prop · G803143 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligi förslaget skallbegränsningar kunna förekomma endast där konkurrensen är avsevärd ochyrkesfisket hindras i betydande män. Utredningen anger att endasl mindreområden blir aktuella för begränsningar. Remissutfallet i denna fråga är blandal. Bland annatpåpekas svårigheten att övervaka efterlevnaden av ett fördelningssystem avdetta slag. Jag instämmer i denna kritik. Enligt min mening skulle detadminislraliva merarbetet och övervakningsproblemen inte komma atl stå i rimligpropor- 1984/85:143 12 tiontill nyttan av fördelningssystemet. Härför lalar även utredningens egelpåpekande om systemets avsedda lillämpning. Det föreslagna systemel medfördelning av fisket vid ulrymmeskonkurrens bör sålunda inle införas. Ytterligareett av utredningens förslag har nära anknytning lill vad jag nu har redovisal.Det gäller förslaget att fisket med ryssja bör kunna begränsas på både allmäntoch enskilt vatten på inom sådana områden där fisket med detlaredskap är så omfattande atl yrkesfiskare i avsevärd mån hindras i utövandet avsill fiske. Enligt utredningen skall en sådan inskränkning inte medföra rätltill ersättning för fiskevatlenägarna. Fleraremissinstanser har avstyrkl utredningens förslag. a. har utredningensuppfattning om rälten till ersättning ifrågasatts. Även jag är tveksam tillförslaget. Enligt min mening är det av ulredningen presenterade problemet inteav den storleksordningen att del motiverar nägon särskild reglering. Förslagetbör sålunda inte genomföras. Jaggår nu över till utredningens förslag om sådan fördelning av fisket till förmånför bl. a. yrkesfisket som har sin utgångspunkt i hushållningen med fiskbestånden.Utredningen har föreslagit att i den mån det med hänsyn lill fiskbeståndetfinns utrymme för fiske med mängdfångande redskap i anslutning till t.ex. eltfredningsområde på allmänt vatten, yrkesfisket skall kunna ges företrädesrätt.Några egentliga invändningar mot detta förslag har inte framförts avremissinstanserna. Någon remissinstans tillstyrker under fömtsättningen att nätoch skotar inle skall belecknas som mängdfångande. Föregen del vill jag anföra följande. Jag har i del föregående belonal viklen aven ansvarsfull hushållning med fiskbestånden i syfte att säkra en varaktigtillgång på fisk av olika slag. Etl inslag i en sådan hushållning är, i den måndet behövs, begränsningar av olika slag för fisket. Sådana begränsningarmotiverade av hänsyn till fiskets värd och bedrivande kan behövas för attuppväga ett tidigare alltför hårt bedrivet fiske eller för alt återställa ettfiskbestånd som av andra skäl, t.ex. vattenföroreningar, har minskat onormalt.Exempel på sådana begränsningar är de bestämmelser om vandringsfisk (laxfiskoch ål) som utfärdar med stöd av bemyndigande ifiskeriförordningen (1982:126). Utredningenhar ansett att en reglering av det slag jag nu har redovisal kräver ändringar ilagen om rält till fiske. Jag delar inte denna uppfattning. Enligt min meningär begränsningen av den karaklären att den kan göras med stöd av bemyndigandeti lagens 33 f§ i dess nuvarande lydelse. Regeringen själv har sålundamöjligheter att utfärda de bestämmelser som behövs. Jag har för avsikl att iannat sammanhang återkomma till regeringen i denna fråga. För riksdagensinformalion vill jag emellerlid redovisa hur jag anser att en reglering avfisket i nu avsell syfte bör ske. påpekar nås som regel det bästa resultatet av begränsningar förfisket i syfte att rädda ett fiskbestånd inom ett visst område om begränsningengörs generell. I anslutning till etl sådani förbudsomräde 1984/85:143 13 eller fredningsområde kan del finnas ell område därfiskbeståndet tål handredskapsfiske som ju inte är mängdfångande. Ett sådantfiske börda, som utredningen har föreslagil, kunna vara generellt tillåtet. Omdet därutöver med hänsyn till fiskbeståndet skulle vara möjligt att i vissbegränsad omfattning bedriva fiske med mängdfångande redskap bör detta senarefiske, om del är fråga om allmänt vatten, fä förbehållas yrkesfiskare och andraför vars försörjning fisket har väsentlig betydelse. Med yrkesfiskare avser jagbåde licensierade yrkesfiskare och andra heltidssysselsatla yrkesfiskare. Tillövriga för vars försörjning fiskei är av väsentlig betydelse räknar jag sådanai t. ex. kust- och skärgårdsområden boende människor som måste ha fisket somkomplemenl lill andra areella näringar för alt kunna tjäna sitt uppehälle. Tillfrågan om yrkesfiskelicens ålerkommer jag i del följande. Förriksdagens informalion vill jag ta upp ytteriigare elt av utredningens förslag.Utredningen har närmare diskuterat frågan om vissa typer av fiskeredskap skallförbehållas yrkesfisket. Del gäller de extremt mängdfångande redskapen vidhavsfiske. Ulredningen föreslår alt endasl trål-fiske förbehålls yrkesfisket,bl.a. med hänsyn till trålens effektivitet och lill att den får användas endastinom begränsade s.k. trälfiskeomräden. Ulredningen hänvisar bl.a. till atl etlökal trålfiske efler havskräfta har kunnat konstateras. Ulredningen förordarockså vissa begränsningar i fråga om laxfisket. Till den senare fråganåterkommer jag i det följande (avsniU 2.5.1). De allra, flesta remissinstanserna är positiva lillförslaget om trålfisket. Nägra, bl.a. , anser all ytterligarelyper av redskap borde förbehållas yrkesfisket. För egen del anser jag atl fiske med trål i fortsättningenskall vara förbehållet yrkesfiskare eller annan för vars försörjning fiskei ärav väsenllig betydelse. Fiske med trål är en av de mest effektivafiskemeioderna som utnyttjas av vår fiskeflotta. Del är dessutom en metod somkräver stort utrymme och som därmed inte ger plats för fler fiskande än en delav dem som är slarkl beroende av fisket för sin försörjning. Jag villemellertid i sammanhanget betona au inte ens della trålfiske kan få bedrivasutan begränsningar. Även i fortsättningen bör sålunda irälfiskei, om det ärpåkallat med hänsyn lill behovet av hushållningen med fiskbestånden, kunnabegränsas lill vissa trälfiskeomräden. Dessutom bör, om det behövs, denytterligare inskränkningen kunna göras alt endast ell begränsat antalyrkesfiskare medges tillstånd alt trålfiska inom ett visst område. Det senarebör, som utredningen har föreslagil, kunna gälla t. ex. i ochNorrbottens skärgärd. I den mån en begränsning av detla slag tillämpas börtillstånd meddelas av . Bestämmelser i enlighet med vad jag nu har redovisat omtrålfisket kan utfärdas av regeringen med stöd av bemyndigandet i 33 f § lagenom rätt lill fiske. Jag ålerkommer till regeringen i denna fräga i annatsammanhang. 1984/85:143 14 Minbedömning: Även i fortsättningen skall licens för yrkesfiske vara enförutsättning för att slatligt ekonomiskt stöd skall erhållas. Licens bör kunnages endast lill yrkesfiskare eller annan för vars försörjning fiskei är avväsentlig betydelse. Utredningensförslag: Utredningen har funnit att licenssyslemel för yrkesfiskare fungerarrelativt bra och att ett licenssystem med nuvarande syfte bör finnas även ifortsältningen. Det föreslås emellertid all laglicens, dvs. licens för fiskelagsom bedriver yrkesfiske med visst fartyg, endast skall avse fiske med s. k.skepp och att bätlagslicenser skall ersättas med enskilda licenser. Vidareföreslår utredningen alt regionalpoliliska hänsyn skall vägas in vid prövningenav en licensfråga samt all den som är pensionär inle skall få inneha licens,Utredningen anser alt riktade licenser inte bör införas. Remissinstanserna:De allra flesta remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag om attsystemet med yrkesfiskelicenser bör behållas och förenklas, all licenssyslemelsom sådani inte skall användas för siyrning av fiskets inriktning, attpensionärer inte skall ges eller få behälla licens samt att regionalpoliliskabedömningar skall göras vid beslut om licens. Skälenför min bedömning: Yrkesfiskelicens infördes efler beslut är 1978(prop. 1977/78: 112, JoU 23, rskr 272). Syftet med licensen är atl bestämmavilka fiskare som bör kunna komma i fråga för statligt ekonomiskt stöd. Detangavs att stödet givetvis bör komma endast yrkesfiskare till godo och intemed dem konkurterande fiskare som pä fritid fiskar i förvärvssyfte ochsamtidigt är sysselsatta inom annat yrke. Licens kan sålunda ges endast den sombedriver eller ämnar bedriva yrkesfiske eller annal fiske av betydelse för hansförsörjning. En annan form av licens kan ges fiskelag som bedriver eller ämnarbedriva yrkesfiske med visst farlyg. Den som inle har någon licens är sålundainte förbjuden att fiska. Vid beslut i licensfrågor skall särskilt beaktastillgången pä fisk, förutsättningarna för rationellt fiske och tillräckligainkomstmöjligheter samt möjligheterna atl avsätta fångsterna. Utredningenhar haft i uppdrag att överväga om licenssystemet bör ändras eller ersättas mednågot nytt system. Vidare skulle utredningen överväga möjligheterna atl isamband med licensgivningen besluta om begränsningar i fråga om t. ex.fiskeinriktning och fiskeplatser, s. k. riktade licenser. Systemelmed yrkesfiskelicenser är enligt min mening en lämplig administrativ form föranknytning av de ekonomiska styrmedlen i fiskeripolitiken lill bedömningarnaav bl. a. fiske- och'avsättningsmöjligheterna. 1984/85:143 15 licenssyslemelnu är etablerat och, vilkel framgår av remissyttrandena, allmänt accepteratutgör det etl värdefulll hjälpmedel. Jag vill betona att elt licenssystemsvärde ligger bl. a. i atl det är enkelt att hantera. a. mol den bakgrundenoch med hänsyn lill alt licenssyslemel i sig inte bör vara etl slyrmedel ifiskeripolitiken bör enligt min mening s. k. riktade licenser inte införas. och några remissinstanser har anförl skulle riktade licensermedföra en inle oväsentlig ökning av administrationen kring systemel ochsamtidigt kunna leda till minskad anpassningsförmåga för fiskeflottan. Jag villemellertid framhålla att det vid prövningen av frågan om licens skall meddelaseller inle givetvis måste göras en bedömning med uigångspunkt i behovel avåtgärder på fiskeripolitikens område och det utrymme som finns för fiske av deteller de slag som licenssökaren har tänkl sig och om avsättning finns för vadsom fiskas in. De senare frågorna bör ges en ökad tyngd vid prövningen ifortsättningen. Licensbör kunna ges endast till yrkesfiskare eller annan för vars försörjning fiskeiär av väsentlig betydelse. Härav följer också atl jag delar utredningens ochremissinstansernas uppfattning alt pensionärer inte skall inneha licens. Liksomhittills bör yrkesfiskelicensen inle garantera statligt ekonomiskl stöd. Dessfunktion är endast alt underlälta förmedlingen av slatligt stöd genom attbestämma vilka fiskare som över huvud taget kan komma i fråga för sädant stöd. Medanledning av vad ulredningen har anfört om att det vid licensprövningen hänsyn till regionalpoliliska aspekler vill jag betona det grundläggandeför licensprövningen nämligen tillgängen på fisk, möjligheterna att bedrivaell rationellt fiske, avsättningsmöjligheterna och hur väsentligt fisket är förden sökandes försörjning. Förenklingenav licenssystemet borde enligt min mening kunna ske pä annat sätt än detutredningen har föreslagit. I slället för atl ersälla laglicenser och enskildalicenser med laglicenser för skepp och enskilda licenser bör efierslrävasendast en lyp av licens, nämligen licens för fiske med visst fartyg. En sädanlicens skulle kunna utfärdas för skepparen som dä skall uppfylla kravet allvara yrkesfiskare eller ha fisket som en väsenllig del av sin försörjning. Vadsom är vikligt i samband med prövningen av en licensfråga är ju, och harhittills också varit, tillgången pä fisk, tilltänkt inriktning av fisket ochdärmed fartygets storiek och utrustning samt avsällningsmöjligheterna. Avinlresse i sammanhanget är alltså fiskeföretagets verksamhet. Vidlicensprövning får förutsättas alt fisket skall bedrivas rationellt med detfartyg och den utrustning som är aktuell. Hur många personer som i realitetendärefter deltar i fisket från fartyget har ingen praktisk betydelse förprövningen. Inle heller utbetalningen av t.ex. prisstöd försvåras eftersom detnormalt är skepparen som f. n. erhåller medlen för fördelning lill övriga ifiskelaget. En förutsättning för alt fullt ut kunna lillämpa en ordning av delslag jag nu har redovisat är att aktuellt fartyg kan idenlifieras t. ex. genomall det är registrerat. Sä är inte fallet för vissa 1984/85:143 16 mindrekust- och insjöfiskefarlyg. För dem som yrkesfiskar med dessa skulle alltsåbehövas någon form av enskild licens även i fortsättningen. Med hänsyn härtillbehöver vissa detaljfrågor studeras närmare innan det nya syslemel börjarlillämpas. Det ankommer pä regeringen all beslula om den lekniska omläggningenav licenssyslemel. Ensärskild fråga som ulredningen har aktualiserat är möjligheten all beslula i enlicensfräga innan alla fakta om fartyget är kända, t. ex. då del är aktuelltatl starta etl nytl fiskeföretag eller byta farlyg. Vid remissbehandlingen avdenna fräga har och jordbruksnämnden framhållit attutredningens förslag om s. k. förhandsbesked skulle komplicera handläggningenav licensfrägor i onödan. Genom alt i stället liksom f. n. ställa upp villkorför den beslutade licensen kan utredningens syfte Ullgodoses på ell enklaresäll. Del behövs sålunda inle någon ändring av bestämmelserna omyrkesfiskelicens av della skäl. Mittförslag: Det statliga ekonomiska stödel anpassas sä att del bättre främjar eltrationellt fiske. Vissa stödformer mönstras ul. Utredningensförslag: Utredningen föreslår en mer flexibel tillämpning av bestämmelserna omdet statliga stödel. Bl.a. föresläs att stöd skall kunna ges för moderniseringav äldre fiskefartyg, alt stödet till invesleringar för ändrad fängslinriktningbör få en vidgad tillämpning, att frågan om ett ökal indusirifiske tas upp lillövervägande saml atl de förhållandevis förmänliga villkoren för de slatligalånen lill fiskei behälls. Ensärskild arbeisgrupp med företrädare för bl. a. yrkesfisket har på mitl uppdraggjort en översyn av bidragen lill yrkesfisket. har utvärderatfraktstödet lill foderfisk. Arbetsgruppen har föreslagit alt vikten av atl entillfredsställande arbetsmiljö erhålls skall beaktas i tillämpliga fall vidprövning av fråga om bidrag till fisket. Vidare föreslår arbetsgruppen atlhänsynen till regionalpolitiska intressen beaktas regelmässigl, vilkel innebäratt det inte behövs regler om ett s. k. särskilt rationaliseringsstöd. Förbidrag som f.n. är maximerade lill eller . föreslås att det skallanges endast ett högsta belopp av . I fråga om inriktningen avbidragen föresläs att sådana skall kunna ges även till förvärv av vissabegagnade fiskefartyg och lill investeringar för förbättrad arbetsmiljö.Bidragen lill säkerhetsutrustning föreslås omfatta även annat än livflotiar ochbrandskyddsuirustning. Slutligen föreslår arbetsgruppen atl avgiften för densom önskar få del av bidrag vid skada på fiskeredskap skall ökas från 0,5 till1 % av redskapsvärdet saml alt bidraget till stödfartyg för sillfisket iNordsjön skall slopas. 1984/85:143 17 Remissinstanserna:De remissinslanser som har yttrat sig över ulredningens förslag har i huvudsakingen erinran mot dem. Skälenför mina förslag: 1 delta avsnill behandlar jag inte det statliga stöd somlämnas i form av prisstöd. Till det och till stödet lill vattenbruk ochforskning återkommer jag särskilt i det följande. Med dessa begränsningaromfattar del statliga ekonomiska slödel lill fisket följande. Statligtekonomiskt stöd till fiskeförelag kan lämnas i form av län, garanli för län ochsom bidrag i form av i regel avskrivningslån. Ramen för dessa ändamål är förnästa budgetär föreslagen till resp. 35 milj. kr., 75 milj. kr. och 9 milj. kr.Den andra summan avser en s. k. engagemangsram som anger tillgängligt beloppför garantiåtaganden. Stödkan när det gäller fiskeföretag lämnas endast den som har yrkesfiskelicens.Stödet ges som regel endast till förelag som bedöms få godtagbar lönsamhet påbåde kort och lång sikt, om åtgärden är önskvärd från allmän synpunkt och omstödobjektet är lämpligl med hänsyn till tillgängen pä fisk ochavsättningsmöjligheterna. Lånegarantioch lån kan lämnas för förvärv av fiskefartyg och för investeringar i redskapeller åtgärder som innebär en rationalisering av fisket. Garanti kan vidare gesför anskaffning av rörelsekapital. Lånebeloppen är maximerade 1,5 milj. kr.inkl. Bidrag kan lämnas ull förvärv av nytt fiskefartyg medhögst av godkänd kostnad och till ålgärder för omläggning lill nyfiskeinriklning eller minskad bränsleförbrukning med högst . Bidragen ärmaximerade till . Till säkerhetsutrustning kan bidrag lämnas med högst80% av godkänd kostnad eller högst . Vid skrotning av fiskefartyg kanen premie lämnas som uppgår lill högst . Därutöverfinns möjligheter all ge bidrag vid skada pä fiskeredskap, till frakt avfoderfisk, vid fångstbegränsning samt till s. k. stödfartygskosl-nader vidsillfiske i . Tillfiskberedningsföreiag kan lånegaranti lämnas för åtgärd som främjaravsättningen av svenskfångad fisk eller marknadsföring av nya fiskprodukter.Lån kan lämnas lill ulveckling av nya fiskprodukter eller till ålgärder somväsenlligl underiällar avsättningen av fisk. Denärmare bestämmelserna om det statliga stödet till fisket framgår avfiskekommitténs betänkande. Detstatliga ekonomiska stödet till yrkesfisket är en väsenflig del ifiskeripolitiken. Även om jag kan instämma i ulredningens uppfattning attprisstödet varit en mer verkningsfull form för styrning av fiskei, ärdel övriga slödet viktigt främst för alt slimulera till en rationalisering avvär fiskeflotta så att den kan bedriva en lönsam verksamhet av egen kraft. Jaganser emellerlid alt slödet bör förenklas och alt vissa stödformer börutmönstras. Bestämmelserna om de statliga bidragen till fisket har kommit tillvid olika tillfällen under en följd av år. De är angivna i ett flertal 2 1984/85. Prop.1984/85:143 18 författningar och är mol den bakgrunden svåröverskådliga.Vissa bidragsformer är inte akluella. Mot denna bakgrund har jag för avsiklalt senare återkomma till regeringen i denna fräga. Förulom redaktionellaändringar i de författningar som reglerar stödet bör följande ändringar göras. 1 likhel med arbetsgruppen föreslår jag atl bidragel lilllackande av koslnader för s. k. slödfarlyg avskaffas eftersom del inle längrebehövs. Även den s. k. sialsgarantin vid försöksfiske i för svenska fiskare nyavatien är inaktuell och bör avskaffas. 1 fråga om slatligt stöd lill investeringari fiskefartyg och utrustning för fiske anserjag, i likhel med arbetsgruppen,alt det vid prövningen av en fråga om stöd alllid skall göras en bedömning avom kraven pä arbetsmiljö blir tillräckligt tillgodosedda i samband med dentänkta investeringen. Om sä inle är fallel bör stöd inle lämnas. Särskildaregler för s. k. särskilt raiionaliseringsstöd bör som arbetsgruppen harföreslagil inle finnas längre. Jag vill emellertid erinra om alt defiskeripolitiska målen innehåller ett hänsynstagande tili kravel påsysselsättning i kust- och skärgårdsområden där fiskenäringen har storregionalpolilisk betydelse. Arbetsgruppens förslag all höja det maximalabidragsbeloppet för vissa ålgärder frän . bör enligtmin mening genomföras som ell led i anpassningen av bestämmelserna tillkostnadsutvecklingen. Däremot anser jag av praktiska skäl all även högstgränsen10% måste behållas. Del innebär sålunda att bidrag skall kunna lämnas med högst10% av godkänd kostnad för åigärden, dock med en sammanlagd summa av högsl300000 kr. I fråga om inriklningen av lån, lånegarantier och bidraganserjag alt följande bör gälla, bl. a. med hänsyn till att medelsresurserna ärbegränsade och bör utnyttjas så effektivt som möjligt. ifrågavarande stödbör inte lämnas till investeringar i de allra största fiskefartygen som kan kommai fräga för s. k. varvsstöd. För övriga fiskefartyg bör gälla atl möjligheternaatl lämna slöd till förvärv av begagnade fartyg med hög standard bör utnyttjasbällre. Härigenom erhålls bättre samlade effekter av stödet. är detviktigt att de investeringar prioriteras som medverkar lill alt görafiskeflottan mer anpassad lill behovet av variationer i fiskeinriktningen. Till frågan om bidrag till nya typer avsäkerhetsutrustning fär ställning tas när sådan utrustning har utvecklats ochgodkänts av vederbörande kontrollmyndighet. Arbelsgmppens förslag att öka avgiften för rätlen atterhålla bidrag vid skada på fiskeredskap är enligt min mening väl avvägt ochbör genomföras. har i sin utvärdering om stödet för fraktav foderfisk frän till anfört att motiv finns attbehålla stödet tills vidare med hänsyn bl.a. till det dumpningsförbud sområder. Jag har ingen avvikande uppfattning. I fråga om stödet till fiskberedningsinduslrin vill jagframhålla följande. En ökad inhemsk beredning av fisk är som jag har betonat idet föregående ett viktigt led i strävan att stärka fiskenäringen. Det finnsolika typer av 1984/85:143 19 stafligt slöd för alt stimulera lill ökad företagsamhet,t. ex. stöd via länens utvecklingsfonder. Det slöd i form av lånegarantier ochlån som kan lämnas inom ramen för fiskeripolitiken bör koncenlreras Ullulveckling av nya produkter eller till andra åtgärder som främjar avsättningenav svenskfångad fisk. Därulöver bör det i fortsältningen vara möjligt atl gemotsvarande stöd om fisken är odlad i svenska vatten. Givetvis bör både ifråga om detla och annat stöd till fiskberedningsinduslrin tas tillvara allamöjligheter till samordning av beredning och marknadsföring av både fiskad ochodlad fisk. 2.4.5 Prisregleringen på fisk, allmänl Min bedömning: Prisregleringen på fisk bör återges denroll i fiskeripolitiken som innebär att den medverkar till atl åsladkomma ettrationellt och lönsami fiske. För alt detta skall bli möjligt måste en översyngöras av prisregleringssyslemet. Utredningens förslag: Utredningen föreslär attprisregleringen används mer aktivt i syfte att slyra fisket i en mer lönsamriklning. Mot bakgrund av en genomgång av systemels olika delar föreslås bl.a.atl normkvanlileler, normpriser och pristillägg besläms sä att fisket fär enlönsam inriktning. Ulredningen föreslär vidare att en del avprisregleringsmedlen används för särskilda pristillägg som normalt inte skulleges men som skall betalas ut i syfte atl styra fiskets inriktning. Remissinstanserna: De flesla remissinslanser som haryttrat sig i frågan är i huvudsak eniga med ulredningen i fråga om prisstödet.Statskontoret föreslår dock all prisregleringen avvecklas. Skälen för min bedömning: Nuvarande system förprisreglering pä fisk beslutades av är 1978 (prop. 1977/78: 112, JoU23, rskr 272). Prisregleringen är uppbyggd så atl den skall styra fisket motlönsamhei. skall den medverka till att utjämna variationer ifiskarenas inkomster. Regleringen skall omfatta endasl den inhemska marknaden. 1 princip skall syslemet fungera enligt följande. Meduigångspunkt i en bedömning av fisktillgången och avsällningsmöjligheternabestäms s.k. normkvanlileler och normpriser för aktuella fiskslag. Om fiskeiutfaller minst enligt denna bedömning fär fisket en skälig inkomst. Om detverkliga priset på elt fiskslag som genomsnill (jämförelsepriset) underskridernormpriset belalas elt prisstöd ul. Det utgör en viss ande! av skillnadenmellan normpris och jämförelsepris. Om priset till fiskaren överskridernormpriset skall en kompensalion ges till konsumenten. Prisstöd ges lill högstden kvantitet som svarar mot normkvantileten. Till vissa bestämda fiskslag kanett prisstöd ges i form av etl fasl pristillägg. Prop.1984/85: 143 20 Genom att pristillägg är garanterat vissa kvantiteternormprissatta fiskslag får försäljningen av dessa inte ske lill hur lågapriser som helst. S. k. lägstapriser fastställs diirför av regleringsföreningenSvensk fisk. Läg-stapriserna skall fastställas så att de främjar etljämförelsepris i överensstämmelse med normpriset. Fisk som inle kan säljastill minst lagstapriset skall övertas av Svensk fisk lill ell s.k.överskotlspris som iir bestämt i förväg.