyrelsen.Ansvarsfördelningen mellan de statliga organen riskerar annars, enligtSlockholms kommun, atl bli än mer komplicerad. En fördel med anknylningen tillsocialstyrelsen, är all styrelsen har tillgång till vetenskapliga råd påpekasav medicinska forskningsrådei. framhåller atl eflersom den totalacancerincidensen till stor del är relaterad lill levnadsvanor börhälsoupplysning, som syftar till ändrade levnadsvanor ses som ell centraltinstrument i cancerpreventionen. gäller framför alll i fråga om kostvanoroch rökning men också i fråga om sexualhygien och inom andra områden där detpersonliga beteendet spelar en viktig roll. Kommittén föreslår all ansvariga myndigheler i ökadulslräckning bör få ulnytlja TV och radio för hälsoupplysning. Remissinstanserna instämmer allmänt i kommitténs bedömninsj att 1984/85:181 131 hälsoupplysning år en av de viktigaste metoderna för attförebygga uppkomst av olika cancersjukdomar dar levnadsvanorna spelar enavgörande roll. m.fl. undersirykersärskilt den bedömning kommittén gjort alt cancerfrågorna bör integreras iövrig hälsofrämjande upplysningsverksamhet. framhåller därvidockså att hälsoupplysningen inte kan ses som en isolerad medicinsk fråga, ulanskall sättas i samband med de sociala och kullurella mönsler som präglarindividens miljö. Styrelsen betonar hälso- och sjukvårdshuvudmännens roll ihälsoupplysningsarbelet och finner, i likhet med kommittén, det angeläget atllandstingen som huvudansvariga för folkhälsoarbetet söker en bred samverkanmed andra intressenter inom offentlig och privai seklor och inomorganisaiionslivei elc. Bland de samverkansparter som namns av kommiltén villsocialstyrelsen särskilt betona den stora betydelse som skolan och förskolanhar för alt grundlägga hälsofrämjande vanor. Vad gäller de aspekierna saknar euresonemang om i vilken ulslräckning man skall salsa på det individuellahälsoansvaret. Hälsan är enligt HS 90 ojämlikt fördelad. Det finns också slarkasamband mellan ohälsans fördelning och socioekonomiska faktorer. Möjligenförslärks skillnaderna av del personliga beteendet. Människor har mycket olikahandlingsutrymme beroende på deras resurser och sociala situation. Samhället idess olika former måste därför se till, med lanke på de resurssvaga grupperna,att del blir lättare att välja en hälsofrämjande livsstil och all undvikarisker. understryker, i likhel med kommiltén,särskilt att utvecklingen av meloder för hälsoupplysning som syfiar tilländrade levnadsvanor förutsätter forskning om bl.a. altitydpåverkan och informationsöverföring.Syftet bör vara att om möjligl arbela med så intresseväckande och slagkraftigabudskap att de blir jämförbara med dem som kommersiellt nyttjas imarknadsföringssammanhang. Skolöversiyrelsen (SÖ) och anserall cancerkommillén alltför lilel beaktat skolans möjligheter och roll ihälsofostran. Såväl läroplanen för som för gymnasieskolan läggerslor vikl vid hälsofrågorna. SÖ har därutöver i etl handlingsprogram förskolans hälsofostran 1981 ytterligare fokuserat hälsofrågorna. Det synsätt ochde synpunkler som allmänt framförs i belänkandet rörande innehåll och meloderför hälsoupplysning överensslämmer väl med läroplanerna ochhandlingsprogrammet. SÖ vill dock framhålla alt del behövs såväl integreringav cancerfragorna i den övriga hälsofrämjande upplysningen som en direktfokusering av cancerfrågorna. Cancerrädslan försvinner inle för all man intelalar om cancer. Däremol är det viktigt atl den informalion som ges årbalanserad och atl tillfälle ges att bearbeta rädslan. Delta arbete kan medfördel startas i skolan, i åldrar där cancer ännu inte är speciellt aktuellt.SÖ deltar av denna anledning i ledningsgruppen till ett projekt inom Riksföreningenmol cancer som lar fram ett läromedel om cancer med videofilm. 1984/85:181 132 lärarhandledning och elevhäfte. Förebyggandel av cancersjukdomar inom skolan börintegreras i skolornas handlingsplaner för hälsofostran och kanaliseras via dehälsolag, som redan finns och är under uppbyggnad vid många skolor anför SÖ. läns landsling anser alt inriktningen av deförebyggande ålgärderna bör ställas i relalion lill hälsosiluationen inomrespektive sjukvårdsområde eftersom förhållandena varierar påtagligt mellan deolika direktionsområdena. Detla kan ske med den epidemiologiska bevakningensom bas, eftersom denna ger kunskap om de hälsoproblem som dominerar inomrespeklive område. Det är därför viktigt att de samhällsmedicinska enheternafår tillräckligt med resurser för att kunna skapa hälsoprofiler för läget. Ihälsoupplysningsarbelet är del viktigt att samarbetar medföreningar, företagshälsovård, skola, förskola, primärkommunala organ ochmassmedia. Delta betonas även av många andra remissinslanser l.ex. Slockholmskommun, , lånsstyrelsen i Göieborgs- och län ochVästernorrlands läns landsting. och ett flertal remissinslanser l.exsiatskontorel. , , , Alvsborgsoch delar kommitténs uppfattning all radio och TVbör kunna utnyttjas för myndigheismeddelanden med angelägen hälsoinformation. Statskontoret framhåller viklen av att de faktiskaeffekterna av olika hälsoupplysningsinsatser utvärderas pä ett systematiskt ochirovärdigl säu. instämmer i kommitléns förslag allutbildningsmöjligheterna för journalister inom delmedicinska/naturvetenskapliga området bör förbättras för aU kunna ökakvalilelen på informationen till allmänheten. 3.4 Särskilda åtgärder inom vissa riskområden 3.4.1 Tobaksbruk och tobaksvaror Cancerkommillén konstaterar atl tobaksrökning är denslörsla säkerställda, enskilda orsaken lill cancer i vårl land, där ungefärvart 6:e cancerfall eller ca 5 500 fall har tobaksrökning som orsak och attrökare dessutom uppvisar hög överdödlighet även i vissa andra sjukdomar. Cancerkommitlén föreslår att hälsoupplysning och andraåtgärder, som kan stimulera och hjälpa mäimiskor till atl sluta röka intensifieras, att åtgärderi första hand vidtas för au hindra rökdebul hos barn och ungdom genom särskilda insatser som bör koordineras i ettsärskilt program och ges status av en nationell angelägenhet, all priset påtobaksvaror används i konsumtionsdämpande syfte, atl möjligheter tillproduktkontroll bör föreligga för samtliga lobaksvaror 1984/85:181 133 att UtveckUngen av rökvanorna kontinuerligt följs. De allra flesla remissinslanser som yttrat sig överkommitléns förslag delar kommitténs uppfattning atl insatser för att hindrarökdebul hos barn och ungdomar är speciellt vikliga.