prop · G803108 · 1984-12-31 00:00:00 — I enlighet med vad somanförts i promemorian och av cenirala bör inte hellerålerbäring av sludiemedelsavgifier ingå i lagens tillämpningsområde. Medhänsyn till vad jag i del föregående (avsnill 4.3.1) anförl om atlavräkningslagens tillämpningsområde t. v. måsle begränsas anser jag vidare attjordbruksnämndens ålerbelalningar av prisregleringsavgifter och av avgifterenligt lagen (1984:409) om avgifl på gödselmedel nu bör undantas från denföreslagna lagens tillämpningsområde. Detsamma bör gälla i fråga om allautbetalningar från trafiksäkerheisverket. sammanhänger med all verkelsulbelalningar är så lairika all ADB-lösningar krävs för all kunna la med dem iavräkningsförfarandel. Tillämpningsområdel bör således varken omfatta de avtrafiksäkerhetsverket särskilt nämnda utbetalningarna eller sådanaulbelalningar av väglrafikskall och saluvagnsskalt, som enligtpromemorieförslaget skall ingå i förfarandel. Vidare bör återbetalningaravseende kupongskatt, bevillningsavgifter och arvs-och gåvoskatt undantas frånavräkningslagens tillämpningsområde. Återbetalning av stämpelskatt enligtlagen om stämpelskall vid inskrivningsmyndigheter ankommer påinskrivningsmyndigheterna och bör lämpligen inle heller ingå iavräkningsförfarandel. Enligt min mening bör också eventuella återbetalningarav sådana belopp som anges i 2 § punkt 6 i promemorians lagförslag - dvs.sådana belopp som företrädare för juridisk person betalat enligt 77 a § UBLm.fl. lagrum - kunna lämnas uianför avräkningslagens tillämpningsområde. 1övrigt ansluter jag mig till promemorieförslagel i fråga om vilka ulbelalningarav skatter och avgifier som skall ingå i avräkningsförfarandet. Delta kommer dåall omfalla skalt enligt UBL, sjömansskatt, mervärdeskatt, skatt eller avgiftenligt olika punktskatleförfattningar, tullar, avgift enligt lagen (1968:361)om avgift vid införsel av vissa bakverk, arbetsgivaravgift enligt lagen omsocialavgifter och avgift enligt lagen om allmän löneavgift. 1984/85:108 43 Utbetalningarsom avser dessa skatter och avgifter skall således ingå i lillämpningsområdetför den lag som jag föreslår. Förslagetom vilka utbetalningar som bör ingå i tillämpningsområdet har grundats påöveriäggningar med företrädare för och generaltullstyrelsen. Jag hardärvid erfarit alt del finns möjligheter att med relativt kort varsel utvecklade syslem och utarbeta de rutiner som behövs för att ifrågavarandeutbetalningar skall kunna ingå i avräkningsförfarandet. Jag återkommer i detföljande (avsnitt 4.5) till frågan hur den erforderliga kommunikalionen mellanrestiiutionsmyndigheterna och kronofogdemyndigheterna bör ordnas. Deutbetalningar som skall ingå i avräkningsförfarandet bör definieras på ettannal sätl än del som föreslagits i promemorian. Enligt min mening bör manlämpligen kunna ange vilka utbetalningar som skall ingå i avräkningslagenstillämpningsområde genom att hänvisa till de författningar enligt vilka deakluella utbetalningarna görs. 1 lagen bör sålunda till en början anges atl denär lillämplig i fråga om ålerbelalningar och andra utbetalningar som görs pågrund av bestämmelser i , lagen om sjömansskatt och ML. Av denna teknikföljer att man också bör ta med återbetalningar som görs på grund avbestämmelse i AUL (20§). Sådana återbetalningar avser nämligen skatl enligt UBLeller ML. För atl få med de avsedda utbetalningarna av lullar m.m. samttullverkets ulbelalningar av skatter och andra införselavgifter bör vidareanges all lagen är lillämplig i fråga om utbetalningar som görs på grund avbestämmelser i tullagen, tullförordningen och lagen (1973:981) om frihei fråninförselavgift. För alt även ålerbelalningar av arbelsgivaravgifter skall ingåi avräkningsförfarandet måsle i avräkningslagen dessutom anges att den avseråterbetalning på grund av bestämmelse i USAL, som träder i kraft den Ijanuari1985. Återbetalningar av arbetsgivaravgifter kommer emellertid under flera årframöver även atl göras enligt AVGL och därför måste i avräkningslagen ocksåanges atl den avser utbetalningar på grund av beslämmelse i AVGL. Däremot krävsinte någon särskild beslämmelse angående återbetalningar av allmän löneavgift.Sådana återbetalningar görs nämligen på grund av bestämmelse i UBL och AVGLeller USAL. Somnyss sagts bör lagen vara tillämplig på ålerbelalningar som görs på grund avbeslämmelser i ML. I 76a§ denna lag finns emellertid en speciell beslämmelseenligi vilken regeringen eller myndighel som regeringen bestämmer kan medgeåterbetalning av mervärdeskall lill ulländska diplomater m.fl. Enligi minmening bör dessa återbetalningar lämnas utanför avräkningslagenstillämpningsområde. särskili undantag bör alltså göras för ulbelalningarenligi 76 a § ML. Vadgäller ålerbetalningarna på punklskatleområdel kommer dessa i huvudsak all ingåi avräkningslagens tillämpningsområde om man i denna anger atl lagen avserålerbelalningar eller andra ulbelalningar på grund av beslämmelse i LPP.Eflersom sialens jordbruksnämnds ålerbelalningar av Prop.1984/85:108 44 prisregleringsavgifter m.m. enligt vad jag förul sagl nuskall lämnas utanför avräkningsförfarandet, bör avräkningslagens hänvisningtill LPP dock begränsas till utbetalningar som görs av RSV. Därmed kommer ocksåstatens utsädeskontrolls eventuella återbetalningar av växtförädlingsav-gifterenligt LPP och utsädeslagen (1976: 298) att falla uianför avräkningslagenstillämpningsområde. Detta överensstämmer med promemorieförslagel och är enligtmin mening lämpligl. Om man i enlighel med vad jag sagt i avräkningslagenanger att den skall lillämpas vid återbetalning eller annan utbelalning somskall göras av RSV på grund av bestämmelse i LPP, kommer ytteriigare ett antalutbetalningar enligt olika punktskatteförfattningar all falla utanföravräkningslagens Ullämpningsområde. Detla beror på all en del utbetalningar påpunklskatleområdel endast är reglerade i de särskildapunktsk;atieförfalt-ningarna och inte är av sådan art att de faller in underLPP:s utbetalningsregler (jfr 5 kap. 6§ LPP). Detla gäller i fråga omflertalel av de utbetalningar till icke skattskyldiga personer som RSV i sillremissyttrande anfört som exempel på utbetalningar som inle är klart regleradei promemorieförslaget, nämligen återbetalning av reklamskatt tillpostorderföretag för postorderkatalog enligt 14§ lagen (1972:266) om skalt påannonser och reklam, kompensation enligt 13 § lagen (1982:691) om skatt påvissa kassettband, återbetalning av dryckesförpackningsavgift enligt II § lagen (1973:37) om avgift påvissa dryckesförpackningar [numera 9§ lagen (1984: 355) om skatt på vissadryckesförpackningar], kompensation enligt 7 § lagen (1941:251) om särskildvaruskatt samt utbetalning enligt 13 § lagen (1978:69) om försäljningsskatt påmotorfordon. Som etl ytterligare exempel på en utbetalning som inte är klartreglerad i promemorieförslaget har RSV nämnt s.k. bensinbidrag enhgt lagen(1960:603) om bidrag lill vissa handikappade ägare av molorfordon. I fråga omdenna lag är LPP emellertid inte alls tillämplig. I fråga om vissa andra utbetalningar på punklskalteområdelär del mera tveksamt huruvida de faller in under utbetalningsbestämmelserna i 5kap. Del gäller dels återbetalning enligt 3§ lagen (1928: 376) om skattpå lotterivinster (senaste lydelse 1984:152), dels återbetalning enligt 6 a§tredje stycket lagen om särskild varuskatt (senaste lydelse 1984:153), delsvissa återbetalningar enligt 24 § första styckel resp. 25 § lagen om skall påannonser och reklam (senaste lydelse av 24 § 1984:156). Jag anser att utbetalningar av försäljningsskall lillinvalidiserade enligi lagen om försäljningsskatt på molorfordon och avbensinbidrag enligt lagen om bidrag till vissa handikappade ägare avmotorfordon bör lämnas utanför avräkningslagens tillämpningsområde. Beträffande de andra av mig nämnda utbelalningsfallen, därLPP inte kan sägas vara tillämplig eller där det är tveksamt om så är fallet,finns del enligt min mening inle skäl alt avstå från avräkning. Åven dessautbetalningar bör alliså ingå i det nya avräkningsförfarandel och lagteknisktbör 1984/85:108 45 dettalösas så all avräkningen får omfatta inte bara utbetalningar på grund avbestämmelse i LPP ulan också ulbelalningar som görs på grund av bestämmelse ide punktskatteförfattningar som anges i I kap. I § första stycket LPP. Etlsärskilt undanlag får då göras för utbetalningar enligt 13 § lagen omförsäljningsskatt på molorfordon. Av praktiska skäl bör även utbetalningar pågrund av bestämmelse i lagen (1974:992) om nedsättning av allmän energiskattingå i avräkningsförfarandel. Som jag förut nämnt bör avräkningslagenstillämplighet på punklskalteområdel begränsas lill Ulbelalningar som görs avRSV. Beträffandepunklskatleområdel vill jag lillägga alt jag inte finner skäl alt iavräkningslagen också hänvisa lill LFK. Denna lag upphörde att gälla då LPPträdde i kraft den men den upphävda lagen skall dock fortfarandegälla i fråga om skall enligi lagen om lillfällig vinslskatt. Mitl förslaginnebär all ulbelalningar som grundar sig på föreskrifier i sistnämnda laginle kommer att ingå i avräkningsförfarandel. Jagvill avslutningsvis nämna att jag inte finner anledning alt i mitl lagförslagla upp någon molsvarighel lill de beslämmelser om upphävda författningar och omränior m. m. som finns i promemorians lagförslag (2 § första stycket punkterna2 och 5 saml andra slyckel). Enligt mitt förslag kommer räntor m. m. atl ingå iavräkningsförfarandel i den mån de lagar, lill vilka hänvisning görs iavräkningslagen, innehåller beslämmelser om utbetalning av ränior m. m. Deav mig nu förordade beslämmelserna om vilka ulbelalningar som skall ingå i detnya avräkningsförfarandet har i mitt lagförslag lagits in i I §. Demotfordringar som enligt promemorieförslaget skall avräknas mol statensresliiuUoner av skatter och avgifter är sådana del allmännas fordringar somvid indrivning skall handläggas som allmänna mål. Innebörden av begreppelallmänt mål har utförligt behandlats i promemorian (s. 54 ff). Remissinstansernaär i allmänhel positiva till förslaget om vilka motfordringar som böromfattas. Del finns dock exempel både på remissinslanser som anser alltillämpningsområdet blir för vidsiräcki och på sådana som anser alt det blirför begränsat. Jagansluler mig som jag lidigare har nämnt i huvudsak lill promemorians förslagom vilka molfordringar som bör ingå i den nya lagens Ullämpningsområde. Jaganser således atl inle bara fordringar på skaller och avgifier ulan även vissaandra offenlligrättsliga fordringar bör ingå i lill-lämpningsområdet. Eflersomfordringar på böter o.d. får avräknas mol skallerestiiuiionerenligi UBL, anser jag att del är befogal all sådana fordringar ingår i den nuföreslagna lagens Ullämpningsområde. Med den i promemorian föreslagnahänvisningen lill definilionen av begreppel allmänl mål i UB kommer emellertidäven en del andra offentlig- Prop.1984/85:108 46 rättsliga motfordringar bl.a. diverse domstolskoslnader alt ingå i den nya lagens tillämpningsområde. Den i promemorian föreslagna anknytningen lill UB:sdefinition av begreppet allmänl mål har den fördelen att den på etl kortfattatsätt anger de avräkningsbara molfordringarna. Del kan emellertid ifrågasättasom det är lämpligt atl låta frågan om avräkningslagens tillämpningsiområde bliberoende av frågan huruvida en fordran som är föremål för indrivning skallhandläggas som allmänt mål hos kronofogdemyndigheten. Där\'id bör bl. a.beaktas att det i 1 kap. 6§ andra stycket UB använda uttrycket "annanliknande fordran som tillkommer staten eller kommun" är något vagt (jfrprop. 1980/81:8 s.1065) samt att omfaltningen av begreppet allmänt mål ärföremål för utredning av skatteindrivningsutredningen och tämligen snart kankomma att ändras. I della sammanhang bör också beaklas vad någraremissinstanser anfört om att del vid eventuella framtida utvidgningar avbegreppel allmänt mål särskilt måsle övervägas om sådana utvidgningar skall fååterverkan på den föreslagna lagens tillämpningsområde. Med hänsyn till vad jag nu sagl bör de avräkningsbaramotfordringarna lämpligen definieras på något annat sätt än genom en hänvisningUll del i UB använda begreppel allmänl mål. Enligt min mening bör tillämpningsområdetkunna anges i enlighel med vad som föreskrivs i fråga om tillämpligheten avlagen (1982: 188) om preskription av skatlefordringar m.m. (LPS). I denna lags1 § föreskrivs all den gäller fordringar som tillkommer det allmänna och somdrivs in enligt beslämmelserna i UBL eller tullagen. Den föreslagna avräkningslagenbör dock också omfatta del allmännas fordringar som drivs in enligtbestämmelserna i bötesverkställighelslagen. Jag förordar all de avräkningsbaramotfordringarna definieras på detla sätl. Med de nu gällande beslämmelserna om vad som avses medallmänl mål innebär den av mig förordade definitionen endast ringa avvikelserfrån vad som skulle komma att gälla på grund av den i promemorian föreslagnaregleringen. Vad som med mitl förslag faller utanför tillämpningsområdet är endel fordringar som handläggs som allmänna mål men som inte drivs in enligtnyssnämnda beslämmelser. Del rör sig främst om fordringar på en deldomstolskoslnader som anges i punkterna 2-3 i I kap. 2S utsökningsförordningen(1981; 981). Av vad jag nu anfört följer all jag inle biträder de avelt par kronofogdemyndigheter framförda förslagen om alt i tillämpningsområdetockså bör ingå en del fordringar som inte handläggs som allmänna mål. Jagvill förutskicka att jag (avsnitt 6.1) kommer att närmare ange de olikamotfordringar som omfatlas av lillämpningsområdet. Enligt promemorieförslagel skall endast sådanamotfordringar som är överlämnade för indrivning vara avräkningsbara. Somframgått av vad jag förut har sagl är denna begränsning en följd av prakfiskaöverväganden, enligt vilka restitutionsmyndighelerna hör kunna verkställa sinautbetal- Prop.1984/85:108 47 ningarulan all behöva kommunicera med mer än en myndighel, nämligenkronofogdemyndighelen, och denna myndighel skall i sin tur inte behöva gåutanför sina egna regisler för att undersöka om det finns några avräkningsbaramotfordringar. Så gott som samlliga remissinstanser har lämnalpromemorieförslagel i denna del ulan erinran. Skatteindrivningsulredning-enanser emellertid atl uttrycket "som är överiämnad för indrivning" äralltför svävande när del gäller atl ange den tidsmässiga avgränsningen avlagens Ullämpningsområde. Enligt ulredningen finns det anledning att i ställetknyta an till bestämmelsen i 2 kap. 30§ UB om när ansökan skall anses gjord iallmänl mål. Enligt ulredningen bör del sålunda föreskrivas all lagen ärlillämplig beträffande fordran som är införd i syslemel för aulomaliskdatabehandling inom exekuiionsväsendel (ulsökningsregisl-rel). Med fordran somär införd i uisökningsregislrel avses enligi ulredningen givelvis bara fordranbeträffande vilken indrivningsuppdraget kvarslår och således inle fall däruppdraget har återkallats. Enligi ulredningen bevaras uppgifier om fordringen iutsökningsregistrel under någon lid efter det ålerkallelse har skett.Ulredningen anser emellertid att dess förslag till formulering inte bör kunnaorsaka någol missförstånd. RSV och Föreningen förordarockså all del i lagen anges all del skall vara fråga om fordringar som harförls in i REX-syslemet. Med anledning av vadnyssnämnda remissinstanser anförl föreslår jag atl förulsällningen föravräkning i slället skall vara alt det allmännas fordran är för indrivningregisirerad i kronofogdemyndigheiernas ADB-re-gisler. Debeslämmelser som jag nu har redovisat finns i 2 § i mitt lagförslag. 4.4Avräkningens innebörd m. m. Enligtpromemorieförslagel (3§ första stycket) skall kronofogdemyndigheten, eflerunderrättelse från den myndighet som skall göra en utbetalning, avräkna såmycket som behövs för betalning av det allmännas fordran och endasl vad somdärefier återstår fåi" belalas ul. Trots atl denna avräkningsregelutformats på ell annal sätt än UBL;s avräkningsbestämmelser avses den enligtpromemorian (s. 50) ha samma innebörd som dessa. Avräkningsinstitulet innebärsåledes att den skatiskyldiges räll att få ut en restitutionsfordran begränsaslill vad som återstår sedan föreskriven avräkning ägt rum. Eftersom iredje maninle kan förvärva en bällre räll lill resliluiionsfordringen än vad den skallskyldigehar. kan avräkningen sägas ha föreiräde framför uimälning. Vad som ingår i enrestitutionsfordran som utmäts är alltså bara vad som återstår sedanföreskriven avräkning ägl rum. Enligt promemorian (s. 30) skall avräkningenligt UBL göras även om den restitutionsberättigade försalls i konkurs och enkon-kursgäldenärs reslilulionsfordran skall således Ullgodoföras konkursboetendasl i den mån det finns någol överskott efter avräkning. 1984/85:108 48 FöreningenSveriges kronofogdar konsialerar i sill remissyttrande att bestämmelsen iförslagets 3 § innebär atl kronofogdemyndigheten får en ovillkorlig skyldighetatl avräkna så snarl som skatte- eller avgiftsrestitu-tioner uppkommer.Föreningen nämner vidare atl del ofta inträffar l.ex. att restförda,sysselsätlningsinlensiva förelag med betydande skatteskulder förhandlar medkronofogdemyndigheten om en avbetalningsplan. Enligt föreningen bör det finnasen handlingsfrihet i dessa fall och detta bör markeras genom att ordel"skall" i paragrafens inledning byts ut mot "får". Deriktlinjer för kronofogdemyndighelen som härvid bör gälla bör enligtföreningens mening lämpligen kunna ulformas av RSV. Liknande synpunkler harframförts av bl. a. RSV. Idenna fråga får jag för egen del anföra följande. Jagdelar den i promemorian framförda uppfattningen om avräkningens innebörd.Eftersom avräkningen alltså grundas på alt den skatl- eller avgiflsskyldigesrätt till en restitutionsfordran är begränsad, måste kronofogdemyndigheterna -och restilutionsmyndighelerna - enligt min mening i princip vara skyldiga attse lill alt den i lagen föreskrivna avräkningen kommer till stånd. Jag villdärför inte frångå promemorians förslag om atl kronofogdemyndigheten skallavräkna. Jag vill vidare fiamhålla alt kronofogdemyndigheterna enligt nuvarandebestämmelser inte har någon möjlighet att påverka frågan huruvida avräkningskall göras vid restitution. Remissinstansernas synpunkter bör emellertid kunnabeaktas på så sätt att del i avräkningslagen las in en särskild beslämmelse omatt kronofogdemyndigheten får underlåta alt göra avräkning om särskilda skälföreligger. Jag förordar atl bestämmelser i enlighet med vad jag nu sagl tas ini lagen. Ianslutning lill detta vill jag ta upp den i promemorieförslagets 5 § föreslagnabestämmelsen enligt vilken utbelalning får göras utan avräkning mol sådana detallmännas fordringar för vilka betalningsanslånd har beviljats, om anståndetbeviljals med anledning av besvär eller i avvaklan på rättelse. Förslagetinnebär motsätlningsvis all avräkning skall göras ulan hinder av anstånd sombeviljals av andra skäl. Av promemorian (s. 75 fO framgår atl beslämmelsenbygger på bestämmelserna i 51 § UBL, vilka innebär all anstånd med betalning avskatl inle ulgör hinder mol all skallen blir betald genom avräkning. Attavräkning enligt förslaget likväl skall få underlåtas i de angivna fallen berorpå att förslagel anpassats lill den praxis (se anvisningarna i 1975:8)som råder vid tillämpningen av UBL och som innebär alt avräkning inle görs molskatl för vilken anstånd med betalningen har medgetts på grund av atttaxeringsbesvär m.m. har anförts. En liknande anpassning till denna praxis hargjorts i den av antagna LPP (se prop. 1983/84:71 s. 102). promemorian föreslagna regleringen av anståndsfallen har bara kommenterats avetl fåtal remissinstanser och dessa har delade meningar om förslaget. För egendel kan jag ansluta mig till promemorians förslag. Det bör dock uttryckligenframgå atl regeringen eller den myndighel som Prop.1984/85:108 49 regeringenbestämmer meddelar närmare föreskrifter angående tillämpningen. 1 det följande(avsnitt 4.5.1) ålerkommer jag till ytterligare ett fall då avräkning bör fåunderlåtas. 1anslulning lill vad jag nu sagt vill jag framhålla atl jag delar den ipromemorian (s. 77 O uttalade uppfattningen alt avräkning skall göras även motsådana fordringar för vilka kronofogdemyndighet beviljat uppskov och att deltainle påkallar några särskilda beslämmelser i den nya lagen. Jag vill emellertiderinra om alt avräkning i vissa uppskovsfall kan underlåtas i enlighel med denav mig föreslagna regeln om all avräkning får underiåtas om särskilda skälföreligger. Någraremissinslanser har anfört all promemorian inte behandlar frågan i vad mån delsom ålerslår av en reslilulionsfordran efler avräkning får utmätas.Skatteindrivningsutredningen förutsälter liksom RSV all det belopp somåterstår efler avräkning får utmätas, om del inle finns någol särskilt förbudmot utmätning av restitutionsfordringen. För egen del får jag anföra följande. Engäldenärs restitutionsfordran kan givetvis liksom andra lillgångar bli föremålför utmätning, om det inte finns någol särskilt förbud mot utmälning avfordringen. Som jag förul nämnl innebär bestämmelserna om avräkning all denrestilutionsberältigades rätl till fordringen är begränsad lill vad somåterstår efler föreskriven avräkning och hans borgenärer kan givetvis inlegenom utmätning åtkomma mer än vad han själv har räll lill av restitutionsfordringen.Med anledning av vad någon remissinstans anförl vill jag dessulom framhålla attdenna begränsning också medför all borgenärerna inle heller genom konkurs kanfå ul mer av fordringen än som ålerslår efter avräkning. Någraremissinstanser har påpekat att promemorieförslagel inte innehåller någrabestämmelser om i vilken ordning kronofogdemyndigheten skall göra en avräkningnär det allmänna har flera fordringar och dessa sammanlagt är slörre änrestitutionsfordringen. Det framhålls atl denna fråga inte heller ärlagreglerad belräffande avräkningsförfarandet enligt nu gällande bestämmelser.Till ledning för kronofogdemyndigheterna finns emellertid vissa av RSVutarbetade rutiner. Några yrkanden om en lagreglering har inle framförts. Föregen del får jag anföra följande. Delav mig nu föreslagna avräkningsförfarandet kommer att till myckel stor del skegenom samköming av olika regisler. Det är då naturligtvis mest effektivt attavräkning så långt som möjligl följer en ordning som är inprogrammerad. Dellainnebär dock inte att kronofogdemyndigheten blir förhindrad att själv beslutahur avräkning skall göras. Så kan tvärtom ibland bli nödvändigt, t. ex. om detvisar sig att en gjord avräkning kommit atl avse en fordran som helt ellerdelvis blivit betald inom föreskriven tid. 1 sådani fall skall avräkning istället göras för betalning av annan avräkningsbar skuld som den skatl- elleravgifisskyldige kan ha. Avräkning bör enligt min mening också i fortsättningenkunna ske enligt de principer som ligger 4 1984185. Prop.1984/85:108 50 till grund för de av RSV utarbetade rutinerna. Jag hardärför inte ansett mig behöva föreslå någon lagreglering i denna fråga. 4.5 Kommunikationen mellan restitutionsmyndigheten ochkronofogdemyndigheten Enligt promemorian (s. 49) måsle avräkningsförfarandel iprakliken bygga på en skyldighel för de reslituerande myndighelerna atlunderrätta kronofogdemyndighelen om förestående ulbelalningar så att denna fårmöjlighet all i förekommande fall beslula om avräkning. Vidare uitalas ipromemorian all förtärandet bör vara så lältillämpai som möjligl lör de olikamyndighelerna och låggas upp så atl avräkning inte framtvingas när fördelen medavräkningen inte står i rimlig proportion lill kostnaderna för förtärandet,något som kan bli fallet när del år fråga om mindre belopp och förfarandet inteär automatiserat. Enligt vad som sågs i promemorian bör föreskrifier om ivilken ordning och omfattning som kronofogdemyndighe-lerna skall underrättasdärtör meddelas av regeringen eller den myndighel som regeringen beslämmer. Enbeslämmelse om della har lagits in i 4S i promemorians lagförslag.