prop · G803155 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligt 3 kap. I § lagen om offentliganställning () råder förbud mol stridsålgärder dels i fråga om Skr.1984/85:155 68 arbete som beslår i myndighetsutövning, eller som äroundgängligen nödvändigl för att genomföra myndighetsutövning, närstridsåtgärden vidtas på grund av annat än förhållandel mellan arbelsgivare ochsådan arbetstagare som omfatlas av , dels även i annat arbete närstridsåtgärden har till syfte att påverka inhemska politiska förhållanden. Mot denbakgrunden kan knappast det av Schmidl åberopade argumentet rörandeförhållandena inom den offenlliga sekiorn tillerkännas någon större betydelse. Redan den här gjorda översiktliga redovisningen av olikaaspekter på frågan om tillåtligheten av fackliga stridsåtgärder på området för2 § MBL gör det tydligl att vi inte kan göra anspråk på alt kunna lämna någolauktoritativt svar på rättsfrågan som sådan. Vårt syfte har heller inte varitannat än att peka på atl den rättsosäkerhet som råder i detta avseende, liksomden rättsliga oklarhet som i övrigt råder i fråga om utrymmet för avtal omfackligt inflyiande utanför MBL: s ram, är en brist i den lösning som 2 §represenlerar. Avslutningsvis bör i della sammanhang lilläggas all vi här inlehar berört frågan om tillåtligheten av fackliga stridsålgärder till slöd föranspråk på avtal som till äventyrs skulle strida mol TF (avtal varigenomansvarige utgivarens befogenheler begränsas eller l.ex. avtal genom vilketarbetsgivarsidan gör åtaganden som skulle komma att bedömas somIryckfrihetsbrott). Frågan har rimligen mer teoretiskt än praktiskt intresse(jfr i övrigt bl. AD 1977 nr 38). 7 Utkast till en alternativ utformning av 2 § MBL AvsnUteis innehåll: Vi sammanfattar i della avsnitt vårgranskning av 2 § MBL med ett utkast till en annan lösning. Utkastet syftartill all visa hur en del av anmärkningarna mol 2 § i gällande lydelse kantillgodoses. I sak innebär utkastet en mer nyanserad lösning än den"allt-eller-in-let"-linje som gällande lag represenlerar. Genom 2§ MBL har lagstiftaren angett vilkel utrymme somskall finnas för fackligt inflytande i MBL: s former och med lagens slöd isådana verksamheler som åsyftas med lagrummet. Inom den ramen ger 2§ i principockså svar på frågan om och i vad mån del skall finnas ell sådant inflytandeöver redaktionella beslut hos tidningar och tidskrifter. Lagrummet bygger påelt rättspoUtiskt ställningstagande som har ulvecklats i förarbetena. Del ärinte vår uppgifl alt sätta de räiispoliiiska övervägandena i fråga eller att idet avseendet föreslå alternativ. Men 2§ MBL ger också anledning lill vissakriliska synpunkter av rättslig och lagteknisk nalur. Till de mer renodlat rättsliga och laglekniskasynpunkterna på 2 § MBL hör att lagtexten är allmänt hällen och ganska liteupplysande liksom atl motiven lämnar principiellt och praktiskt betydelsefullafrågor öppna och 1984/85:155 69 ger otillräckliga anvisningar ät rättstUlämpningen. Idebatten har pekats bl.a. på alt motiven inle närmare belyser förhållandel allmänlsett och i vissa särskilda avseenden till TF. Andra exempel är atl förhållandettill 1 § MBL är otydligt, atl rättsläget i fråga om "medbestämmandeavtalutanför MBL" inle har blivit närmare utrett, atl en sådan term som"opinionsbildande ändamål" är oklar till sin innebörd och tilläventyrs alltför snäv i jämförelse med vad som får antas ha varit avsett.Gentemot kriliken för oklarhet och otillräcklighet i de konkrelatillämpningsanvisningarna har å andra sidan åberopats att den principiellalösning som av rättspolitiska skäl har valls gör del nödvändigt att i storutsträckning överlåta ål rättstillämpningen alt från fall till fall avgöra vargränsen skall dras; hell klargörande motiv kan inte åstadkommas (jfr prop.1975/76:105 bil. I s. 210 och 239 och senast KU 1981/82: ly s. 6). Vi är självklart medvetna om all man inle hell kan skiljamellan räiispoliiiska och rent rättsliga och lagtekniska synpunkter på vårtämne. Men den omständigheten all man för den i lagen valda lösningen kan anföraräiispoliiiska, fackliga och andra intressebelonade argumenl utesluter inteatt lösningen kan kritiseras t.ex. för bristande konsekvens i jämförelsemed hur liknande problem har lösts på andra håll i lagstiftningen eller för attden inte är ändamålsenlig från de i förarbetena angivna rättspolitiskautgångspunkterna. Elt par exempel kan vara ägnade att belysa detta. I förarbetena och i del rättsliga avgörande som finns (AD1981 nr 22) har man lill beslut om "verksamhelens mål och inriktning"hänfört vad som har kallats riktlinjebeslut jämle vissa genomförandebeslut. Ifråga om de senare torde lagen bygga på att det inför etl enskill ifrågasattbeslut skall ske en avvägning mellan olika synpunkler: dess betydelse för entidning som opinionsbildare och nyhetsförmedlare, om man sä vill frånyttrande-frihels- och tryckfrihetssynpunkt, vägs mot fackliga synpunkter ochväg-ningen blir avgörande för om beslutet skall anses omfattat av 2 § ellerinte. Denna konstruktion kan naturligtvis diskuteras från flera utgångspunkter.Är den ändamålsenlig som elt mönsler för rättslig prövning, är den i vaije fallden bästa tillgängliga eller finns det alternativ osv? Argumenten måste bli avbåde rättspolitisk och mer rättsteknisk innebörd. En nära till hands liggandereflektion är att det kanske inte är nödvändigl med en så"alli-el-ler-intei"- betonad lösning som den nu valda. Som vi slraxskall komma in på har en principielll någon annan lösning valls för detparallella problemel att inom den offenlliga sektorn av arbetsmarknaden"dra en gräns mellan medbestämmandet och den politiska demokratin". Ett annal exempel med nära anknytning till del sagda.Lagens förarbeten ger ett starki stöd för alt etl beslut om tillsättande avchefredaktör bör betraklas som hell undanlaget från MBL:s tillämpningsområde(jfr a. prop. s. 330 och KU: s yllrande enligt ln U 1975/76:45 s. 82).Rättslägel i fråga om andra förelag än de med 2§ MBL avsedda är efter en serieavgöranden av arbetsdomstolen (se översikten i SOU 1982:60 s. 96 ff) alt 1984/85:155 70 beslutom tillsättande av företagsledare och vissa andra chefer utgör förhandlingsämneenligt 11 § MBL. I bakgrunden Hgger uppfattningen all del för arbetstagarnaregelmässigt är av stor betydelse att få möjlighet att anlägga synpunkler påoch öva inflytande över sådana beslut. Detta synes ha sin tilllämplighet även ifråga om en tidnings chefredaktör, kanske i synnerhet för tidningensjournalistkår. Enpunkt med anknylning till 2 § MBL på vilken politiska synpunkler torde habrutit sig mot rättsliga är utrymmel för avtal om arbetslagarinflytandeutanför MBL (inom del genom 2§ MBL undantagna området). En rättsligt betonadkritisk synpunkt är att del förefaller inkonsekvent att å ena sidan, av sådanaprincipiella skäl som de i förarbetena redovisade, undanta vissa frågor ochbeslut från MBL:s tillämpningsområde och å den andra dels medge utrymme föravtal om medbestämmande som synes kunna förses med i väsenllig utsträckningsamma rättsliga verkningar som etl kollektivavtal och dels lämna frågan omtillåtligheten av fackliga stridsålgärder i syfte alt förmå lill sådana avtalöppen. Inle heller på denna punkt är lösningen för den offentliga sektorns deldensamma. Rättslägetinom den offentliga sektorn i fråga om gränsdragningen mellan det friautövandet av den politiska beslutsrätten och medbestämmandet enligt MBL synesnumera kunna sammanfattas på detla sätt (jfr i övrigt bl. a. översikten SOU1982:60 s. 255 ff). Vissa beslut har, enhgt det synsätt som blev det avgörandei domen AD 1980 nr 15, en helt eller i det väsentliga polilisk innebörd ochfaller därmed utanför förhållandel mellan arbelsgivare och arbetstagare i denmening som åsyftas i 1 § MBL. I fråga om sådana beslut finns inte någonförhandlingsrätt och ingen möjlighet alt träffa kollektivavtal. Vidare är deoffentligt anslällda förhindrade atl vidla fackliga stridsålgärder i syfte attändå tillvälla sigjnflylande över beslulen. Inom ramen för förhållandel mellanarbetsgivare och arbelslagare finns emellertid dessutom, enligt förarbetenatill MBL såvitt gäller den offentliga sektorn och till (prop. 1975/76:105bil. 2), en kaiegori av beslut beträffande vilka arbetstagarnas fackligaorganisalioner i och för sig har ansetts böra tillerkännas rätt tillförhandling enligt 11 och 12 §§ MBL och rätl till information enligt 19 §(förhandlingarna brukar här kallas "samverkansförhandlingar") men ifråga om vilka hänsynen lill den politiska demokratin har ansetts börautesluta medbestämmandeavtal om andra former av medbestämmanderätt. Ilagförarbetena talas om beslut rörande den offentliga verksamhetens "mål,inriktning, omfattning och kvalitet" (a. prop. bil.2 s. 151 ff). På dellaområde råder inte något obetingat förbud mot fackliga stridsålgärder. I ställethar den lösningen valts alt en särskild rådgivande nämnd (den s. k. SHA-nämndenmed majoritet av politiker) har fått till uppgift att bedöma huruvida av hänsynlill den politiska demokratin medbestämmandeavtal bör få träffas eller inte.Lagstiftaren har anselt sig kunna avstå från ett formligt avtalsförbud medåtföljande förbud mot fackliga stridsålgärder, i föriilan på att de offentligtanställdas fackliga organisationer skall respektera nämndens utlåtanden. 1984/85:155 71 Vihar inte skäl att här gå närmare in på ändamålsenlighelen, eller för den delenpå den rättsliga hållbarhelen, av della mönster för gränsdragningen inom denoffentliga sektorn. Däremol har vi ställt oss frågan om inte åtminstone vissainslag i mönstret kunde ha sitt berättigande även inom det problemområde som nurepresenteras av 2 § MBL. Vad vi tänker på är framför allt alt den offentligasektorns lösning på det sättet utgör etl slags kompromiss atl vissa frågor ochbeslut förutsätts vara underkastade rätl lill förhandlingar enligt 11 och 12 §§MBL och rätt IiU information enligt 19 §, medan däremot medbestämmandeavtalrörande andra former av arbetslagarinflytande i sådana frågor inte har ansettsböra komma i fråga. Det kan diskuteras om inte denna linje är från vissasynpunkter överlägsen den "allt-eller-intet"-lösning som 2§ MBL nuföreskriver. Vi är väl medvetna om att de båda gränsdragningsproblemen i övrigtföreter skillnader och att del ingalunda är möjligl alt utan vidare översättaen lösning från det ena området till del andra. Vihar sökt överföra våra funderingar lill etl utkast till ny lydelse av 2 § MBL.Utkastet skall som vi redan betonat inte uppfattas som någol förslag lilllagändring, enbari som ett sätl alt sammanfalla diskussionen och konkretiseravåra kriliska synpunkter. 2§En arbetsgivares verksamhel som är av religiös, vetenskaplig, konstnäriigeller annan ideell nalur eller vars ändamål är atl framställa eller spridatryckta skrifter eller som har ett kooperativt, fackligt, politiskt eller annalopinionsbildande ändamål faller inte inom lagens tillämpningsområde när detgäller sådana riktlinjer för verksamheten som avser dess särskilda natur ellerändamål. Avtal kan inle med giltig verkan iräffas om medbestämmanderätt förarbetstagarna i fråga om sådana rikllinjer. Giltigtavtal kan inle heller träffas om att en arbetsgivare skall avhända sig denslutliga bestämmanderätten i fråga om beslut som rör förhållandet mellanarbetsgivare och arbelstagare men som också har betydelse för genomförandet avsådana riktlinjer som avses i försia slyckel. Arbetsinställelse(lockout eller strejk), blockad, bojkott eller annan jämföriig slridsåtgärdfår inle vidtas i syfte att förmå någon atl träffa etl avtal som är ogiltigtenligt första eller andra stycket. Tilldetta utkast är följande att säga. Utkastetknyter an till den skillnad meUan "riktiinjebeslut" och "genomförandebeslul"som vi har nämnt i det föregående. Begreppen förefaller oss svåra att kommaifrån, om man skall behålla en lösning som inle på något grundläggande sättavlägsnar sig från den nuvarande. Rikdinjebeslulenförutsätts liksom f. n. helt falla uianför MBL: s tillämpningsområde. Medbegreppet syftas på program eller policybeslut med tillämplighet för framtiden. Kaiegoringenomförandebeslut behandlas däremot på annat sätt än i gällande 2 §, Hit förvi sådana beslut som har betydelse för genomförandet av en fastställd riktlinjeoch på vilka det också kan anläggas fackliga synpunkler eller, annorlundauttryckt, som också rör förhållandel mellan 1984/85:155 72 Etl exempel hämlal från gällande lags förarbeten skullekunna vara tillsättande av chefredaktör. I fråga om beslut tillhörande dennakategori dras enligt utkastet inte som en gräns mellan sådani som heltfaller utanför och sådani som tillhör lillämpningsområdet. I stället tankes MBLi och för sig vara tillämplig i fråga om alla genomförandebesluten. Dettainnebär bl.a. all arbetstagarnas organisalioner har rätt alt anläggaarbetslagarsynpunkler vid förhandlingar enligt 11-14§§. Däremot innebärutkastet - delvis efter mönster av den offentliga sektorns lösning - hinder motmedbestämmandeavtal genom vilka tidningsföretaget/arbetsgivaren frånhändsrätten att slufiigt fatta besluten. Andra medbestämmandeavtal, l.ex. omordningen för fullgörandet av arbetsgivarens förhandlingsskyldighet, kandäremol träffas. Överhuvud gäller för hela 2 § enligt utkastet atl arbetstagarnas rättigheterenligt MBL gäller bara i fråga om sådant som lillhör förhållandel mellanarbetsgivare och arbetstagare. Den rättsliga verkan är framför allt alt det vidförhandlingar är enbart synpunkler av den arten som föranleder förhandlingsskyldighetför arbetsgivaren och som skall ulgöra föremålet för förhandling. I och för sigkan därmed en arbetstagarorganisation också påkalla förhandling med stöd av 10§ MBL för alt få behandla verkningarna från arbeislagarsynpunkt av eltriktlinjebeslut, vilket som sådani faller utanför lagens tillämpningsområde ochdärmed bl. a. inle omfattas av 11 § (jfr på denna punkt för den offentligaseklorns del AD 1980 nr 150). I utkastet har betydelsen av begreppelförhållandet mellan arbelsgivare och arbelstagare markerats på det sättet all 2§ försia slycket utgör en precisering av huvudregeln i 1 § om lagenstillämpningsområde och inte någon fristående undantagsregel (jfr lagrådetsförslag på denna punkt). Enligtutkastet blir avtal om medbestämmanderätt i fråga om riktlinjebeslut och vissamedbestämmandeavtal om genomförandebeslul ogiltiga. Vidare slås fast attfackliga stridsåtgärder i syfte all ändå få till stånd elt sådant (ogiltigt)avtal inle tillåts. På så sätt kommer ett åsidosättande av konfliklförbudel allkunna medföra rättsliga påföljder. Förstastyckel har i utkastet omformulerats i syfte atl klargöra dels att alltryckfrihelsrältsligt skyddad verksamhet omfatlas av lagrummet, dels att enbartriktiinjebeslut som gäller verksamhetens särskilda natur eller ändamål men interent företagsekonomiska riktiinjebeslut åsyftas. Detbör avslutningsvis poängteras alt utkastet inte bygger på någon analys avlösningens lämplighet i fråga om andra med 2 § MBL avsedda verksamheter änsådana som omfattas av vårt utredningsuppdrag. Vårtutredningsuppdrag har beslämls till alt gälla förhållandet mellan TF och MBL.Vi har inte funnit anledning att gå närmare in på molsvarande 1984/85:155 73 problempå andra massmediers områden än pressens och har över huvud inte berört t. ex.teatrarnas förhållanden eller de problem med anknytning till 2§ MBL som kanuppkomma i konsert- och utställningsverksamhet eher andra slag av verksamhetsom åsyftas med lagrummet. Här skall dock avslutningsvis, ulan altframställningen går in på några delaljer, sägas några ord om förhållandena hosradio och TV. Fördessa massmedier finns inte någon i grundlag föreskriven "radiofrihet"molsvarande den allmänna tryckfriheten. Tvärtom är rätlen att sändaradioprogram i rundradiosändning förbehållen vissa programförelag, vilkasverksamhel styrs av föreskrifter i bl.a. radiolagen och radioansvarighetslagensaml i avtal med staten. Dessa föreskrifier ulgör både riktlinjer förverksamhelen av mer allmän nalur och mer detaljerade bestämmelser på särskildapunkter. Någotsådant grundläggande problem om förhållandet mellan grundlagen och MBL som vitidigare har behandlat för pressens del möler alltså inte på radions och TV:sområde. En parallell finns dock såtillvida att radioansvarighetslageninnehåller bestämmelser om programulgivare som i vikliga hänseenden är desammasom tryckfrihelsrätlens reglerom utgivare av periodisk skrift. I 3§radioansvarigheislagen föreskrivs, på motsvarande sätt som i 5 kap. 3 § TF,all ingenling får sändas mot programutgivarens vilja. Denna föreskrift synesha principiellt samma betydelse från medbesiämmandesynpunkt som förebilden iTF. Giltigt avtal om ingrepp i programulgivarens befogenhet torde inle kunnairäffas, och detta gäller även för medbestämmande enligt MBL. Delnu sagda utesluter emellertid inle alt man vid tillämpningen av 1 och 2§§ MBLpå radions och TV:s förhållanden anlägger i del väsenfliga samma synsätt som vitidigare har utvecklat för tidningspressens del. Dettabetyder atl man har skäl att ställa frågan i vad mån anspråk på fackhgtinflyiande över programverksamheten (programval m.m.) över huvud faller inom ramenför förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare (1 § MBL) och atl man ialla händelser bör för radions och TV:s del kunna ge 2§ MBL en motsvarandelillämpning som i fråga om pressen. Åtskilliga av de allmänna föreskrifter förprogramverksamheten som återfinns i radiolagen och i avtalen med slalen tordet.ex. vara atl betrakta som riktlinjer, i den tidigare diskuterade meningen,vid tillämpningen av 2§ MBL. Såvittgäller radio och TV tillkommer emellertid en i del huvudsakliga rältstekniskaspekt som inte har sin motsvarighet på pressens område. Enligt 3 § MBL skallsärskilda föreskrifter i annan lag eHer i författningar som har meddelals medslöd av lag gälla framför MBL, i den mån de särskilda föreskrifterna avvikerdärifrån. 1 förarbetena lill denna bestämmelse (se främst prop. 1975/76:105bil. I s. 330 ff, 472 ff, 528 ff; jfr även prop. 1976/77:137) ulvecklas som enallmän grundsals att MBL skall lillämpas inom ramen av annan lagstiftning somreglerar företagens verk- 1984/85:155 74 samhetur andra synvinklar än förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Motdenna bakgrund synes det stå klart t.ex. atl beslämmelsen i6§ radiolagen omopartiskhet och saklighet, med den särskilda ordning för upprätthållandet avdetta krav som har skapats (t.ex. radionnämndens granskningsverksamhet ochsanktionsreglerna i avtalen mellan programföretagen och staten), inle kanåsidosättas genom MBL eller genom medbestämmandeavtal. Detsamma torde gällaövriga regler i radiolagsliftningen om programverksamheten och, lål vara altsaken rättsligt stäHer sig något annorlunda, om de därtill anknytandeföreskrifterna i de avtal som har träffats enligt 5 och 6§§ radiolagen. Skr.1984/85:155 75 SAMMANSTÄLLNING AV REMISSYTTRANDENA ÖVER MOTIONEN 1980/81:1810' De remissinslanser som ansluler sig till motionensutredningsyrkande pekar på atl förarbetena till 2§ medbestämmandelagen ärkortfattade, att rällspraxis på området är sparsam och att rättsläget därigenomär oklart. framhåller sålunda att frågan om reglerna imedbestämmandelagen är förenliga med den grundlagsskyddade tryckfriheteninrymmer problem som enligt hovrättens mening inte har blivit tillräckligtbelysta. Hovrätten hänvisar till tryckfrihetsförordningens bestämmelser om utgivarensbestämmanderätt över och exklusiva ansvar för innehållet i en tidning. Dennaordning har tillkommit av olika skäl. Samiidigi synes principen vara oförenligmed ett krav på att de anställda skall tillförsäkras medbestämmande överinnehållet. Liknande uttalanden görs av Tidningarnas arbetsgivareförening.Svenska tidningsutgivareföreningen och A-pressens samorganisation med betonandeav ägarens/utgivarens räll alt ensam bestämma över hela innehållet i entidning. vid ifrågasätter om inle 2§medbestämmandelagen är väl snävl avfattad i förhållande lill tryckfrihetsförordningengenom atl paragrafen blott nämner opinionsbildande men inte nyhetsförmedlandeändamål. anser del vara hell klart altdagstidningarna faller under verksamhel med opinionsbildande ändamål oavsett ominnehållet i en tidning är direkt opinionsbildande eller tidningen spriderallsidig och opartisk nyhetsförmedling. Däremot, fortsätter föreningen, lordei förarbetena inle finnas någon vägledning såvitt gäller veckotidningar ochliknande press. 1 detta avseende fordras klarlägganden eftersomtryckfrihetsförordningen gäller alla typer av tidningar och alll slagsinnehåll. När detgäller begreppet "verksamhetens mål och inrikining" i 2§medbestämmandelagen ger . exempel på gränsdragningsproblem som enligtdessa instansers mening behöver närmare klariäggas. hävdar isammanhanget att frågan om personalrekrytering inte torde kunna lösas såenkell som antytts i propositionen 1975/76: 105. Tillsättningen av den för en tidnings politiska inriktningansvarige chefredaktören omfatlas givetvis av undantagsregeln. Men även övrigaanställda på ledaravdelningen påverkar tidningens politiska linje. Med störreeller mindre rätt kan del också hävdas att anslällda på andra avdelningar harelt sådani inflytande och atl tillsättningen av dem således inte skall görastill föremål för förhandling. Verksamhelens mål och inriktning kan sägas gällainte bara avsiklen att bilda opinion utan även sättet att bedrivanyhetsförmedling. Till del senare hör exempelvis beslut om vilka områden ochfrågor som främst skall bevakas av tidningen och hur tidningens resurser iövrigt skall fördelas. Det kan hävdas atl även t. ex. beslut om atl inrättalokala editioner eller lokalsidor saml att ulge särskilda bilagor gäller måloch inriktning i tidningens verksamhel. Sammanställningen är hämtad från AU 1981/82:2 s. 6 ff. 1984/85:155 76 framhåller också tidningsföretagens rätt atl utanförhandlingar utse medarbetare av del slag som berörts i hovrättsyttrande. Därutöver ges följande exempel på gränsdragningsproblem: dispositionav det redaktionella utrymmet för olika ämnesområden, fördelningen avredaktionella resurser, redigeringsprinciper, utgivningsperiodicitet,målgrupper och spridningsområden, utgivning av editioner samt utgivning avbilagor av olika slag. LOberör i sitt yttrande bakgrunden lill 2 § medbestämmandelagen ocharbetsdomstolens i det föregående refererade dom nr 22 samt noterar altdel inle finns någon gränslinje i kollektivavtal i frågor som rörförhållandet mellan den nyssnämnda paragrafen och tryckfrihetsförordningen.Avslulningsvis sammanfattar LO sin ståndpunkt på detta sätt: Mol bakgrund av deallmänna och vaga uttalandena i förarbetena till medbestämmandelagen jämfördamed arbetsdomstolens uttalande om betydande frihet för rättstillämpningen atli varje enskilt fall dra upp gränserna för medbestämmanderätten i förhållandelill exempelvis viktiga Ulomslående inlressen såsom hänsynen till yttrande-och tryckfriheten finner inle LO skäl att motsätta sig en utredning med detbegränsade syfte som anges i motionen. /SR ifrågasätter å ena sidan om delinte snarare är medbestämmandelagens regler om t.ex. rätt lill förhandlingaroch information än undantagsregeln i 2 § som inte väl låter sig förenas medtryckfrihetsförordningens regler om utgivarens exklusiva befogenheler allbeslämma över innehållet i en periodisk skrift. Ä andra sidan hararbetsdomstolen ullalat all utgivarens befogenhet inle i och för sig medför althans beslut i motsvarande mån är undandragna medbestämmandelagen. /SR finneremellertid atl den i motionen antydda problemställningen förtjänar att belysasi en utredning i syfte att klarlägga evenluella därefter återståendeoklarheter. Deremissinstanser som avstyrkl motionen anser genomgående att det inte finnsbehov av den begärda ulredningen, i vatje fall inte f. n. Arbetsdomstolenkan inle dela motionens uppfattning atl oklarheter föreligger i förhållandetmellan tryckfrihetsförordningen och 2§ medbestämmandelagen.