prop · G803161 · 1984-12-31 00:00:00 — Uppgtften atl främja samordningen av samhällelsfredsräddningsljänst bör bli framträdande i del nya verkels arbele. Vi föreslårall verkel i förhållande till de särskUda räddningstjänslgrenarna bör habefogenhel alt utfärda föreskrifier för planeringen av samverkan vidräddningsinsatser. Vi föreslår också att verket får förfoga över särskiUavsalta medel all användas t. ex. för samordning av planläggning och för vissastörre övningar. Såsom tillsynsmyndighet för den allmänna räddningstjänstenblir det en uppgift för verket atl genom rådgivning och slöd främjabrandförsvarens och länsslyrelsernas planläggning för räddningstjänsten. Motbakgrund av verkels samordningsansvar för räddningsljänslen måsle storuppmärksamhel ägnas åt samordning av planläggningen mellan den allmänna räddningstjänstenoch övriga delar av samhällels räddningstjänst. Beträffande planläggningen för civilförsvarel bör denna,när kommunerna övertar ansvarei på lokal nivå, så långt som möjligt bedrivasefter samma mönster som för fredsräddningsljänsten och den kommunala beredskapsplaneringen.Det är viktigt för handlingsberedskapen atl planläggningen inte kommer attslyras centralt genom omfattande, detaljerade föreskrifter. Verkel bör främstha rollen som rådgivande och stödjande organ. En uppgifl blir därvid attularbela s. k. grundsyner och operativa riktiinjer för verksamheten saml attange de beredskapskrav som skall uppfyllas genom planläggningen. Med hänsynlill de speciella krav som krigsförhållandena släller är det nödvändigt att ivissa hänseenden styra planläggningen genom föreskrifter. börförelrädesvis avse planläggning av sådan verksamhel som i en krigssituationmåsle kunna bedrivas med enheilig inriktning på alla nivåer. 4 1984/85. 1984/85:161 50 Förall fortsätta översynen av utbildningen av brandpersonal och personal inomsotningsväsendel har vi liUsall en särskild arbelsgmpp. Arbetsgruppensöverväganden och förslag redovisas i rapporten (Ds Fö 1984:1) Utbildning förräddningstjänst och solningsväsende. Enligtarbetsgmppens förslag skaU kompelensutbildning vara ett krav för både hel- ochdeltidsanställd räddningstjänstpersonal. Utbildning för räddningstjänst i fredoch krig föreslås ske integrerat och i första hand genomföras vidcivilförsvarsslyrelsens utbildnings- och förrådsanläggningar (CUFA). Även förpersonal inom sotningsväsendet föreslår arbetsgmppen atl kompetensutbUdningskaU vara obligatorisk. Den bör ulformas för atl tiUgodose utvecklingen molökade inslag av energihushållning. Videlar arbetsgruppens bedömningar och föreslår att ulbildningen av brandpersonalinom sotningsväsendel ulformas på del säll som arbelsgruppen angett. I1982 års lotalförsvarsbeslul ställs ökade krav på civilförsvarets organisationatt möta verkningarna av överraskande angrepp och på att åstadkomma en starksamhällsanknylning av civitförsvaret. är det ell starki krav all kunna ingripa med samhälletssamlade personella och maleriella resurser, när detla behövs. Vihar studerat möjligheterna att tillgodose de nya kraven genom alt flyttauppgifter inom civilförsvaret från den cenirala nivån till kommunerna. Vi hardärvid inriklal oss på den övningsverksamhet som bedrivs centralt ochmaterielhanleringen. Viföreslår att övningsverksamheten vid CUFA successivt avvecklas och atl den istället bedrivs lokall av kommunerna med biträde av länsslyrelserna. Av vårulredning framgår alt del är fulll möjligt att lokalt genomföra övningar ulanall kvaliteten försämras. Lokalt bedrivna övningar leder till höjd beredskapför såväl civilförsvaret som fredsräddningsljänsten. Genom atl föra överövningsverksamhelen uppkommer också besparingar. Vi föreslår attcivilförsvarsslyrelsen får i uppdrag att inleda decentraliseringen - för allsedan fullföljas av - efter den prioritering som styrelsenfinner lämplig. Viser många fördelar med att även föra över ansvarei för förrådshållning, vård,lUlsyn och underhåll av civilförsvarels materiel till kommunerna och allkommunerna får utnyttja materielen för angelägna ändamål i fred. Härigenom fårräddningsljänslen möjligheter all direkl förfoga över maleriel som behövs somberedskap för slörre olyckor. Enligt vår bedömning innebär ett överförandeockså samhällsekonomiska vinsler. Vi ser det angelägel alt det kapital somcivitförsvaret bundit i sin maleriel kommer till nyttai fredsverksamheten i slället för all materielen kasseras utan att ha använls.Genom ett samutnytljande kan omsättningen periodiseras på ell bäitre sätt änför närvarande. Vidare kommer civilförsvaret alt få en modernare malerielslock.Delta ökar i sin tur kommunernas inlresse för all använda materielen i fred. Enökad användning av civitförsvarsmalerielen inom kommunerna i förening med ensamordnad anskaffning mellan stat och kommun leder lill en mer enheiligmalerielslock. Våraundersökningar visar att kommunerna är positiva till att överta ansvaret ochatt kommunerna i slort har kompelens och resurser för uppgtften. Deuiredningar som vi gjort är emellertid inte så ulförliga att de kan bildaunderlag för etl fullständigt förslag av oss. Enligt vår mening är det nödvändigtatl la fram ett bättre ekonomiskt underlag innan man .säkert kan bedöma hurkostnadsfördelningen bör vara mellan staten och kommunerna. Denna fråga berortill stor del på hur man bedömer värdel av alt använda och förslitacivilforsvarsmaterielen i fred. Viföreslår att beslul fattas om att fortsätta och fullständiga påbörjadeuiredningar om materielhanleringen. Enligt vår mening bör regeringen tillkaUaen särskild arbelsgmpp med represenlanler för civilförsvarsslyrelsen, statensbrandnämnd. Redannu kan emeUertid som elt försia steg all s. k. akut- och förstärkningsmaterielföras över lUI kommunerna. Härigenom kan nuvarande ma-terielhanleringsresurservid civilförsvarsslyrelsen reduceras. Vi föreslår alt regeringen i uppdrag lillcivilförsvarsstyrelsen lämnar närmare rikllinjer för överlämnandet av akut- ochförstärkningsmalerielen. Detskadeförebyggande arbetet blir en väsenllig del av verkels uppgifler. Inomramen för tillsynsfunktionen avseende den aUmänna räddningstjänsten bör detåligga verket alt biträda myndigheter, organ och enskilda avseende förebyggandeåtgärder mol brand. TiUsynsfunktionen avseende explosiva och brandfarliga varorhar som syfle atl minska riskerna för olyckor vid hanlering av sådana varor.Även de frågor rörande transport av farligt gods som vi föreslår skall förasöver till verkel är av skadeförebyggande karaktär. En väsenllig del avcivilförsvarets fredstida arbete avser skadeförebyggande ålgärder. Föratt minska sårbarheten i samhället är det viktigt att myndigheterna vidsamhäUsplaneringen beaklar behovel av förebyggande ålgärder mot olyckor ochcivilförsvarets krav. Vi föreslår därför all centralt bör verkaför all räddningstjänstens och civitförsvarels iniressen tillgodoses isamhälls- och bebyggelseplaneringen. Ienlighel med räddningstjänstkommillén föreslår vi all verket får en 1984/85:161 52 samordnandefunktion för skadeförebyggande åtgärder. Mol bakgrund av verkels ställning somcentralt expertorgan för aU samhällets räddningstjänst är den samordnandefunktionen för skadeförebyggande åtgärder en naturiig del i verkets uppgtfler.Samordningsuppgiften för de olika grenarna av samhällets räddningstjänst gerverkel en god överblick över hela räddningstjänslområdet och därmed möjligheteratt påverka inriktningen av det förebyggande arbetet. Enligtvår mening bör verket leda produktionen av skyddsrum samt anläggningar förcivilförsvarets krigsorganisation. Några skäl har inle framkommit som enligtvår mening motiverar en ändring av uppgiftsfördelningen mellan de olikanivåerna inom civilförsvarets organisalion. Vi avvisar den tanke som den s.k.Hpg 5-kommillén för fram i sill principbetänkande (Ds Fö 1983: 5)Slmklurförändringar och samordning om all föra över produklionen avanläggningar för civilförsvarets krigsorganisalion från kommunerna tillfortifikalionsförvallningen. Forsknings-och utvecklingsarbetet har en grundläggande betydelse för strävandena attutveckla räddningstjänsten i fred ocb krig och de förebyggande ålgärderna. Viföreslår atl verket får en stark forsknings- och utvecklingsfunklion. Detta ärnödvändigl för all verket skall kunna fylla sin samordningsroll och sinrådgivande funktion. Viavser inte med våra förslag atl ändra förutsättningarna för det arbele rörandeforskning och utveckling som Slyrelsen för svensk brandforskning (Brandforsk)bedriver. Brandforsks verksamhet är enligt vår mening betydelsefull och börunderstödjas. Viföreslår i likhei med räddningstjänstkommillén att bör ha ettövergripande samordningsansvar för informalionen lill aUmänheten omolycksrisker, hur man förebygger dessa samt hur man handlar när en olyckainträffat. Verkels roll som expert- och samordningsorgan för all samhälletsräddningstjänst innebär atl verkel också behöver förmedla mer aUmän informationliU berörda myndigheler m.fl. Verket måste också verka för upplysning omsäkerhetspolitiken och om civilförsvarets uppgifter i totalförsvaret.Räddningsverket bör i informationsarbetet nära samverka med andraorganisationer och organ som bedriver sådant arbele. Räddningsverketmåste få en sådan utformning att det kan bidra lill att förverkliga de nyamålen inom sitl verksamhetsområde. 1984/85:161 53 attarbetet på den cenirala nivån måste anpassas till de pågående stmktureUaförändringarna inom civilförsvaret, där kommunernas vidgade roll är detväsentligaste inslaget. Organisationen måsle byggapå principen om en långl gående integration av freds- ochkrigsräddningsljänsten och ordnas så all samordningsvin-slema av delta även iprakliken kan realiseras. Vi föreslår atlverksamhelen resursmässigt delas in i två program, nämligen räddningstjänstoch förebyggande skydd. Programindelningen syftar främsl till att underiättaför statsmakterna att la ställning till målen för verksamheterna. ViSläUer upp följande fem sakområden för verkel. Planläggning,organisalion och beredskap. Stadsplaneringoch byggande m. m. Vi bedömer att funktionemaproduktionssamordning, forskning och utveckling, intemationella kontakter samlinformation och massmediakontakter blir väsentliga stödområden för verket. Viföreslår därför att dessa funklioner organisaloriskl bildar sekreiarial, direktunderställda verkels ledning. särskilt sekreiarial för samordning med andramyndigheler bör också bildas och får som huvuduppgtft att vara kansli åt rådelför räddningstjänst. Mol bakgmnd av de farhågorsom fmns för all verkel kan komma att fångas in i påträngande, akutafredsräddningstjänslfrågor till förfång för civilförsvarets beredskap föreslårvi all organisatoriska åtgärder vidtas så atl räddningstjänstens krigsduglighetbevakas särskUt. Föratl underlätta integrationen meUan fredsräddningsljänsten och civilförsvarelföreslår vi all verksamhelen finansieras från en gemensam ram som anges isamband med totalförsvarsbesluten. Vi föreslår vidare att försvaretsplanerings- och ekonomisystem (FPE-systemet) bör tillämpas med de modifieringarsom behövs för atl det skaU passa del nya verkel. Enligt vår bedömning bördel nya verket ha en lekmannastyrelse med sju eUer åtla särskilt utseddaledamöier. Med hänsyn tiU verkels uppgifler finns del etl siarkt behov avmedborgerlig insyn i verksamheten. Delta behov bör tillgodoses genom attparlamentariskt utsedda ledamöier ingår i slyrelsen. Med hänsyn liU verketsomfattande samordningsuppgifter kan det vara motiverat att företrädare förmyndigheler och organ, som är direkt berörda av verkels arbele, ingår istyrelsen. För atl slyrelsen inle skall bli alllför slor anser vi altrepresentationen bör begränsas till en representant för primärkommunerna och enrepresentant för landsiingskommunerna. Inflylandei verkets arbete för övriga berörda myndigheter och organ får tillgodoses genomatt dessa är represenlerade i de råd som vi föreslår att verkel skall byggaupp, nämligen ett 1984/85:161 54 råd för samordning avräddningstjänst m. m., råd för samordning avförebyggande åtgärder, råd för utbildning, råd för beredskap motkämkraftolyckor, råd för samordning av kommunalaberedskapsfrågor. Ekonomiskabedömningar och förslag till dimensionering av Viföreslår all centrala del i Karislad får en personalram om215 årsarbetskrafter. innebär en minskning av personalvolymen med ca 40årsarbetskrafter jämfört med nuvarande antal anslällda hos de myndigheter somorganisatoriskt berörs av samordningen. Minskningen i personalvolymen är enföljd av de rationaliseringsvinster som uppkommer genom samordningen när delgäUer administrationen (16 årsarbelskrafter) och den sakmässiga verksamheten.En viss del av minskningen beror också på all verkel får en delvis annan roUnär det gäller civitförsvarsverksamheten jämfört med dencivitförsvarsstyrelsen har . Genomatt föra över ansvaret för övningsverksamheten från CUFA tUl kommunema görsbesparingar för staten, vilka vi beräknar till ca 9 milj. kr. För attkunna bedriva övningarna lokalt krävs investeringar påsammanlagt ca 15 milj. kr. Vibedömer all utbildningsreformen medför en årlig kostnadsökning om calOmilj.kr., varav Smilj.kr. avser staten och 11 milj.kr. Sammanlagiinnebär våra förslag en årlig kostnadsbesparing för staten på ca 16milj. Omman beaktar de ökade kommunala kostnaderna blir den samhällsekonomiskabesparingen ca 5 milj. kr. Vi bedömer all besparingarna är möjliga atlrealisera från del beslul fattals om att bilda verket. som etl nytl verk innebär kommer atl leda lill problem iverksamhelen under elt övergångsskede. Problemen hör främst samman medomlokaliseringen och den kompetensprofil som vi anser nödvändig för verket.DärtiU kommer minsl lika vikliga genomförandeproblem av personalsocial ochpersonaladministrativ karaklär. Verkelsuppgifler innebär att grundstommen av verkets personal bör ha kompetensavseende en rad fackområden inom räddningstjänsten och den skadeförebyggandeverksamheten. Vi konstaterar all de myndigheter på fredsräddningstjänslsidansom organisatoriskt påverkas av våra förslag har en personal som välmotsvarar de kompetenskrav vi angett. Dessa myndigheter ligger emellertid intei . Vi måsle utgå från all inte all denna personal flyttar dil, vilkelinnebär atl viss kompetens, erfarenhei 1984/85:161 55 ochkontinuitet går förlorad. En komplikation är dessutom det mindre personalbehovlolalt setl som följer av våra förslag. Vibedömer att dessa svårigheler kan bemästras. En förulsältning för delta är dockatt förberedelsearbetet börjar inom de berörda myndigheterna och i samarbetemellan dem så snart beslul om verksbildningen föreligger. Resurser bör avdelasför atl utbilda nuvarande personal inför det nya verkels uppgtfler. Ett utrymmeför nyrekrytering bör också skapas inför del nya verkels tiUkomst. Ansvareihärför bör ligga på civilförsvarsslyrelsen. Vibedömer atl övergångsproblemen blir störst för sprängämnesinspeklionen.Problemen bedömer vi kan lösas genom ett successivt överförande.Sprängämnesinspeklionens verksamhel bör visserligen formellt och administrativtinordnas i det nya verkel från och med genomförandetidpunklen, mensamlokaliseringen i Karislad bör kunna anslå ell par år. Viföreslår att genomförandetidpunklen för del nya verkel bestäms till den Ijuli1986. I anslulning till verkets bildande bör det vara möjligt all börja denintegrerade ulbildningen. Utbildningsreformen bör vara genomförd senast denIjuli 1988. Innanverkel bildas bör det vara möjligt atl dels överlämna akut- ochförstärkningsmateriel tiU kommunerna, dels driva viss övningsverksamhel lokalt. Iomedelbar anslutning till beslut om att bilda verket bör en organisationskommittétillkallas med uppgifl att - föreslå slutiig organisationoch inslruktion för del nya verkel saml erforderiiga författningsändringar, - efler regeringens beslutgenomföra organisationsförändringen samt - genomföra förändringarnaavseende utbildningen av personalen inom brandväsendet och sotningsväsendel. Personatfrågornamåsle ägnas slor omsorg. Det är nödvändigl för medarbetarnas skull, men det ärockså en fömtsättning för att myndighetsom-bildningen skall kunna ske medminsta möjliga effektivitetsförlust. Vi föreslår alt en särskild arbelsgmppinrättas som sätts samman av de personaladministrativa cheferna i de berördamyndigheterna. Till gmppen bör knylas expertis från slatensarbelsmarknadsnämnd. Gruppen bör börja sitt arbete och fåsärskilda medel lill sitl förfogande. Våraförslag innebär en förskjutning av verksamheten från cenlral lill regional ochlokal nivå. Genomalt kommunerna övertar en stor del av civilförsvarsplanläggningen frånlänsslyrelserna minskar länsstyrelsernas direkla planläggningsuppgifter.Länsslyrelserna kommer emellertid även i fortsättningen att ha en viklig roll iplanläggningsarbetel. Del ankommer på länsstyrelserna all 1984/85:161 56 underverket utöva den direkta statliga ledningen, samordningen saml kontrollen avplanläggningen. En viktig uppgift för länsstyrelserna blir att siödja kommunemaoch förse dem med underlag för planläggningen. Prov-planläggningskommitlénbetonar i sitl betänkande (Ds Fö 1983:10) Kommunerna och civitförsvaretbebovet av atl länsstyrelsema stöder kommunerna under del förstaplanläggningsskedet. Vårtförslag om decenlraliserad övningsverksamhel från CUFA lill kommunerna geräven länsslyrelserna ökade uppgtfler. Vi föreslår atl 39 övningsledare ochlärare vid CUFA tiltförs länsslyrelserna. kan dock ske en reducering avmolsvarande anlal Ijänster vid länsstyrelserna. Reduceringen får emellertidinle genomföras förrän det första planläggningsskedet i kommunerna slutförts.Vårt förslag gör del alltså möjligt att temporärt förslärka länsslyrelsernaulan ökade kosinader för siaten. På kan en besparing motsvarande 39årsarbetskrafter göras. under beredskap och i krig Avde Ijänster som () med dess länsalarme-ringscenlralerutför har vi funnil att alarmeringen över telefonnumret 90000 är så inarbetad iallmänhetens medvetande atl den bör behållas under högsta beredskap och i krig.Länsalarmeringscenlralernas övriga funktioner bedömer vi inte så vikliga fråntotatförsvarssynpunkt att del är motiverat att avsätta resurser för att tryggadem. Förinkommande larm och för den ulgående trafiken litar länsalarme-ringscenlralemai huvudsak lill allmänna förbindelsenäl. Teleförbindelser är aUtidkänsliga i krig från sårbarhelssynpunkl. På grund av främst sårbarheten avvisarvi tanken på all driva länsalarmeringscentra-lema under högsta beredskap och ikrig. Ett annat skäl för detta är att länsalarmeringscentralerna inle passar ini totalförsvarets organisalions-och ledningssystem. Viföreslår i släUet att ett decentraUserat alarmeringssyslem införs som innebäratl 90000-samlalen direkt kopplas till förelrädesvis kommunemascivUförsvarsstaber. Genom elt sådanl syslem sprids alarmeringen tUl etl slortanlal mottagningscentraler, vilket är en slor fördel från sårbarhets-synpunkt.Vidare innebär del en lämplig anpassning av alarmeringsverk-samheten tilltotatförsvarets organisalions- och ledningssystem. Omkopplingenav 90 000-sam talen måsle förberedas i fred. Med den nuvarande teletekniskautmstningen är detla komplicerat. Däremoi kan omkoppUngen ske förhållandevisenkell om den görs i samband med att den nya tekniken (AXE-systemet) införs. Viföreslår därför alt omkopplingen sker vid införandet av den nya lekniken. Ävenom länsalarmeringscentralerna enligt våra förslag inle bör drivas vid högstaberedskap eller i krig bör den resurs som larmoperatörerna utgör i slörsiamöjliga ulslräckning las lill vara för tjänstgöring inom 1984/85:161 57 civilförsvaret.Placeringen får avgöras efler omständigheterna. Larmcheferna vidlänsalarmeringscentralerna bör lämpligen krigsplaceras på sambandssidan ilänsslyrelsernas krigsorganisation. 1984/85:161 58 Sammanfattningav rapport från CESAM: s arbetsgrupp för brandförsvarsutbildning (Ds Fö 1984:1) Utbildning för räddningstjänst och solningsväsende Våruppgifl har varit att se över utbildningen i allmän räddningstjänst ochutbildningen för personal inom sotningsväsendet. Vi lägger, när det gällerUlbildningen inom båda dessa verksamhetsområden, fram principförslag lill hurden bör läggas upp. Vi anser att den detaljerade utformningen av ulbildningenför olika personalgrupper bör ulformas av det kommande ,berörda ulbildningsmyndigheter samt den myndighet som får ansvaret försotningsväsendet. Vihar i vårl arbele med ulbildningen inom räddningsljänslen ulgåll från att denbör inlegreras med ulbildningen för räddningstjänsten i krig. Härigenom kanredan befintliga resurser när det gäUer anläggningar och materiel m. m.utnylljas. Samlidigt kan räddningstjänstens i krig behov av personaltillgodoses med ulbildade personer som även i fredslid arbelar medräddningstjänst. I våra överväganden om utbildningen av personal inomsotningsväsendet har vi utgått tfrån att verksamheten inom yrkesområdet kommeratl utvecklas mot ökade inslag av energihushåUning. Viföreslår beträffande utbildningen inom räddningstjänsten atl kompelensutbildningskall vara ett krav för både hel- och deltidsanställd brandpersonal. Denheltidsanställde brandmannen får efler tre veckors grundutbildning vidbrandförsvar med resurser för utbildning och efler hellidstjänslgöringi räddningstjänst vid egen kår gå igenom en femlon veckor lång kompelensutbildning.1 denna utbildning ingår som ger kompetens för placering som gmppchefi civilförsvarets krigsorganisation. heltidstjänstgöring i räddningstjänst vid kommunalt eller statligtbrandförsvar kan brandmannen gå igenom en långbrandförmansutbildning som leder fram till en brandförmansexamen och som gerkompelens som utryckningsledare. Den som önskar gå vidare och bli högre befälkan, efter atl ha erhållil erfarenhei som befäl under etl år och ha gått igenomen utbildning omfallande i förebyggande brandförsvar. Förebyggande1, antas till brandmäslarutbildning. Denna utbildning är lång. Däriingår bl.a. som ger kompetens som plutonchef i civilförsvaretskrigsorganisation. Utbildningen leder fram till brandmästarexamen med kompetenssom högre utryckningsbefäl. Brandmästaren kan därefler gå igenom en utbildningi förebyggande brandförsvar . Förebyggande II, och får dåkompelens att ansvara för förebyggande brandförsvar. Han kan också gå igenom enförvaltningsutbildning om lio veckor och får då kompelens som administratör.Den 1984/85:161 59 brandmästaresom går igenom både Förebyggande II och Förvallningsutbildningenblir kompetent all inneha Ijänst som brandchef och vice brandchef i vissakommuner. Viföreslår att brandingenjörsutbildningen skall anordnas som en fyraårig lekniskhögskoleutbildning. Utbildningen inleds med två perioder om 40 resp. 30 veckorvid teknisk högskola med en mellanliggande period med handleddpraklisk brandmannautbildning. Efler den sisla perioden vid leknisk högskolaföljer ytteriigare praktik vid brandförsvar. Därefler skall denblivande brandingenjören gå igenom en utbildning i brandskyddsteknik om 30 veckorföljt av en ny praklikperiod . Denna praktik skall anpassas lillvilkel val av inriktning som görs för det sisla årel i ulbildningen. Det ena avde alternativ vi föreslår innebär utbildning i räddningstjänstteknik, kommunalförvaltning m. m. och innehåller dessulom fem veckors utbildning för de behovräddningstjänsten i krig släller. Ulbildningen leder fram till enbrandingenjörsexamen som ger kompelens som brandchef och som chef för bl. Del andra alternalivel inriktas mot indusirins ochförsäkringsbranschens m.fl. behov. Dendeltidsanställde brandmannen inleder, liksom den heltidsansläUde brandmannen,sin utbildning med en gmndulbildning vid brandförsvar med resurser förutbildning. Den föreslås bli lång. Därefler följer enkompetensutbUdning om tre eller . Flertalet, de som skall bligruppchefer i civilförsvarets krigsorganisalion, får fyra veckors utbildning.Efter Ijänslgöring som brandman på deltid kan den deltidsanställdebrandmannen antas lill en utbildning lill brandförman på dellid om fem veckor.Kompetensulbildningen av deltidsanstäUda brandmän föreslås ske medcivitförsvarsplikt. Denintegrerade ulbildningen i räddningstjänst föreslås i försia hand ske vidcivilförsvarets utbildnings- och förrådsanläggningar.