prop · G803142 · 1984-12-31 00:00:00 — Föregen del anserjag att remissutfallet visar att det råder allmän enighet ombehovet av samverkan mellan landsting och kommuner både i fråga om insalser förstöd, hjälp och vård till den enskilda människan och i planeringen ochorganisationen av de samlade insatserna. Prop.1984/85:142 21 Krav på samverkan slås fast i 8 § hälso- ochsjukvårdslagen där det anges att landstingskommunen i planeringen ochutvecklingen av hälso-och sjukvården skall samverka med samhällsorgan, organisalioneroch enskilda. I propositionen om hälso- och sjukvårdslag m. m. betonas angelägenhelenav att planeringen av bl.a. äldreomsorgen sker i samarbete mellan landsting ochkommuner mol bakgrund av ett så långt som möjligt gemensamt planeringsunderlag (s.60). Vägledning för hur sådan samverkan praktiskt kan ulformasfinns i ett antal skrifter som , Svenska kommunförbundel,och Spri gemensamt har utarbetat. Lokala överenskommelser om formerna för samarbetet mellanprimärvården och inom en kommun föreligger på flera håll. 1vissa fall har de inneburil atl verksamheten bedrivs med gemensam personal ochmed omfördelning av skattemedel. Jag vill också påminna om all del sedan 20 årtillbaka bedrivs en förnyelse av psykiatrin i samarbete mellan landsting ochkommuner som har inneburit all vårdplatserna pä mentalsjukhus har minskal med14 000. Samråd är en förutsättning för denna samverkan. Denallmänt rådande insikten om delta och de gjorda erfarenhelerna avsamverkan mellan huvudmännen pekar enligt min mening pä att det inle finnsskäl att , som arbelsgmppen föreslär, närmare reglera ansvarsfrågan i dennasamrådsverksamhet. Jag vill i della sammanhang även erinra om att formernaför detta samarbete framgent kan komma atl ulvecklas och fördjupas ytterligare.Enligt vad jag har erfarit avser chefen för att underinnevarande lägga fram förslag lill en ny lag om kommunalförbund.Lagförslaget bygger på elt utredningsförslag av stal-kommunberedningen. Enligtförslaget kommer kommunerna och landstingskommunerna att erbjudas en enklareform av kommunalförbund som ett alternativ till del hittillsvarandekommunalförbundet. Det nya alternativa kommunalförbundet kan översiktligtbeskrivas som en slags mellankommunal nämnd med ställning som offenfligrätlsligjuridisk person. Huvudsyftet är alt främja det inlerkommunala samarbetet. Frågan om fördjupad samverkan kommun/landsting har ocksä aklualiseralsinom ramen för försöksverksamheten med s. k. frikommuner. I första hand gällerdet försök med kommunall ansvar för primärvården, omsorgs-verksamheten och denlokala psykiatrin. 2.2.3 Redovisning lill regeringen Arbetsgruppen föreslår alt regeringen lar uppöverläggningar med Kommunförbundel och om en särskildredovisning är 1988 av kommunernas planerade åtgärder för atl förbättrabostadsförhållandena för gamla, handikappade och långvarigt sjuka. Prop.1984/85:142 22 Många remissinstanser, bl.a. ,, , HCK och flerakommuner, slöder förslaget. anser att inrapportering avuppgifter till staten bör minimeras. Vissa instanser anser all den redovisningsom arbetsgruppen har föreslagil bör kunna samordnas med redovisningen år 1986av bosladsförbältringsverksamhelen. anser det tveksamt omen ny redovisning är 1988 kan tillföra något nytt. Som en information vill jag redovisa min syn i denna fräga. I samband med all bostadsförbättringsprogrammel antogs,infördes en bestämmelse i bostadsförsörjningslagen, som ger regeringen möjlighelatl frän kommunerna begära särskilda redovisningar av bostadsförsörjningsplaneringen.Regeringen förklarade vid del tillfället all denna möjlighel skall utnyttjas säatl en samlad redovisning av kommunernas planering för all genomföra bosiadsförbältringsprogrammetskall lämnas . Enligt min uppfattning bör statsmakterna ta ell aktivtansvar för all bostadsförsörjningen för gamla, handikappade och långvarigtsjuka får den omfallning och inriktning som är nödvändig med hänsyn lill desamhällsmål som jag har redogjort för. Kommunernas planering för delta bördärför löpande följas upp. Bosladsstyrelsen har enligt sin instruktion ansvarför att följa utvecklingen inom bostadsförsörjningen och uppmärksammastatsmakterna på eventuella behov av åtgärder. i min föredragning har jag redogjort för defarhågor som vissa remissinstanser har gelt uttryck för när del gällerkommunernas möjligheter att tillräckligt snabbi anpassa sig lill de nya kravsom de nu slälls inför. Därför är det angeläget att effekterna av den pågåendeutvecklingen snabbi utvärderas. I delta syfte bör en samlad redovisning görasav de kommunala planerna för att förbällra bostadsförhållandena för gamla,handikappade och långvarigt sjuka. Därigenom ges också en impuls lill deansvariga myndigheterna i kommunerna att med förtur ta sig an detta arbete. Jag är inte beredd all nu redogöra för uppläggningen ochinnehållet i en sådan redovisning. Det bör lämpligen anstå till dess altkommunernas bedömningar av förnyelseätgärderna inom ramen förbostadsförbättrings-programmen har utvärderats. Jag avser alt samråda medKommunförbundet och i denna fråga och därefter återkommatill regeringen med förslag om bl.a. tidpunkten och närmare riktlinjer förredovisningen. 2.2.4 Försöksverksamhel med friare resursanvändning inom bosladssek-torn Jag vill i detta sammanhang även beröra arbeisgruppensförslag om en försöksverksamhel med en friare lillämpning av del slalligabostadsfinansieringssystemet. Enligt arbetsgmppen skulle en sådan verksamhetkunna bedrivas inom ramen för försöksverksamheten med ökad självstyrelse.Flertalet remissinslanser som behandlar frågan är i huvudsak Prop.1984/85:142 23 posiiiva.Handikapporganisationerna betonar dock atl den friare resursanvändningen intefår leda till avsleg från kraven på tillgänglighet. Våren1984 godkände (prop. 1983/84: 152, KU 32, rskr 368) riktlinjer för enförsöksverksamhet med ökad självstyrelse. 1 propositionen anges nägrahuvudområden som bör kunna ingå i försöksverksamheten. De frågor som berörsgäller bl.a. möjlighelen att använda statsbidragen friare, alt pröva friareformer för den kommunala planeringen och atl lämna dispens från vissaföreskrifter som har meddelats av slatliga myndigheter. Idenna försöksverksamhel bör enligt min mening kunna ingå också all pröva möjligheternatill avsleg från vissa regler i det statliga bostadsfinansieringssyslemel.Finansieringsreglerna är utformade sä att de skall ge utrymme för olikaprioriteringar. Det kan dock inte uteslutas atl de styr byggandet pä ell sätlsom inte ger den bästa helhetslösningen i det enskilda fallet. Om en kommun fårbefogenhet att göra avsteg frän vissa utformnings- och standardkrav inomfinansieringssystemets ram, kan kommunerna prioritera sädana åtgärder som gerde största effekterna och som är bäst anpassade till de lokalaförutsättningarna och behoven, när det gäller atl lillgodose gamlas,handikappades och långvarigt sjukas behov. Ensådan friare resursanvändning bör kunna ge erfarenheler av vilka regler som evenluelltär eller upplevs vara lill för elt ändamålsenligt byggande. Den kanockså belysa vilka svårigheier som en kommun kan ställas inför vid en friareresursanvändning och vilka åtgärder som bedöms vara särskilt angelägna ochvärda att prioritera. Riksdagensbeslut med anledning av den förul nämnda propositionen innebär att medgivandeom avsteg frän slatliga föreskrifter och om tilldelning av medel för projektinom försöksverksamhetens ram beslutas av regeringen efler ansökan av kommunen.Jag avser atl i etl annat sammanhang återkomma till regeringen i denna fråga. 2.3Allmänt om bostadsbebyggelsens kvalitet och användbarhet Arbetsgruppenpresenterar en utförlig redogörelse för lekniska och finansiella regler avbetydelse för bostadsmiljöns utformning. Gruppens överväganden i denna delutmynnar i ställningstagandet att gällande regler ger goda möjligheter altåstadkomma en god bostadsstandard även för flertalet människor som på grund avfunktionsnedsättning eller sjukdom har speciella krav pä bostadens utformning. Mångaremissinslanser har yttrat sig i dessa frågor i huvudsak i överensstämmelsenmed arbetsgruppens synpunkter. För egen del anser jag all vissa ändringar i deltekniska regelsystemets bestämmelser kan bli akluella. Dessulom krävs enligtmin mening vissa preciseringar i nu gällande läneregler. Som en informationvill jag redogöra för mina överväganden i dessa frågor. Jag vill också meddela aUjag i ett annal sammanhang kommer att föreslå regeringen atl ändra vissaföreskrifter med anledning härav. 1984/85:142 24 Byggnadsstadgan(1959:612, omtryckl 1981:873) och Svensk byggnorm (SBN) innehåller en rad kravi fråga om bl.a. byggnaders tillgänglighet, utrymmen och utrustning. De gäller m. a. o. i princip all bostadsbebyggelse, både vid ny-och ombyggnad. De syfiar till all åstadkomma en hög och jämn slandard ibostadsbeståndet i dess helhel. Vid ombyggnad ger reglerna vissa möjligheter atlanpassa kraven lill omständigheterna i del enskilda fallet. Byggbeslämmelsernai SBN är f n. föremål för översyn med anledning av del inombostadsdepartementet utarbetade förslagel till ny plan- och bygglag. Arbetsgmppenanser att byggbeslämmelserna ger en tillräckligt god standard och rymlighel ibostäderna även för flertalet människor med funktionsnedsättningar. Ingasärskilda normkrav behöver därför införas vad gäller bostäder för gamla, sjukaoch handikappade. Enligt arbetsgmppens mening behöver inte heller SBNkompletteras med särskilda krav betingade av arbelsmiljöaspekler. Gruppen anserdock all del i samband med översynen av SBN bör övervägas om man inte börställa något högre generella krav pä utrymmen i hygienrum och sovmm. Fleraremissinstanser, bl. a. bosladsstyrelsen, planverket, HCK, och flera kommuner, delar i huvudsak arbetsgruppens uppfattning i frägaom de tekniska reglerna. Ävenjag har den uppfattningen atl vi också fortsättningsvis skall sträva eflergenerellt verkande byggbestämmelser för den hell övervägande delen av delägenheter som byggs eller byggs om. Speciella krav för bosläder för gamla,handikappade och sjuka bör i princip undvikas. Det är enligt min mening ennaturlig följd av den gmndsyn som präglar lagstiftningen inom socialpolitikenoch de mål som jag inledningsvis redogjorde för. De byggbestämmelser somgäller ger en hög boendestandard med god rymlighet, om de tillämpas fulltul. Det innebär atl bostäderna är väl användbara också för flertalel människormed funktionsnedsättningar. Generellakrav på en god standard bör emellertid inte hindra alt hänsyn las fill fömtsättningarnai det enskilda fallet. Det kan gälla den akluella byggnaden eller området därden är belägen. Möjligheter bör finnas till en flexibel tillämpning av vissa byggbestämmelser.I förslaget till ny plan- och bygglag finns regler som innebär att kommunengenom bestämmelser i en detaljplan skall kunna ställa lägre krav i skildaavseenden för ombyggnader än vad som följer av de generella byggbeslämmelserna.Lägre krav vid ombyggnad fömtsätter enligt förslaget atl bebyggelsen i områdetändå kan anses fä långsiktigt godtagbara egenskaper. Vanligabostäder och bostadsmiljöer byggs eller byggs om och förbättras lill störstadelen med hjälp av statliga län och bidrag. Särskilda lyper av bostäder, t. ex.lägenheter i , gmppbostäder m. m., och gemen- Prop.1984/85:142 25 sammautrymmen i anslutning till dessa, byggs likaså med statlig finansiering. 1lånesammanhang jämställs med bostäder också vissa bostadsanknutna gemensamhetsutrymmenför begränsade grupper av hushåll. För län till bostadsutrymmen lämnasräntebidrag. En fömtsättning för atl lokaler skall få belånas är i princip allde fyller ell normall behov av boendeservice och i huvudsak är avsedda för demsom bor i områdel. För lån lill lokaler lämnas inle räniebidrag. Reglerna om slatligalån och räntebidrag lill bosläder finns i bostadsfinansieringsförordningen(1947:946). Arbetsgruppenkonstaterar atl finansieringsreglerna ger goda möjligheter att slödja en sådanomstrukturering av vården som följer av de mål som jag inledningsvis redogjordeför. Vissa ändringar och kompletteringar bör dock enligt gruppens mening göras.Jag ålerkommer senare till dessa. Närdel gäller vissa nya boendeformer anser arbetsgruppen att förutsättningarnaför slalliga lån och bidrag är oklara. Det gäller främsl vissa bosläder somersättning för långvårdens och psykiatrins institutioner. Arbelsgmppenföreslär att som villkor för bostadslån skall gälla bl. a. att byggandet skallresultera \ fullvärdiga bosläder, permanenia bosläder och bostäder som medger självsiändigiboende. Vårdinsatsens omfattning bör enligt arbeisgruppens mening inle påverkamöjligheterna till slalliga bosladslån. Deremissinstanser som har yttrat sig i frågan anser överlag att begreppetfullvärdig bostad är för oklart för atl det skall kunna läggas till grund för tillämpningenav lånebestämmelsema. Självständigt boende som villkor för bostadslän stöds avflera instanser, bl.a. HCK, saml vissa kommuner, t. ex.Göteborg och . och kommuner samt befarar atl dessa villkor leder till svårigheter att bygga nyaservicehus och bygga om befintliga ålderdomshem med bostadslän. Föregen del vill jag anlägga följande synsätt på de krav som bör ställas för attbostadslån skall lämnas. Enligtbosladsslyrelsens föreskrifter lill bostadsfinansieringsförordningen(1974:946, senast ändrad 1984:1044) gäller som villkor för bostadslån bl.a. alten bostad skall innehålla minst I mm och kök, alternalivi I 1/2 rum och kokvrå.När del gäller gmppbostäder godtas en lägre privat standard, om bostäderna ärkompletterade med gemensamma utrymmen. Arbelsgmppen har föreslagil att dessaföreskrifter ersätts av elt krav på att byggandet skall resultera i fullvärdigabosläder. Som motiv härför har arbelsgmppen angett att valel avutrymmesstandard bör vara en angelägenhet och bedömas utifrån deboendes behov, den fysiska miljöns fömtsättningar och de ekonomiska möjlighetema. Fråganom utrymmesstandard behandlas av bostadskommittén (Bo 1982:02). Jag vill ändånu framhålla att för atl det skall vara frågan om en fullvärdig bostad krävs enbostad med alla primära boendefunktioner. Bosladen bör m.a.o. uppfylla alla nu gällandekrav i fräga om ytor. Prop.1984/85:142 26 utformning, utrustning och tillgänglighet. Förutom attuppfylla dessa krav anser jag att en bostad för att vara fullvärdig också skallvara så väl integrerad i bebyggelsen all de boende får fömtsättningar fördelaktighet och gemenskap med andra. Begreppel fullvärdig boslad är - med deninnebörd som jag nu har angett - enligt min mening lämpligl att läggas tillgrund för den ändring i bostadsfinansieringsförordningen som jag kommer altföreslå. Del nu sagda innebär all bosläder för gamla, handikappadeoch långtidssjuka bör utformas efter i huvudsak samma regler som gäller för bostadsbeståndeti övrigt. Det är elt krav som ställs för att bosladslån skalllämnas. Vissa villkor måste dock ställas även belräffande bostadens integreringi bebyggelsemiljön. Enligt min mening bör bostadslän normalt inte lämnas lillombyggnader av exempelvis ålderdomshem och sjukhem som ligger uianför tätortoch har dålig tillgång till vanlig boendeservice. Bostadslän för ombyggnad böralltså i princip lämnas endast om bostäderna efter ombyggnad blir i allaavseenden fullvärdiga. Principen om en fullvärdig boslad som villkor förbostadslån bör dock inte hindra att hänsyn tas lill särskilda omständigheler ide enskilda fallen eller till de krav på boendemiljö och bosladsulformning somi vissa fall kan behöva ställas för att säkerställa en god vård. Därmed tordeockså behoven av att anpassa kvalitetskraven till de lokala förutsättningarnai viss utsträckning kunna tillgodoses. Ett av moliven för att inte acceptera standardskillnader ibostäder är att behoven av bostäder för gamla, handikappade och långtidssjukakan variera mellan olika områden och över tiden. Om gmndläggande krav påbostadsstandard är uppfyllda, kan bostäderna ställas till den ordinariebostadsmarknadens förfogande utan större ändringar, när behovet av dem försärskilda grupper inte längre föreligger. Viss flexibilitet i tillämpningen av kravet på fullvärdigbostad bör dock medges i fräga om gmppbostäder. Det kan gälla fördelningen avboende-funktioner på privat respektive kollektiv del av bostaden. Det är dockenligt min mening viktigt atl utvecklingen av olika former av gmppboende följs,så att man får ett erfarenhetsunderlag som kan ligga till gmnd för fortsattaöverväganden vad gäller utformning och standard. Information om goda lösningarbör utarbetas. Jag anser att del ligger inom ramen för uppgifterna förbostadsstyrelsens bostadssociala råd att följa denna fråga. villkor för statliga bostadslån som gäller redan idagär att lån i princip bara lämnas till permanentbostäder (ärsbostäder). Enligtmin mening bör denna princip gälla även framgent. Det finns emellertid fall dåundantag frän huvudregeln måsle kunna göras. Jag länker då i första hand på s.k. avlastningslägenheter ("sviktlägenheter") och små omvårdnadslägenheter.Dessa lägenheter är till för att personer som behöver omfattande hjälp och stödskall kunna vistas där, t.ex. när anhöriga som normalt ger dem den hjälpenbehöver en tids vila. Vistelsetiden är i regel begränsad till 1984/85:142 27 Även om dessa bostäder inle ulnyttjas som perma-nentbosläder, börde i länesammanhang jämställas med sådana. Detta torde för övrigl förekommaredan idag, då.lägenheler i vanlig bostadsbebyggelse ofla hyrs för detlaändamål eller som exempelvis kommunala genomgängsbostäder för utländska medborgaresom har sökl asyl i . En förulsättning för alt lån och räniebidragskall lämnas bör dock vara alt lägenheterna har en sådan standard alt de kananvändas som vanliga bostäder, när behoven ändras. Enligt vad jag har erfaritavser bosladsstyrelsen att förtydliga sina tillämpningsföreskrifter så attbosläder för de ändamål som jag nu har angett kan belånas sompermanentbostäder. Som ytterligare ettvillkor för statliga bostadslån gäller att självsiändigi boende skall varagaranterat genom direkl upplålelseavlal av normalt slag. Detta gäller dock inleför sådana lägenheter i vanliga bostadsområden som förhyrs eller ägs av enkommun eller ett landsting för att övergångsvis eller permanent användas förpersoner med psykiskt, fysiskl eller socialt handikapp. Med upplålelseavlal avnormalt slag avses sedvanliga hyreskontrakt och bostadsrättsupplåtelser. Enligtmin mening bör huvudprincipen således även fortsättningsvis vara att bostaden,för atl den skall grunda rätt lill slalliga bosladslån, skall upplåtas på etl sådanisätt att de boende omfattas av samma rättigheter och skyldigheter som boende i allmänhel. Detre villkor för bostadslån som jag nu har redogjort för är enligt min mening aven sådan betydelse för en utveckling mol bättre boendeförhållanden förmänniskor i behov av slöd, hjälp och värd att de bör komma till tydligt uttrycki förordningen. Jag avser att i annal sammanhang föreslå regeringen alt ändraförordningen i enlighet härmed. De ändrade reglerna bör träda i kraft den 1juli 1985 och gälla i ärenden som kommer in till kommunernas förmedlingsorganfr. o. m. detta datum. Att möjligheterna till elteget boende nu skall förbättras genom ny- och ombyggnad får naluriigtvis inleleda till att bostadsförhållandena försväras för dem som redan har en egenbostad. Det är därför angelägel att erforderliga förnyelseätgärder planerasomsorgsfullt och atl särskild uppmärksamhet ägnas åt förhållandena för deboende då förnyelsearbetet genomförs. Enligt min mening börsädana merkostnader, som uppslår till följd av atl de boende bor kvar i sinalägenheter eller i tillfälliga bostäder i områdel , kunnabelånas pä samma villkor som evakueringskostnader. Enligt vad jag har erfarilavser bosladsstyrelsen all ändra sina tillämpningsföreskrifter så att dettaklart framgår. Enligtbosladsslyrelsens föreskrifier till 24 § bosiadsfinansieringsförord-ningen fårtillägg till låneunderlaget för bostäder göras för vissa exlra anordningar förrörelsehindrade m. m., t. ex. trygghetslarm. 1983/84:9 om statsbidrag till barnomsorg och social hemhjälp framhöllchefen för bl.a. atl ett av syftena med det nyastatsbidragssystemet var atl öka friheten för kommunerna i valet av serviceformför äldre och handikappade. Han nämnde som exempel alt Prop.1984/85:142 28 bidraget kunde användas till atl installeralarmanordningar. hade inga erinringar mot vad som anfördes i deltaavseende (SoU 12, rskr 43). Arbetsgruppen påpekar all slaten således genom det nyabidragssystemet ger ett slöd till installation av larmanordningar. Av dennaanledning bör enligt arbeisgruppens uppfattning möjlighelerna att finansierasädana inslallalioner med statligt bostadsstöd avvecklas. Förslagel att slopa möjligheten atl finansieratrygghetslarm med bostadslån har fått etl blandal gensvar. Bosladsstyrelsentillstyrker förslaget med hänvisning lill del nya systemel för statsbidrag tillsocial hemhjälp. HSB och några kommuner avstyrker förslaget, de senare medmotiveringen att de nya reglerna innebär en kostnadsöverföring till kommunen. Jag har samma uppfallning i denna fråga som arbetsgruppen.Enligt vad jag har erfarit avser bosladsstyrelsen att ändra sinatillämpningsföreskrifter sä all bostadslån och räntebidrag inle längre lämnasför installation av larmanordningar. De nu nämnda preciseringarna av fillämpningsområdel fördet slatliga stödet till bostadsinvesteringar medför enligt min bedömning altanspråken på medel från statsbudgeten i form av räntebidrag sammantaget kan kommaatt öka med högsl 1-2 milj. kr. Med hänsyn till att räniebidragutbetalas försl sedan byggnadsarbetena är avslutade och bostadslånet har belalatsut räknar jag inle med något ökat medelsbehov för budgelåren 1985/86 och1986/87. 2.4.1 Bostadsanpassning med hänsyn lill såväl denhandikappade som hushållsmedlem eller hjälpare Mitl förslag: Bostadsanpassningsbidrag skall lämnas ävenför sådana kostnader som uppkommer på grund av att anpassningsåtgärderna inteväsentligt skall försvåra bostadens användning för övriga medlemmar av denhandikappades hushåll eller för andra som regelbundet hjälper den handikappade. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som har berörtfrågan, bl.a. arbetarskyddsstyrelsen och vissa kommuner, har tillstyrkt denföreslagna utvidgningen av tillämpningsområdel. Skälen för mitt förslag: lämnas bostadsanpassningsbidragenligt förordningen (1982:639) om bostadsanpassningsbidrag för sådanaindividuella anpassningsåtgärder inom och i anslulning till en bostadslägenhetsom Prop.1984/85:142 29 behövs för alt den skall vara ändamålsenlig som bostad förden handikappade. Bidrag lämnas med elt belopp som motsvarar skälig kostnadför anpassningsätgärden. Kravet påskälig kostnad kan emellertid leda till all vissa anpassningsålgärder uiförspå etl sätt som försvårar förhållandena för anhöriga, personaleller andra som hjälper den handikappade i bostaden. Så kan vara fallet t. ex.vid installation av trapplLft eller inredning av kök för en rullstolsbunden.Det billigaste utförande kan i dessa fall innebära att andra boende får svårtatt använda trappan på ett ur säkerhetssynpunkt godtagbart sätt eller arbeta iköket på grund av atl bänkhöjderna är för låga. Vid bedömningav vad som skall anses vara skälig kostnad bör därför, enligt min mening,hänsyn ocksä las lill atl åigärden bör utformas på ett sådani sätt alt bostadenkan användas även av icke handikappade medlemmar av den handikappades hushålleller av en person som regelbundet hjälper den handikappade i bostaden. Tillämpningsområdelför statligt stöd till bostadsanpassning bör därför vidgas i delta avseende. Jag räknar med att anspråken pä medel i form av bostadsanpassningsbidragkommer all öka med högsl I milj. kr. per är till följd av mitl förslag. 2.4.2 Slatligl stöd lill anpassning av bostäder föravlösning Mitt förslag: Bostadsanpassningsbidrag skall kunna lämnasäven för anpassningsåtgärder i bostäder som används för avlösning. Arbetsgruppens förslag: Överensslämmer med mitl förslag. Remissinstanserna: Nära nog samtliga remissinstanser somhar yttrat sig i frågan, bl.