prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — 1, FiU 50, rskr 392) den 12april 1984 uppdragit ål byggnadsstyrelsenatt utföra dels en nybyggnad av förvaltningsbyggnad i inom enkostnadsram av . dels en om- och tillbyggnad avförvaltningsbyggnad i inom en kostnadsram av . Jag för uppkostnadsramarna och beräknar medel för byggnadsobjekten i mitl förslag lillinvesteringsplan. I förslaget tillinvesteringsplan har jag beaktat av föreslagna ramhöjningarsom föranleds av den allmänna stegringen av byggnadskostnaderna. Jag förordar alt medelför nästa budgetår anvisas enligt följande investeringsplan ochanslagsberäkning. Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 54 Investeringsplan(1 OOO-tal kr. ) 83 01-01 84-01 01 Faktisk Beräknad för år - lande t. o m. -------- - månad år - 1984/85 1985/86 månad Projektfärdigställda före1983-07-01 men ännu ej slutredovisade 152 015 151290 138 737 11440 1116Ombyggnad av i , etappI 4 300 4 600 4 459 1 000 - 83-03 83-11 Förvaltningsbyggnad 1 35 900 37 900 2 302 9 000 15 000 84-10 86-06 Förvaltningsbyggnad iKatrineholm 29 600 29 000 20 607 5 000 3 000 83-02 84-06 Om och tillbyggnad avforvaltningsbygg nad i 29 500 28 000 6 184 11 600 8 000 84-03 85-12 Förvaltningsbygg-nad i 20 000 20 500 14 816 5 000 500 82-11 84-06 Förvaltningsbyggnad 1 14 900 14 000 4 873 5000 4 000 83-10 85-01 Ombyggnad av förvaltningsbyggnad i 6 400 6 400 5183 800 400 83-10 84-05 Om- och tillbyggnad av förvaltningsbyggnad i 10 500 9 500 4626 4 000 800 83-10 84-10 Förvaltningsbyggnad iTrelleborg 45 000 46 000 29 146 13 000 2 000 83-02 84-12 Förvaltningsbyggnad 1 42 000 42 000 31886 8 000 2 000 83-01 84-08 Förvaltningsbyggnad för vaktdistrikt 6 inom 19300 18 000 12 701 4 300 1 000 83-04 84-08 Ombyggnad av allmänna häktet i 2 900 2900 2 152 600 100 83-03 83-07 Förvaltningsbyggnad iFilipstad 20 200 17 000 7 031 7 000 2 500 83-12 85-04 Ombyggnad av för polismyndigheten m. fl. 5 360 5 700 548 4 000 1 100 84-09 85-03 Förvaltningbyggnad 1 3 750 3 400 2371 1 000 20 83-10 84-06 Förvaltningsbyggnad i 35 000 33 500 14 10215 000 3 000 83-10 85-02 Inköp av förvalt ningsbyggnader för polisen m.fl. 10 000 10 000 Projekterings kostnader 15 524 5 000 5 000 Erfarenhetsmässig reduktion av medelsbehovet 23 240 9 536 Summa 476 625 469 690 317 248 97 500 50 000 1984/85: 100 Bilaga 4 Anslagsberäkning (1 OOO-talkr. Behållning Anslag /85 statsbudget Anslag /86 (förslag) 1984/85 97 500 1985/86 50 000 Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagenatt 1. bemyndigaregeringen alt beslula om byggnadsarbeten för polisväsendel inom dekostnadsramar som jag har förordat i det föregående 2. tillByggnadsarbeten för polisväsendel för /86 anvisa ettreservationsanslag av . 1984/85: 100 Bilaga 4 C.ÅKLAGARVÄSENDET C 1. 1983/84Utgift 1984/85 Anslag 1985/86 Förslag Riksåklagaren är under regeringen denhögste åklagaren och leder åklagarväsendet i riket. ärorganiserat på två byråer, kanslibyrån och tillsynsbyrån. Vid sidan härav finnsviss personal för riksåklagarens egen åklagarverksamhet. 1984/85 Beräknad ändring 1985/86 (därav lönekostnader) Lokalkostnader (7 635 000) -1- 1 430 000 ( 1 188 000) + 37 000 ( + -t- i- 1 467 000 Pris och löneomräkning . Under hänvisningfrämst till den översyn som har skett av organisationeni riksåklagarens kansli bör huvudförslaget inte lillämpas på anslaget C 1.Riksåklagaren. I samband med omorganisationen tillföras dels de av utredningen föreslagna tvåtjänsterna som byråchef respektive byrådirektör (personalkonsulent), delsdärutöver en tjänst som avdelningsdirektör, en tjänst som förstebyråsekreterare och en tjänst som förste byråassistent. En uppräkning bör ske avförvaltningskostnaderna med . Motsvarandeminskning kan då göras på anslaget C 2. Läns- och di-slriktsåklagarmyndigheierna.IVledlen år avsedda atl användas för en utökad intern tryckning av blanketterm.m. för de regionala och lokala åklagarmyndigheternas behov. 1984/85: 100 Bilaga 4 57 Övcrsvn av riksåklagarens kansli Utredningen (Ju 1982:04) om en översyn avriksåklagarens kansli' (RÅ- ulredningen)överlämnadei betånkandet(Ds Ju 1983:19) Riksåklagaren och hans kansli. Remissyttranden har kommit in från justitiekanslern,hovrätten över och , , riksåklagaren,, åklagarmyndigheterna i , och åklagardistrikt, länsåklagarmyndighelerna iGävleborgs län, , och län,statskontoret, ombudsmän, statstjänstemannasektion, Sverigesadvokatsamfund. Föreningen och Centralorganisationen /SR, som har som eget yttrande bifogatelt yttrande av , samhällsvetare och ekonomer ().En sammanställning av remissyttrandena finns tillgängligi akt, dnr 3735-83. Utredningens förslagberör främst tre frågor: organisationen av riksåklagarens kansli,medborgarinflytande på central nivå inom åklagarväsendet och formerna förtillsynsverksamheten. Organisationen av riksåklagarens kansli Den nuvarande organisationen av riksåklagarenskansli speglar riksåklagarens tre huvudfunktioner, nämligen funktionen somåklagare i högsta domstolen, funktionen som rikets högste åklagare ochfunktionen som centralmyndighet för åklagarväsendet. 1 verksledningen ingår förutomriksåklagaren en biträdande riksåklagare. För riksåklagarensverksamhet som åklagare i högsta domstolen finns en ålalsenhet med trebyråchefer. Riksåklagarens funktionersom rikets högste åklagare utövas inom ramen för en tillsynsbyrä. För deadministrativa uppgifterna som hör samman med riksåklagarens funktion somcentral förvaltningsmyndighet finns en kanslibyrå. Kanslibyrån är uppdelad ien personal-, en ekonomi- och en planerings- och utbildningssektion. RA-uiredningen anser attden största svagheten i den nuvarande organisationen i riksåklagarens kansliär avsaknaden av en resurs för mera övergripande juridiska uppgifier uianförden egentliga tillsynssektorn. En förändring av organisationen måste därförenligt utredningen ta sikte på en förstärkning av den judiciella planeringsfunktionen inom kansliet. ' Särskild utredare lagmannen . Experter: byråchefen , överåklagaren och organisationschefen . Prop.1984/85: 100 Bilaga 4 58 Åklagarna på fältet skulle härigenom kunna fåökad service och mera stöd av centralmyndigheten, bl.a. i form av information,rådgivning, handböcker och rätlsfallssamlingar. Enligt utredningen ställs detockså ökade krav på planeringsfunktionen när det gäller arbetsbelastningen inomåklagarväsendet. Utredningen nämner frågor som antalet åklagare och var deskall vara placerade, arbetsuppgifterna och tillgången lill hjälpmedel. Mol denbakgrunden har utredningen föreslagit att riksåklagarens kansli delas upp i fyraenheter i stället för de nuvarande treenheterna. Åtalsärendena bör, imotsats till vad som är fallet,enligt utredningen föras upp som en stabsfunktion. Utredningen har inte ansettdet möjligt alt föra samman åialsårendena och tillsynsverksamheten lill ensamlad juridisk enhet. Skälet till detta är enligt utredningen att riksåklagarensverksamhet i högsta domstolen måsle hållas uianför den övriga verksamheten.Däremot förordar utredningen en slörre flexibilitet när det gäller de juridiskaarbetsuppgifterna så all ålalsbyråcheferna kan utnyttjas för andra uppgifter änatl föra talan i högsta domstolen.Detla förutsätter emellertid atl riksåklagaren i betydligt slörre utsträckningän vad som är fallet använder sig av andra åklagare än åtalsbyråcheferna förverksamheten i högsta domstolen. Tillsynsbyrän bör enligtutredningen oförändrad bilda en ny juridisk enhet. 1 fråga om tillsynsbyrånsverksamhet föreslår utredningen vissa förändringar i formerna förtillsynsverksamheten. Jag återkommer till detla i ett senare avsnitt.Utredningen föreslår vidare att vissa övergripande planeringsfrågor avjudiciell natur förs över till en nyinrättad organisationsenhet. Kanslibyrån bör enligtutredningen delas upp i en kanslienhet, som består av de nuvarande personal-och ekonomisektionerna, samt i en organisationsenhet. Planerings- ochutbildningssektionen bör enligt utredningen brytas ut ur kanslibyrån och istället bilda basen i den nya organisationsenheten. När det gäller kanslibyrånhar utredningen vidare föreslagit att personalsektionen utökas med en tjänstsom personalkonsulent, någol som helt saknas inom åklagarväsendet. 1 delsammanhanget pekar utredningen bl.a. på åklagarnas arbetsmiljö, inte minst dehot och övergrepp som åklagarna utsätts för. Utredningen har övervägtom de långsiktiga planeringsuppgifterna kan fullgöras inom ramen för dennuvarande verksamheten på tillsynsbyrån. Denna byrå skulle i så fall delas uppi en planeringsdel och en tillsynsdel. Utredningen anser inte det vara en lämpliglösning, eftersom man riskerar att en blandning av löpande och långsiktigauppgifter leder lill att de senare blir eftersatta. Utredningen anser sålundaatt plane-ringsfunktionerna bör samlas på en nybildad organisationsenhet. Dettainnebär dels att man betonar vikten av dessa frågor, dels att man skapar engaranti för att tillräckliga resurser avsätts för ändamålet. 1984/85: 100 Bilaga 4 59 Den nyaorganisationsenheten bör enligt utredningen utgöra riksåklagarens resurs förövergripande frågor av planeringskaraktär inom huvudsakligen den juridiska sektorn. Arbetsuppgifterna börbestå främst i verksainhetsplanering, långsiktigplanering på den administrativa sidan, statistik,anslagsframställning, ADB-frågor, ralionaliseringsfrågor, planering avutbildning, informations- och samordningsfrågor. En viktig uppgift blir också att ansvara för riksåklagarensutvecklingsarbete när det gäller den juridiskaverksamheten, l.ex. genom att ta fram handböcker och liknande. Utredningen harföreslagit att en ny tjänst som byråchef och chef för den nybildade enheten inrättas i riksåklagarens kansli. Enligt direktiven förRÅ-utredningen skulle utredningen också behandla frågan om förhållandet mellanriksåklagarens och biträdande riksåklagarens funktioner. Utredningen menar attdet inle finns något behov av en närmare reglering av förhållandet mellanriksåklagarens och biträdande riksåklagarens funktioner. Det lämpligaste tordeenligt utredningen vara alt det överlämnas lillriksåklagaren att Iräffa en överenskommelse med sin ställföreträdare om hurarbetsfördelningen dem emellan skall vara. Däremot förordar utredningen atlbiträdande riksåklagaren får elt samordningsansvar mellan åtalsbyråchefernaoch tillsynsbyrän. Man skulle genom detta enligt utredningen nå en tillräcklig samordning av de juridiskafunktionerna inom kansliet. Remissinstansernasreaktion på förslaget om att inrätta en organisationsenhet har varit blandad.Genomgående betonar remissinstanserna behovet av ökade insatser när det gällerplanerings- och ledningsfunktionen inom den juridiska sektorn. De allra flesta framhåller del angelägna i attskapa resurser för detla. Remissinstanserna är också eniga om behovet av deföreslagna personalförstärkningarna. Flera instanser framhåller all man för denjuridiska verksamhelen behöver förstärkningar utöver vad utredningen harföreslagit. Meningarna blandremissinstanserna är däremot delade om utredningens förslag innebär att mannår det eftersträvade syftet alt stärka den juridiska verksamheten i kansliet.De som tillstyrker förslagel framhåller att det ligger en fördel i atl ha ensärskild enhet som bara skall syssla med planeringsfrågor. De som är kritiskatill förslaget framhåller i första hand atl del är fråga om en liten myndighetsom splittras upp i ännu ller delar än vad som är fallet. Man pekar vidarepå alt det är svårt att avgränsa den nya enhetens arbetsuppgifter från deuppgifier som åvilar kanslienhelenrespektive den juridiska enheten. Någol som också framhålls är risken församarbetssvårigheter. Riksåklagaren konstateraratl arbetsuppgifterna inom riksåklagarens kansli inte kan ulföras på elttillfredsställande sått inom ramen för de nuvarande personella resurserna mednuvarande arbetsrutiner och organisation. 1 fråga om tillsynsbyrän ochåtalsbyråcheferna framhåller riksåklagaren atl han, om man bortser från denrationalisering som 1984/85: 100 Bilaga 4 60 ligger i en begränsning avöverprövningsverksamheten, har svårt att finna någon metod att rationaliseraarbetet. I fråga om kanslibyrån påtalar riksåklagaren atl han är medveten otnatt planeringsarbetet på den administrativa sidan borde ha en bättreframförhållning vilket skulleunderlätta och effektivisera del dagliga arbetet. Han pekar framför allt på altdet varit önskvärt att utveckla bättre personaladminislrativa rutiner och allfå en bättre konlroll av personalsituationen nu och på . Mot dennabakgrund tillstyrker riksåklagarenförslaget om alt inrätta en organisationsenhet. Riksåklagaren framhåller atthan är medveten om all detta kommer atl splittraen redan liten myndighet och att man i den nya organisationen bygger in ensvaghet genom samordningsbehovet. Riksåklagaren anser emellertid alt fördelarnamed förslaget väger över. Riksåklagaren anser altbehovet av personalförstärkningar är slörre än vad utredningen har funnit. Hanföreslår atl sex nya ijänsler tillförs kansliet,varav en på den juridiska enheten, två på kanslienhelen och tre på dennybildade organisationsenheten. När det gäller förslagetatt utnyttja andra åklagare än åtalsbyråcheferna för processverksamheten ihögsta domstolen är riksåklagaren i huvudsak negativ. Skälet lill delta är altden som företräder riksåklagaren i högsta domstolen måste ha god kännedom omriksåklagarens praxis och värderingar i olika frågor. Beredningen av målen ochutförandet av talan i högsta domstolen kräver fortlöpande och nära kontakt medriksåklagaren eller biträdande riksåklagaren personligen. Personalen påtillsynsbyrån bör enligt riksåklagaren emellertid kunna användas för bl.a.vissa beredningsuppgifler. Föregen del kan jag förstkonstatera atl samlliga nivåer inom åklagarväsendet är eller har varit föremålför översyn. Åklagarväsendets regionala organisation har setts över. 1den delen har under förra fatlat beslut om bl.a. en ändradregional indelning som skall gälla från den (prop. 1982/83:158, JuU1983/84:6, rskr 35). Den centrala nivån har också setts över och vadbeträffar åklagarväsendets lokala organisation arbetar f.n. en kommitté (Ju1984:04) med en översyn. 1 arbetsuppgifterna (Dir. 1984:19) för sistnämnda kommittéingår bl.a. att, mol bakgrund av de skilda förslag som har lämnals om hur de administrativafrågorna skall hanleras inom åklagarväsendets olika nivåer, på nytt se överdenna fråga. Riksåklagaren somcentralmyndighet skiljer sig i flera avseenden på ett avgörande sätt från andracentralmyndigheter. Detta har sin grund i riksåklagarens judiciella funktioner;hans roll som åklagare i högsta domstolen och rollen som rikets högsteåklagare. Det ligger i sakens natur att riksåklagarens uppgifter när det gällerrättssäkerhetsfrågor, frågor som rör enhetlighet i rättstillämpning och frågorsom har samband med processen i högsta domstolen, inte kan föras ned på någon 1984/85: 100 Bilaga 4 61 lägre nivå inom åklagarväsendet. Deförstärkningar av personalstaten i riksåklagarens kansli som jag i det följandeförordar kan alltså inte ses som ett steg mot en ökad centralisering.Förstärkningarna behövs för att riksåklagaren skall kunna fullgöra de vikliga judiciella funktioner som han redan har ochsom man, som jag redan har nämnt, inte gärna kan decentralisera. Når det gällerriksåklagarens administrativa funktioner skiljersig verksamhelen knappast från den på andra centralmyndigheter. Frågan omnågra uppgifier i den delen kan decentraliseras är, som jag redan har nämnt,föremål för översyn och las därför inte upp . Jag delar utredningensuppfattning att man med den nuvarande organisationen inom riksåklagarens kansli inie i tillräcklig utsträckning har kunnat tillgodose det behov av merlångsiktiga insatser främst inom den juridiskaverksamhelen som har blivit alltmerframträdande. Inte minst bör nämnas de ökade krav på insatser från den centralamyndigheten som utvecklingen av den ekonomiska brottsligheten och narkotikabrottsligheten har ställt. Dessa frågor hör närmasltill verksamheten på tillsynsbyrån. Utredningen har i övrigl när det gällerdenna byrå föreslagit att de arbetsuppgifter som avser planering av merövergripande slag skall föras över till den nya organisationsenheten. Arbetsläget påtillsynsbyrän har varil mycket ansträngt. har byrån stadigvarande förstärktsmed minst en jurist. Del är sett mot den bakgrunden inte förvånande altjuridiska projekt av mera långsiktig natur har fått läggas åt sidan lill förmånför löpande arbetsuppgifter. Enbart det förhållandet all man med hånsyn lillarbetsläget inte har kunnat fullgöra planeringsuppgifterna på det sätt somskulle ha varil önskvärt är emellertid inte ett tillräckligt skäl för att välja en annan organisation. Även när det gällerkanslibyrån anser jag, i likhet med riksåklagaren, att man borde ha kommitlängre med planeringsarbetet på den administrativa sidan, vilket skulleunderlätta och effeklivisera det dagliga arbetet. Riksåklagaren uttalar atthan främsl önskar atl det varit möjligl att utveckla bättrepersonaladminislraliva rutiner. Frågan är emellertid även här om den föreslagnanya organisationen skullebota dessa brister. Ser man till vilka frågorav övergripande planeringskaraktär som det kan röra sig om år dessa av tvåslag. Det är dels fråga om planering av långsiktigt slag som är regelbundetåterkommande och som förekommer inom all statligverksamhet, dels planering som är specifik för åklagar-verksamheten och tillsin nalur mera har karaktären av engångsinsatser. Den förra är uteslutande avadministrativ natur. Den senare är i huvudsak av juridisk natur men kan haadministrativa inslag i större eller mindre ulslräckning. Remissinstansernasreaktioner på förslaget om atl inrätta en organisationsenhet har, som jagtidigare har berört, varit blandade. 1984/85: 100 Bilaga 4 62 svagheterna i förslaget nämns i första hand altdet rör sig om en redan från början liten organisation som splittras uppytterligare. Vidare framhålls alt de frågor som organisationsenheten förutsättshandlägga går in på de andra enheternas områden och alt samarbetssvårigheterdärmed kan bli följden. Även riksåklagaren varnar för den effekten, även om hanhar ansett atl fördelarna med förslagel väger över. För egen del vill jaginstämma i de kritiska uppfattningarsom har kommit fram. En ytterligare uppspaltning av riksåklagarens kansli ledertill att man binder resurserna inom små enheter i stället för att i störreulslräckning utnyttja personalen över de administrativa gränserna. Redan nufinns en viss stelhet i organisationen. De farhågor som har uttryckts för attsamarbelssvårigheler kan bli följden är inle heller utan fog. Jag vill vidareframhålla alt de arbetsuppgifter som har förutsatts höra tillorganisationsenheten lill betydande del har karaktären av löpande uppgifier,såsom anslagsframställning, statistik,utbildningsfrågor m.m. Man riskerar då atl redan från början få enorganisation där de löpande frågorna tar överhanden. En annan konsekvens kanbli att planeringsverksamheten med den föreslagna uppdelningen till övervägandedelen får en administrativ prägel. Jag anser mol bakgrund avdel sagda alt man redan inom ramen för den nuvarande uppdelningen avarbetsuppgifterna inom kansliet i en enhet för åtalsfrågor, en tillsynsbyrå ochen kanslibyrå bör kunna skapa det utrymme för planering som behövs. 1 fråga om planeringen påden administraliva sidan vill jag betona behovet av att utvecklaplaneringarbetei på kanslibyrån, alt rationalisera den administrativa verksamhetenoch att verka för bättre arbetsrutiner. Att skapa goda arbetsrutiner ärnämligen inte enbart en fråga som berör riksåklagarens kansli. Tungroddarutiner leder till etl merarbete även på de regionala och lokalaåklagarmyndigheterna. Vad därefter gäller denjudiciella planeringsfunktionen, som alltså enligt min mening fortfarande börfinnas inom tillsynsbyrån, bör verksamheten bedrivas med större inriktning påen planmässig information och övergripande insatser. 1 vissa övergripandefrågor, särskilt sådana som rör åklagarnas arbetsmetoder, kommer emellertidäven andra överväganden än de rent juridiska in. Som utredningen har funnitinnebär detta att man i vissa projekt bör engagera personal från andra enheter.När del gäller komplicerade juridiska frågor är det enligt min mening naturligtatt ulnyttja den kunskap som finns bland åtalsbyråcheferna. Likaså måslegivetvis personal från kanslibyrån kunna medverka bl.a. då frågor omarbetsbelastning, utbildning och liknande aktualiseras i samband med t.ex.ändrad lagstiftning. Även om alltså resursernaoch huvudansvaret för alt ta initiativlill och genomföra olika långsiktiga projekt med judiciell inriktning bör liggapå tillsynsbyrån krävs i vissa fall en samordning av mer övergripande slag. 1984/85: 100 Bilaga 4 63 Biträdande riksåklagaren skall som verkschefensställförelrädare ha en god kunskap om och inblick i alla områden inom kansliet. Han är vid sidan av riksåklagaren denende som har den fulla överblicken över verksamhelen, även den administrativa.Det är enligt min mening en naturlig uppgift för biträdanderiksåklagaren att bära samordningsansvaret för den planeringsverksamhet av ihuvudsak judiciell natur som man nubör satsa på. Biträdande riksåklagaren kan också genom sin slällning förfoga över personal överenhetsgränserna och på ett lämpligt sätt fördela uppgifterna om flera enheterberörs. De planeringsuppgifler avi huvudsak juridisk karaktär som jagnu har talat om är till sin natur mera av typen engångsinsatser. Det kan l.ex.gälla alt skriva en handbok eller att utfärda föreskrifier eller allmänna rådmed anledning av ändrad lagstiftning. Något som jag också särskilt vill framhålla är behovet av att sepå möjlighelerna att få fram riktlinjer, arbetsmetodik,rättsfallsöversikter och liknande när det gäller nya brottsformer ellerbekämpningen av sädana typer av brottslighet som statsmakterna prioriterarhögl. Särskilt när del gällerbekämpningen av den ekonomiska brottsligheten, ett område som man under desenaste åren har satsat slora resurser på, är del angelägel atl finnaarbetsformer och hjälpmedel som tillgodoser åklagarnas behov av slöd fråncentralmyndigheten. Ett visst sådant arbete bedrivs inom ramen förriksåklagarens arbetsgrupp för kvalificerad ekonomisk brottslighet. Jag vill emellertid betona att huvudansvaretför alt driva denna verksamhet framåt ligger på tillsynsbyrån. Behovet av rådgivning ochinformation har kraftigt ökat . Även detta faller påtillsynsbyrån. Jag anser det angeläget att informalion om bl.a. rättspraxisoch riksåklagarens bedömningar i olika frågor når ul till åklagarna på fältet.Likaså är det av värde att sådana idéer om hur arbetet skall kunna bedrivasrationellare som fångas upp l.ex. i samband med inspektioner förs ut. Jagfäster därför stor vikt vid denna del av tillsynsbyråns verksamhel. Som jag serdet bör en ytterligare satsning ske på en systematisk informalion ochbearbetning av rättsfrågor som är cenirala för åklagarväsendet. Hår kan nämnasl.ex. praxis när del gäller åialsunderlåtelser, användningen avförundersök-ningsbegrånsning och andra synpunkter på förundersökningsverksamheten. Det ligger i sakens naturatt tillsynsbyrån inte kan dimensioneras efter det engångsbehov av insatser pådet juridiska området som växlar kraftigt över tiden. Jag ser det därför somnaturligt att riksåklagaren såsom f.ö. nu sker lid efter annan utnyttjaråklagare på fältet för olika uppdrag, antingen genom atl de tjänstgör som extrapersonal i riksåklagarens kansli eller genom att de på sina ordinariearbetsplatser utför uppdrag för riksåklagarens räkning. För större projekt kanman också behöva bilda särskilda arbetsgrupper. Genom en sådan lösning vinner 1984/85: 100 Bilaga 4 64 man de ytterligare fördelar som ligger i altriksåklagarens verksamhet blir känd för fler åklagare på fältet och altåklagarna får tillfälle att breddasitt verksamhetsområde. Som jag redan har framhållit förutsätter jag också attpersonal från andra enheter inom riksåklagarens kansli utnyttjas i vissa fall. Jag är medveten om med de begränsade personalresurser som finns till förfogande påtillsynsbyrån inte kan lösa allauppkommande arbetsuppgifter av del slag som jag har berört.