prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — attnätet kan ta emol hela energimängden, så att bortkyl-ning avenergi inte behöver förekomma. Eftersom hushållsavfall produceras i principåret om och inte är lagringsbart i någon nämnvärd utsträckning blir dendimensionerande faktorn storleken på baslasten . Del ärdärför inte lönsamt att bygga förbränningsanläggningar för en större mängd avfallän den som motsvarar baslasten. Avfallsenergin har i ökad utsträckning fåttkonkurrens från spillvärme och värmepumpar. Ett alternativ till förbränning ärdeponering. Föratt öka kunskaperna inom detta område har inom pågått ett intensifieratarbete i samråd med bl.a. energiverkei och . Dessutom har ettsamarbete ägt mm mellan bl. a. och inom det s.k. (DriftstudieAvfallsbehandling). Vidare inbjöd jag berörda parter tillöverläggningar angående frågor kring energi ur avfall. Bl.a. diskuteradesmiljötekniska åtgärder i samband med förbränning av avfall. Dd framkom härvidbl. a. atl enhetliga regler och tekniska åtgärder saknas på detta område.Dessutom efterlystes riktat stöd till av-svavlingsanläggningar genomkolmiljöfonden. inbjöd jag vidare experter på frågor om dioxinoch tungmetaller för atl diskutera miljöaspekter vid förbränning av avfall. Isin rapport 1970-1995 bedömer statens energiverk allavfallsbränsle i fjärrvärmeanläggningar komer att öka . Enligt verketkan insatserna av avfallsbränsle komma att uppgå till3-4 TWh resp. . Somjag har påpekat är förbränningsanläggningar eldade med avfall genomatt de är stora och används som baslast särskilt lämpade för samlidigelproduktion. 1984/85:120 207 De förbränningsanläggningar som finns utnyttjar tillhell övervägande del osepareral avfall. I slulet av och början av1980-talel skedde en kraftig utbyggnad av anläggningar för separering ochkompostering för s.k. RDF-bränsle (Refuse Derived Fuel). Eftersom RDF harbränsleegenskaper som väsentligt avviker från andra bränslen, krävs sannoliktmer komplicerade anläggningar med stöme krav på övervakning. Därmed ökar ocksåkostnaderna. Flera projekt i satsar nu på teknik med fluidiserad bäddför förbränning av RDF. Det är ännu för tidigt atl uttala sig om resultaten avdessa satsningar. När avfall bryts ner i ett avfallsupplag bildas gas, somkan tas till vara och användas för energiändamål. elimineras denegativa effekter såsom dålig lukt etc, som gasen kan ge upphov till när denläcker ul från avfallsupplagen. Utvinning av gas från avfallsupplag görsframför allt i . Inom det statliga energiforskningsprogrammet pågår fleraförsök för att ta till vara gas ur avfallsupplag. Ännu återstår dock en hel delutveckling på detla område innan någon nämnvärd kommersiell produktion kanstarta. För egen del anser jag atl en förutsätining för alt avfallskall kunna utgöra en användbar energiresurs är att en avfallsanpassad ochtillräckligt miljövänlig förbränningsteknik kommer till utnyttjande. Jag harnyss tagit upp frågan om miljöproblemen vid avfallsförbränning (avsnitt 8.1).Om en tillräckligt miljövänlig teknik kommer att utnyttjas är avfall en inteoväsentlig varakiig inhemsk energiresurs. Förbränning är etl rationellt sättatt bli av med avfall så länge som det inte är praktiskt eller ekonomisktförsvarbart att återvinna det material som ingår i avfallet. har i dagca 20 förbränningsanläggningar vilka tillsammans bränner ca 1 miljon tonhushållsavfall och en liten del industriavfall. Om miljökraven är avfallet,och då främsl induslriavfallel, en resurs som bör kunna utnyttjas i slörreutsträckning för energiändamål än . Jag kommer senare (avsnitt 8.6.4) atlförorda att nuvarande stöd till fastbränsleanläggningar föriängs. 8.6.4 Gemensamma frågor för inhemska bränslen Fortsattinvesteringsstöd Regeringen har de senasle åren vidtagit en rad åtgärder avadministrativ och ekonomisk karaktär för alt bredda och underlättainlroduklionen av inhemska bränslen. Motiven härför har varit dels deldagsaktuella behovet alt snabbi skall komma ur del starkaoljeberoendet, dels del mer långsiktiga intresset att omställningen avenergisystemet skall ske på etl sätt som stärker bytesbalansen och gerlångsiktiga industripoliUska effekter. Genom energipolitiska beslut infördes bl.a, lagen(1981:599) om ulförande av eldningsanläggningar för fast bränsle. Lagen innebäratl nytillkommande anläggningar skall förberedas eller utföras för fasla bränslen.Genom de kompletterande bestämmelser om energipolitisk prövning Prop.1984/85:120 208 av kolanvändning som infördes 1984 säkerställsatt kol endast används när det inte är tekniskt och ekonomiskt rimligt atlanvända inhemska bränslen. Till skillnad från andra energislag är de inhemskabränslena befriade från energiskatt. De har ocksä undanlagils frånmervärdeskatt och förmånsbe-skaltning vid inkomsttaxering. Detta ökarförutsättningarna för en inlroduklion också i småskaliga system och ökarkonkurrensförmågan gentemot framför allt olja och kol i de störtevärmecentralerna. Direkt ekonomiskt stöd ulgår vidare via de särskildainvesteringsstöden, stödet för oljeersättande ålgärder och delregionalpolitiska stödet. En betydande del av de statliga satsningarna på forskningoch utveckling, vars verkningar dock är mera långsikliga, riktar sig dessulommol de inhemska bränslena. Dessa salsningar har varit framgångsrika. På relaiivi kortlid har användningen av torv, trädbränslen och avfall ökat från en låg nivåtill all svara för en icke obetydlig del av värmeförsörjningen. F. n.används totalt ca inhemska bränslen inkl. bark och lutar per ärmotsvarande olja. De tillfälliga stöd som lämnats sedan år 1983har lett till betydande investeringar med god sysselsättningseffekt, speciellti glesbygdsområden. Ett huvudsyfte med de ekonomiska stödinsatserna ärsjälvfallet att de inhemska bränslena skall etablera sig på den svenskaenergimarknaden och klara sig på egna meriter utan några subvenlioner.Utvecklingen pekar också i denna riktning. Som jag har redovisatär dd dock sannolikt att ökningstakten i användningen av inhemska bränslen kankomma atl bromsas upp någol . Jag förordar därför all nuvarande slöd till investeringari förbränningsanläggningar för inhemskt fastbränsle bör förlängas tillutgången av . Jag bedömer härvid att ett stöd om högst bör lämnas.Därefier bör förbränningsanläggningar av detta slag vara så etablerade attslödel kan avvecklas. Regional och lokal samverkan Det statliga stödd till inhemska bränslen har varitinriktal på att få till stånd fungerande system, där alla led i kedjan frånframslällning och distribution av bränslen lill driftsäkra pannor som klararställda miljökrav utvecklas. Ansvaret för alt åstadkomma en sådansystemutbyggnad bör vila såväl på kommuner som pä kraftproducenter ochdistributörer. Jag vill här särskilt peka på belydelsen av regionalabränslebolag. På flera platser i landel har bl.a. med slalligl slöd bildatssådana bolag. Bl.a. pågår ett systemuppbyggnadsprojekl mellan flera kommuner iNorduppland. Dessutom bedrivs verksamhet inom ell regionall energibolag iJämtlands län och ett i . Prop.1984/85:120 209 Konkurrensmellan el och inhemska bränslen Somjag har nämnt (avsnitt 5.1) har jag inlett överläggningar medföreirädare för kommunerna om hur del kommunala ansvaret på energiområdet skallvidgas och fördjupas. I detla sammanhang diskuteras även frågan om el ochinhemska bränslen som på en del håll förorsakar problem och konflikter isamband med de lokala energisystemens uppbyggnad och drift. För att bl. a.belysa denna fråga bemyndigade regeringen mig atl tillkallautredningen (1 1984:02) om el och inhemska bränslen (). Ulredningenframhåller i sitt delbetänkande Oljeersätlning-Konflikter-Lokala lösningar? (Dsl 1984:27) att det åtminstone under 1980-tald finns ulrymme för alt ersättaolja med såväl el som naturgas och fasla bränslen. Utredningen menar atl delinte f. n. finns skäl att föreslå vare sig ytterligare subventioner på inhemskabränslen eller nya restriktioner för att begränsa el. Däremot finnerutredningen att det kan finnas behov av en stmkturering av oljeersätiningen påsåväl lokal som regional nivå, så att den inte genomförs på etl sätl somstrider mot de långsiktiga målen för energipolitiken. Utredningen föreslår motden bakgrunden att regeringen tar initiativ till överläggningar med , med slatens vattenfallsverk och övriga störtekraftproducenter och med företrädare för aktörerna inom den inhemskabränslesektorn. Tanken med förslaget är inte atl begränsa användningen av elför oljeersättning utan att organisera den bättre, så atl både el och inhemskabränslen kan utnytUas för att ersätta olja. De flestaremissinstanserna instämmer i ulredningens förslag. Flera remissinstanser hardock fört fram synpunkter om atl flera organisalioner bör delta iöverläggningarna. Denform av lokal samverkan som kommittén har föreslagil stämmer som jag harpåpekat väl överens med de tankegångar som jag har tagit upp i bl. a.propositionen om utvecklad energiplanering. Jag är övertygad om attmånga av de problem som finns kan lösas genom en konstmktiv dialog mellanstat, kommun och andra berörda samt genom en god utvecklad kommunalenergiplanering och regional samverkan. Jag har därtill redan vidtagit åtgärderför att få till stånd sådana överläggningar med bl. a. , somutredningen föreslår. Kommunemahar ett stort ansvar både när det gäller att genomföra strategiskainvesteringar i förbränningsanläggningar för användning av inhemska bränslenoch för den lokala eldistributionen. I vissa fall bedrivs eldistributionen ienskild regi. I sådana fall kan finnas risk för avvägningskonflikter mellananvändning av el och inhemska bränslen. Jagdelar därför utredningens uppfattning att överläggningarna bör resultera i allkraftleverantörerna eller eldistributörerna, innan en aktiv försäljningsåtgärdav el vidtas, informerar och samråder med det kommunala organ som har ansvarför kommunens energiplanering. Finner kommunen atl underlaget för ettlångsiktigt lönsamt system för produktion och an-14 1984185. 1984/85:120 210 vändningav inhemska bränslen allvarligt skulle störas om den planerade elförsörjningenkommer till stånd, bör kommunen och eldistributören tillsammans försöka finnaen lösning som möjliggör den inhemska bränsleanvändningens fortbestånd mensamtidigt inte förhindrar en elförsörjning. En sådan elförsörjning kan t. ex.styras till områden som har outnyttjad överkapacilet eller lill områden där,om en nätförslräkning måsle göras, den beräknas få långsiktig användning i t.ex. industriområden. I1983 års budgetproposition (prop. 1982/83; 100 bil. 14) redovisades en plan förintroduktion av alternativa drivmedel. 1 propositionen föreslogs atl destatliga insatsema främst bör inriktas på att utveckla användningen av bränslesom består nästan enbart av motoralkoholer. De avgörande fördelarna från såvälförsörjningstrygghets- som miljösynpunkt med användning av alkoholer somdrivmedel kan bara nås genom inriktning på ett rent alkoholbränsle. Denmotoralkohol som förordades i propositionen var metanol. Målet för de statligainsatserna bör enligt propositionen vara att ge närmare underlag för ett besluti slutet av om introduktion av ett rent alkoholbränsle som drivmedeli större skala. En övergång till ett rent alkoholbränsle förutsätter dock attnya bilmotorer utvecklas. I planen redovisades en strategi som syftar till attpröva ett rent alkoholbränsle i allt större fordonsflottor. Forsknings-och utvecklingsarbete för att få fram kommersiellt acccep-tabel teknik förinhemsk produktion av ett rent alkoholbränsle bör enligt planen även ifortsättningen vara en angelägen uppgift inom energiforskningsprogrammet. Iplanen anges vidare att låginblandning kan vara ett sätt att påbörja enintroduktion av moloralkoholer. Erfarenheter kan härigenom erhållas av atthantera, lagra och distribuera motoralkoholer. Emellertid uppnås endast enmycket begränsad oljeersättning. Vidare pekas i planen på behovet avinternationell samordning för att genomföra en mer omfattande ökning avanvändningen av alternativa drivmedel. godtog planen (NU 1982/83;14, rskr 280). 1983/84; 107 om forskning föreslogs bl. a. ett nytt treårigt energiforskningsprogram.Jag framhöll därvid att transporter och samfärdsel är en sektor i samhället somi hög grad är oljeberoende och känslig för störningar i oljeimporten. Därförföreslogs intensifierade insatser för att utveckla nya motorer och drivsystemoch för att få fram och pröva alternativa drivmedel. Vidare föreslogsomfattande forskning och utveckling rörande energiskogsbmk och energigrödebrukpå exempelvis och medel till intensifierad forskning och utvecklingrörande omvandling av inhemska råvaror som biomassa och torv till flytandeeller gasformiga bränslen. hade inget att erinra mot förslagen idessa avseenden (NU 45, rskr 407). 1984/85:120 211 Genomenergiforskningsprogrammet stöds teknikutveckling som syftar till att la framen process som kan utnyttjas för produktion av metanol. Utvecklingsinsatsemahar främst koncentrerats till teknik för förgasning av torv och trädbränslen.Vid Studsvik Energiteknik AB har uppförts en pilotanläggning () förexperimentella försök med en nyulvecklad förgasningsteknik.Försöksverksamheten pågår. En studie för att beräkna kostnaden för attproducera metanol i en anläggning med denna förgasningsteknik har påbörjats. Slatliglstöd har beviljats för ett antal projekt i syfte att demonstrera olika tekniskaenergitillförselalternativ. För att klarlägga förutsättningarna för produktionav etanol ur jordbmksprodukter har regeringen beslutat om stöd frånoljeersättningsfonden till en produktionsanläggning för etanol i Lidköping.Inblandning av etanol i bensin prövas av OK iSlockholmsområdel inom ramen för det s.k. . Projektet skallpågå och föreligger endast preliminära resultat. Isyfte att minska luftföroreningarna från biltrafiken har i olika sammanhangfrågan om introduktion av blyfri bensin och skärpta avgasreningskrav utretts.Övergång till blyfri bensin får framför allt effekter för bilindustrin och förraffinaderiindustrin. Denna fråga har jag behandlat (avsnitt 8.2). avser redovisa £u-betssituationen när det gällergenomförandet av introduktionsplanen för alternativa drivmedel i enlägesrapport till industridepartementet. Enligt vad jag erfarit löper arbetetmed introduktionsplanen efter vissa förseningar i startskedet nu planenligt. bensinspecifikation, som möjliggör låginblandning av motoralkoholer, ärunder remiss och väntas bli gällande . Försök med delar av denförsta fordonsflottan som drivs med renalkoholbränsle inleddes under sommaren1984. Vid ingången av är fordonsflottan komplett och består av ett20-lal fordon. En första utvärdering av uppnådda driftsresultat väntas underhösten 1985. EK81 behandlar i sitt betänkande fömtsättningarna för minskat oljeberoende inomtransportsektorn. EK 81 anser att oljeförbmkningen inom transportsektornknappasl kommer att minska i samma takt som inom industrin ochvärmeförsörjningen, i alla fall inte . Det är t. o. m. möjligtatt den fortsätter all öka. EK81 framhåller vidare att det är sannolikt att bensin och dieselolja kommer attvara de dominerande och billigaste fordonsbränslena även i början av nästaårhundrade. kan oljeförbrukningen för samfärdsel antas ligga mellan 6och () och större delen utgöras av bensinoch dieselolja. Remissinstansernahar inle kommenterat EK 81;s bedömningar i denna del. 1984/85:120 212 Iriktlinjerna för beskattningen av drivmedel har frågan om alternativa drivmedelbehandlats (prop. 1983/84:28). Enligt riktlinjerna skall beskattningen avdrivmedel främst fylla trafikpolitiska och energipolitiska syften. Häri ingårockså miljöpolitiska bedömningar. Drivmedelsbeskattningens energipolitiskasyfte är främst atl stimulera till energihushållning. Detta innebär att denenergipoliliskl motiverade beskattningen för olika drivmedel bör vara likastor per energienhet. Om slällning har tagits till att ett visst drivmedelskall introduceras av energipolitiska eller miljöpolitiska skäl bör den ejtrafikpolitiskt moUverade beskattningen kunna differentieras så att denfrämjar introduktionen. 1984/85:45 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m.föreslogs att skatten på bensin skall höjas fr.o.m. den . Deltabeslut var delvis energipoliliskl motiverat. Vidare föreslogs atl skatten påmotorgas skulle höjas med per liter och skatten på motoralkoholer med 25öre per liter. biföll regeringens förslag när det gäller höjning avskatten för bensin, men avslog förslaget till höjning av skatten påmotoralkoholer och molorgas. Skatteutskottel förutsatte att regeringeningående prövar möjligheterna att skapa reella ekonomiska fömtsättningar förutnyttjande av alternativa drivmedel varvid frågan om skattefrihet förmotoralkoholer producerade av inhemska råvaror särskilt borde uppmärksammas.Riksdagen gav regeringen detta till känna (SkU 1984/85; 14, rskr 28). Föregen del bedömer jag att möjligheterna att minska oljeberoendet inomtransportsektorn f. n. är mer begränsade än inom exempelvis uppvärmningssektorn.Transportsektorn är det område där oljans specifika egenskaper - energitäthet,lätthanterlighet etc. bäst kommer till sin rätt. Eftersomtransportsektorn svarar för en allt större andel av vår totala förbrukning avolja måste vi dock inlensifiera våra insatser för att effektivisera energianvändningenoch minska beroendet av olja inom denna sektor. Den plan för introduktion avalternativa drivmedel som har beslutats av och de omfattande insatsersom nu sker inom ramen för energiforskningsprogrammet är konkreta exempel pådenna strävan. Dessa insatser måste fullföljas och målet bör vara att utvecklakonkurrenskraftiga alternativ till oljan. Det är därför väsentligt attinsatserna inom ramen för introduktionsplanen och energiforskningsprogrammetkoordineras och löpande avstäms mot varandra. Energianvändning itransportsektorn har jag tidigare behandlat (avsnitt 5.3). IintrodukUonsplanen för alternativa drivmedel anges att låginblandning i bensinkan vara ett sätt att påbörja en introduktion av motoralkoholer. Jag vill idetta sammanhang särskilt understryka att låginblandning inte är ettenergipolitiskt mål i sig eftersom det endast i mycket ringa omfattning innebären oljeersättning. Avgörande för om man från samhällets sida bör stödjaintroduktionen av ett alternativt drivmedel, i inledningen som låginblandning,bör vara att det skall finnas fömtsättningar att använda det som rentalkoholbränsle. Prop.1984/85:120 213 1gällande introduktionsplan understryks också särskilt att de statligainsatserna främst bör inriktas mot att utveckla användandet av ett rentalkoholbränsle. De avgörande fördelarna från försörjningstrygghets- ochmiljösynpunkt kan enligt planen endast uppnås genom användningen av rentalkoholbränsle. När dd gäller detfortsaita arbetet med introduktionsplanen noterar jag med tillfredsställelseatt arbetet med att utveckla fordon för ren alkoholdrift fortgår planenligl.Det är enligt min uppfattning väsentligt att miljöfördelarna vid en övergångtill ett rent alkoholbränsle kan tas tillvara. Jag finner det i enlighet medintroduktionsplanen angeläget att mer omfattande erfarenheter av användning avalternaUva drivmedel kan erhållas genom försök i större skala. Jag ser det somvärdefullt att sådana fordonsflottor kan väljas som är av strategisk betydelsei samband med en krissituation eller andra störningar av importen. Försök istörre skala kan exempelvis gälla försvaret eller andra viktiga samhälleligafunktioner som post, tele etc. Genom att medvetet välja sådana kategorier avfordonsflottor torde det finnas vissa fömtsättningar att även på kortare siktnå en tryggare bränsleförsörjning pä drivmedeisområdd och en förbättrad miljö.En förutsättning är därvid självfallet att de alternativa drivmedlen kanbaseras på inhemska råvaror. Det ankommer på att överväga sådanainsatser inom ramen för introduktionsplanen i samråd med berörda myndigheter,bl.a. överstyrelsen för ekonomiskt försvar och . Fråganom låginblandning av etanol har aktualiserats som en möjlighetatt ersätta blyet i bensin. Denna fråga har också aktualiserats av som ett led i ansträngningarna att finna nyaavsättningsområden för spannmål. Etanol produceras även av cellulosa inomskogsindustrin. Möjligheterna att importera etanol är f. n. goda. Iregeringens uppdrag statens energiverk atl närmare klarlägga deenergipoliliska konsekvenserna av en övergång blyfri bensin ingick ocksåatt undersöka möjligheterna att få till stånd en låginblandning avmotoralkoholer. Verket konstaterar irapporten till blyfri bensin - energipolitiska konsekvenser attförulsältningama för låginblandning av etanol snarare torde minska än öka närblyfri bensin införts. Det beror bl. a. på att danolens värde som oktanhöjandekomponent enligt är otillräcklig jämfört med andra på marknadenförekommande Ullsalsämnen, exempelvis MTBE (metyltertiärbutyleter,oktanlalshöjande ämne som kan inblandas i bensin). Det gör att etanolen endastkan komplettera någon annan oktanhöjande tillsats. Eftersom den nyabensinspecifikationen för blyfri bensin som kommer att fastställas sätter engräns för möjhg inbland- 1984/85:120 214 ningav motoralkoholer och andra tillsatser begränsas därför utrymmet förinblandning av etanol. Motdenna bakgmnd har överväganden skett inom en inlerdepartemental arbetsgmpp iregeringskansliet för att klarlägga fömtsättningarna för och konsekvenserna aven ökad användning av etanol för drivmedelsändamål. Detta arbete har skett isamråd med berörda myndigheter och branschorganisaUoner samt mot bakgmnd avstatens energiverks ulredning om fömtsättningama för inblandning avmotoralkoholer vid övergång blyfri bensin. Arbetsgmppen drar följandeslutsatser av sina överväganden. Fördelenmed att producera etanol ur spannmål eller skogsråvara är att ett sådantdrivmedel gmndas på inhemsk, fömybar råvara. En ökad användning av sådanenergiråvara ligger därför väl i linje med de energipolitiska riktlinjer somlades fast av . Låginblandninghar liten betydelse för att öka oktantalet i blyfri bensin. Etanol torde därförkomma i fråga endast som komplement till någon mer effektiv oktanhöjandekomponent, exempelvis MTBE. Detta kan i enlighet med vad statens energiverkframhållit begränsa möjlighetema inblandning av moloralkoholer i bensin.Inblandning av etanol i blyfri bensin bedöms inte ge någon påvisbarmiljöförbättring. Detta leder till slutsatsen att frågan om introduktion avetanol bör behandlas skilt från pågående överväganden rörande blyfri bensin. Enannan fråga av stor betydelse är om etanol kan bli tillgänglig tillkonkurrenskraftiga priser i jämförelse med andra alternativ. Kostnadema för attproducera etanol ur spannmål eller skogsråvara är inte tillräckligtklarlagda. Användning av etanol som låginblandningskomponent kräver därutöveranpassningar av distributionssystemet för bensin. Produktionenav de kvävegödselmedel som behövs för att odla spannmål är f. n. delvis grundadpå importerad ammoniak. Produktionskapaciteten för ammoniak inom landet ärinte tillräcklig för att vi i händelse av en krissituation skall kunnaproducera kvävegödsel för att odla spannmål både för etanolproduktion och förlivsmedelsproduktion. Det är därför angeläget att klariägga konsekvenserna frånberedskapssynpunkt av etanolproduktion ur jordbmksprodukter liksomkonsekvenserna för annan jordbmksproduktion, t.ex. oljeväxtodhngen. Ytterligareen fråga som kan behöva övervägas närmare är de alkoholpolitiskakonsekvenserna av en omfattande hantering av etanol. Föregen del vill jag framhålla följande. Jag anser att det är angeläget frånmiljösynpunkt att vi kan få till stånd en introduktion av blyfri bensin.Statens energiverks överväganden avseende blyfri bensin samt överväganden avden nämnda arbetsgmppen inom regeringskansliel leder till slutsatsen attfrågan om införande av blyfri bensin och frågan om låginblandning av etanolkan ses frikopplade från varandra och att ytterligare utredningsinsatsererfordras när det gäller etanolens framUda roll inom 1984/85:120 215 transportseklom.Förutsättningar saknas för att ta slällning till frågan om låginblandningav etanol i samband beslut om införande av blyfri bensin.