prop · G80393 · 1984-12-31 00:00:00 — Samfundet har svårt attinse att den nya bokföringslagens bestämmelser skulle 1984/85:93 59 aven mängd mindre företagare - hantverkare, företagare i servicebranscher, andrafria yrken än kulturarbetare m.fl. - upplevas som mindre svårgenomträngligaoch invecklade än av de fria kulturarbetarna. Uppdragsgivarna till samfundetsledamöter består till stor del av en sådan mindre företagare, som är i behov avhjälp med redovisning och rådgivning på olika områden. Kommittén har gjort enjämförelse med den norska "regnskapslovens" bestämmelser om "begrensetregnskapsplikt" i vissa fall. Som kommittén själv påpekat gäller ernellertiddenna begränsade räkenskapspHkt för ett flertal kategorier yrkesutövare. I denmån undantagsbestämmelser skall införas från bokföringslagens allmänna redovisningsprinciper- samfundet är inte övertygat om behovet därav - bör detta göras generellttillämpligt och först efter ytterligare överväganden. Samfundetdelar kommitténs uppfattning att bokföringsskyldigheten för kulturarbetarna börbibehållas. Kravet på fortlöpande räkenskaper med riilhörande verifikationerkan inte anses speciellt betungande för kulturarbetare. Denföreslagna förenklingen kan vara väl motiverad, men det är samfundetsuppfattning att den bör införas generellt för alla små rörelseidkare. Lantbrukarnasskattedelegation erinrar om den kritik som delegationen riktade mot 1973 årsförslag till bokföringslag. Kritiken riktade in sig på att förslaget varskrivet med tanke på de störte företagens redovisning. Enligt delegationensuppfattning har den framförda kritiken angående de mindre företagensbokföringsskyldighet fortfarande giltighet. Man bör därför få till stånd enutredning med uppgift att skapa enklare och ändamålsen-ligare regler för mindreföretag. Tillbilden hör att företagsskattekommitté har fått till uppgift att övervägaförutsättningarna för införandet av en staketmetod för beskattning av enskiltbedriven näringsverksamhet. Ett betänkande i ämnet äraviserat att framläggas . Förslaget kan antas beröra de mindreföretagens redovisningsskyldighet. Med hänsyn härtill anserdelegationen att en översynsutredning angående de mindre företagensbokföringsskyldighet bör rillsättas när remissutfallet föreligger beträffandebetänkandet om staketmetoden. Något bärande skäl attsärbehandla kulturarbetarnas bokföringsskyldighet finns inte enligtdelegationens uppfattning. Delegationen stödjer därför den uppfattning somGustaf framfört i sin reservation. Prop.1984/85:93 60 Kommitténföreslår att kommunalskattelagen skall kompletteras med en regel att litteräreller konstnärlig verksamhet skall anses yrkesmässigt bedriven även om ettegentligt vinstsyfte inte föreligger men verksamheten medför eller kan antaskomma att medföra intäkter. Förslagetavstyrks av myndigheter inom förvaltningen. Omrörelse skall anses föreligga krävs att verksamheten skall betingas avvaraktighet, självständighet och vinstsyfte. Av dessa krav är vinstsyfte i förstahand avgörande för gränsdragningen mot hobbyverksamhet. Dessa förhållanden ärgrundläggande för den skattemässiga bedömningen. En vanlig bedömning är attrörelse inte antas föreligga förrän försäljning eller dylikt kommit igång, d.v. s. att intäkter influfil. Kulturarbetarnahar riktat kritik mot att begreppet vinstsyfte kopplas samman med derasverksamhet. Denna bärs nämligen upp av andra bevekelsegrunder änvinstintresset. Dock framhålles att de fria kulturarbetarna givetvis önskarkunna försörja sig pä sin verksamhet och detta kan ju endast ske om denna gerett positivt ekonomiskt utfall. Kommittén har velat tillgodose framförtönskemål om "markering i skattelagstiftningen" av ovan angivnaförhållanden. Kammarrättenkan för sin del - såvitt gäller skattefrågorna - ej finna någon avgörandeskillnad mellan begreppen "vinstsyfte" å ena sidan och "positivtekonomiskt utfall" å andra sidan. Dock kan tillämpningen av begreppetvinstsyfte i vissa fall, pä sätt framgår av redogörelse i betänkandet, gevisst fog för kulturarbetarnas inställning, att en mer nyanserad bedömning börske. Kommittén har föreslagit en ny anvisningspunkt 6 till 27 §kommunalskattelagen med följande lydelse: Litterär eller konstnärlig verksamhetskall anses som yrkesmässigt bedriven även om ett egentligt vinstsyfte ejföreligger men verksamheten medför eller kan antas komma att medföra intäkter. Enligtkammartättens bedömning kan en bestämmelse av dylik lydelse befaras att i ickeringa mån leda till ytterligare tillämpningsproblem vad gäller avgränsningenmellan hobby och rörelse. Det kan icke uteslutas att ett stort antal personervars verksamhet enligt gällande praxis klart hän-föres till hobby kommer attåberopa bestämmelsen i fråga. Vilken utredning den enskilde har att förebringaför att visa att verksamheten kan antas medföra att intäkterinflyter, kan härvid bli en mycket svårbedömbar fråga. Kommitténhar även redovisat synpunkter och uttalanden vad gäller en förvärvskällasuppkomst, bestånd samt upphörande. Det anförs härvid bl. a. att det inte kankrävas att intäkter influtit för att rörelse skall anses föreligga utan att detär tillräckligt att intäkter kan antas inflyta. Vidare, vad gällerförvärvskällans bestånd, anförs att avsaknaden av intäkter över huvud ej börha någon avgörande betydelse så länge detta inte på ett mer påtagligt sättindicerar att verksamheten i vad den syftar till intäktsförvärv verkligenupphört. - Kammartätten kan inte odelat instämma i dessa synpunkter. För avgränsningmot hobby och för att bedöma verksamheten som utgörande en förvärvskälla tordeoftast krävas att kulturarbetarens verksamhet i vart fall redovisat inkomster,om dock ej vinst. Prop.1984/85:93 61 Dettagäller särskilt vid bedömning av verksamheten i inledningsskedet. En etableradkonstnär som taxerats som rörelseidkare bör självfallet, trotsavsaknad av intäkter under enstaka beskattningsår, fortfarande anses bedrivarörelse i skattemässig mening. Beroende på särskilda förhållanden, på vilka gesexempel i betänkandet, kan intäktsförhållandena vara de angivna även underlängre tid. I övrigt har kammartätteningen särskild erinran mot de uttalanden som kommittén framfört vad gällerförvärvskällebegreppet. De synpunkter mot vilka kammarrätten riktat viss kritiksamt föreslagen anvisningspunkts lydelse kan dock ge intryck av att kommitténsförslag innebär en stor förändring av gällande praxis när det gäller att bedömaom rörelse föreligger eller ej. Trots de synpunkter som framförts av kulturarbetarnakan kammartätten inte ställa sig positiv till att utrymme ges för en sådan tolkning.Rimliga korrigeringar av den för kulturarbetarna negativa till-lämpningen börkunna ske genom att riksskalteverket utfärdar anvisningar eller dylikt i frågan.Till grund för dessa kan läggas de av kommittén framförda synpunkterna, varviddock vissa grundläggande begränsningar, på sätt kammartätten ovan angivit, börgöras. Vadgäller de fria kulturarbetarna avvisar således kammarrätten förslaget om en nyanvisningspunkt till 27 § kommunalskattelagen. I stället förordas att riksskalteverketger ut exempelvis anvisningar i frågan, varvid flertalet av de av kommitténframförda synpunkterna kan beaktas. Kommitténsuttalanden vad angår uppfinnarverksamhet lämnas utan erinran. har påpekat (s. 85) ger KL endast det beskedet om vad som konsritueraren förvärvskälla inom inkomstslaget rörelse att det skall vara fråga om en"yrkesmässigt bedriven förvärvsverksamhet". Vad som avses med"yrkesmässigt bedriven" förklaras inte i KL. Det ankommer alltså påbeskattningsmyndigheterna att i det enskilda fallet bedöma huruvida vissverksamhet kan anses yrkesmässigt bedriven och därför utgöra rörelse i KLsmening. Man har därvid kunnat hämta viss ledning i doktrin och praxis:verksamheten skall utmärkas av självständighet, regelbundenhet och varaktighetsamt därjämte i regel bedrivas i vinstsyfte. Det sistnämnda innebär att doktrinoch praxis inte är främmande för att verksamhet, som inte bedrivs i direktvinstsyfte, ändå kan anses yrkesmässigt bedriven och således utgöra rörelse i KLsmening. EnligtRSVs uppfattning finns det inte någon anledning att införa speciallagstiftningi fråga om litterär eller konstnärlig verksamhet. I likhet med vad somhitintills gällt får det ankomma på beskattningsmyndigheterna alt genomsedvanlig utredning konstatera huruvida verksamheten är yrkesmässig ellerinte. Denföreslagna bestämmelsen innebär också att yrkesmässighet skulle anses föreliggaom verksamheten - trots att vinstsyfte inte föreligger -ändå medför eller kanantas komma att medföra vinst. En sådan föreskrift skulle innebära att ävensådan litterär eller konstnärlig verksamhet, som uteslutande bedrivs som hobbymen som i någon mån kan finansieras genom viss försäljning, skulle ansesyrkesmässigt bedriven. Härtill finns det anledning alt befara att bestämmelsenkan komma att missbrukas genom skenförsäljningar. 1984/85:93 62 Motbakgrund av det anförda vill RSV inte tillstyrka förslaget om specialföreskriftnär litterär eller konstnärlig verksamhet skall anses yrkesmässigt bedriven. SåvittRRV erfarit är utgångspunkten för taxeringsnämndernas ställningstaganden enbedömning av just frågan om verksamheten medför eller kan komma att medföraintäkter eller ej. Följakriigen kommer förslaget rill lagändring sannolikt inteatt medföra någon förbättring. RRV avstyrker därför kommitténs förslag ochförordar i stället att en bättre information ges till taxeringsmyndigheternabeträffande kulturarbetarnas speciella förhållanden, t. ex. i riksskatleverkets"Handledning för rörelse- och jordbruksbeskattning' '. Länsstyrelseni län anser att kommitténs förslag skulle ge upphov rill många tvister.För det fall att förslaget skulle leda till lagstiftning påpekar länsstyrelsenatt en begränsning bör göras till fysiska personer. Begreppetvinstsyfte kan inte ha annan innebörd än att därmed förstås att verksamhetenutövas för att bereda utövaren inkomst. kan inte finna attkulturarbetarna i detta avseende skiljer sig från andra fria yrkesutövare.Länsstyrelsen avstyrker därför att begreppet vinstsyfte får annan innebörd förkulturarbetare än för andra skattskyldiga. STUanser att svårigheterna att för uppfinnarnas del göra prognoser över framtidaintäkter inte bör tillmätas någon betydelse. STUmenar att uppfinnarverksamhet som bedrivs med stöd från STU bör ansesuppfylla de skatterättsliga kraven på att rörelse påbörjats, åtminstone frånden ridpunkt STU-stöd utgår. har vid tidigare samråd med STUhaft samma uppfattning. Föruppfinnarverksamhet som bedrivits innan stöd från STU erhållits och föruppfinnarverksamhet som av olika skäl aldrig erhållit stöd frän STU, har detdock varit svårt att få taxeringsmyndigheterna att acceptera att rörelsepåbörjats innan intäkter influtit. Kommitténanser dessutom "att den som påbörjat yrkesmässig uppfinnarverksamhetmerendels inte har intresse av något avdrag för underskott i verksamheten,eftersom han vanligen inte har någon inkomst varemot avdraget skulle kunnautnyttjas." Enligt STUs erfarenhet harde personer som har bäst förutsättningar för framgångsrik uppfinnarverksamhetsådant kunnande och sådana egenskaper att de kan få höga inkomster avanställning eller uppdrag. Möjligheter till underskottsavdrag kan för dessapersoner vara avgörande för att la de risker det innebär att ägna sig ätuppfinnarverksamhet. STU menar att när sådana personer bedriveruppfinnarverksamhet skall rörelse anses påbörjad, oavsett svårigheterna medalt göra antaganden om storieken av framtida intäkter, om förutsättningarnaför framgång är likartade med de som föreligger för uppfinnarverksamhet sombedrivs i redan etablerade förelag 1984/85:93 63 ellerav personer som har eller har haft intäkt av rörelse (t. ex. uppfinnarintäktenligt den definition som gäller för uppfinnarkonto). STU är medveten omsvårigheten för en taxeringsnämnd att avgöra om verksamheten är sådan attrörelse föreligger. I tveksamma fall bör taxeringsnämnden kunna bilda sig enuppfattning efter yttrande från exempelvis STU eller regional utvecklingsfond. Underförutsättning att ovanstående synpunkter beaktas instämmer STU i kommitténsförslag att riksskalteverket får i uppdrag att utfärda anvisningar för taxeringi nämnda avseende. Deofficiella instanserna på kulturområdet är alla positiva till förslaget. Konstnärligoch litterär verksamhet karaktäriseras genomgående av storainkomstvariationer. Det nuvarande kravet pä vinstsyfte, i den utformning dettagivils i praxis, medför i vissa fall att en kulturarbetares pågående verksamhetej anses utgöra en förvärvskälla. Detta innebär att berättigade avdrag nekas. Dendiskussion som förs i betänkandet när en kulturarbetares verksamhet skallanses vara en förvärvskälla - är väl genomförd och bör bli vägledande förarbetet i de föreslagna nya taxeringsnämnderna. Isynen på verksamhetens vinstsyfte ligger en mycket betydelsefull skillnadmellan kulturarbetarna och "vanliga" rörelseidkare, och många kulturarbetarehar stora problem med att övertyga skattemyndigheterna om att derasverksamhet är yrkesmässig, även om kontinuerlig vinst ej kan redovisas. uttalanden till ledning för taxeringsmyndigheternas bedömning avhuruvida den konstnärliga verksamheten utgör en förvärvskälla eller ej, ärenligt styrelsens mening väl underbyggda. Svårigheternaför kulturarbetarna att få en verksamhet godkänd som särskild förvärvskälla medmindre den ger kontinuerligt överskott kan dokumenteras genom en läng radexempel. Kulturskattekommilténs förslag, att litterär och konstnärligverksamhet inte längre skall klassificeras som en verksamhet i vinstsyfte menlikväl skattemässigt anses som en förvärvskälla om verksamheten medför ellerkan antas medföra intäkter, är ett av de viktigaste i hela betänkandet. anger för bedömningen, huruvida förvärvskälla föreligger,är enligt KLYS' uppfattning väl genomtänkta och förankrade i den verklighetdär de skall tillämpas. En särskilt besvärande situation har varitden, då en kulturarbetare får en projektanställning inom sittkonstnärliga yrkesområde, vilket formellt ger honom tjänsteinkomster för ensådan verksamhet, för vilken han byggt upp sin "rörelse" med dessfasta kostnader. I själva verket är det ju fråga om en och samma verksamhet medgemensamma kostnader och gemensamma inkomster, vilka senare endast av tekniskaskäl hamnar i skilda inkomstslag. Del bör därför, som kommittén finner, varasjälvklart att i dylikt fall gentemot tjänsteinkomsten tillåta avdrag förunderskott i rörelsen. Prop.1984/85:93 64 Med Ullfredsställelse konstaterar vi att utredningenbeaktat kulturarbetarnas särställning vad gäller förvärvskällebegreppet. Dennaförändrade syn innebär en störte förståelse för kulturarbetarnas verklighet.Det traditionella vinstbegreppet går inte att överföra på t. ex. enillustratör som år fortsätter sin verksamhet även om den går medförlust. Föreningen ochindustriformgivare anför: ÄnUigen ser vi en annan tolkning av rörelsebegreppet vaddet gäller konstnärliga yrken. Äntligen finns det vilja att förstå att detfinns andra drivkrafter än ekonomiska, som gör att man skaffar sig en långutbildning, startar verkstad/ateljé och bedriver produktiv verksamhet. Äntligenkan det konstnärliga syftet bli betraktat som jämbördigt med ekonomiskt vinstsyfte. tillstyrker förslaget.Läromedelsförfattarnas förening anför: Ingånget förlagsavtal bör i det sammanhanget tillmätasstor vikt. Av förlagsavtalet framgår som regel om det är sådan tillfällig litterärverksamhet som skall hänföras tjänst eller om det gäller ett meraomfattande läromedelsprojekt där verksamheten har yrkesmässig karaktär. Omförfattaren har en tjänst och adekvat utbildning för denna samt dessutom antagitssom medlem i LFF bör alla tveksamheter kunna anses vara undanröjda. De synpunkter som LFF framför här bör lämpligen tillfogasde taxeringsanvisningar som RSV skall utarbeta. Den ökade "flexibiliteten" i synen på när enrörelse skall anses ha kommit till stånd är för uppfinnare, i motsats till vadsom framkommer på sid. 88, 2:a st. ff, av mycket väsentlig betydelse. Att kommittén inte erfarit att kritik riktats motregeringsrättens ståndpunkt är beklagligt, då uppfinnare i allmänhet ej delardenna ståndpunkt. Tvärtom vore en uppmjukning enligt punkten I av värde för ettstort antal uppfinnare. Som ytterligare motiv vill vi framföra att den utökademöjligheten till avdrag för kostnader före rörelsens start i flertalet fall ejkommer att hjälpa uppfinnare totalt sett, medan ledtiden frän idé till vinstgenereringofta uppgår till respektive överstiger . Lantbrukarnas skattedelegation avstyrker förslaget ochanför: Delegationen anser att det inte behövs någonspecialföreskrift om när litterär och konstnäriig verksamhet skall betraktassom rörelse i skattehänseende. Frågan bör liksom bedömas enligt devanliga rörelsekriterierna. Något störte problem synes inte ha uppkommit irättspraxis. 1984/85:93 65 Svenskarevisorsamfundet SRS anför: Samfundettillstyrker i huvudsak kommitténs förslag. Det bör dock framgå, att syftetskall vara att erhålla varaktiga intäkter. En utpräglad hobbyverksamhet börinte föranleda annan bedömning genom alt en "alibiintäkt" införes.Jämförelse kan här ske med t. ex. hästsportverksamhet, där man ställer ganskastränga krav på verksamhetens regelbundenhet och omfattning för attförvärvskälla skall anses föreligga. I övrigt instämmer samfundet medkommitténs bedömningar i detta avsnitt. Samfundethar förståelse för de problem som kulturarbetare och uppfinnare kan drabbas avnär deras verksamhet betraktas som hobby respektive rörelse beroende på omverksamheten ger underskott eller överskott. Formuleringen av den nyaanvisningspunkten 6 till § 27 KL som kommittén föreslagit ger emellertidmöjligheter till en tolkning som utesluter alla former av konstnärlig ellerlitterär verksamhet i form av hobby. Samfundet kan därför inte tillstyrka aUden nya anvisningspunkten till 27 § KL införs. Enenklare metod torde kunna användas. För att uppnå det syfte kulturarbetarnahar i detta avseende bör det vara tillräckligt att riksskatteverkel ger ut anvisningartill taxeringsmyndigheterna med innebörd att beträffande kulturarbetare ochuppfinnare skall särskild hänsyn tas till att deras verksamhet ofta präglas avoregelbundna intäkter. Kommitténföreslår generella regler om rätt till avdrag för fysisk person för kostnadersom nedlagts innan rörelse i skatterättslig mening har påbörjats. För löpandeomkostnader föresläs en tidsgräns om tre är och för inventarier fem år.Reglerna förses med spärrar för att hindra dubbelav; drag. Förslagethar fått ett övervägande positivt mottagande. Bland de administrativamyndigheterna är meningarna dock delade. Deinvändningar som kan riktas mot förslaget är bl. a. följande. Kostnader för enhobbyverksamhet, som en gång bedömts som ej avdragsgilla levnadskostnader,kommer att ändra karaktär och bli avdragsgilla av den anledningen attverksamheten i fråga utvecklas till rörelse. Vidare är utgångspunkten förförslaget att alla kostnader som hänför sig till och varit nödvändiga förverksamheten skall beaktas och ej endast kostnader för utvecklings- ochförsöksverksamhet och liknande. Kostnader för vilka avdrag medgetts i annanverksamhet får givetvis inte medräknas. Kammartätten vill i detta avseenderikta uppmärksamhet t. ex. pä den situation som uppkommer när en fritt verksamkulturarbetare, som ej anses bedriva rörelse, för engagerats för enprojektanställning inom sitt verksamhetsområde. De omkostnader, som vanligenredovisas i rörelse, kan alltså fidigare, i vart fall i viss utsträckning, ha avdragitsunder inkomst av tjänst. 5 1984/85. 1984/85:93 66 Storakrav måste komma att ställas på den skattskyldige att genom verifikarionereller på annat sätt styrka bl. a. hur stora kostnaderna varit, att de avsettden ifrågavarande verksamheten och att de ej redan medgetts i annan verksamhet. Trotsovan angivna invändningar finner kammarrätten, pä de skäl som angivits i dettabetänkande samt i slutbetänkandet av företagsskatteberedningen (SOU 1977:86),att ett genomförande av förslaget bör övervägas, dock med viss korrigering. Detbör starkt betonas att löpande utgifter bör få avräknas endast om det heltklart framgår att de varit nödvändiga för verksamheten. Vidare måste, som ovansagts, stora krav ställas på den skattskyldige att visa hur stora kostnadernavarit och aU de avsett verksamheten. När avdrag yrkas måste, i vart fallförsta gången, noggranna uppgifter lämnas om kostnadernas art och storlek samtom tidigare intäkter. Den skattskyldige bör också kunna upplysa om eventuellatjänsteanställningar inom samma verksamhetsområde och därvid ange huruvidaavdrag för kostnader varom är i fråga, tidigare medgetts i inkomstslaget tjänst.För att åstadkomma rimliga kontrollmöjligheter erfordras tidsgränser. Härvidbör en tvåårsgräns gälla för allmänna avdragsgilla omkostnader ochen femårsgräns för kostnader som skulle dragits av genom årligavärdeminskningsavdrag. redogjort för får dubbelt avdrag för samma kostnad givetvis inteifrågakomma. Kammarrätten delar också helt kommitténs ställningstagande attkostnader skall fä dras av endast mot inkomst i den förvärvskälla vartillverksamheten utvecklar sig och att avdrag inte får medges med så högt beloppatt underskott uppkommer i förvärvskällan. Dessa senare förhållanden ser kammartättensom två av grundförutsättningarna för förslagets genomförande. Sammanfattningsvisfinner således kammartätten att ett genomförande av förslaget bör övervägas,dock med den ändringen att en tvåårsgräns förordas framför föreslagentreårsgräns. Vidare måste höga krav ställas pä den skattskyldige att visa atthan är berättigad till yrkade avdrag. Ilikhet med kommittén anser RSV att nuvarande regler i vissa fall kan leda tillmindre tillfredsställande resultat. I sitt yttrande över förelagsskat-teberedningensförslag - där beredningen hade fört fram ett förslag avseendeutvecklingskostnader som i huvudsak överensstämde med kullur-skattekomminéns nuföreliggande - anförde RSV bl. a. följande: "Möjligheternatill kontroll av de ridigare obeskattade intäkter som skall avräknas vidavdragsberäkningen torde i fråga om många verksamheter vara ytterst begränsade.Kostnader för att vidmakthålla en hobbyverksamhet bör ses som privatalevnadskostnader som inte ändrar karaktär därför att verksamheten senarekonstituerar rörelse. RSV måste därför bestämt avstyrka en så allmänt hållenregel." RSVtillstyrkte emellertid - som framgår av kulturskattekommilténs betänkande - enavdragsrätt som avsåg mer renodlade experiment- och utvecklingskostnader, somvarit en förutsättning för den senare startade rörelsen. RSVanser inte att kommittén har anfört några omständigheter som föranleder verkettill ett ändrat ställningstagande inför det nu föreliggande förslaget. RSV villinte utesluta att i begreppet utvecklingskostnader kan ingå även konstnäriigutveckling. Därigenom torde det kunna innefatta 1984/85:93 67 t. ex. en bildkonstnärs kostnader för skisser, utkast m. m.Pä grund av de problem av kontrollteknisk natur som RSV åberopade i silltidigare yttrande finner verket att den av företagsskatteberedningenföreslagna tidsgränsen pä måste anses tillräckligt lång och vill därförinte tillstyrka den utvidgning till tre är som kommittén föreslagit. Sammanfattningsvis tillstyrker RSV förslaget i denna delsåtillvida, att avdrag får ske för experiments- och utvecklingskostnader somden skatl-skyldige visar vara nedlagda i verksamheten och som hänfört sig tilldet år då rörelsen påböijades eller något av de två närmast föregående åren. i län anför: Utredningen har tagit upp problem i samband med altverksamheten inleds. Svårigheter kan finnas att avgränsa förvärvsverksamhetgentemot hobbyverksamhet. Dessa problem är inte specifika för de yrkesgruppersom utredningen haft att beakta. Liknande problem är enligt länsstyrelsensuppfattning en icke ringa källa till tvister mellan allmänheten och demyndigheter som har att bedöma den bedrivna verksamhetens skattemässigastatus. Likaså föreligger svårigheter rörande verksamhet där kostnader uppstårunder ett utvecklingsskede.