prop · G803160 · 1984-12-31 00:00:00 — ÖEFanser att organisationsförändringarna inte är så stora att de motiveraravveckling av en myndighel och upprättande av en ny. Det åsyftade resultatetskulle i stället enligt ÖEF:s mening kunna erhållas genom förändringar på detbeståendes grund. ÖEF föreslår därför alt den nya myn- 1984/85:160 56 dighetenbildas genom att ÖEF åläggs de vidgade samordningsuppgtfterna samiidigi somansvarei för energiberedskapen kan överföras till slalens energiverk. Härigenomminimeras omorganisationen varigenom - vilket är viktigt - depersonaladministraliva problemen också minimeras. 1 samband medomorganisationen och förändringen av uppgtfter bör ÖEF emellertid byta namn.ÖEF anser emellertid att även begreppet "civilt försvar" kanmissförstås och förordar i stället benämningen "civil beredskap". Dennya myndighetens namn bör i konsekvens härmed vara överstyrelsen för civilberedskap (ÖCB). ÖEFbilräder FRl:s förslag all () skall ingåi den nya myndighelen. Uppgiftsfördelningenmellan del föreslagna () och ÖCB är enligt ÖEF:s meningoklar. Denna oklarhet måste undanröjas innan den nya myndigheten kan påbörjasin verksamhet. Annars byggs från början in en kompetenstvist som äventyrararbetets effektivitet. (Sbrn) har betraktat rapporten mol bakgrund av Räddningstjänst- ochCESAM-kommittéernas förslag om ell sammanförande av bl. a. Cfs:s och Sbrn:sskilda funktioner till ett räddningsverk. Kommittéernahar i sina betänkanden framhållit del naturliga och viktiga i attfredsräddningstjänsten får en framlonad ställning i del nya verket. Underulredningens arbele har uttryckts farhågor om att nämnda förhållande skullekunna bli lill förfång för krigsberedskapen och att sambandet mellan civilförsvareloch övrigt totalförsvar kan bli försvagat. Tillskapandet av en ny myndighel,ÖCF, som i fred svarar för samordningen av beredskapsförberedelserna inom delcivila försvarei och får funktionsansvar för civil ledning och samordning bör,enligt nämndens mening, kunna bidra till all nämnda farhågor inle besannas ochall ell eventuellt räddningsverk får den av kommittén föreslagna profilen. TCNanser alt FRI inle lill fullo uppmärksammal den belydelse som TCN förnärvarande har i form av ell icke myndighelsanslulel organ för informalion ochöverläggningar mellan verkscheferna för de "lunga" totalförsvarsmyndigheterna.TCN anser atl elt sådant organ även framgent behövs och att det fyller ettstort behov. Delta gäller särskilt för informationsutbyte och överläggningarmellan företrädare för del militära försvaret och de civila delarna avtotalförsvaret. Omen ny myndighet bildas i enlighet med förslaget bör dock TCN:s uppgifler allbilräda den civile övningsledaren vid planering och genomförande av högreregionala ledningsövningar överföras från TCN till den nya myndighelen. Ävenuppgiflen att samordna och prioritera arbetsuppgifterna som åläggs civilalotalförsvarsmyndigheler på regional nivå bör då åvila den nya myndigheten. Försvaretsforskningsanstalt (FOA) ställer sig posiliv till FRI:s förslag vad avser attskapa en sammanhållande instans för lednings- och samordningsfrågor inom delcivila försvaret. FOA anser all den föreslagna led- 1984/85:160 57 ningsstmkturenbör ge bättre möjligheter än hitinlills alt identifiera, beskriva och avvägadet civila försvarets samlade behov. Påcenlral nivå skulle ÖCF korrespondera mol försvarsstaben. Men del är ell visstbrott mol bäde korrespondensprincipen och ansvarsprincipen att ÖCF föreslås varautan operaliv roll i krig. FOA föreslår därför all förutsättningarna att ge ÖCFen operativ roll i krig prövas. () konslalerar alt för etl inrättande av ÖCF talar bl.a. attdet är nödvändigl att förbättra samordningen i fred mellan funktionerna. Ominle ÖCF inrättas måsle denna samordning ändå ske mellan berörda myndigheter.Inrätlas ÖCF lorde del bli lättare alt få erforderlig samordning lill slånd. Åandra sidan finns skäl mol atl inrätta ÖCF. Bl.a. kan intresset i regeringskanslielför de civila totalförsvarsfrågorna befaras minska om en myndighet församordning av hela det civila försvarei inrättas. En annan lösning vore kanskeatl förslärka försvarsdepartementels enhel för civilt totalförsvar (Fö/CT) såatl denna enhel lättare kan klara samordningen mellan samtliga civilatolalförsvarsfunklioner i fred. Ävenom goda skäl finns att inräita ÖCF är JN inte helt övertygad om lämplighetenatt göra delta. Om ÖCF inrättas är det väsentligl att inle pågående arbele medatt förbällra samordningen inom del ekonomiska försvarei tillåts avstanna iavvakian på utveckling av former för perspeklivsludier och programplaneringtillämpbara för hela det civila försvaret. (), () och (Tvt) bilräder förslaget attinrätta en central samordningsmyndighet. Tvt delar uppfaltningen all ÖCF:suppgifler i krig skall begränsas lill "expertorgan" ål regeringen. DVkonslalerar att inrättandet av en central förvaltningsmyndighel för ledningenoch samordningen av beredskapsförberedelserna inom de civila delarna avsamhället säkerligen kommer, om förslaget genomförs, alt underlätta för övrigamyndigheler alt genomföra en effektiv beredskapsplanering. Med den nuvarandeordningen kan det vara svårt att finna rätt person på central nivåför överiäggningar om beredskapsfrågor. () delar FRI:s uppfattning alt någon myndighet på central nivä skall åläggassamordningsansvaret på central nivå av de civila delarna av lotatförsvaret. LMVdelar FRl:s förslag att denna aktiva samordning på cenlral nivå skall ges ny myndighel, ÖCF. a. denna bakgrund, att få kontinuitet iberedskapsfrågor i en siluaiion av kriser och i krig, skall ÖCF under sådanaförhållanden vara ett expertorgan åt regeringen med möjlighel atl lösa vissasamordnings-och förvaltningsuppgifter. Riksbankenanser atl förslagel all lill en myndighel sammanföra ansvaret för det civilaförsvarels samordning är övertygande. Riksåklagaren() konstaterar alt förslagel till ledningsstruktur inom del civila försvareihar fått en i stort ttftfredsslällande ulformning. 1984/85:160 58 uppdelningi samhäUsfunktioner och ledningsnivåer som härvid valls som modell för enstrukturering torde sålunda vara den bäsla. RÅ anser vidare alt del är en slorfördel att, som föreslås, ansvaret för samordningen meUan funktionerna inomdet civila försvarei sammanförs lill en enda enhet, ÖCF, varigenom dennuvarande splittringen av ansvaret upphör. () och RKB har inget att erinra mot förslagel all inräita ensamordnande funktion för de civila delarna av lotatförsvaret (ÖCF) och atl ÖEFhärvid avvecklas. SV är dock tveksamt till de förslag som redovisas avseendeTCN. TCN:s sammansättning innebär atl nämnden är ell viktigt forum förcenirala myndighelschefers ömsesidiga informationsutbyte iloialförsvarsfrågor. Sådana frågor kan i TCN ges en bredare belysning påprincipiell nivå än i nägon sammanslutning i vårt land. TCN bör därförbibehållas med nuvarande sammansättning och med i huvudsak bibehållnauppgifler. RKB anser all nämndens uppgifler bör kunna övertas av det föreslagnanya verket. RKB förutsätter då dels att Svenska kommunförbundei ochLandstingsförbundet blir represenlerade i verkels slyrelse, dels alt det även iövrigt skapas former för överläggningar meUan och statliga myndigheter. CBÖNoch CBÖ tillslyrker inrältandet av en ny myndighet saml tidsplanen förgenomförande av föreslagna resurser. CBÖN lillstyrker också att RKB:s uppgifteröverförs till ÖCF. Beträffande TCN:s fortsatta roU anser CBÖ att TCN börbibehåUas i någon form. Behov föreligger dock av fortsalt utredning. CBÖ anservidare att inrättandet av ÖCF inle får innebära att förberedelserna i fred ochverksamheten i krig försvåras eUer försenas. CBÖN anser all TCN skall inordnassom ell rådgivande organ lill ÖCF. CBBanser atl den slora förtjänsten med förslagel emeUertid knappasl är alt dettUlgodoser alla möjliga samordningsbehov m.m. En myckel stor del av värdetligger i all man samlar ansvaret hos en myndighet som - lål vara med vissabegränsningar - kommer att framstå som den samlande symbolen för del civUalolalförsvarets intressen, Myndighelen kan därmed på ett kraftfullare säll ändagens organisation medger förelräda det civila totalförsvarets iniressen iolika sammanhang där intressekonflikter uppslår. Som exempel kan nämnasbeaktandet av totatförsvarsfrågor i samhällsplaneringen. Deproblem som är förenade med inrättande av ÖCF hänför sig näslan uteslutandetill siluationen vid beredskapshöjningar och i krigslägen. Om ÖCF inte fårsamma ansvar i krig som i fred måste de operativa frågorna före elt beslul iregeringen i stället beredas i samråd mellan de berörda funklionsansvarigamyndigheterna. Om t. ex. Cfs i fred inle arbetar med operativa frågor och inlesamarbetar med ÖB och andra civila cenirala myndigheler finns i krig enbegränsad kompelens vid myndigheten i detta hänseende. Samtidigtsom myckel goda skäl lalar för all den föreslagna nya myndigheten kanfylla en viktig uppgifl i fred, talar alltså myckel för FRI:s uppfattning atlmyndigheten inte bör behålla sina uppgifter i krig. Delta är ett problem somknappast kan anses tillräckligt belyst i den föreliggande rapporten. Med hänsyntiU de siora fördelarna för fredsorganisalionen lalar övervägande skäl för nya myndighelen inrättas men delta bör förenas med en ytterligare analys avfrågan vilken lösning som kan vara lämpligasl vid krig eUer molsvarande lägen. CBSpåpekar alt om, för alt åstadkomma den nödvändiga samordningen på central nivå,en modell med ÖCF väljs, är det enligt civilbefälhavarens mening nödvändigl attge ÖCF formella befogenheier. CBS anser vidare del vara direkl felaktigt attmyndigheten utgår, när den kan bedömas behövas som bäst, nämligen i krigeller under övergången från fred liU krig och särskilt då vid ett överraskandeangrepp. CBVår tveksam tiU irtförandet av ÖCF med de uppgifter och befogenheter som FRI föreslår.Enligt CBV:s uppfattning kan inle ÖCF fullgöra sina uppgtfler på avseit sättmed mindre än atl myndigheten ges direktivrätt i beredskapsfrågor genlemolövriga centrala myndigheter och verk. CBVförordar istället alt samordningen på cenlral nivå effekliviseras inom ramenför nuvarande organisation. Detla lorde kunna ske genom lämpligaresursomfördelningar och uppgiflsändringar t. ex. i syfle alt förslärkanuvarande samordningsorgan Fö/CT. Irapporten föreslås att TCN upphör och som ett alternativ bildar enintressenlstyrelse för ÖCF. I della sammanhang diskuleras frågan om ÖBrepresentation i de samverkansorgan, som alternativt kan ifrågakomma. CBV anseratt det är viktigt att markera betydelsen av den civila delen avtotalförsvaret. Därför bör full balans råda militärt - civiU så tillvida attgeneraldirektören för ÖCF har samma ställning geniemot ÖB som denne vis ä visÖCF. Civilbefälhavaren anför vidare att om ÖCF införs sä tillstyrks förslagel irapporten angående funklionsindelning och funktionsansvariga myndigheter. Länsslyrelsernai , , och tillslyrker förslagelatt en ny central myndighel inrätlas. i anser delangelägel atl myndigheten inrätlas i samband med inrättandet av etl nylträddningsverk, dvs. Beiräffande funktionen övrigvamförsörjning anser i Väster-botlens län att den bör överförastill slalens induslriverk (SIND). Malmökommun tiUstyrker utredningens förslag men anser atl namnel bör varaöverstyrelsen för civilt lotatförsvar, ÖCT. anser attövervägande skäl talar för att bibehålla eller med vissa smärre förändringarombilda ÖEF lill cenlral förvaltningsmyndighet för ledning och samordning avförsvarets civila verksamhet. Beredskapsnämndenför psykologiskt försvar (BN) delar utredningens uppfattning atl det finns ettökat behov av samordning mellan cenirala myndigheter inom den civilalotatförsvarsseklom. 1984/85:160 60 Delförslag lill lösning, som FRI presenlerar, är emellertid enligt nämndensmening inte lämpligt. Om det förverkligas, uppstår nämligen betydandesvårigheler, när vid övergång lill krigsorganisalion ÖCF samlidigt upphör. Ensådan ordning strider mol den s. k. totatförsvarsprincipen, dvs. alt freds- ochkrigsuppgifterna så långl möjligt bör sammanfalla. BNanser atl möjlighelen bör prövas atl existerande organ såsom TCN ochtotatförsvarets beredning för samordning av vissa länsstyrelsefrågor (TBSL)m.fl. utnyttjas och utvecklas för samordning av lotatförsvaret i fred. Beträffandenamnfrågan för den föreslagna styrelsen vill beredskapsnämnden framhålla, altbegreppel civilt försvar för aUmänheten kan komma atl sammanblandas medcivilförsvar. Del sisinämnda begreppel är väl etablerat och har ett annalinnehåll. Motdenna bakgmnd ser nämnden det som olämpligt, att del psykologiska försvaretskaU inordnas i den föreslagna myndighelen ÖCF, i synnerhet som ÖCF skaUupphöra i krig. Förslagel stämmer vidare inte överens med de inlenlioner, somligger bakom inrättandet av den nya styrelsen för psykologiskt försvar (SFF). som statens bakteriologiska laboratorium (SBL) ochStockholms kommun lillstyrker utredningens förslag. kommunifrågasätter emellertid om lidpunkten är väl vald med hänsyn liU del omfattandeplanläggningsarbete som pågår i kommunerna vilkel sannolikt kommer att krävaalll stöd från centrala civilförsvarsmyndigheter. tiUstyrker förslaget med en ny myndighel och förutsätter att deresurser som tilldelas ÖCF även kommer alt tillgodose kommunernas behov avsamordning på central nivå. lillslyrker förslagel omen cenlral förvaltningsmyndighet men tfrågasätter avvecklandet av ÖEF ochtillskapandet av en ny myndighet. Landstingsförbundetdelar uppfattningen att en fungerande samordning på central nivå är angelägen.Landstingsförbundet är emellertid inle övertygat om all samordningsfunktionenbäst utövas i en nybildad cenlral myndighel. Förbundet förordar att fråganprövas ytterligare. Vad gäller RKB fömlsälter förbundet, om riksnämndenavvecklas på del säll som FRI föreslår, att en fortsatt möjlighet tillmotsvarande överläggningar och beslutskapacitet säkerställs i den nya organisalionen.Inle heller finner förslagen övertygande attinrälla överstyrelsen för civilt försvar. () anför all även om FRI betonar all det inte är avsikten torde genom enmyndighet med så omfattande uppgifter i praktiken en ledningsnivå bildas mellanregeringen och de centrala myndigheterna och etl ÖCF utan egel egentligtoperativt genomförandeansvar kan lätl bli ett organ av kvalificerade experterutan kontakt med del konkreta arbetet. Styrelsenbiträder dock FRI:s uppfattning att samordningen och uppföljningen avberedskapsförberedelserna inom del civila lolalförsvarel bör förbättras menanser alt den valda lösningen bör bli föremål för noggrann prövning. Samtidigtbör också eftersträvas en bälire precisering av denna för beredskapsändamålsärskilt tillkomna myndighels krigsuppgtfler enligt den av FRI i andrasammanhang särskilt markerade principen atl ell ansvar i fred innebär ettansvar också i krig. Slyrelsen anser vidare att TCN bör finnas ävenfortsätiningsvis. CentralorganisationenSACOISR anser med hänsyn till alt kravet på att ÖEF:s nuvarande funklionerskall följa med in i ÖCF så blir organisationsförändringarna inte så slora atlde moiiverar atl ÖEF avvecklas och en ny myndighel bildas. /SR vill därföratt om ÖCF skall bildas skall det ske genom att ÖEF påläggs de nyasamordningsuppgifterna. Skälen härtill är atl söka minimera depersonaladminislrativa problemen. Organisationen bör med hänsyn tUl förväntadeomställningsproblem för personalen, gällande trygghetsavtal och övrigapersonaladminislrativa krav ej genomföras . () har en positiv inslällning lill de vikligareprincipiella förslagen i rapporten, men konstaterar atl rapporten,när del gäUer analyser av handlingsalternativ samt bedömningar av vissaverksamhetssamband saml resursberäkningar, framslår som bristfällig. I fleraavseenden hänvisas också till fortsall utredningsarbete. Enprincipiell brist med förslaget är atl ansvarsprincipen, dvs. all ansvar förverksamhel i fred också skall behåUas i krig, inte tillämpas vid bildandel avÖCF. Delär viktigt atl den samordning som eflerslrävas, och som enligt TCO:s meningär viktig, inle medför elt minskat funktionsansvar för berörda ceniralamyndigheter. sådant minskat funktionsansvar skulle kunna försämra dentotala beredskapsplaneringen eftersom delta ansvar och de befogenheter somdärmed följer, avgör med vilkel inlresse berörd myndighel fullföljer sinuppgifl. TCOförordar fortsatt och fördjupad analys av olika alternativ innan del samlademyndighetsansvaret läggs fast. Vidare konstaterar TCO att ledningsstmktureninom de civila delarna av lolalförsvarel måsle anpassas lill evenluellaförändringar av ledningsstrukturen inom det mililära försvarei. Undersenare år har många organisaloriska förändringar av myndigheterna inom decivila delarna av totatförvaret aklualiserals. Förändringarna har - oavsett altde från andra ulgångspunkler kan ha varil önskvärda -skapat både en oro blandde anställda och svårigheter atl finna fasla arbelsformer och -meloder inomvissa särskilt ulsatla myndigheter. Del är därför viktigt atl denorganisalions- och ledningsslmktur som läggs fast utformas såflexibelt att behovet av förändringar under åtminstone de närmasle åren kanlillgodoses inom en oförändrad organisatorisk ram. 1984/85:160 62 anser all överföringen av RKB från RÄV tiU ÖCFväsentligt kommer att minska möjligheterna för att fungeraenligt de fömtsättningar som de tidigare kommittéerna angivit. Förbundel kandärför inte tillstyrka ulredningens förslag i denna del. Ioch för sig kan ulredningens påstående om att RÄV inte skuUe klara avalt sköta både ÖCF-uppgtflen och räddningsljänstuppgtften vara riktig.Förbundet anser emellertid atl detla är ell övergångsfenomen. Med FRl:s förslagflyttas i stället tyngden över till de organ som ska genomföra planläggning m.m.,dvs. främsl kommunerna som får flera instanser atl diskulera med. Detla skullebli extra tungrott om dessutom ÖCF ska ligga i Siockholm och RÄV i Karislad. Cfsbiträder gmndtanken att en bättre samverkan och samordning mellan de berördacentrala myndigheterna inom lolalförsvarel bör eftersträvas. Cfs anser dockinle alt en cenlral myndighel med särskilt ansvar för s. k. operativ ledningoch samordning inom hela civila totalförsvaret är en lämpling lösning. Cfstfrågasätter starkt FRI slutsats att för atl förbättra samordningen mellanfunklionerna på cenlral myndighetsnivå är "en minimiåtgärd alt sammanförasamordningsuppgifterna på denna nivå till ett organ". FRI synes enligt Cfsha dragit denna slutsats utan att närmare pröva alternativa lösningar. EnligtCfs bör FRI:s förslag medföra etl anlal fördelar. En myndighet med övergripandeansvar bör lättare kunna initiera och genomföra gemensamma studier, med hänsyntill all förslagel bl.a. innebär totall ökade resurser för samordning inom delcivila lotatförsvaret. En centralt ledd planeringsprocess bör kunna upptäckasamordningsproblem och skapa förutsättningar för en avvägd utveckling av deolika funklionerna. Underlag i form av bl. a. föreskrifter och allmänna rådtill främst CB och länsstyrelserna kan genom ÖCF beredning samordnas ochprioriteras. ÖCF kan vidare innebära bälire möjligheter att följa uppberedskaps- och resursläge på främst regional nivå. Förslagelmed ÖCF innebär emellertid enligt Cfs en rad svårigheler, oklarheter ochrisker. Skall en samordning mellan fredsräddningsljänst och civitförsvaråstadkommas, är det för RÄV hell nödvändigt att belysa helheten iplaneringssammanhang. RÄV har således behov av att Lämna ett samlatplaneringsunderiag för verksamheten både inför elt försvarsbeslut(perspektivplan) och i den åriiga beslutsprocessen (programplan med anslagsframslällning).Alt bryla ut civitförsvaret och beskriva den i ÖCF:s gemensammaperspeklivstudie resp. programplan synes vara både svårt och olämpligt. Omden eftersträvade samordningen av resursutnyttjandet genomförs, kommer det attbli mycket svårt att på ett stringent sätt fördela kostnader i planeringen päcivitförsvar resp. fredsräddningsljänst. Av samma skäl kan en avvägning av ochinom en civitförsvarsram inte ses isolerad, utan denna Prop.1984/85:160 63 påverkarofelbart möjligheterna atl nå salta mål på fredsräddningsljänstens område. Mångaskäl talar således för att en myndighet med ÖCF:s totala samordningsroll intebör införas under 1980-lalel. Erfarenhelerna från förändringar som RÄV, SPF,övergång till ledning och planläggning av civitförsvar m. m. samtlämpliga delar av FRI:s förslag bör först inhämtas och värderas. Vid behov kanFRI:s återstående förslagsdelar därefter prövas i samband med totalförsvarsbeslut. Tungaberedskapsmyndigheter som RÄV, (SoS) och SPF bör enligt Cfsäven i planeringssammanhang lyda direkt under regeringen. Övriga funktioner,som då kan hänföras till verksamhetsområdet "försörjning och övrigsamhällsverksamhet i kris och krig", kan enligt Cfs behöva samordnasenligt de principer som tillämpas vid ÖEF. ÖEF får i detta fall ett någotvidgat ansvarsområde och skulle kunna benämnas l. ex. ÖSF (Överstyrelsen förövrigt samhällsförsvar). RRVdelar inle uppfaltningen att det beskrivna lägel entydigt leder fram tillslutsatsen atl en ny myndighel bör inrätlas. Den föreslagna myndighetensfömtsättningar att lösa samordningsproblemen är oklara. Del avgörandevillkoret för att en myndighet av ÖCF:s karaktär skall verka är att den fårreella styrmöjligheter. I förslagel ges ÖCF vare sig föreskriflsrätt geniemotandra centrala myndigheter eller egna ekonomiska styrmedel. RRV finner deldärför sannolikl att ÖCF kommer att stäUas inför slora svårigheter atl påverkade övriga centrala myndigheterna om vikten av beredskapshänsyn i verksamheten. SoSpåpekar atl i och med atl TCN nu lillförs permanenta kansliresurser börverksamhelen bli aUlmer fast avseende planering och innehåll. SoS finner attTCN även bör fortsätta enligt sin nuvarande instruktion och atlerfarenheterna från den nya kansliorganisationen avvaktas, innan nämndensställning och funktion ändras eller en ny myndighet med samordningsuppgtfterliUskapas. SoS anför vidare all ÖCF:s ställning som ledningsorgan i krig äroklar och för SoS del finns inget behov av någon ytterligare ledningsinstans. Motden bakgrunden anser SoS atl i den nuvarande situalionen med ell flertalbeslutade organisationsförändringar och med pågående förberedelser inför nästaförsvarsbeslut , fakiorer som i sig alla inrymmer ett stort anlaloklarheter, är det olämpligt all inräita en ny myndighet, överstyrelsen förcivilt försvar som i efterhand skulle få en viktig uppgifl i arbelel införförsvarsbeslutet . anför all FRI:s förslag atl etablera en civilöverbefäl-havarinstitution, liksom förslaget att lägga ned TCN, strider mot nugällande principer för beredskapsansvar inom lotatförsvaret. Radioanser inle atl del finns motiv för att ändra dessa principer. KommerskoUegium(KK) anför all del kan finnas anledning befara alt om ledningen för detlångsiktiga planeringsarbelel och del direkta pro- 1984/85:160 64 gramplanearbeielläggs på ell övergripande organ för hela det civila totalförsvaret så kan densamordning som finns mellan myndigheterna inom del ekonomiska försvareiinte längre upprätthållas på samma nivå som . För KK:s del finnssålunda risk för alt en förändring lill ett mer övergripande planeringssystemsom omfattar hela del civila försvarei försämrar möjligheterna all genomföraberedskapsförberedelserna. Vadgäller ledning och samordning i krig anser FRI all del samordningsbehov mellancenirala myndigheter som ÖEF f. n. har all lillgodose i fred i alll väsentiigtbortfaller i krig. KK delar inle den uppfattningen utan anser med ulgångspunklfrån den verksamhel KK har atl bedriva all en cenlral samordnande myndighet ärav särskild belydelse i krig. I fråga om TCN anför KK att nämnden börbibehållas. Transportrådel(TPR) anser all förslagel atl bilda en ny myndighet, ÖCF, med ansvar bl.a. församordningen av beredskapsförberedelserna inle bör genomföras utan att enytterligare förstärkning av TCN är en bättre lösning. Också postverketifrågasätter om inte TCN:s inlemmande i ÖCF ytterligare bör övervägas. () anför att TCN otvivelaktigt har en betydelsefulluppgift som samordnare på cenlral nivå och bör därför inte avvecklas utan gesstörre ansvar och befogenheter.