prop · G803215 · 1984-12-31 00:00:00 — framställning av RÅ. I fräga om utomnordiska medborgaremeddelas förordnande om forum som förordnande om ätal enligt 2 kap.5 § BrB. Framställ ningen från RA om ändrad lagsliftning RÅ har i en framställning till justitiedeparlementet den19 föreslagit att lagstiftningen ändras så alt förordnanden omforum i varje särskilt fall beträffande nu aktuella brott inom den svenskafiskezonen undviks. Enligt RÅ torde del föreligga flera möjligheter att lösaproblemet. En möjlighet skulle vara alt ersätta eller komplettera formuleringen"för visst fall" i 19 kap. 2 § RB med en skrivning som gör beslutenmer generellt lillämpliga på brott som begåtts inom visst område. RÅ anförvidare att det borde övervägas om inte regeringen borde medges möjlighet attdelegera beslutsrätten i dessa fall till exempelvis RÅ, I promemorian konstateras att de problem som har gett sigtill känna vid tillämpningen av den svenska fiskelagstiftningen i nu aktuellafall rör en avgränsad fråga. En utgångspunkt bör enligl promemorian därförlämpligen vara att man inte för att komma till rätta med dessa problem ändrarden huvudprincip som kommer till uttryck i 19 kap. 2 § RB när del gäller brottutom riket. Man bör i stället försöka skapa en särskild forumregel för de fallsom med nuvarande ordning skapar ölägenheter i praktiken. När det gäller frågan vilka länders medborgare som böromfattas av en ny, särskild forumregel avseende brott mot FL konstateras ipromemorian alt regeringen i fråga om utomnordiska medborgare under allaomständigheter har att förordna om att åtal får väckas. I samband med ettsådant förordnande brukar regeringen också förordna om forum enligt 19 kap. 2 §RB. Behovet av en enklare ordning för bestämmande av forum sägs därför varastörst i fråga om nordiska medborgare. Å andra sidan kan det enligt promemorianförefalla egendomligt att i forumsammanhang skilja mellan olika länders medborgare.Övervägande skäl talar enligt promemorian därför för att alla ulländskamedborgare får omfattas av en regel. Vidare sågs att inget heller hindrar atten sådan regel vid sidan av de vanliga forumreglerna i 19 kap. RB får omfattaäven svenska medborgare. Den lösning som enligt promemorian framstår som den meständamålsenliga är att i FL införa en särbestämmelse om forum vid brott motfiskelagstiftningen i den svenska fiskezonen. Något ingrepp i de generellaforumreglerna i 19 kap. RB behöver dä inte göras. En särregel bör enligtpromemorian göras fakultativ, så att ätal kan väckas även vid den domstol somär behörig enligl någon av reglerna i 19 kap. RB, om detla i ett enskilt fallskulle framstå som lämpligare (jfr 19 kap. 9 S RB). Vid utformningen av en generell regel om forum i de nuavsedda fallen ligger det enligt promemorian närmast till hands att låta dendomstol, vars 1984/85:215 23 domkrets närmast gränsar till den plats där brottetförövades, vara behörig. En sådan lösning sägs innebära all man för häraktuella fall låter de nuvarande domsagogränserna, som slutar vidterritorialvattengränsen, s.a.s. fortsätta i oförändrad riktning ut lillfiskezonens yttre gräns. Det finns enligt promemorian ingen anledning att låtasärregeln omfatta andra fall än dem där 19 kap. RB inte ger direkt vägledningför vilken domstol som är behörig. Mot den nu angivna bakgrunden föreslås i promemorian alten forumbestämmelse av följande innehåll införs i FL som en ny 40 a §: Har ellbrott mot denna lag eller mot någon föreskrift, som meddelats med slöd avlagen, förövats i fiskezonen, får åtal för brottet väckas vid den tingsrätt,vars domkrets är närmast den plats där brottet förövades. Förslaget alt införa en enklare ordning för bestämmande avfomm i de aktuella fallen hälsas allmänt med tillfredsställelse. Lösningen attinföra en särskild forumregel i FL tillstyrks eller lämnas utan erinran avsamtliga remissinstanser. När det gäller den närmare utformningen av en forumregelär meningarna mer delade. Den i promemorian förordade lösningen tillstyrkseller lämnas utan erinran av ett flertal remissinstanser, bl.a. ,hovrätten över och , , generallullstyrelsen ochSveriges . Inom denna grupp efterlyser någraremissinstanser klargörande ultalanden om hur man skall beräkna vilken domkretssom är närmast. En annan grupp remissinstanser, däribland RÅ, ,och menar alt den i promemorianförordade lösningen kan skapa problem därigenom att det kan visa sig svårt attfastställa vilken tingsrätts domkrets som är närmast brottsplatsen, särskiltmed hänsyn till att kommungränserna i territorialvattnet inte är fastlagda.Man förordar inom denna grupp i stället en ordning där regeringen utser vissalämpligt belägna tingsrätter att handlägga mål av den aktuella kategorin ochdärvid fastställer dessa tingsrätters domkretsar för sådana mål. Vid sådana brott mot den svenska fiskelagstiftningen sombegås utanför svenskt territorium men inom den svenska fiskezonen av personersom inte är bosatta i skapar nuvarande ordning för fastställande avbehörig domstol praktiska ölägenheter. Normalt sett finns del ingen domstolsom är behörig direkt på grundval av de vanliga forumreglerna i RB, ulanregeringen måsle förordna om forum i varje enskilt fall. Som allmänt vitsordatsunder remissbehandlingen av den inom 1984/85:215 24 upprättade promemorian är del frän flera synpunkterangeläget att man inför en enklare ordning i delta hänseende. Förslaget i promemorian som går ut på att en särskildforumregel för de aktuella fallen införs i FL har vunnit allmänt gillande underremissbehandlingen. Även jag ansluter mig till denna lösning, särskilt medhänsyn till att man därigenom kan undvika att göra djupare ingrepp i det nugällande forumsystemet än som betingas av de olägenheter som gjort sig gällandei praktiken. Promemorians lösning innebär alt den tingsrätt varsdomkrets närmast gränsar lill brottsplatsen är behörig att ta upp åtal förbrottet. Några remissinstanser har mot denna lösning anfört att det kan varasvårt att fastställa vilken tingsrätts domkrets som ligger närmast en vissangiven punkt i fiskezonen, beroende pä att kommungränserna, som domkrels-gränsernajuföljer, f.n. inte är fastställda för terrilorialhavets del. Dessa remissinsianserförordar i stället att målen samlas till vissa tingsrätter som utses avregeringen. Denna lösning förutsätter alt regeringen fastställer särskildadomkretsar för de aktuella tingsrätterna. Enligt 1 kap. I § kommunallagen (1977: 179) är riketindelat i kommuner. Kommunindelningen av riket omfattar såväl land- som sjöterriloriet.Till kustkommunerna hör således hela vattenområdet utanför kusten fram till lerrilorialvattengränsen.Enligt 1 kap. 2 § lagen (1979:411) om ändring i rikets indelning i kommuner,landstingskommuner och församlingar ankommer det på regeringen att, omosäkerhet råder beträffande gränsen för en kommuns område, förordna om gränsensrätta sträckning. Inom kammarkollegiet tas f.n. fram underlag för regeringensbeslut i fråga om fastställande av kommungränserna i allmänt vatten. Det ärännu för tidigt att säga när ett regeringsbeslut kan föreligga. De problem som kan uppstå vid bestämmande av behörigdomstol på grund av att kommungränserna inte är exakt fastställda i allmäntvatten föreligger i princip i fråga om sädana brott som begås iallmänt vatten innanför territorialvattengränsen. Såvitt känt har någrasärskilda svårigheter inte uppstått i denna del. I allmänhet lorde det klartframgå inom vilken kommuns område som ett brott har begåtts. Skulle det i någolfall råda tveksamhet bör man - som påpekats i generaltullstyrelsens och fiskeristyrelsensremissvar - kunna hämta ledning genom alt konstatera vilken punkt på den s. k.baslinjen för beräkning av territorialhavet som ligger närmast brottsplatsen.Denna linje utgörs vid landområden av strandlinjen och i övrigt av rätabaslinjer vilka är utsatta på sjökortet. Man lorde normalt kunna räkna med attbrottsplatsen ligger inom den kommun som den angivna punkten pä baslinjen hörtill. Det nu beskrivna förfaringssättet bör i princip kunnaanvändas även i fråga om brott som begås utanför terriiorialvattengränsen meninom fiskezonen, om den i promemorian föreslagna regeln genomförs. I den månkommungränserna i allmänt vatten kommer att fastställas, mins- Prop.1984/85:215 25 kar givetvis behovet av alt använda baslinjen som hjälp idessa sammanhang. Oavsett om man väljer promemorians lösning eller denlösning som innebär att regeringen fastställer särskilda domkretsar för brottutanför territorialvattengränsen men innanför fiskezonen kan det i en del falluppkomma tvekan huruvida ett brott har begälls på den ena eller andra sidan omgränsen för domkretsen. Del kan t. ex. gälla överträdelser av bestämmelser om fredningstider,minimimått och andra beslämmelser om fiskets värd och bedrivande. För enlösning enligt alternativet med särskilda domkretsar talar att sådana oklarafall blir färre eftersom domkretsarna förutsätts bli större än enligtpromemorieförslaget. Mot en sådan lösning talar att det knappast ärtillfredsställande alt tingsrättens - och eventuellt även hovrättens -behörighet skulle bedömas efter skilda regler beroende på om brottet begåttsinom fiskezonen eller i territorialhavet. Sistnämnda olägenheter uppkommer inte med promemorianslösning. Den kräver inte heller några särskilda kompletterande bestämmelser i l.ex.förordning. Jag har efter samråd med chefen för jordbruksdepartementetstannat för den lösning som föreslås i promemorian, nämligen att den tingsrättvars domkrets kan anses ligga närmast brottsplatsen blir behörig att uppta åtalför sådana brott mot fiskelagstiftningen som begås i fiskezonen. I enlighet medvad som föreslås i promemorian bör regeln utformas så att även de allmännaforumreglerna i 19 kap. RB kan tillämpas när det är möjligt och lämpligt (jfr19 kap. 2 § RB). Om olovligt eller olaga fiske bedrivits inom ett områdesom grundar behörighet för flera domstolar, torde även utan uttrycklighänvisning huvudregeln i 19 kap. 1 § första stycket tredje meningen RB fäanses tillämplig. 1 sädana fall skall alltså de domstolar som kommer i frägaanses ha lika behörighet. Motsvarande bör gälla i den situationen att flerasjälvständiga brott har begåtts inom skilda domkretsar (jfr 19 kap. 6 S RB) ochi det fallet att del är ovisst var inom fiskezonen brottet förövades (jfr 19kap. 1 § andra stycket RB). Den nya regeln bör som föreslås i promemorian införas somen ny 40 a § i FL. Genom den föreslagna ordningen kommer alltså att direktframgå av lagen vilken domstol som är behörig vid brott i fiskezonen i deaktuella fallen utan att regeringen behöver förordna om forum. Detta tordeinnebära att även den inledningsvis nämnda frågan om åklagares behörighet idessa situationer är reglerad. Som tidigare nämnts krävs enligt 2 kap. 5 § BrB särskiltförordnande från regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer för allåtal skall fä väckas i de fall brott mol FL inom fiskezonen begåtts av utomnordiskamedborgare. I linje med de decentraliseringssträvanden som ligger bakom deolika förslag som jag har presenterat i detta ärende avser jag att senare 1984/85: 215 26 anmäla frågan om en delegation till RÄ av befogenheten attmeddela åtalsförordnande i dessa fall. 1 39 § FL finns bestämmelser om handräckning i vissa fall.Enligt gällande regler ankommer del på kronofogdemyndigheten att meddela handräckning.I överensstämmelse med vad som gäller för motsvarande fall enligl 21kap. 4 § vattenlagen (1983:291) bör i samband med au andra ändringar nu görs iFL befogenheten att besluta om handräckning överföras lill allmän domstol ochreglerna om s.k. specialreglerad handräckning i 17 § handräckningslagen(1981:847) göras tillämpliga (jfr prop. 1980/81:88 s. 187 och 195 samt prop.1981/82: 130 s. 620). Jag förordar efter samråd med chefen förjordbruksdepartementet att 39 § första stycket FL ändras i enlighet med detsagda. 8 Ikraftträdande m. m. De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft den 1januari 1986. Såvitt gäller de ändringar som jag har förordat i olikabesvärsregler bör genom övergångsbestämmelser föreskrivas all äldre reglerfortfarande skall gälla i fråga om överklagande av beslut som har meddelatsföre ikraftträdandet. Även ändringen i 39 § FL påkallar en övergångsbestämmelse. Av förslagen är bara det som rör 39 § FL av det slag somavses i 8 kap. 18 § regeringsformen. Delta förslag har karaktären av enkonsekvensändring och är helt okomplicerat. Lagrådets hörande bör därför kunnaunderlåtas. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta inom justitiedepartementetupprättade förslag till 1. lag om ändringi bokföringslagen (1976:125), 2. lag om ändringi jordbruksbokföringslagen (1979: 141), 3. lag om ändringi passlagen (1978: 302), 4. lag om ändringi vapenlagen (1973: 1176), 5. lagom ändring ilagen (1938: 121) om hittegods, 6. lag om ändringi , 7. lag om ändringi lagen (1950:596) om rätt till fiske. Del vid 2 angivna förslaget har upprättats i samråd medchefen för och förslaget vid 7 i samråd med chefen för . Prop.1984/85:215 27 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram.