prop · G80356 · 1984-12-31 00:00:00 — De får dock inte något preliminärtställningstagande. Även i fortsättningen bör de fackliga organisationernanaturligtvis få tillgång till sä fullständigt material som möjligt. Detta börkunna tillgodoses inom den givna tidsramen. När del däremot gäller ettpreliminärt ställningstagande frän tillsynsmyndigheten kan jag inte förordarätt för de fackliga organisationerna att i varje enskilt fall få tillgäng tillett sådani. Däremol kan jag givelvis inte se något hinder i alt myndigheten, iden omfaltning lid och resurser medger del, lämnar organisationernainformation om sitt ställningstagande. Mitt förslag: Regeringen kan ge ett företag tillståndtills vidare att utan hinder av investerings- och leasingförbudet göra deinvesteringar och leasa den egendom som är oundgängligen nödvändig, på villkoratt företaget åtar sig att se till alt detla inte leder till en utvidgning avverksamheten i och . Tillståndet får omfatta ersättning avutrangerad, avyttrad eller förlorad anläggningstillgång eller hyrd egendom ochsädana sociala investeringar för vilka undanlag frän förbud mol invesleringarnu i regel beviljas. Tillståndets efterievnad blir föremål för minst likanoggrann och ingående kontroll som den som sker i samband med ett beviljatundantag enligt 6§. Medgivandel kan återkallas om verksamheten i Sydafrikaeller utvidgas genom invesleringarna eller leasingen eller det i övrigiföreligger särskilda skäl (8§). Kommitténs förslag: Kommittén har i denna fräga anfört attom olägenheter i fråga om handläggningen består och ökar, kan regeringentänkas vilja överväga elt reviderat system för dispensgivningen. Vad kommitténdärvid tänkt sig överensstämmer i väsentliga delar med mitt förslag (sebetänkandets. Remissinstanserna: SIF, Metall och SALF tillstyrker enmöjlighet för företagen att göra åtaganden eftersom detta kan förenklahandläggningen och underlätta för andra länder att följa efter. Förbundenbetonar alt företagen i samband med åtagandet måste förbinda sig att aktivtverka för att förbättra de svartas anställningsvillkor och därvid ange hur ochi vilken omfattning detla skall ske (se remissammanställningen avsnitt 7.6, s.114-115). Skälen för mitt förslag: Frågan om elt alternativ lill etlansökningsförfarande för varje investering har diskuterats vid fleratillfällen alltsedan Prop.1984/85:56 40 Sydafrikaulredningen övervägde på sin lid en dispensordningsom skulle ge de svenska företagen i området frihet att inom vissa i lagenangivna ramar på eget ansvar företa ersältningsinvesteringar i ochNamibia. Utredningen fann emellertid all det på grund av företagens olikaförhållanden knappasl var möjligt alt utforma generella regler på etttillfredsställande sätt. 1978/79: 196 föreslog föredraganden (s. 40)att regeringen skulle få möjlighet att ge sådana förelag som, innanlagstiftningen trädde i kraft, förband sig att inte utvidga sin verksamhei iSydafrika, räll att göra ersättningsinvesteringar utan särskild dispens. Rättenskulle omfatta utrangerad, avyttrad eller förlorad anläggningstillgång.Medgivandet förutsatte från övervakningssynpunkt informationsskyldighet omverksamheten och efterhandskontroll i samma utslräckning som för andra förelagsom omfattades av investeringsförbudel. tillstyrkte förslagel (UU1978/79:33, rskr 421) och en betämmelse intogs i Sydafrikalagen (5 §). Ingetföretag var dock berett att göra ett sådant åtagande. Motbakgrund härav kan det vara förenat med viss osäkerhet att nu uttala sig omintresset från de berörda företagen för särskilda åtaganden. Enligt min meninghar emellertid en konstruktion med särskilda åtaganden så stora fördelar attden ånyo bör prövas. Jag har redan tidigare betonat vikten av att förenklingargörs i lagstiftningen. Elt av de viktigaste syftena med lagen är att den skallkunna vara ett exempel för liknande åtgärder frän andra länders sida. Ensmidigare handläggning skulle öka möjlighelerna härtill. Arbetelmed att förenkla tillämpningen av lagen är också väsentligt för all undvikaonödig byråkrati. Mot denna bakgrund har jag valt all lägga fram etl alternativtill förfarandet enligt 6 och 7 §§ som i slort liknar fidigare alternativaförslag och som innebär att företagen får möjlighet att fortlöpande göraoundgängligen nödvändiga ersättningsinvesteringar utan att behöva ansöka omundantag förutsatt att de åtar sig att se till alt investeringarna m. m. inleleder till att verksamheten i och utvidgas. Det bör ocksåvara möjligt för förelagen att göra sädana sociala investeringar för vilka nu iregel medges undantag frän investeringsförbudel. Innebördenav mitt förslag är alt företagen får möjlighel alt hos regeringen ansöka omrätt att fortlöpande få göra ersältningsinvesteringar och leasa egendom enligtvad jag sagt. Som villkor för att regeringen skall kunna bevilja en sådanansökan måsle i första hand gälla alt verksamheten härigenom inte får utvidgas.Ett ytterligare villkor måste vara att det rör sig om ersättning avutrangerade, avyttrade eller förlorade anläggningstillgångar eller motsvarandeinhyrd egendom eller en social investering. Medgivandet innebär inte befrielsefrån all i övrigt rätta sig efter lagens regler. Föratt sådana särskilda utfästelser verkligen skall fylla sin funktion, dvs. attbidra till en förenkling av lagstiftningen, bör de som regel inte varatidsbegränsade. Företagen skall dock regelbundet lämna redovisning över Prop.1984/85:56 41 genomförda och planerade investeringar m. m. och andraomständigheter som har betydelse för kontrollen av alt företagen håller siginom den givna ramen. Redovisningen blir föremål för ingående granskning avtillsynsmyndigheten. Uppgifter skall lämnas i investeringsplanen och i denredovisning som företagen är ålagda alt lämna belräffande verksamheteni och som enligt gällande lagstiftning skall ges in till kommerskollegiumsenast efter räkenskapsårets slut. Vid sidan av denna åriigakontroll skall också en fortlöpande kontroll ske frän tillsynsmyndighetenssida. Sammantaget blir kontrollförfarandet minst lika omfattande som efterbeviljande av undanlag enligt 6 §. Om det vid den årliga redovisningsgranskningen eller vidnågot annat tillfälle visar sig att företagna eller beslutade invesleringar gårutöver åtagandet och meddelade villkor, skall fillsynsmyndigheten utan dröjsmålpåtala detta för företagel och även anmäla förhållandel lill regeringen förprövning om humvida tillständet skall återkallas och förelaget återgå lillansökningsförfarandet enligt 6§. Kan det misstänkas att överskridandet skettuppsåtligen eller av grov oaktsamhet kan frågan om väckande av åtal för brottmot förbudet mol invesleringar m.m. enligt de straffsanktioner jag strax skallredogöra för aktualiseras. Även i andra fall skall tillståndet kunna återkallas,nämligen om det i övrigi föreligger särskilda skäl. Sädana särskilda skäl ärt.ex. att företagels verksamhet genomgår en påtagligt snabb expansion pä annatsätt än genom investeringar eller finansiell leasing eller att företagetspersonalpolitik genomgår förändringar i negativ riktning. Bestämmelsen kanockså aktualiseras om företagets invesleringsvolym drastiskt skulle ökas ochdärigenom avvika från en mera långsiktig investeringsnivå. Från fackligt håll har betonats att företagen också måsleåta sig att satsa pä ell socialt program och aktivt verka för alt förbättra desvartas villkor. Jag välkomnar naturligtvis om överenskommelser härom kan nåsmellan förelag och fackliga organisationer i . Delta påverkar emellertidinte vår grundläggande inställning, att de svenska företagen så länge de ärkvar i tvingas följa de sydafrikanska lagarna och att de därigenomutgör en del av apartheidsystemei. Jag vill slutligen tillägga, i fråga om vad som skallanses utgöra en utvidgning av verksamheten, alt samma kriterier självklart börgälla här som vid annan prövning enligt lagen. 2.3.10 Överlåtelser och upplåtelser av patent ochtillverkningsrätler m.m. Mitt förslag: Svenska juridiska personer som överlåtereller upplåter patent eller tillverkningsrätler lill sydafrikanskt ellernamibiskt företag skall lämna uppgift härom till en tillsynsmyndighet (9 §första stycket 1). Regeringen bemyndigas införa förbud mot sådanaöverlåtelser eller upplåtelser (I0§). Prop.1984/85:56 42 Kommitténs förslag: Kommittén har avstått frän att föreslåförbud mol överlåtelse eller upplåtelse av palenl eller tillverkningsrätt menfunnit del angeläget att sådana överlåtelser och upplåtelser görs till föremålför registrering och övervakning (se betänkandet s. 174-177). Remissinstanserna: JK kan inle finna alt en sädanregistrering och övervakning fyller någon funktion utan endasl innebärbesvärande byråkrati. KK anser alla skäl tala för alt även pätjänstehandelsområdet bör värna om frihandelsprincipen och därför ej övervägainförande av restriktioner i denna handel. PRV understryker att förbud förjuridiska personer att söka patent i skulle vara oförenligt med tankarnabakom Pariskonvention om industriellt rättsskydd. registrerings-och övervakningssystem är att föredra. PRV pekar på lillämpningssvärigheleroch ifrågasätter om inte en uppgiftsskyldighet blir nästintill meningslös. Förslaget tillstyrkts av , Nordiska afrikainsiitutetm.fl. Enligt lorde del vara möjligt att förbjuda licensöverenskommelsersom avser överlåtelse eller upplåtelse av patent eller lillverkningsrält inomett begränsat område, t.ex. energisektorn, och övervaka omfattningenav övrig handel (se remissammanställningen avsnitt 7.7, s. 115-116). Skälen för mitt förslag: uttalade vid 1979/80års (UU 1979/80:27, rskr 360) att det vore motiverat all regeringengjorde en genomgång av Sydafrikalagens tillämpning samt all en sädan genomgångborde kunna utgöra utgångspunkt för en kartläggning av möjligheterna förSverige att vidta åtgärder även på andra områden såsom överföring av teknologi.Riksdagen konstaterade att teknologiöverföring berör ett brett spektrum avtjänster, rättigheter och kunskaper som i större utslräckning än varor ochkapitalflöde rör sig över gränserna på etl svårkontrollerbart sätt. Eninventering av detta vida område ansågs ge en bild av möjligheterna förålgärder som skulle kunna komplettera investeringsförbudet, bl.a. vad avsägtekniska samarbetsavtal, patent och licenser. Vad sålunda uttalatingick i direktiven för översynen av Sydafrikalagstiftningen. Kommittén har i sitt betänkande lämnat en redogörelse förolika former av tekniköverföring (se betänkandet s. 165-177). Av redogörelsenframgår att tekniköverföring sker i åtskilliga former. Någon ordentligstatistik över omfattningen finns f.n. inte. Den statistik som finns gällerbetalningen till och från avseende överlåtelse och upplåtelse avrättigheter såsom licenser, royallies, patent, film m. m. och är behäftad medvissa brister. Kommittén stannade bl. a. av delta skäl för att föreslå enregislre-ringsskyldighet beträffande överlåtelser och upplåtelser av patent ochfillverkningsrätter. Enligt min mening är det önskvärt att i linje med vad somuttalas i direktiven åstadkomma begränsningar i tekniköverföringen tillSydafrika. 1984/85:56 43 Med hänsyn lill vad kommittén anfört finner jag det emellertidinle praktiskt och rimligl möjligt att reglera tekniköverföringen ulan altdessförinnan ha gjort en kartläggning av förhållandena. Kartläggningen böravse den teknikhandel som innebär överlåtelser och upplåtelser av patent ochtillverkningsrätter. Del bör ankomma på regeringen alt beslämma omfattningenav uppgiftsskyldigheten. Om detskulle visa sig att en omfattande tekniköverföring sker framför allt underformer som kan uppfattas som alternativ till investeringar och såledesuppfattas som elt kringgående av syflel med Sydafrikalagen måste regeringen hamöjlighel alt snabbt kunna ingripa. Regeringen bör därför få riksdagensbemyndigande att meddela föreskrifler om förbud för svenska juridiska personermot alt överlåta och upplåta patent eller tillverkningsrätter lillsydafrikanskt eller namibiskt företag. För att kunna tjäna som tillförlitlig kartläggning avteknikhandeln bör redovisningen naturligtvis vara sä exakt som möjligt. Enstraffsanktione-ring bidrar härtill. Som kommittén föreslagit bör underiåtenhetalt fullgöra uppgiflsskyldigheien därför kunna föranleda bötesstraff. Detsammagäller lämnande av oriktiga uppgifter vid fullgörandet av uppgiftsskyldigheten. bör redovisa nu aktuell kartläggning iden åriiga redogörelsen till regeringen. Mitt förslag: Svenska juridiska personer som förvärvarutländskt förelag som äger aktier eller andelar i ell sydafrikanskt ellernamibiskt företag skall lämna uppgift härom till en tillsynsmyndighet (9 § förstastycket 2). Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet s. 155-158). Remissinstanserna: JK anser inte att det finns anledningalt den föreslagna beslämmelsen införs i lagstiftningen. K K har ingen erinranmot förslaget. Förslaget tillstyrks av , SSKF och SKSF, CUF samlST-Statskon-toret (se remissammanställningen avsnitt 7.8, s. 116-117). Skälen för mitt förslag: I den allmänna debatten har bl.a.möjligheter att kringgå lagen diskuterats. Som en sådan har nämnts de s.k. indirektaföretagsförvärven. Kommittén konstaterar att möjligheterna att i della avseendekringgå lagens syften är högst begränsade. I de fall som förekommit har delillgångar som indirekt förvärvals i inte varit av den storlek ellerpå annat sätt av den betydelse att de utgjort en väsentlig faktor vidtransaktionens tillkomst. Detla har lett kommittén till att anse att det ärosannolikt att ett svenskt företag skulle förvärva ett dotterföretag i ettannal land just i syfte att komma i besittning av en rörelse i . Prop.1984/85:56 44 Jag delar kommitténs uppfaltning. förbud mol indirektaföretagsförvärv eller skyldighet all avyttra den sydafrikanska tillgängenskulle också stöta på åtskilliga juridiska och politiska problem. Liksom ifråga om tekniköverföringen finner jag emellertid en uppgiftsskyldighet varavärdefull som etl led i kartläggningen av svenska företags ägarinlressen isydafrikanska och namibiska företag. Jag föreslär därför en skyldighel försvenska juridiska personer, som förvärvar utländska företag vari ingår sydafrikanskaeller namibiska lillgångar att, i den utslräckning regeringen föreskriver,anmäla förvärvet lill den tillsynsmyndighet som regeringen bestämmer.Tillsynsmyndigheten bör i sin tur redovisa denna uppgift i den ärligaredogörelsen till regeringen. Mitt förslag: Tillsyn över efterlevnaden av den nyaSydafrikalagen bör utövas av en tillsynsmyndighet. Myndigheten får åläggasvenska juridiska personer som omfattas av lagen att tillhandahålla förtillsynen behövliga uppgifter och handlingar och härvid ålägga vite (I I §). beslut skall kunna överklagas hoskammarrätten genom besvär (I6§). Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag utomsåvitt avser kretsen av företag som skall kunna omfattas av ett föreläggande.Kommittén föreslår här att alla svenska juridiska personer som drivernäringsverksamhet och som således kan omfaltas av investeringsförbudet skallvara skyldiga att lämna begärd informaiion. Kommittén anger kommerskollegiumsom tillsynsmyndighet (se betänkandet s. 142 och 210-213). KK har ingen principiell invändning mol att blitillsynsmyndighet men tillägger att förhållandena inle varit sädana attelt nämnvärt behov av en offentlig tillsyn förelegat. SMR och SKUstöder förslaget. Infordrande av uppgifter och handlingar Ett par remissinstanser, JK och kammarrätten i ,anser att bestämmelserna om infordrande av handlingar och uppgifter är föroprecisa. JK tycker att det är alt gä väl långt i strävandena att utforska omlagen efterlevs om även andra förelag än dem som direkt berörs av lagen skallkunna tvingas aU lämna upplysningar. Del måste enligl JK anges i vilkahänseenden upplysningar skall lämnas. Kammarrätten framhåller vikten av att detnärmare specificeras vilka uppgifter kollegiet skall kunna infordra. Prop.1984/85:56 45 Kammarrätten i anser med hänsyn till attlagstiftningen innehåller diskretionära inslag, där bedömningen fömtsätts skemed hänsyn till bl.a. regeringens utrikes-, handels- och induslripoliliskaställningstaganden, att regeringen och inte en domstol utgör den naturligabesvärsinstansen. Kammarrätten ifrågasätter också om ålägganden som inte ärförenade med vite, överhuvud bör vara överklagbara (se remissammanställningenavsniu 7.9, s. 117-118). Skälen för mitt förslag: De förslag lill skärpningar av Sydafrikalagen som jag nulägger fram ökar behovet av en tillsynsmyndighet. har redan nuvissa uppgifter som i allmänhet anses tillkomma en tillsynsmyndighet. Det börankomma på regeringen all beslämma tillsynsmyndighet. Det faller sig därvidnaturligt att kommerskollegium tilläggs denna funktion. Bankinspektionen svarar enligt skilda författningar påkreditmarknads-omrädet för tillsynen av att kreditinstitutens verksamhet sker ienlighet med lagar och förordningar. Även bankinspeklionen har härigenom ansvarför kontrollen av att kreditinstitut i sin verksamhet inte bryter mot Sydafrikalagenoch kan också ingripa med åtgärder. Om inspektionen i sin tillsynsverksamhetupptäcker brott mot låneförbudet bör inspektionen dock normalt genom anmälantill kommerskollegium överiåta ät kollegiet all vidta åtgärder. Det sagdainnebär alt bankinspektionen i praktiken kommer att svara för den fortlöpandekontrollen när det gäller kreditinstituten och alt kommerskollegiets tillsyn imotsvarande grad kan begränsas. Infordrande av uppgifter och handlingar bör kunna infordra vissa uppgifter ochhandlingar. Detla har kommil lill uttryck i kommilléns lagförslag på så sällalt kommerskollegium får ålägga svensk juridisk person att tillhandahällasädana uppgifter och handlingar som behövs för tillsynen. Kommittén har beträffandekretsen av företag som skall kunna omfattas av elt föreläggande angivit allasvenska juridiska personer som driver näringsverksamhet och som såledesformelll sell kan omfattas av investeringsförbudel. Förslagel bör modifieras iell avseende. Det bör inle komma ifråga alt tillsynsmyndigheten med hjälp aven vitessanklionerad möjlighet att infordra uppgifter och handlingar fårefterforska huruvida etl vissl företag kan misstänkas falla under lagensförbud. Delta får enligl gängse regler ankomma på polis-och åklagarmyndigheter.Däremot är det inget som hindrar att tillsynsmyndigheten gör en förfrågan hoseu företag om förhällanden som har betydelse härvidlag. Det kan dänaturligtvis framkomma omständigheter som i sig kan innebära misstanke motförelaget för brott mol Sydafrikalagen. De företag mol vilka ett föreläggandebör kunna riktas bör vara sådana som 1984/85:56 46 medgivits undantag från förbudet mot invesleringar m. m.eller som gjort ett särskilt åtagande i enlighet med vad jag tidigare förordat(avsnitt 2.3.9). Vid sidan härav måste sädana uppgifter och handlingar kunnainkrävas som har samband med en straffsanktionerad redovisnings- eller uppgiflsskyldighel. Rällen alt infordra uppgifter och handlingar skall alltsåinte användas för att kräva in sädana uppgifter som företagen är ålagda alllämna utan straffsanktionering. Som kommittén anför kan skilda typer av uppgifter ochhandlingar bli aktuella, l.ex. protokoll, verifikationer och avtal. För att kunna lägga kraft bakom ett föreläggande bör detocksä finnas möjlighet att förena föreläggandet med vite. Vite bör emellertidinte utsättas regelmässigt utan endast om det föreligger särskilda skäl. Ettsådant kan vara tredska. Vid bedömningen i dessa frågor bör hänsyn tas till detberörda förelagets faktiska möjligheter att lämna ut uppgifterna ellerhand-lingama. Dessa möjligheter kan vara kringskurna l.ex. genom etl avtalsförhållandeeller p.g.a. utländsk lagstiftning. Elt föreläggande som inte är förenat medvite kan naturligtvis följas av ett nytt föreläggande, då förenat med vite.Fråga om utdömande av vite handläggs enligt gängse bestämmelser, dvs. avallmän åklagare och domstolar. Kammarrätten i , som enligt milt förslag blirbesvärsmyndighet, anser att överklagande bör ske till regeringen. Som skälhärtill anger kammarrätten att det är fråga om politiska bedömningar. Jag kan dela kammarrättens uppfattning när det gällervissa beslul enligl lagen, t.ex. sådana som rör undanlag från förbudet motinvesleringar m. m. Dessa bedömningar ligger ocksä pä regeringen.Lagstiftningen rymmer emellertid andra mera handläggningsmässiga beslut där depolitiska värderingarna inte är framträdande. Det är inom detta områdeöverklaganden kan bli aktuella. Inom pågår ett fortlöpandearbeie med alt minska antalet besvärsärenden hos regeringen. hargodkänt riktlinjerna (prop. 1983/84:120, KU 23, rskr 250). a. att regeringen i möjligaste män skall befrias från besvärsärenden. Kvarbör endast finnas sädana som kräver ett ställningstagande från regeringen sompolitiskt organ. Med hänsyn lill vad jag anfört om typer av beslul sombör bli föremål för överklagande är jag inte beredd att frångå dessa riktlinjer.Kammarrätten bör således vara besvärsmyndighet. Enligt min mening bör inteheller göras någon inskränkning i möjligheten att överklaga tillsynsmyndighetensbeslut. Prop.1984/85:56 47 hävdar att de nya uppgifterna kommer attkräva ansenliga resursförstärkningar. Jag är medveten om att de förslag som läggs fram kommerall medföra vissa ytterligare arbetsuppgifter för kollegiet om del blirtillsynsmyndighet. Pä andra punkter innebär emellertid förslagen förenklingar.Med hänsyn härtill bör - såvitt jag nu kan förutse - kollegiets samladeuppgifter som tillsynsmyndighet ändå kunna inom redan givna resursramar.Skulle delta visa sig vara omöjligt, kommer jag att la upp frågan omresursförstärkning mot bakgmnd av då gjorda erfarenheter. Mitt förslag: Nuvarande sanktioner behälls för brott motdel utvidgade investeringsförbudet (12 §). Den nya uppgiftsskyldigheten belräffande överlåtelser ochupplåtelser av palenl och tillverkningsrätler straffsanktioneras med böter(I3§1). Övriga uppgiftsskyldigheter, som fillkommer, blir intestraffsank-lionerade. Lämnande av oriktiga uppgifter vid fullgörande av enuppgiflsskyldighel likställs i straffhänseende med underlåtenhet alt fullgörauppgiflsskyldigheien (13 §2). Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebelänkandet s. 177, 207, 210 och 212). Remissinstanserna: RA lämnar kommitléns straffbestämmelserutan erinran, men ifrågasätter tillsammans med länsåklagaren i Västmanlandslän om "orikliga uppgifter" borde utbytas mol "vilseledandeuppgifter". SMR och SKU vill ha utökat straffansvar (seremissammanställningen avsnitt 7.10, s. 118-119). Skälen för mitt förslag: Jag finner del inte moliverat attgöra några ändringar i gällande ansvarsbestämmelser i fråga om brott motinvesteringsförbudel. Den som bryter mol förbudet skall alltså kunna dömaslill böler eller fängelse i högst om gärningen skett uppsåtligen ellertill böter eller fängelse om gärningen skett av grovoaktsamhet. fall bör vara straffria. Samma bör gälla för anstiftan aveller medhjälp till sådant brott. Underiåtenhet alt fullgöra skyldigheten att upprättainvesteringsplan och redovisa ulvecklingen av verksamheten i och Namibiakan nu föranleda böter. Ej heller härvidlag finner jag anledning till någonändring. Som framgått av avsnitt 2.3.6. 2.3.10 och 2.3.11. lägger jag nu Prop.1984/85:56 48 också fram förslag till ytterligare uppgiftsskyldigheter,nämligen dels om löner och anställningsvillkor m.m. för anställda i förelaget(5 § första stycket 2), dels om överiåtelse och upplåtelse av patent ellertillverknings-räU (9 § första stycket I), dels om indirekta företagsförvärv (9 § första stycket 2). Av skäl somjag redovisat under varje avsnitt föreslår jag straffansvar endast i fråga omöveriälelser eller upplåtelser av patent eller tillverkningsrätler. De nyauppgiftsskyldigheterna avses inte bli fullgjorda i sådana former att ansvarenligl brousbalken kan komma i fråga. 2.3.14 Förverkande och åial m. m. Mitt förslag: Någon ändring görs inte i förhållande lillnuvarande bestämmelser i fräga om förverkande, åtal och tillämplighet avsvensk lag (14,15 och 17§§). Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet s. 213).