prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Hovrätten för en begränsning av antalet tjänstlediga icke ordinarie domare. Debåda norrländska hovrätterna är i princip positiva till promemorians förslag. Av kammarrätterna ärkammarrätterna i , och i alll väsentligt negativa lill förslagen medan kammarrätten iJönköping anser sig delvis kunna godta förslagen. Bland de tingsrätter somhar yttrat sig är ungefär hälften för förslagen i promemorian medan den andrahälften är kritisk. Bland länsrätterna är flertalet negativa. Vad slutligen gällerintresseorganisationerna har tillstyrkt förslagen. Centralorganisationen /SR och Förbundetför jurister, samhällsvetare och ekonomer () avstyrker förslagen menmotsätter sig inte att del inom ramen för gällande ordning införs en merarestriktiv praxis vid prövning avtjänstledighet för fiskaler och atl fiskalernas tjänstgöring i överräitförlängs. medger atl en viss minskning av domarnastjänstgöring utanför domstolsväsendet är nödvändig. Flertalet remissinstanserdelar den oro inför utvecklingen på domarbanan som kommer lill uttryck ipromemorian. Många - även bland dem som är kritiska till förslagen ipromemorian - anser alt man inle kan behålla den nuvarande ordningen och attprovisoriska ålgärder bör vidtas i avbidan på ytterligare överväganden. 1984/85: 100 Bilaga 4 85 Den kritik som förs fram mot promemori;m kansammanfattas på följande sätt. 1 promemorian anläggs ettallt för snävt perspektiv på frågan om domarbanans attraktionskraft. Vid sidanav befordringslidens längd är det en rad andra faktorer som är av betydelse.Man pekar på sådani som lönen, arbetsuppgifternas art, möjligheterna tillomväxling i arbetet, ökat ansvar o.d., tvånget att Hytta mellan olika orterunder utbildning och tjänstgöringsamt överhuvudtaget den sociala situationenför de yngre domarna. Vidare pekar man på de negativa effekter frånrekryle-ringssynpunkt som förlängningen av överrättstjänstgöringen skullemedföra. Möjligheten att få tjänstgöra på andra ställen i statsförvaltningen anses vara en väsentlig fördel med yrket. En rad principiella aspekter tas också upp, såsom förvaltningens behov avjuridisk kompetens och den betydelsedetta har för rättssäkerheten i myndighetsutövningen, vilka effekter de föreslagna begränsningarna får förförvaltningsmyndigheterna samt behovet av en öppen domarbana. Frågorna om domarbananoch domarbanans attraktionskraft måste alltså enligt remissinstanserna ses iett vidare perspektiv än det som har anlagts i promemorian. Från många håll förordas en allsidig utredning. Som argument för en utredning nämns också densituation som har uppkommit genom domarnas ökade arbetsbörda samträtlegångsutred-ningens och skalteförenklingskommilténs arbete, som kan få slorbetydelse för domstolsväsendet och därmed åven domarkarriären. domarutredning (Ju 1972:08) lade år1974 fram betänkandet (SOU 1974:96) En öppnare domarbana. När belänkandetbehandlades budgetproposition (prop. 1975/76:100 bil. 4 s. 46 ) anförde dåvarande chefen förjustitiedepartementet atl utredningens modell för en förändrad doinarbana hademötts av myckel stark kritik vid remissbehandlingenoch att den bl.a. på grund av detta inle kunde läggas lill grund för en nydomarkarriär. Ett mycket stort antal remissinslanser, uttaladedepartementschefen vidare, hade emellertid ställt sig bakom grundtankarna ibetänkandet om att domarkåren behöver tillföras ökad erfarenhet från andrasamhällsområden än domstolsväsendet och om ärderingar och uppfattningar som gäller inom skilda delar av samhället. Frågan hur sådana önskemål bäst skalltillgodoses fick övervägas ytterligare. Den forlsalta utvecklingen inom ramenför vårt nuvarande syslem torde också böra anpassas härtill. Jag vill för egen delframhålla atl jag helt ansluter mig till de återgivna uttalandena omvärdet av en så öppen domarbana som möjligt inom ramen för del system som finnsför utbildning och tjänstgöring. Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 86 måste jag konstatera atl denutveckling som beskrivs i promemorian med etl stort antal icke ordinarie domare sysselsatta på olika ställen i statsförvaltningen är oroväckande. Alt den oro införutvecklingen på domarbanan som kommer till ullryck i promemorian är befogadvitsordas också av det slora fiertalet remissinslanser. Inomjustitiedepartementet övervägs nu inriktningen av det mera långsiktiga arbetetför att lösa problemen. det emellertid klart att man i avbidan härpåinte kan godta den nuvarande ordningen, enligt vilken de icke ordinarie domarna har en närmasl obegränsad rätttill tjänstledighet för alt fullgöra uppdrag inom statsförvaltningen. Medtanke på de verkningar detta får för domarkarriären och därmed fördomarrekryteringen är det ofrånkomligt atl något måste göras . Regeringen har därför, påmin föredragning, beslutat om vissaändringar i de domstolsinslruktioner som berörs. Ändringarna träder i I;raftden . Innebörden av ändringarna är att reglerna i anställningsförordningen(1965:601) om automatisktjänstledighet i vissa fall av tjänsteförening inte kommer att gälla för domarpersonal Frågan om tjänstledighetför offenlliga uppdrag och för annan liknande anställning inomstatsförvaltningen skall i slälletfortsättningsvis prövas av regeringen efter beredning i justitiedepartementet.Rätlen till ledighet för atl (sex-tolv mänader) prövaannan anställning enligt 3 § tjänstledighetsförordningen (1984:111) berörs inteav ändringarna. Frågor om sådan ledighet skall som prövas av . Genom den nya ordningenräknar jag med alt kunna få en samlad bild av situationen för de icke ordinariedomarna. Jag kan också verka för en praxis som innebär att man åtminstone påsikt kommer fram till en rimlig proportion mellan antalet ordinarie och ickeordinarie domare. De riktlinjer som har angetts i promemorian för möjlighelernaatl få tjänstledighet kommer därvid att vara vägledande för min bedömning. Jaghar emellertid lagit intryck av remisskritiken i så måtto att jag förordar enmindre restriktiv linje i fråga om detjänstledigheter som skall prövas av regeringen. Remissutfallet visar också altdet finns vissa uppdrag som är mer lämpade för en fiskal än för en assessor.Även om de offentliga uppdragen i princip bör styras över till assessorerna böralltså fiskalerna inle vara helt uteslutna från sådana uppdrag. Den nya ordningen innebäringa förändringar när det gäller lagstiftningsarbetet i , iriksdagsutskotten eller i kommittéerna. Också i andra hänseenden måste i detfortsatta arbetet skälig hänsyn tas till dessa organs särskilda ställning i statsförvaltningen. Inom regeringskanslietpågår ett fortlöpande arbete med att begränsa regeringens befattning medlöpande förvaltningsärenden. När tjänslie-dighetsärendena prövatsav regeringen och en fast praxis 1984/85: 100 Bilaga 4 hunnit etableras, bör förutsättningarna varagoda för att delegera beslutanderätten till någon myndighet under regeringen. Sådana fiskaler ochassessorer som före är tjänstlediga, antingen automatiskttill följd av ijänsleförening eller på grund av särskilt tjänstledighetsbeslut,berörs inte av den nya ordningen såvitt gäller del uppdrag eller denanställning de då är lediga för. Detta innebår att det är möjligl alt genomförade angivna begränsningarna efter hand och att rimlighänsyn kan tas till de övergångsproblem som kan uppkomma för den enskilde,domstolarna och de berörda förvaltningsmyndigheterna. A vdelningsindelningen i . Göteborgsoch tingsrätter I min anmälan till budgetproposition redovisadejag mitt ställningslagande till dittills föreliggande utredning om avdelningsindelningen avtingsrätter. Verket har numera slutfört sin utredning med två rapporter (1983:4 och 1984:1) om avdelningsindelningen i de tre största tingsrätterna.Rapporterna har remissbehandlats. De frågor som behandlas idomstolsverkels ulredning år till övervägande del frägor som ankommer på detre tingsrätterna själva att besluta om i arbetsordningen och i övrigt frågorsom faller under regeringens ansvar. Med hänsyn till frågornas betydelse föreffektiviteten och rättssäkerheten i de tre största tingsrätterna vill jagdock i korthet redogöra för förslag, remissutfallet och deprinciper som enligt min uppfattning bör vara vägledande. förslagutgår från atl man inom ramen för den hittillsvarande uppdelningen itvistemåls- och brottmålsavdelningar bör öka avdelningarnas självbärighet,dvs. deras förmåga atl med egna resurser möta skiftningar i arbetsbördan. Dellainnebär en minskning av den reserv av icke ordinarie domare, som f.n. står tilllagmannens förfogande för förstårkningsändamål. Självbärighelsprincipen lederenligt verkets uppfattning till en normalorganisation om sex domarrollar på enIvistemålsavdelning och fem domarrollar på en brollmålsavdelning. Denna merdecentraliserade organisation medför ett slörre ansvar för chefsrådmannen ifråga om den judiciella arbetsledningen och utbildningen av främsl de ickeordinarie domarna. Utöver den grundläggandeindelningen i tvistemåls- och brottmålsavdelningar bör enligi domstolsverkelsmening en viss specialisering av målen ske. Vissa mål bör sålunda speciallottaslill en enda avdelning. Dit hör mål där tingsrätten är specialforum,arbetstvister, konkursmål och mål som rör rikels säkerhet. Prakliska skäl talarvidare för att även bötesmål handläggs på en enda avdelning. Däremot anserdomstolsverket all mål om ekonomisk brottslighet (eko-mål), narkotikamål,militärmål, familjemål och mål enligt lagen (1974:8) om handläggningen avtvistemål om mindre värden (smämål) kan spridas på fier avdelningar än 1984/85: 100 Bilaga 4 88 f.n. är vanligt.Skiilet för en ökad spridning av målen är att detta skulle kunna ge en mera jämntfördelad börda och främja självbärigheien. För atl domarna skallkunna vidmakthålla sina kunskaper över hela sitt verksamhetsområde förutsätterverkel atl de som cirkulerarmellan olika avdelningar med bestämda tidsintervaller,för rådmän två och för chefsrådmän . Mol bakgrund av de principiella överväganden som harredovisats föreslår att antalet avdelningar minskas, vidStockholms tingsrätt med två (en ivistemålsavdelning och enbrollmålsavdelning) och vid med en (entvistemåls-avdelning). För föreslås ingen ändring av antaletavdelningar. De fiestaremissinstanserna godtar den av uppställdasjälvbärighelsprincipen och delar också verkets uppfattning om lämpligt antaldomarrollar på avdelningarna. Bl.a. de tre tingsrätterna framhåller dock atlprinciperna bör tillämpas med urskillning,eflersom även andra faktorer än antaletrotlar är av betydelse för en effektiv organisation. Som sådana faktorer nämnsmålslrukluren, personalsammansältningen och lokalerna. statskontoret, menar att självbärighelsprincipen inle bör drivas sålångt atl varje domare indelas på rotel utan lagmannen bör ha en viss reserv lill sitt förfogande. De fiestaremissinstanserna utgår från alt de tre tingsrätterna bör vara indelade itvistemåls- och brottmålsavdelningar men har kritiska synpunkler mot verketsförslag att sprida vissa mål på fler avdelningar än . Många menar altdomstolsverket har underskattat värdel av specialisering. 1 synnerhet gällerdetta eko-målen, narkotikamålen och familjemålen. Däremot godtar man iallmänhel att småmålen sprids på fler avdelningar än . tingsrättgodtar för sin del alt antalettvistemålsavdelning-ar minskas med en, dock försl den , dåtingsrättens nya lokaler i kvarteret kan tas i bruk. Tingsrätten ärockså beredd alt minska antalet brottmålsavdelningar, om en motsvarandeminskning sker i fråga om antalet åklagarkamrar. motsättersig den föreslagna indragningen av en ivistemålsavdelning. För egen Je/vill jaginledningsvis erinra om vad jag anförde budgetproposition i fråga omavdelningsindelningen av andra tingsrätter än de tre största. Jag framhöll däratt lio domarrollar är den nedre gräns vid vilken avdelningsindelning börövervägas, att en avdelnings-indelad tingsrätt i princip skall varaspecialiserad, alt domarna med intervall bör cirkulera inellanavdelningarna och atl chefsrådmannen bör ha ett direkl arbetsledningsansvarför den avdelning han förestår. Dessa principer bör enligt min mening hagiltighet också vid avdelningsindelningen av de tre största tingsrätterna. Jag kan mol denna bakgrund ansluta mig lilldomstolsverkets uppfäll- 1984/85: 100 Bilaga 4 89 ning alt en brollmålsavdelning i allmänhel börha minsl fem och en tvistemålsavdelning minst sex domarrollar vid de trestörsta tingsrätterna. När det gällerspecialisering vill jag erinra omatt avdelningsindelningen i första hand syftar till arbetsfördelning ochöverblick men alt den också bör användas som elt instrument för atl bygga uppen ökad kompetens och vana hos domare och kanslipersonal. Detta gäller inteminst på sådana områden där särskild utbildning har meddelats ett begränsatantal domare som fallet år i fråga om eko-brott. Hänsyn bör också tas till vadjag skulle vilja kalla förserviceaspekten. 1 en mindre domstol är det i allmänhet inle svårt förallmänheten, ombud eller myndigheler alt söka sig fram till dem som inomdomstolen sysslar med eller har erfarenhet av en viss typ av mål. Dessamöjligheter minskar emellertid i takt med domstolens sloriek. Inte baraeffektivitets- och rättssäkerhetsskäl utan också serviceskäl talar därför föralt man i de stora domstolar som det här är fråga om bör specialisera målen iförhållandevis slor utsträckning. En sådan specialisering mellan avdelningarnamoisvarar för övrigl den specialisering som kan förekomma på mindre domstolargenom att vissa måltyper endast på vissa domarrollar. Enligt min mening bör mandärför förutom de mål som enligt verkets förslag bör speciallotlas ocksåsöka hålla samman ekomålen och narkotikamålen till ett begränsat antalavdelningar, särskilt om en motsvarande specialisering förekommer pååklagarsidan. Inte heller familjemålen bör spridas på ell stort antalavdelningar. När del gäller antaletavdelningar råder enighet om att en tvistemålsavdelning kan dras in vidStockholms tingsrätt. Jag delar tingsrättens uppfattning att indragningen böranslå' till dess de nya lokalerna i kvarteret kan tas i bruk. I likhet med anser jag alt starka skäl talar för atlockså antalet brottmålsavdelningar i kan minskas med en.En viktig fråga i det sammanhanget ärom en sådan minskning också bör leda lill en motsvarande omorganisation pååklagarsidan. Eflersom den lokala åklagarorganisationen f.n. ses över avåklagarkommittén (Ju 1984:04) anser jag det naturligt atl den frågan behandlasav kommittén. Hänsyn bör också tas till den förestående ombyggnaden avrådhuset. Det är därför varken nödvändigt eller lämpligt all redan nu ta slutlig ställningtill antalet broilmålsavdelningar. Antalet avdelningar iGöteborgs tingsrätt minskades med en. Den nuvarande organisationensynes fungera väl, och en ytterligare minskning av antalet avdelningar skulle inte medföra en från alla synpunkleridealisk lösning. Anlalel avdelningar vid bör därför lämnasoförändrat. Mot bakgrund av de överväganden som jag nu harredovisat har 1984/85: 100 Bilaga 4 90 regeringen på min föredragning den 8 november1984 beslutat om återbesättande av elt antal chefsrådmanstjänster vid de treberörda domstolarna. Nämndemännens ersällning ochtjänsigöringsförhåtlanden har en inom justitiedepartementetupprättad promemoria om nämndemännens ersättning och tjänstgöringsförhållandenreinissbehandlats. 1 promemorian diskuteras olika alternativ för att förbättranämndemännens arvode. Under remissbehandlingen har del stora fiertaletremissinstanser stannat för promemorians alternativB, som innebär att det nuvarande dagarvodet. , behålls som grundarvodeoch att de nämndemän som på grund av nämndemannauppdragel får vidkännas eninkomstförlust får ell tilläggsarvode för den del av inkomstförlusten som intetäcks av grundarvodet. I promemorian diskuterasockså de effekter som en förkortning av nämndemannauppdragen från sex lill skulle kunna ha för en mer allsidig rekrytering. Vidare berörstjänstgöringslälheten och antalet nämndemän vid de olika domstolarna. En majoritet avremissinstanserna avvisar tanken på kortare mandatperioder. Däremot är deflesta ense om att den tjänstgöringstäthet som anges i promemorian åtta till lio dagar är ett lämpliglriktmärke. De flesta remissinstanserna delar också promemorians ståndpunkt altfrågan om anlalel nämndemän som bör knytas till varje domstol bör lösas förstefter en utvärdering av domförhetsreform. För egen del anser jagatt inan i arvodesfrågan bör välja den lösning med grundarvode och individuellt tilläggsbelopp sommajoriteten av remissinstanserna har stannat lör. Jag finner det därvid merangeläget inte minst från rekryteringssynpunkt atl utnyttja de begränsade ekonomiskaresurserna för atl kompensera dem som lider inkomstförlust på grund avnämndemannauppdragel än atl göra en generell höjning av grundarvodel. Eftersomdel är fråga om ett helt nytt system för arvoderingen med den osäkerhet dettainnebär i fråga om kostnadsberäkningarna anser jag att man åtminstoneinledningsvis bör sätta elt tak för den sammanlagda summan av grundarvodet ochtilläggsbeloppet. Den i promemorian antydda nivån, som anknyter tillbrytpunkten i skattesystemet, kan enligt min mening vara lämplig i dettasammanhang. Det är betydelsefullt attdet nya systemet blir enkelt och smidigt att lillämpaför nämndemännen, domstolarna och . De ytterligare övervägandensom kan behövas i det hänseendet bör emellertid inle hindra att de nyaersättningsreglerna kan införas fr.o.m. . 1 mitt budgetförslagberäknar jag därför 6 milj. kr. för förbättrade arvoden åt nämndemännen. Beträffande mandattiderna finner jag i likhetmed fiertalet remissin- 1984/85: 100 Bilaga 4 91 stanser att de inte har en sådan betydelse förrekryteringen atl det finns skäl att förkorta dem. I fråga omtjänstgöringstätheten och antalet nämndemäri delar jag promemoriansuppfattning. Med hänvisning lill vad jag hur anfört och tillsammanställningen hemställer jag attregeringen föreslår atttill Allmänna domslolarna för budgetårel 1985/86 anvisa ett förslagsanslag av940 . 1983/84 Utgift 304 072 287 1984/85 Anslag 300 055 000 1985/86 Forslag 308 427 000 Allmännaförvaltningsdomstolar är länsrätterna, mellankoinmunala skalterätlen.kammarrätterna och regeringsrätten. Lånsråtterna ochmellankommunala skatterätten är allmänna förvaltningsdomstolar närmast underkammarrätterna. Det finns 24 länsrätter. Kammarrätterna äröverräit i de mål som fullföljs från bl.a. länsrätterna. Det finns fyrakammarrätter, kammarrätten i (sju avdelningar), kammarrätten iGöteborg (sju avdelningar), kammarrätten i (fyra avdelningar) ochkammarrätten i (tre avdelningar). Regeringsrätten är högstaallmänna förvaltningsdomstol. Regeringsrätten är överräit i de mål som fullföljsfrån kammarrätterna och högsta instans i patentmål. Domstolen är delad på treavdelningar. I domstolen finns 22 regeringsråd. Fyra av dessa tjänstgör f.n. ilagrådet. För regeringsrätten finns ett kansli till vilkel regeringsrätlssekrelerare är knutna. 1984/85: 100 Bilaga 4 + 9 059 000 + 4 232 000 (därav lönekostnader) 1230 100 000) (+ 7 521 000) 1+ 4 014 000) + 2 769 000 + 2 765 000 + 1 130 000 + 8 372 000 Pris- och löneomräkning m.m. 14 808 000kr. Enligt regeringens beslut iregleringsbrev för innevarande budgetår skalldomstolsverket vidta åtgärder för att till den successivt avvecklaförstärkningsorganisalionen för balansavarbetning i länsrätterna.Domstolsverket anser emellertid all de besparingar som under /86 kan göras genom dennaavveckling till viss del bör användastill förstärkning av kammarrätterna där arbetsläget är ansträngt.Verket har därför utöver huvudförslaget, som innebär en minskning avanslagsposten Förvaltningskostnader redovisat etl begränsathuvudförslag som innebär atl anslagsposten Förvaltningskostnader i stället minskas med I procent eller . 1984/85: 100 Bilaga 4 93 1 regleringsbreven harföreskrivits alt skall vidtaåtgärder för att till den 1 juli 1985successivt avveckla förstärkningsorganisationen för balansavarbetning i länsrätterna. Flertalet länsrätter bör vidden tiden ha nått ner till godtagbaramålbalanser, vilket enligt mininening innebär att skattemåleii i allmänhet bör ha en omloppslid på högst ettår. Jag är medveten om att del för vissa länsrätter är svårt att redan dåuppfylla denna målsättning. Anski-get bör likväl efter pris- och löneomräkningkunna minskas med 9 milj. kr. som motsvarar kostnaderna för återstoden avförstärkningsorganisationen. Härutöver bör en begränsad tillämpning av huvudförslaget kunna ske. Emellertid ingerkammarrätternas arbetsläge alltjämt oro. Det år därför nödvändigt atlreservera en del av den besparing som följer av vad jag sagt för atlkunna behålla och, om del behövs, något utöka de tillfälliga förstärkningar som för innevarande budgetår har tillförts kammarrätterna. Sammanfattningsvisinnebär mitt förslag att anslaget efter pris- och löneomräkning minskas med 8milj. 1984/85:70 harföreslagits alt den kommunala taxeringen av juridiska personer slopas. Omförslaget genomförs kommer mellankommunala skatterättens arbetssituation atl igrunden förändras, dock först under /87. När det gäller frågor somhänger samman med karriärmöjligheterna för de icke ordinarie domarna får jaghänvisa lill vad jag har anfört under anslaget Allmänna domslolarna. På skäl som jag harredovisat under anslaget Allmänna domstolarna beräknar jag medel (I milj. )för en förbättring av nämndemännens ersättning. har i en rapport (1983;2) kartlagt och analyseiai de problemsom föreligger när det gäller rekryteringen, lönesättningen ochutvecklingsmöjligheterna för byråsekreterarna i länsrätterna. I rapportenuttalas all det inom ramen för del nuvarande systemet med en sluten och begränsad karriär inomlänsrätterna inte finns några förutsättningar att förändra byråsekreterarnas ställning. 1 promemorian diskuteras istället andra lösningar soin går ut på en viss samordning avhandlåggar-karriärerna i länsrätterna och länsstyrelserna. Domstolsverkels rapporlhar remissbehandlats. Yttranden har kommit in från ,statskontoret, , länsstyrelsernas organisationsnämnd,kammarrätten i , sex läiis- Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 94 rätter, sex länsstyrelser, samt de berörda fackliga organisationerna. Flertalet avremissinstanserna anser det värdefullt atl byräsekreterarnas situation uppmärksammas och tas upp tilldiskussion. En majoritet av instanserna ställer sig dock kritisk lill den samordnade karriär som harskisserats. Även jag finner detvärdefullt att harbelyst de problem som uppenbarligen kan förekomma beträffandebyråsekrelerarna. Jag anser dock atl del f.n. inte är rätta tiden att söka enlösning som innebär en mer ingripande organisatorisk förändring. tas lill del pågående reformarbetet på skatteområdet. Jag iir därför inleberedd alt nu föra fram några förslag till förändringar för byråsekrelerarna. Med hänvisning lill vad jag har anfört och tillsammanställningen hemställer jag att regeringen föreslår atl till Allmännajörvaliningsdoinstolarnaför hudgeiårel 1985/86 anvisa ett förslagsanslag av . Bostadsdomstolen och hyresnämnderna m.m. 1983/84 Utgift 34 448 649 1984/85 Anslag 35 170 0001985/86 Förslag 36 020 000 Hyresnämnderna har tilluppgift bl.a. atl medla och vara skiljenämnd i hyrestvister saml atl avgöravissa typer av sådana tvister. Arrendenämnderna har motsvarande uppgift iarrendetvister. Flerialet av nämnderna har två eller tre län somverksamhetsområde. Hyresnämnderna har gemensaml kansli med arrendenämnderna.Sådana kanslier finns på tolv orter. Chef för kansliet är det hyresråd som harutnämnts eller förordnats till det. Bosladsdomstolen ärfullföljds- och slutinstans i de ärenden som avgörs av hyresnämnderna. 1984/85: 100 Bilaga 4 Hyresnämnderna Hyresråd Ovrig personal (därav lönekostnader) Reseersättningar Lokalkostnader (24 970 000) + 668 000 (+ 521 000) + 68 000 + 297 000 ( + + + Pris- och löneomräkning m.m. 1 650 000kr. Huvudförslaget innebär att anslagspostenFörvaltningskostnader efler pris- ochlöneomräkning minskas med 617 000kr. bedömer det möjligt att åstadkomma dessa besparingar. Förnästa budgetår kan anslaget beräknas enligt huvudförslaget. Med hänvisning tillsammanställningen hemställer jag att regeringen föreslår