prop · G8037 · 1984-12-31 00:00:00 — 5 §Om de medel som har influtit vid fyndets försäljning har lämnals lill polismyndigheten när bärgning har skett enligt vad som sägs i 2 § andra slyckel, gäller 3 § första slyckel och 4 § i lillämpliga delar i fråga om kungörande av bärgningen och utbetalning av de influlna medlen. 1paragrafen har tullförvaltningen ersalls av polismyndigheten som behörigmyndighet. Vidare har föreskriften atl de influlna medlen skall placeras iriksbanken uleslulils. Dessutom har gjorts vissa redaktionella ändringar. 7§ Om etl fynds värde inle översiiger , enligt intyg av polismyndigheleller av en tulltjänsteman som generaltullstyrelsen har bemyndigal atl utfärdasådana intyg, får polismyndigheten utan vidare besiktning och utan kungörande avbärgningen lämna ut fyndel lill bärgaren. Delta gäller dock bara ompolismyndigheten inle finner all fyndel av någon särskild anledning skallbehandlas på annal sätt. Iparagrafen har gjorts de ändringar som föranleds av atl ansvarei för sjöfyndsärendenhar förls över från tullmyndigheten fill polismyndigheten. Vidare har gjorlsden sakliga ändringen alt värdegränsen tio kronoi har höjls till 100 kronor.Övriga ändringar är endast redaktionella. 9§ Om vissa äldre sjöfynd finns bestämmelser i lagen (1942:350) om fornminnen.Särskilda beslämmelser om hittegods finns i lagen (1938:121) om hittegods.Särskilda bestämmelser om sjunket eller ilandflulet virke finns i lagen(1919:426) om flottning i allmän floltled. Bestämmelser om ensamräu lillbärgning finns i lagen (1984:000) om ensamrätt till bärgning. Ifräga om denna paragraf hänvisas till den allmänna motiveringen (avsniu5.1.3). Dennalag Iräder i krafl . Någrasärskilda övergångsbestämmelser behövs inle. 7.3Förslaget tiil lag om ändring i lagen om flottning i allmän flottled. 73§ Har i allmän floltled virke sjunkil på sådanl slälle all det kan orsaka uppgrundningeller annan olägenhet, har samma skyldighel som den har beiräffandeunderhåll av floUledsbyggnad enligt 72 § första slyckel. Slrandägare ellerannan som kan lida men av all virket lämnas kvar får själv ta upp virket påföreningens bekosinad, om inte virket skyndsami las bort efter tillsägelse lillflotlningsstyrelsen, flotlningschef, ombud enligt 44 § eller den som inomdistriktet föreslår flottningen. Virket får dock inte tas upp innan två ojävigapersoner har gjort en undersökning på plalsen och intygat alt det finns etlbehov av all virket las upp. Flotlningsstyrelsen skall genast underrättas om atlvirket har lagils upp. Slyrelsen avgör, om del upplagna virket skall tas omhand av föreningen eller om det skall överlåtas till den som har lagit upp det. Omallmän flolfied har blivil avlyst, får var och en la upp sjunket virke med rätlatl fritt förfoga över det. Virkets ägare, om han är känd, eller förvaltare somhar utsetts med anledning av avlysningen skall dock först tillsägas och fåskälig lid på sig alt avlägsna virket. har förflulil efler avlysningen,får virket tas upp utan atl tillsägelse behöver ske. Vadsom har sagts nu om sjunket virke gäller också sådant virke som i sjunkandetillstånd står upprätt i flottleden. Sjunkvirkei avlyst allmän flolfied får enligt gällande rätl las fill vara bara av enbegränsad personkrels, nämligen av slrandägaren och av andra som kan lida skadaav alt virket lämnas kvar. Avskäl som har anförts i den allmänna motiveringen (avsnill 5.4) får den gällandebegränsningen av krelsen bärgningsberäuigade i fråga om sjunkfimmer i avlyst floUledanses vara otidsenlig. 1 paragrafens andra stycke har därför gjorts en ändringav innebörd all var och en får la upp virket under de förutsättningar som i övriglanges i lagrummet. Paragrafensförsta och tredje stycken har inle ändrals i sak. Enligt74 § tredje slyckel flottningslagen gäller atl, om en allmän floltled harblivit avlyst, 73 § andra stycket har motsvarande tillämpning beträffandevirke som har flutit i land. Även sådant virke kan således enligt lagförslageltas om hand av var och en. Liksom enligt gällande räU kan bärgning Prop.1984/85:7 32 av sjunket timmer också i fortsättningen omfattas avensamrätt lill bärgning (jfr vad som anförs i anslutning till I § förstastycket förslaget till lag om ensamrätt lill bärgning). Denna lag Iräder i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inle. Jag hemsläller all lagrådels yltrande inhämtas överförslagen till 1. lag om ensamrätt lill bärgning, 2. lagom ändring ilagen (1918: 163) rned vissa beslämmelser om sjöfynd, 3. lagom ändring ilagen (1919:426) om flollning i allmän floltled. Regeringen beslular i enlighel med föredragandenshemställan. Prop.1984/85:7 33 1 Förslag till Hitlegodslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag har lillämpning på omhändertagandeav föremål som inle finns i någons besittning. Sådanl omhänderlagande kallas i lagen fynd. Föremål för fynd kallas i lagen hittegods. Lagen gäller emellerlid inle fynd av 1. föremål somuppenbart saknar ägare eller som ägaren uppenbari inte önskar fä tillbaka, 2. föremål varsvärde inte uppgår fill en tusendel av det vid liden för fyndet gällandebasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. handling somkan dödas enligt lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling samt 4. nyckel. 2 § Finns i frågaom visst slag av fynd särskilda beslämmelser i annan lag, gäller hittegodslagenendast i den män den inte strider mot de särskilda bestämmelserna. 3 § Med lågvärdigtgods förstås i denna lag hittegods vars värde inte uppgär lill en hundradel avdet vid liden för fyndet gällande basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Anmälan och överlämnande till polismyndighet m. m. 4 § Fynd skall utan oskäligt dröjsmål anmälas hospolismyndighet av den som har lagil hand om hiltegodsel. Annat hittegods än sådant som anges i 224 § första stycketsjölagen (1891:35 s. 1) skall av den som har lagit hand om godset så snart detkan ske överlämnas till polismyndigheten om inte myndighelen på hans begäranmedger atl han själv får förvara det. Sådant medgivande fär lämnas endast omsärskilda skäl föreligger. Ar ägaren till hiltegodsel känd, gäller inlebestämmelserna i första och andra styckena. I sädanl fall skall den som har lagithand om godset ulan oskäligt dröjsmål underrätta ägaren. Ägaren har rätl att fålillbaka föremålet om han lill denne belalar ersättning och hitlelön enligt 8 §försia stycket. Har hittegods tagits om hand på fortskaffningsmedel iallmän trafik eller inom allmänt trafikförelags område, gäller inle hellerbestämmelserna i första och andra slyckena. I sådant fall skall den som har lagilhand om godset ulan oskäligt dröjsmål anmäla fyndet och överlämna godset lill irafikföre-taget. Prop.1984/85:7 34 5 i> Finns anledning anta alt anmält fynd avser varasom skall föriullas, skall den som förvarar föremålet genast underrätta tullmyndighet. 6 § Har hittegodsöverlämnats lill polismyndighel eller irafikförelag, åligger det mottagaren atlombesörja förvaring av föremålet. 7 § Den somförvarar hillegods skall vårda det väl. och Irafikförelag får under förvaringsfidenlåla sälja hittegods om 1. föremålet inlekan vårdas ulan fara för försämring, 2. värden bliralltför dyrbar för staten eller trafikförelaget i förhållande till föremålelsvärde eller 3. del föreliggerandra särskilda skäl för försäljning. Beiräffande vad som har flutit in vid försäljningen efleravdrag för försäljningskostnaderna gäller bestämmelserna om hittegods i dennalag i tillämpliga delar. Ågares rätt an lösa godset 8 § Ägaren har rätl alt få lillbaka hittegods som hartagits i förvar genom polismyndighets eller trafikföretags försorg om han lill myndighelen eller företaget erlägger avgifi enligt 9 § samt lill den som har lagii hand om godset belalar skälig ersäitning för dennes kostnader med anledning av fyndet och skälig hillelön. Myndighelen eller företaget har att meddela beslut om vad ägaren sålunda skall ulge. I beslutet skall vidare part som är missnöjd med beslutet hänvisas alt väcka talan vid allmän domslol. Utgör hiltegodsel vara som skall förtullas, får del inle lämnas ut lill ägaren ulan tullmyndighets medgivande. Är hillegodset sådanl som anges i 224 § första stycketsjölagen (1891:35 s. 1), skall i stället för hitlelön utges bärgarlön enligtbestämmelserna i nämnda lag. 9 § Avgift till polismyndighel eller trafikförelag enligt8 § första stycket och 11 § skall bestämmas lill högst det belopp som svarar mot myndighetens eller irafikförelagets kostnader för mottagande av fyndanmälan och förvaring av hiltegodsel. Avgiften skall erläggas enligt taxa som beslutas avregeringen eller myndighet som regeringen besiämmer. 10 § Hittegods tillfaller den som har lagil hand omgodset om 1. ägaren tillföremålet inte är känd inom en månad från del fyndet anmäldes hospolismyndighet eller irafikförelag eller, i fräga om lågvärdigt gods. 2. ägaren inteavhämtar godset från det polismyndighet eller trafikförelagunderrättade honom om fyndet eller 3. ägaren på annatsätt kan anses ha gelt upp sin rätl. Prop.1984/85:7 35 11 § Har hillegods enligt 10 § fillfallit den somhar tagil hand om godset, är han skyldig atl efler det anmaning har avsänts till honom lill polismyndigheten eller trafikföretagel erlägga avgift som avses i 9 §. Underlåter han detla eller kan han pä annat sätt anses ha gett upp sin rätt, tillfaller föremålet staten eller trafikföretagel. Utgörs hiltegodselav vara som skall förtullas, får det inte lämnas ul ulan tullmyndighetsmedgivande. 12 § Myndighet som regeringen bestämmer får efteransökan av bärgare medge denne ensamrätt att under viss lid och på närmare angivna ställen ta upp sjunket gods som inle är i någons besittning. I beslut om ensamrätt skall myndigheten meddela sådana föreskrifter som krävs för att bärgningen inle skall medföra skada eller olägenhel för allmänna eller enskilda intressen. Åsidosätts meddelad föreskrift, får myndigheten upphäva beslutet. Ensamrätt enligt första stycket innebär rätl för bärgarenalt utan intrång av andra på den angivna plalsen bärga sjunkgods . Ansvar m. m. 13 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brytermot bestämmelserna i 4 § döms till böter och har förverkat all räll pä grund av fyndel. Hade han uppsåt att tillägna sig hiltegodsel, finns beslämmelser om ansvar i . Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser m. m. Denna lag Iräderi kraft . Genom lagenupphävs lagen (1918:163) med vissa beslämmelser om sjöfynd och lagen (1938:121)om hillegods. Har anmälan om fynd gjorts före lagens ikraftlrädandegäller fortfarande äldre bestämmelser. Förekommer i lag eller annan förfallning hänvisningtill föreskrift som har ersalls genom beslämmelse i denna lag lillämpas i slället den nya bestämmelsen. Prop.1984/85:7 36 Lag om ändring i byggningabalken Härigenom föreskrivs att 21 kap. byggningabalken skallupphöra att gälla vid ulgången av . Lag om ändring i Härigenom föreskrivs atl 10 kap. 8 § skallupphöra alt gälla vid ulgången av . Lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmänflottled Härigenom föreskrivs att 73 § lagen (1919:426) om floUningi allmän floltled skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har i allmän flottled virke sjunkit å ställe, där del kanvälla uppgrundning eller annan olägenhel, äge om dylikt virkesbortskaffande enahanda vårdnad, som i 72 § försia stycket sägs om underhåll avdär avsedd fiottledsbyggnad; siande ock strandägare eller annan, som kan lidamen av virkets kvarlämnande, fritt atl, däresl ej virket efter tillsägelse lillflotiningsstyrelse, flotlningschef eller ombud, som i 44 § sägs, eller den,som inom distriktet förestår flottningen, skyndsamt bortföres, själv påföreningens bekosinad upplaga virket, sedan behovet därav blivil vidundersökning på platsen vitsordat av två ojävige män. Om upplagande skallunderrättelse genast lämnas till flotlningsstyrelsen; och äge styrelsen avgöra,huruvida del upplagna virket skall av föreningen omhändertagas eller ock tillupplagaren överlåtas. Har allmän floltled blivil avlyst. Har allmän floltled, blivil avlyst, får Slrandägare eller annan som kan får var och en upptagavirket med lida men av sfunkei virkes kvarläm- rätl atl frilt förfoga däröver.Virkets nande upptaga virket med rätt all ägare, om han är känd, ellerförval-fritt förfoga däröver. Virkets ägare, lare som utsetts med anledning avom han är känd, eller förvaltare som avlysningen skall dock först tillsägasutsetts med anledning av avlysning- och få skäligt rådrum att avlägsna en skalldock först tillsägas och få virket. förflutit efter skäligl rådrumalt avlägsna virket. avlysningen, får virket upptagas förflulit efleravlysning- utan alt tillsägelse behöver ske. en, fär virket upptagas utan atttillsägelse behöver ske. Vad nu är sagt om sjunket virke gälle ock om virke, som isjunkande tillstånd står upprätt i flollleden. Denna lag träder i krafl . I Senaste Ivdelsc 1977:671. Prop.1984/85:7 37 Lag om ändring i lagen (1933:269) om ägofred Härigenom föreskrivs att 52-57 §§ lagen (1933:269) omägofred skall upphöra att gälla vid ulgången av . Lag om ändring i lagen (1938:274) om rätt till jakt Härigenom föreskrivs atl 22 § lagen (1938:274) om rätt lilljakt skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 22 §' Löper hund lös i mark där villebråd finnes, ägerjakträttsinnehavaren eller hans folk rätl atl upptaga hunden. Det åligger densom sålunda upplagd hund alt därom ofördröjligen underrätta hundens ägareeller innehavare eller, om denne är okänd eller icke kan träffas, polismyndigheteni orten. Den som viU återfå upptagen hund skaU lösa den med , omhunden upptagits den 1 mars-den 20 augusti, och med tjugofemkronor i annat fall samt utgiva ersättning för hundens föda och övrigakostnader. Har ej ägaren eller innehavaren löst hunden inom efler detpolismyndigheten underrättades, får jakträttsinnehavaren behålla hunden.Väcker han inom efter utgången av nu angiven tid lalan om att istället erhålla lösen, är hundens ägare eller innehavare skyldig atl utgivasådan enligt förut angivna grunder. Jagareller ofredar hund, som löper lös, villebråd, varehundens ägare eller innehavare skyldig ersätta jakträttsinnehavaren skada somdärigenom må anses hava sketl å villebrådsbeslåndet. Låter hund, som löper lös och jagar eller ofredarvillebråd, sig icke. upptagas får polismyndigheten läla döda hunden, om del ärangelägel frän vilivärdssynpunki och försvarligt även med hänsyn lill övriga omständighe- ' Senaste lydelse 1974:347. ter.Polismyndigheten kan uppdraga åt jakiräitsinnehavaren eller hans folk aU dödahunden. Dennalag träder i kraft . 1984/85:7 39 Lagom ensamrätt till bärgning 1 §Länsstyrelsen får meddela ensamrätt för den som har ansökt därom all och på närmare angivna ställen ta upp sjunket fartyg och gods som har övergetts av ägaren. Ensamrätt får ges bara lill den som är lämplig med hänsyn fill allmänna och enskilda intressen. Om fiera har kommit in med ansökningar som avser samma område, skall också pröva vilken av sökandena som från allmän synpunki bör ha förelrä de. Ensamrätteninnebär räll för bärgaren alt utan intrång av andra på de angivna ställena bärgasjunket fariyg eller gods under den föreskrivna liden. Ibeslut om ensamrätt skall meddela sådana föreskrifter som krävsför atl bärgningen inte skall medföra skada eller olägenhet för allmänna ellerenskilda intressen. Om en meddelad föreskrift åsidosätts, får länsstyrelsenupphäva beslutet om ensamrätt. Detsamma gäller om bärgningen har avslutatsinnan den föreskrivna tiden har gått ul. 2 § Ansökan om ensamrätt till bärgning prövas av i del län där del sjunkna fartyget eller godset finns. Länsstyrelsensbeslut får överklagas hos genom besvär. beslulfår inte överklagas. 3 § För vissa skeppsvrak och vissa föremål gäller bestämmelserna i lagen (1942:350) om fornminnen. Dennalag Iräder i kraft den Ijanuari 1985, då kungörelsen (1841:44 s. 2) angående rälligheleroch skyldigheler för dem, hwilka upplaga sjunket gods, som af ägare blifwit öfwergifwelskall upphöra alt gälla. Om del i lag eller annan författning förekommerhänvisning lill föreskrifter som har ersatts av bestämmelser i denna lag,tillämpas i stället de nya bestämmelserna. Haransökan om ensamrätt till bärgning gjorls före lagens ikraftträdande men haransökningen då ännu inte slutligt prövals, tillämpas den nya lagen. Prop.1984/85:7 40 Lag om ändring i lagen (1918:163) med vissa bestämmelserom sjöfynd Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1918: 163) medvissa bestämmelser om sjöfynd' dels atl i 1 § orden "distriktets tullförvallning"skall bytas ul mol "polismyndighet". dels att i 2 och 6 §§ ordet "tullförvallning" iolika böjningsformer skall bytas ul mol "polismyndighet" i molsvarandeform, dels att3-5, 7 och 9 §§ skall ha nedan angiven lydelse. ,som moiiagit underrättelse om bärgning enligt vad i 1 § eller 2 § försiastycket sägs, vare skyldig all föranslalla om besiktning av fyndet saml att däreflerlåla /' Posl- och samt i de av utgivna Undertättelserför sjöfarande införa kungörelse om bärgningen med föreläggande för ägarentill det bärgade godset all anmäla sig hos tullförvallningen inom nittiodagar från kungörandet eller inom den längre lid, ej överstigande , frånkungörandet, som generallullslyrelsen kan för särskUt fall finna skäligt bestämma. Kan del bärgade godset ej vårdas utan fara för försämring,skall del försäljas å offenllig auktion. De vid auktionen infiulna medlen skolanedsättas i på sätt särskilt stadgas för att, efler ulgången av deni försia stycket sagda tid, vederbörande tillhandahållas. som har underrätlats om bärgning enligt I § eller 2 § försia slyckelskaU låta besiktiga fyndet och därefter låta kungöra bärgningen i de avsjöfartsverket utgivna Underrättelser för sjöfarande. Om särskilda skälföreligger, får fyndet kungöras även på något annal lämpligt sätt. KungörelsenskaU Innehålla föreläggande för ägaren lill del bärgade godset atl anmäla sighos polismyndigheten från kungörandet i Underrättelser försjöfarande eller inom den från kungörandet, dock högsl ell år, somrikspolisstyrelsen besiämmer i det särskildafallet. Om del bärgade godset inte kan vårdas utan fara förförsämring, skall del säljas på offenllig auktion. Om delta inte är lämpligt, skaUdel säljas på något annat sätt som är betryggande för den som har rätt liUgodset. Efter utgången av den tid som anges i första stycket skall del influtnabeloppet överlämnas tiU bärgaren. Har kungörandeskett och kommer ägaren inom förelagd tid samt Om kungörande har skett och ägaren anmäler sig inom förelagd ' Senaste lydelse av 1 § 1977: 687. = Senasle lydelse1977:687. visar sin rätt, tage han sitl åter. mot det all han till bärgarenutbetalar koslnaden för bärgningens kungörande och Jör fyndets vård saml bärgariön,vars belopp i händelse av tvist bestämmes av domslol. Kommer ej ägaren, skall slrandfynd, där ej fall som i 6eller 7 § avses är för handen, tillfalla kronan, efler avdrag av bärgarlön ochkostnad, som är nämnd, men annal fynd skall tillfalla bärgaren. lid samt visar sin rätt, skaU fyndet eller det infiulnabeloppet överlämnas till honom mol att han betalar kostnaden för kungörandetoch vården av fyndel till den som har haft koslnaden samt bärgariön. 1 händelseav tvist bestämmer domslol bärgarlönens belopp. Om ägaren inle anmäler sig, tillfaller fyndet bärgaren molatt han belalar de kosinader som avses i Jörsla stycket. dåbärgning skett enligt vad i 2 § andra slyckel sägs, de vid fyndets försäljninginflutna medel avlämnats lill tullförvaltning, varde medlen nedsatta iriksbanken på sätt särskilt stadgas; och skola i fråga om bärgningenskungörande och medlens tUlhandahållande bestämmelserna i 3 § försia stycketsamt 4 § gälla i tillämpliga delar. Om demedel som har injlutit vid fyndels försäljning har lämnats tillpolismyndigheten när bärgning har skett enligt vad som sägs i 2 § andra slycket,gäller 3 § försia stycket och 4 § i lillämpliga delar Ijråga om kungörande avbärgningen och utbetalning av de influtna medlen. Överstigerfynds värde ej , enligt intyg av polismyndighel eller avtulltjänsteman, vilken generallullslyrelsen bemyndigal att utfärda sådantintyg, må, där tullförvallningen ej finner särskild anledning föreligga förfyndets behandling i annan ordning, tullförvallningen, utan vidare besiktningoch utan kungörande av bärgningen, ullämna fyndet till bärgaren. Om eltfynds värde inle överstiger , enligt intyg av polismyndighel ellerav en lullijäns-leman som generaltullstyrelsen har bemyndigal alt utfärdasådana intyg, får polismyndigheten utan vidare besiktning och utan kungörandeav bärgningen lämna ut fyndel till bärgaren. Delta gäller dock bara ompolismyndigheten inte finner alt fyndet av någon särskild anledning skallbehandlas på annal sätt. ' Senaste lydelse 1977:687. Prop.1984/85:7 42 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9§' Om vissa äldre sjöfynd stadgas i Om vissa äldre sjöfynd finns be- lägen (nr 350) om slämmelser i lagen(1942:350) om fornminnen. ser om hittegods finns i lagen (1938:121) om hittegods.Särskilda beslämmelser om sjunket eller ilandflulet virke finns i lagen(1919:426) om fiottning i allmän flottled. Bestämmelser om ensamrätt till bärgningfinns i lagen (1984:000) om ensamrätt liU bärgning. Denna lag iräder i krafl . Senaste lydelse 1967:78. Prop.1984/85:7 43 Lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmänflottled Härigenom föreskrivs att 73 § lagen (1919:426) om floUningi allmän floltled skall ha nedan angivna lydelse. Har i allmän flottled virke sjunkil å ställe, där det kanvålla uppgrundning eller annan olägenhel, äge om dylikt virkesbortskaffande enahanda vårdnad, som i 72 § första slyckel sägs om underhåll avdär avsedd fiottledsbyggnad; siande ock slrandägare eller annan, som kan lidamen av virkets kvarlämnande, frill alt, därest ej virket efter tillsägelse tUlflotiningsstyrelse, flotlningschef eller ombud, som i 44 § sägs, eller den,som inom distriktet föreslår flottningen, skyndsamt bortföres, själv påföreningens bekostnad upptaga virket, sedan behovel därav blivU vidundersökning på platsen vitsordat av två ojävige män. Om upptagandet skaltunderrättelse genast lämnas till fiottningssly-rdsen; och äge styrelsenavgöra, huruvida del upptagna virket skall av föreningen omhändertagas ellerock till upptagaren överlåtas. Har allmän flottled blivit avlyst, får strandägare ellerannan som kan lida men av sjunket virkes kvarlämnande upptaga virket med rällalt frilt förfoga däröver. Virkets ägare, om han är känd, eller förvaltare somutsetts med anledning av avlysningen skall dock först tillsägas och få skäligtrådrum all avlägsna virket. förflulil efler avlysningen, fårvirket upplagas utan atl tillsägelse behöver ske. Vad nu är sagt om sjunketvirke gälle ock om virke, som i sjunkande tillstånd står upprätt i flotUeden. Har i allmän floltled virke sjunkit på sådant ställe atldet kan orsaka uppgrundning eller annan olägenhel, har samma skyldighetsom den har beträffande underhåll av fiottledsbyggnad enligt 72 § förstastycket. Slrandägare eller annan som kan lida men av att virket lämnas kvarfår själv ta upp virket på föreningens bekostnad, om inte virket skyndsamt lasbort efter tiUsägelse tiU fiotiningssiyrd-sen, flotlningschef, ombud enligt 44§ eller den som inom distriktet förestår flottningen. Virket får dock inte tasupp innan två ojäviga personer har gjort en undersökning på platsen ochintygat att det finns elt behov av atl virket las upp. Flotlningsstyrelsenskall genast underrättas om att virket har t agns upp. Styrelsen avgör, om delupplagna virket skaU tas om hand av föreningen eller om del skall överiåtastill den som har tagit upp det. Om allmän floltled har blivit avlyst, får var och en taupp sjunket virke med rätl att frill förfoga över det. Virkets ägare, om han ärkänd, eller förvaltare som har utsetts med anledning av avlysningen skall dockförst tillsägas och få skälig tid på sig atl avlägsna virket. har förflufitefter avlysningen, får virket tas upp ulan all tillsägelse behöver ske. Vad som har sagls nu om sjunket virke gäller också sådantvirke som i sjunkande tillstånd slår upprätt i flollleden. Denna lag Iräder i kraft . ' Prop.1984/85:7 44