prop · G80337 · 1984-12-31 00:00:00 — 1 § Komvux skall anordnas i form av kurser som ärfrislående från varandra och som var och en ger uibildning motsvarande en visskompetensnivå i ett ämne eller inom eU yrkesområde. Regeringen eller den myndighel som regeringen bestämmerfår meddela föreskrifter om undanlag från första stycket. 1 1 kap. 3 § anges gmnderna för komvux. I 4 kap. I §presenteras huvuddragen i den speciella uppbyggnaden av komvux. Jfr 1 och 12 §§komvux-förordningen. Prop.1984/85:37 32 Den närmare ulformningen av kurssystemel framgår av komvux-förordningenoch Lvux 82. Del kan finnas flera kurser i ell ämne. S.k. allmänna ämnen t.ex. matematik och svenska - ärindelade i etapper som bygger på varandra. Varje etapp ulgör en frislående kursoch leder till en bestämd kompetensnivå (etapp I ger kompetens molsvarandegrundskolans högstadium, etapperna 24 kompetens motsvarande olika långastudiegångar i gymnasieskolan). Yrkesämnen kan i stället vara uppdelade i ddmomenlskurser.Oftast ingår flera delmoment i en kurs. Vissa yrkesämnen kan av ulmstningsskälalternativt delas upp i modulkurser. Det krävs flera moduler för alt bilda enkurs. Samtliga delmomentskurser eller modulkurser i ett ämne ger tillsammanskompelens motsvarande ämnet i gymnasieskolan. I en särskild yrkesinriktad kurs - således utbildning somsaknar motsvarighet i gymnasieskolan - behandlas ett yrkesområde eller en deldärav. En sådan kurs kan innehålla flera ämnen. Det behövs en möjlighet all föreskriva undantag frånförsta stycket. Utöver sådana kurser som åsyftas i paragrafens förstastycke finns s. k. orienteringskurser (jfr prop. 1983/84: 169 s. 33 O- Etl speciellt undanlag från systemet enligl första stycketär också den av historiska skäl betingade s. k. sammanhållna tekniska ulbildningeni . 2 § Kommuner får i sin komvux anordna kurser både pågrundskolenivå och på gymnasial nivå. Landstingskommuner får i sin komvux anordna endast kurserför utbildning på gymnasial nivå inom områdena vård, jordbmk, skogsbmk ochträdgårdsnäring. Enligt 14 b § komvux-förordningen får en landstingskommunskomvux omfatta endasl kurser som motsvarar den utbildning som en landstingskommunsgymnasieskola kan omfatta. 1983/84:169 föreslås altlandstingskommunerna skall få anordna även särskild yrkesinriktad utbildning -dvs. yrkesinriktad utbildning ulan motsvarighet i gymnasieskolan inom deutbildningsområden som en landstingskommuns gymnasieskola kan omfalta (prop. Föreskriften i lagens 4 kap. 2 § andra stycket är etlannat sätt alt uttrycka samma sak som i 14 b § komvux-förordningen med denändring som föranleds av förslaget i prop. 1983/84: 169. En ytterligare ändringhar gjorts. I skolförordningen och en anslutande förordning förutsätts alt enlandstingskommuns gymnasieskola skall kunna omfatta specialkurser inomkonsumtionsområdet. Del är främsl fråga om husligt arbete. Prop.1984/85:37 33 vuxenutbildningens del är emellertid utbildning förhemarbete och fritidsverksamhet, dvs. bl.a. husligt arbete, närmast en frågaför studieförbunden. Vuxenutbildningens behov av arbetsmarknadsinriktadutbildning inom konsumtionsområdet kan tillgodoses av kommunerna inom deras komvux. Iutbildning för t.ex. ett vårdyrke ingår i vissa fall allmänna ämnen såsomsvenska. En landstingskommun som anordnar en kurs i vårdkunskap motsvarandeundervisning som ingår i gymnasieskolans vårdlinje bör för dem som deltar ieller slutfört en sådan kurs också få anordna bl. a. en kurs i svenska etapp 2. Kommunerfår anordna komvux ulan begränsning till gymnasial nivå eller lill vissautbildningsområden. Detla gäller oavsett om kommunen hör till enlandstingskommun eller inle. 1983/84: 169 föreslås dock en vissrestriktion (prop. s. 56 O- En lill en landstingskommun hörande kommun, somavser all anordna yrkesinriktade komvux-kurser inom etl område därlandstingskommunen får anordna sådana kurser, skall enligt förslagel genom sinskolstyrelse samråda med landstingskommunens utbildningsnämnd, innan beslutfattas. Om de båda inle kan bli eniga om vem som skall anordna kurserna ellerom all båda skall göra del, skall länsskolnämnden beslula i frågan. Denna reslriklionhar inle redovisals i laglexlen. Del bör räcka all den las in i en förordning(jfr förbehällel i I kap. 3 § första stycket). Allmänna bestämmelser om samrådfinns i lagens 2 kap. 3 §. 3 § Den som uppfyller föreskrivna behörighelsvillkor har rällall i mån av plals della i kurser i komvux, om inte annal följer av föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighel som regeringen beslämmer. Regeringeneller den myndighel som regeringen beslämmer meddelar föreskrifler om behörighelsvillkoroch om grunder för urval. Av 1 kap. 6 § förslå stycket framgår all rätlen all dellai kurser i komvux fömlsäller kyrkobokföring i riket. F.n. finns föreskrifter om behörighelsvillkor ochurvalsgrunder i 31 38 §§ komvux-förordningen. Liksom hittillsbehöver det finnas bestämmelser om skiljande av elev från ulbildningen. Sådanabestämmelser kan meddelas i förordning. Delta är bakgmnden lill passusen"om inle annal följer av föreskrifler som meddelas av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer". 4 § I en kommuns eller landslingskommuns komvux skallsökande las emot oberoende av var i rikel de är kyrkobokförda. Ingen kommun eller landstingskommun behöver dock ta emot en sökande som inle är kyrko bokförd där, om sökanden myckel väl skulle kunna della i samma slags utbildning i komvux som anordnas av hemkommunen eller hemlandstings kommunen. Den som har börjat en kurs i en kommuns eller landslingskommunskomvux får fullfölja kursen oberoende av om hans kyrkobokföring ändras underpågående utbildning. Prop.1984/85:37 34 1983/84: 169 s. 19 f. Vissa frågor som regleras i paragrafen har kommenterats iden allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.2). En kommun behöver alltså inte la emol en sökande som"mycket väl skulle kunna della i samma slags utbildning i komvux somanordnas av hemkommunen". En första förutsättning för att sökanden på gmndav kyrkobokföringen skall kunna vägras tillträde lill exempelvis en kurs i matematiketapp 2 är att hemkommunen - åtminstone samma termin - anordnarsamma slags kurs och att han kan få plals där. En ytterligare förutsättning åratt han inle har något beaktansvärt skäl all i ställel för hemkommunen väljaden andra kommunen. Etl sådani skäl kan vara att lektionerna i hemkommunenskurs hålls på veckodagar eller lider av dagen eller kvällen då han har svårtall della. Var han förvärvsarbelar kan ha belyddse i sammanhangel. Observera sambandet med föreskrifterna om inlerkommunalersättning i 6 kap. Jag hänvisar särskilt lill 6 kap. 5 § och kommentarernatill den paragrafen. Samarbeiei enligt 2 kap. 3 § bör kunna leda fram lill prakliskasamförståndslösningar angående mottagande i komvux som anordnas av annan kommunän hemkommunen eller annan landstingskommun än hemlandstingskommunen. På delsättet kan en prövning i varje enskilt fall undvikas. 5 § Den lokala slyrelsen för komvux i den kommun ellerlandstingskom mun, som anordnar den kurs ansökan avser, avgör om sökanden skall nekas lilllräde på grund av bestämmelserna i 4 § första stycket andra meningen. Om tillträde nekas får sökanden överklaga beslutet hosskolöverstyrelsen genom besvär. Överstyrelsens beslul med anledning av sådanabesvär får inle överklagas. Det är alltså inte inlagningsnämnden (se 6 §) utan denlokala styrelsen som prövar frågor som anges i 5 §. En molsvarandekompetensfördelning mellan den lokala slyrelsen och inlagningsnämnden gällerbeträffande gymnasieskolan. Märk sambandet med bestämmelserna om rält till inlerkommunalersättning (se 6 kap.). 6 § Med del undantag som framgår av 5 § skall frågor omintagning av elever till kurser i en kommuns eller landslingskommuns komvux avgöras av en särskild inlagningsnämnd. Dess ledamöler skall utses av den lokala styrelsen. beslut får inle överklagas. F. n. finns föreskrifler om i39 och 119 §§ komvux-förordningen. Vissa frågorom sådan inlagningsnämnd harberörts i prop. 1983/84: 169 (s. 24). 1984/85:37 35 7§ Kommunerna och landstingskommunerna får inte av dem som söker lill eller ärelever i komvux ta ut avgifter för administrationen eller för undervisningen. Såvittgäller läroböcker, skrivmalerial, verktyg, skyddskläder och andra därmedjämförliga hjälpmedel, som varje elev har för eget bruk och behåller som sinegendom, får en kommun eller landstingskommun besluta att hjälpmedlen skallanskaffas av eleverna själva på egen bekostnad eller erbjudas mol avgifter som högslmotsvarar kommunens eller landstingskommunens anskaffningskostnader. Iövrigi skall hjälpmedel som används i komvux tillhandahållas utan kostnad föreleverna, om inte annat följer av föreskrifler som meddelas av regeringen ellerden myndighel som regeringen bestämmer. Frågorom avgifter m. m. har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.1). Observera formuleringenalt huvudmännen inte får ta ut avgifter "av dem som söker till eller ärelever i komvux". Vid s. k. uppdragsutbildning åt t.ex. ett företag kanhuvudmannen ställa som villkor att företaget betalar kommunen ersältning. Iuttrycket "behåller som sin egendom" inkluderas även fall där hjälpmedletförbrukas under kursen. I tredje stycket görs enreservation för vad som kan följa av föreskrifter som meddelas av regeringeneller den myndighel som regeringen bestämmer. Bakgrunden är främst all delmöjligen för enstaka ovanliga men angelägna kurser kan finnas elt behov av att lålahuvudmännen la ul avgifter för visst material som eleverna använder gemensamt.Risken är annars all huvudmännen inte anordnar kurserna. Statens skolor för vuxna 1§ Den som uppfyller föreskrivna behörighelsvillkor har räll att i mån av plals dellai utbildning vid statens skolor för vuxna, om inte annat följer av föreskriftersom meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen beslämmer. Regeringeneller den myndighel som regeringen beslämmer meddelar föreskrifler om behörighetsvillkoroch om grunder för urval. Jfrde nuvarande föreskrifterna i 91 och 92 §§ komvux-förordningen. Såsomframgår av I kap. 6 § första slyckel avser rätten all della i utbildning vid SSVendast personer som är kyrkobokförda i rikel. Bestämmelsermolsvarande 5 kap. I § finns för komvux i 4 kap. 3 §. Föreskriflerom urvalsgrunder för SSV skall i princip överensstämma med motsvarande föreskriflerför komvux. För SSV spelar dock sökandenas olika behov av studieformendistansundervisning naturligen en stor roll. Prop.1984/85:37 36 2 § Frågor om intagning till utbildning vid slatensskolor för vuxna avgörs av en för skolorna gemensam intagningsnämnd. beslul får inte överklagas. F. n. finns föreskrifler om inlagningsnämnd i 93 § komvux-förordningen.Ämnet har behandlats i prop. 1983/84: 169 (s. 26 0. 3 § Avgifter för undervisningen eller administrationenfår inte tas ul av dem som söker lill eller är elever vid statens skolor för vuxna. Regeringen eller den myndighet som regeringen beslämmerfår i fråga om eleverna vid slatens skolor för vuxna fatta sådana beslut somavses i 4 kap. 7 § andra stycket. I övrigi skall hjälpmedel som används i ulbildningenvid skolorna tillhandahällas utan kostnad för eleverna, om inte annat följer avföreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighel som regeringenbestämmer. Frågor om avgifter m.m. har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.4.1). Paragrafen är en motsvarighet till 4 kap. 7 §, som avser komvux. F. n. finns föreskrifter i 7 § komvux-förordningen och iförordningen (SÖ-FS 1982:184) om avgifter för undervisningsmaterial i statligvuxenutbildning. 6 kap. Interkommunal ersättning Regelsystemet för gmndvux och komvux bygger pä attkommuner och landstingskommuner tar emol sökande från andra kommuner och landstingskommuner.Dessa är då normall skyldiga att belala s. k. inlerkommunal ersällning. Föreskrifler om inlerkommunal ersällning finns f. n. i 19§ grundvux-förordningen och 116 § komvux-förordningen. 1983/84: 169 har föreslagits vissa förändringar ifråga om interkommunal ersättning (s. 20 O- Tvisterna om inlerkommunal ersättning bör bli få. Del förulsättsatt samråd om kursutbud m. m. (jfr 2 kap. 3 §) skall kunna leda till praktiskasamförståndslösningar även när del gäller frågor om inlerkommunal ersällning.Liksom behövs emellertid vissa regler all falla tillbaka på närenighet inte råder. Dessa regler bör vara någorlunda enkla att tillämpa. Både kommuner och landstingskommuner är huvudmän för komvux.Detta vållar komplikationer vid utformningen av reglerna om rätt till ersättningoch ersältningsskyldig part. Det beror främst på all del finns vissa kommunersom inte hör till någon landstingskommun och på att kurser av vissa slag kananordnas av såväl kommuner som landstingskommuner. I möjligaste mån börhithörande frågor lösas genom överenskommelser. Det är knappasl möjligt attutforma regler som både är enkla och genomgående ger etl rättvist ulfall. 1984/85:37 37 1 §Inlerkommunal ersällning för utbildningshuvudmannens kostnader för en elev skall betalas enligt föreskrifterna i della kapilel, om inle annat följer av överenskommelse. Deberörda kommunerna och landstingskommunerna bör i första hand själva försökakomma överens i hithörande frågor. Staten lämnar bidrag lillbåde grundvux och komvux. Bidragen avser huvudsakligen kostnader för skolledareoch lärare. Därför blir det främst kostnader för lokaler och sådana ulbildningshjälpmeddsom utbildnings-huvudmannen tillhandahäller som kan utgöra underlag för inlerkommunalersältning. 2 §1 fall där någon dellar i gmndvux som anordnas av en annan kommun än hemkommunen, skall hemkommunen belala interkommunal ersättning till den andra kommunen. Detsamma gäller i fräga omkomvux på grundskolenivå och komvux på gymnasial nivå inom andra områden änvård, jordbruk, skogsbmk och trädgårdsnäring. 12 § regleras endast fall där en kommun är huvudman för gmndvux eller för sådan komvuxsom endasl kommuner - ej landstingskommuner -anordnar. Den mot vilken anspråkpå interkommunal ersättning skall riktas är hemkommunen (se definitionen i Ikap. 6 §). Altersättningsskyldighet kan vara utesluten i vissa fall framgår av andra paragraferi kapillel (1 och 5 §§). 3 §Om en landstingskommun i sin komvux har en elev som är kyrkobok förd i en kommun som hör lill en annan landstingskommun, skall hem landstingskommunen betala interkommunal ersällning till den andra lands tingskommunen. Hörelevens hemkommun inte till någon landstingskommun, skall ersättningen betalasav hemkommunen. I3 § regleras endast fall där en landstingskommun är huvudman för komvux. Denmot vilken anspråk på interkommunal ersällning skall riktas ärhemlandstingskommunen (se definitionen i 1 kap. 6 §). Om emellertid elevenshemkommun inle hör till någon landstingskommun - del gäller f. n. ,och kommuner - är del mol hemkommunen somersättningsanspråket skall riktas. Enkommun som hör lill en landstingskommun kan inte utan särskill åtagande - bliskyldig alt betala interkommunal ersältning lill landstingskommunen. Attersättningsskyldighet i vissa fall kan vara utesluten framgår av andra paragraferi kapitlet (I och 5 §§). 4 §Om en kommun, som inte hör till någon landstingskommun, anord nar komvux på gymnasial nivå inom någol av områdena vård, jordbruk. Prop.1984/85:37 38 skogsbmk och trädgårdsnäring och i sådan utbildning har enelev som inte är kyrkobokförd i kommunen, skall hemlandslingskommunen belala inlerkommunalersältning till kommunen. Hör inle heller hemkommunen till någonlandstingskommun, skall ersättningen betalas av hemkommunen. När utbildning som avses i första stycket anordnas av enkommun, som hör lill en landstingskommun, är ingen kommun ellerlandstingskommun skyldig alt betala interkommunal ersättning. I 4 § regleras fall där komvux på gymnasial nivå inomnågot av områdena vård, jordbmk, skogsbmk och trädgårdsnäring anordnas av enkommun (och inte av en landstingskommun, vilkel är del normala). Det är endaslom kommunen inte hör till någon landstingskommun som räll lill interkommunal ersältningföreligger. Och det är i så fall mot hemlandslingskommunen som anspråket skallriktas. Hemkommunen kan bli ersältningsskyldig endasl om inte heller den hör lillnågon landstingskommun. Om en kommun som inte hör till någon landstingskommun -exempelvis i en komvux-kurs som avser vårdutbildning på gymnasialnivå tar emol en sökande som är kyrkobokförd i kommun, som hör lillUppsala läns landstingskommun, är det enligt 4 § första stycket den sistnämndalandstingskommunen som skall belala inlerkommunal ersättning. Däremot hadeUppsala kommun blivit belalningsskyldig enligt 2 §, om del varil fråga omexempelvis en gmndskolkurs i matematik. 5 § Hemkommunen eller hemlandstingskommunen är inleskyldig att betala inlerkommunal ersällning, om eleven mycket väl hade kunnal della i samma slags utbildning i komvux som anordnas av hemkommunen eller hemlandstingskommunen. Detta undanlag från ersättningsskyldighet gäller dockinte, om hemkommunen eller hemlandslingskommunen innan eleven logs emotbereddes lillfälle att yttra sig till den mottagande kommunen ellerlandstingskommunen och därvid inte framförde någon sådan invändning. Bestämmelserna skall ses mot bakgmnd av föreskrifterna i 3kap. 3 § första stycket och 4 kap. 4 § första stycket. Den mottagande kommunen eller landstingskommunen är i ochför sig inle skyldig att bereda hemkommunen eller hemlandslingskommunen lillfälleall yttra sig innan någon därifrån tas emol. Utbildningshuvudmän kan självfallet komma överens om allmöjligheten alt neka tillträde enligt 3 kap. 3 § första stycket och 4 kap. 4 §första slyckel inte skall utnyttjas och att undantaget i 6 kap. 5 § förstastycket inte skall gälla dem emellan. 6 § Vid oenighet om rätten till interkommunal ersättningeller om ersätt ningens storlek, skall frågan avgöras av länsskolnämnden. Om någon av parterna är en landsfingskommun eller om två tvistande kommuner hör till olika län, skall dock frågan avgöras av skolöverslyrelsen. beslut enligt första stycket fåröverklagas hos skol- Prop.1984/85:37 39 överstyrelsen genom besvär. Överstyrelsens beslul medanledning av sådana besvär eller som första instans får inle överklagas. Ett exempel på tvist om rätten till ersättning är atthemkommunen med hänvisning till 5 § första stycket mot ett anspråk på ersättninginvänder att eleven mycket väl hade kunnal delta i samma slags utbildning ihemkommunens komvux men att den ersättningskrävande kommunen bestrider detta. 7 kap. Uppdragsutbildning m. m. 1 detla kapilel finns grundläggande bestämmelser om delsuppdragsutbildning såvitt rör komvux och SSV, dels utbildning inom komvux somanpassas lill bestämmelser för någon annan utbildningsform, exempelvisgymnasieskolan, för att gemensam undervisning skall kunna anordnas. Bakgrunden till bestämmelserna om uppdragsutbildning harredovisats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3). Lagens bestämmelser om uppdragsutbildning och församläsning anpassad utbildning innefattar ingen egentlig saklig reglering avdessa företeelser. 1 lagen anges endast att de kan förekomma enligl föreskriflersom meddelas av regeringen eller den myndighel som regeringen beslämmer och allsådana föreskrifler får innebära avvikelser från andra beslämmdser i lagen.Del blir alltså möjligt all göra undantag från lagen även omuppdragsutbildningen eller den för samläsning anpassade utbildningen inte harkaraktär av försöksverksamhet (om sådan, se 8 kap. 2 §). 1 § Kommuner och landstingskommuner får inom komvuxbedriva även uppdragsutbildning enligt föreskrifler som meddelas av regeringeneller den myndighel som regeringen bestämmer. Paragrafen handlar om uppdragsutbildning som anordnas inomkomvux. Ulbildningen är alltså en form av komvux och dellagarna blir elever i komvux.Paragrafen reglerar inte fall där kommunen ålar sig att anordna en från komvuxfristående utbildning. 1 paragrafen anges att huvudmännen inom komvux fär bedrivaäven uppdragsutbildning. 1983/84:169 (s. 60) har angetts en gräns . Eftersom uppdragsutbildning sannolikt kommer att spela en störreroll än vad som förutsågs i den propositionen, får man emellertid räkna med attandelen uppdragsutbildning för vissa huvudmän kan bli större. De begränsningarsom kan behövas bör anges i de statliga föreskrifterna om uppdragsutbildning. Föreskrifter om uppdragsutbildning inom komvux avsesinnebära att ell förelag, länsarbetsnämnden eller en annan uppdragsgivarekommer överens med kommunen eller landstingskommunen om att denna mot särskild Prop.1984/85:37 40 ersättningfrån uppdragsgivaren skall erbjuda en viss komvux-kurs eller vissa platser i ensådan kurs åt dem som uppdragsgivaren anvisar. Föreskrifterna bör också kunnalämna utrymme för andra därmed jämförliga anordningar. Uppdragsgivarenkan vara t.ex. etl förelag eller en myndighel som behöver utbildningen för sinpersonal. En uppdragsgivare kan också i egenskap av utbildningshuvudman haintresse av ulbildningen. Elever i uppdragsgivarens egen utbildningsverksamhetkan genom uppdragsutbildning inom komvux få genomgå en kurs somuppdragsgivaren av elt eller annal skäl inte tillhandahåller vid den aktuellatiden eller kan tillhandahålla för bara en del av eleverna. Om avsikten är attkursen skall tillgodoräknas i utbildningshuvudmannens egenutbildningsverksamhet, kan avtalet sägas vara ingånget avutbildningshuvudmannen i denna hans egenskap och fråga alltså vara om"försäljning" av komvux lill den andra utbildningsverksamheten. Avtalom uppdragsutbildning kan också ingås av en arbetsmarknadsmyndighet som genomavtalet tillförsäkrar en grupp arbetslösa personer platser i en komvux-kurs. Delkan finnas fall där en kommun i sin egenskap av arbelsgivare behöver ordnautbildning för viss personal och vill anlita komvux i kommunen för ändamålet.Del kan renlav tänkas att personalen fiänstgör inom kommunens skolväsende ochalt kommunen vill bereda den fortbildning i form av t.ex. en kurs i dalakunskapinom kommunens egen komvux. Uppdragsutbildning bör vara möjlig även i sådanafall. Det blir då fråga om en överenskommelse inle mellan kommunen och enutomstående utan mellan företrädare för kommunen i dess olika egenskaper avarbetsgivare och utbildningshuvudman. Och det blir fråga om ersällning inlefrån en utomstående till kommunen utan från elt konto till etl annal hos kommunen.Jfr vad som sagts om "andra därmed jämförliga anordningar". I destatliga föreskrifterna om uppdragsutbildning behöver göras vissa avvikelserfrån annars gällande bestämmelser. Jag vill här peka pä några områden inomvilka avvikelser kan bli aktuella. Bådekommunen (eller landstingskommunen) och staten har kostnader för komvux. Förstatens del rör det sig huvudsakligen om statsbidrag och statligapensionskostnader för skolledare och lärare. Den naturliga principen viduppdragsutbildning inom komvux är all statliga medel inte får användas för dendel av komvux som ulgör uppdragsutbildning. I förhållande till staten måslealltså kommunen själv svara för kostnader för skolledare och lärare viduppdragsutbildning. Detmåste finnas en möjlighet för uppdragsgivaren att beställa elt kursinnehållsom avviker från del som kommunen annars erbjuder inom sin komvux. För att detskall vara rimligl au låta uppdragsulbildningen anordnas inom komvux måsleemellertid krävas alt innehållet i den beställda kursen är i nivå med innehålleli reguljära komvux-kurser. 1984/85:37 41 De för komvux gällande föreskrifterna om behörighelsvillkor,urvalsgrunder och intagningsnämnder kan inle upprällhållas vid uppdragsutbildning. Regler om betygssättning i komvux skall inte alltid behövatillämpas på alldeles samma sätt inom uppdragsutbildning. Jag tänker på kursersom inle följer de reguljära kursplanerna i komvux. Grunden för interkommunal ersältning faller bort viduppdragsutbildning. Det bör få ankomma på regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer all avgöra vilka närmare regler som bör gälla i de berördafrågorna.