prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Frånden utgångspunkten bör slrävan vara alt genomföra de energihushållningsåtgärdersom är samhällsekonomiskt motiverade. Priset på energi bör medvetet användasför att uppnå en god energihushållning. Bl.a.med hänvisning till den stora erfarenhet och de kunskaper som finns beträffandeenergihushållningsåtgärder betonas vikten av atl information, rådgivning ochutbildning ulnyttjas som styrmedel för att föra ut denna kunskap till bl.a.energianvändarna. Vidare riktas de slatliga styrmedlen in på att stödjainförande och kommersialisering av ny teknik som snabbt kan minskaoljeberoendet. Administrativastyrmedel används också i vissa fall, t.ex. när det gäller att åstadkomma godaenergiegenskaper hos nya byggnader och anläggningar. I beslutet framhålls dockatl sådana regleringar bör utnyttjas med yttersta sparsamhet. 1984/85:120 53 1propositionen (prop. 1980/81:90 bil. I) angavs nivåer, i form avintervall, för energianvändningen . Enligt föredragandenborde en riktpunkt vara att - med de förutsättningar som angavs - dessa nivåerinle överskrids. Med hänsyn lill all energipolitiken utformas i cn dynamiskomgivning, som snabbt kan ändras, aviserades en omprövning avenergihushållningsprogrammet lill ungefär . Utvärderingav del samlade energihushållningsprogrammet har på uppdrag av regeringen utvärderat del samladeenergihushållningsprogrammel. Utvärderingen har redovisals i rapporlcn (1984:2)Energihushållningsprogrammds effekler. Rapporten har remissbehandlals. 1 denskrivelse till regeringen, som inleder rapporten, gör energiverkei bl.a.följande bedömningar. Verkelkonstaterar inledningsvis alt en betydande effeklivisering avenergianvändningen har skell inom flertalet områden. Denna effekliviseringvänlas fortsätta. Däremol är del inle möjligt all utläsa vilka faktorer som harvaril mesl betydelsefulla för del uppnådda resultatet. Atl det kraftigt höjdaoljepriset har lell lill en slor effeklivildsförbällring är dock klart.Samtidigt konstaterar verkel all del - både i de fall ell kvantitativt mål fören viss seklor har upprättats och i övrigt - är svårt att mäta graden avmåluppfyllelse. Del är svårl all med slor precision måla hushållnings-ellerbesparingseffekler av del slag som har eflerslrävals. Graden av måluppfyllelsemåsle bedömas på annal sätl. Motbakgrund av de studier som har genomförts av styrmedlens effekler inom olikaområden, och som redovisas i rapporten, gör följandeobservationer. omfatlande arbele sker medsikle på all effeklivisera energianvändningen inom olika områden.Målmedvdenhelen och kvalilelen i della arbele varierar dock kraftigl. Det ärnödvändigt all också fortsättningsvis ägna verksamheten intresse ochuppmärksamhet och att underlätta rimliga och önskvärda insalser. Prisel på energi görenergihushållningsinsalser i många fall .såväl prival-ekonomiskt somsamhällsekonomiskt lönsamma. borde innebära atl såväl investeringar somdrift- och underhållsåtgärder kan finansieras av verksamhelens huvudmän, genomegna medel, på den ordinarie kapitalmarknaden eller genom mer generellaålgärder som kan finnas inom olika områden. Den särskilda statligafinansieringen av energihushåll-ningsålgärder bör därvid las bort - i likhelmed vad som redan lidigare skett för industrin. Forsknings-, utvecklings-, ochdemonstrationsprojekt bör dock även fortsällningsvis slödjas. Deenergihushållningsinrik-tade åtgärderna på olika områden bör successivt, menmålmedvetet, integreras med andra åtgärder inom olika sektorer. Myndighelernas åtgärder börinriklas på all ge service i form av erfaren-hetsåterföring, information ochrådgivning, ulbildning m.m. i syfte atl eliminera trögheter, kunskapsbrister,organisatoriska hinder, etc. Prop.1984/85:120 54 Den kompetens kring energifrågor som har byggts upp, l.ex. inomutvecklingsfonder och hos kommunala energirådgivare, måsle ulnylljas.Energihushållningens betydelse för andra sektorer - t.ex. försörjningstrygghet,miljöskydd, teknikutveckling - och för andra samhällsmål (inom t. ex.fördelningspolitiken) bör därvid uppmärksammas. Verket gör vidare bedömningarav styrmedlens effekler inom olika användarsektorer. Till dessa bedömningaråterkommer jag strax (avsnitten 5.2-5.4). Föregen del vill jag anföra följande. Som jag redovisade är situationen påenergiområdet i de flesta avseenden bättre än i början av 1980-ta-let.Betydande effektiviseringar av energianvändningen har således åstadkommits ide flesta samhällssektorer. Användningen av olja har kunnal minskas kraftigt.Samtidigt har ny teknik tagits i bruk i betydande utsträckning, vilket gör detmöjligl att bl. a. öka utnyttjandet av inhemska bränslen och effektiviseraelanvändningen bl.a. genom utnyttjande av värmepumpar. Det kan ocksåkonstateras att den effektiva energianvändningen har kunnat komma till slåndutan nägra välfärdsförluster. Det slarka samband som historiskt sett har råttmellan ekonomisk tillväxt och ökad energianvändning har således kunnal brytas.Effektiviseringen av energianvändningen har medfört stora fördelar iandra avseenden, bl. a. genom att minska påverkan på miljön. Inriktningenav den fortsatta energihushållningen Närdet gäller inriktningen av den fortsatta energihushållningen bör följandeprinciper gälla. Deninriktning som angavs energipolitiska beslut har givit goda resultatoch bör i allt väsentligt ligga fast. De styrmedel som i huvudsak bör kommatill användning är dels prisel på olika energislag. dels informafion, rådgivningoch utbildning. Den statliga styrningen skall vidare riktas in på forsknings-och utvecklingsinsatser och på att slödja införande och kommersialisering av nyteknik som snabbt kan få en kommersiell användning och minska behovet avimporterad energi. Motbakgrund av de delvis nya fömtsättningar som gäller för energipolitiken, ochsom jag har beskrivit, bör riktlinjerna preciseras på följande sätt. Situationenpå energiområdet kan även framöver snabbt och dramatiskt ändras. Genom eneffektiv energianvändning i alla sektorer skapar vi en beredskap för att mötastörningar av olika slag. Fortsatta och intensifierade insatser för attåstadkomma en effektiv och ralionell användning av energi inom alla samhälletsdelar är nödvändiga. Speciellt bör dessa insalser riktas in mot importeradebränslen. Därigenom nås flera väsenlliga fördelar. Sårbarheten för händelser påde internationella energimarknaderna minskar, som bytesbalansenförbättras. Vidare näs belydande miljöförbättringar. Genom att ta till vara degoda möjligheter som 1984/85:120 55 finnslill lönsam energihushållning stärks såväl landets som de enskilda hushållensoch företagens ekonomi. Bl.a. kan boendekoslnadcrna hållas nere. 1 kombinationmed insatserna för att ulnyttja inhemska energikällor och för att utnyttja nyleknik kan vi öka sysselsättningen och skapa viktiga exportmöjligheter. Föratl slrävandena atl effeklivisera energianvändningen skall få maximal effektär det angeläget atl de genomförs inom ramen för en helhetssyn. Dengrundläggande principen bör vara att energihushållningsålgärder skallgenomföras så långt de är ekonomiskl lönsamma. Därvid måsle slor hiin-syn taslill förhållandena på lokal nivå. Med hänsyn lill de skiftandeförutsättningarna i olika kommuner måste de avvägningar och den samordning somkännetecknar en helhetssyn göras lokalt. Delta skall självfallet ske inom ramenför de riktlinjer för energipolitiken som anges av statsmakterna. Riksdagenhar beslutat om en ändring i lagen (1977:439) om kommunalenergiplanering (prop. 1984/85:5. BoU 6. rskr 82) som innebär bl. a. atl detfr. o. m. den i varje kommun skall finnas en plan förtillförsel, distribution och användning av energi i kommunen. Det förutsättsdärvid atl varje kommun i sin energiplanering gör så ekonomiskl effektivaavvägningar som möjligl. dels mellan ålgärder för energitillförsel och ålgärderför energihushållning, dels mellan ålgärder i energisystemet och ålgärder iandra sektorer. För all få genomslag i åtgärder hos faslighelsägare.hyresgäster, m.fl. bör enligt min mening dessa avvägningar komma lill ullryck ipriser och taxor som innebär all fördelningen av de ekonomiska fördelarna ellerbördorna blir rättvis. Elanvändningenhar sedan 1980-talels början ökal snabbt. Under exempelvis ökadeanvändningen med . Jag har (avsnitten 3 och 4) redogjort för minabedömningar av elanvändningens ulveckling i framliden och för de rikllinjer sombör gälla för användning av el. Under nuvarande övergångsperiod, då tillgångenpå billig el är god, bör el kunna användas för bl.a. byggnadsuppvärmning. Denhögkvaiitaliva energiform som elenergin utgör måste dock i försia hand användasi sådana verksamheter där den är svår eller omöjlig att ersälla, exempelvis iinduslriella processer, i spårbunden trafik och för belysning och drift avapparaler. Även om Ullgången på el f. n. är god. är del angeläget atlanvändningen av el redan nu och fortsättningsvis sker pä ell effektivt sätt ochi former som inle låser oss lill elt fortsatt högt elberoende. Komniunerasroll är i detla sammanhang betydelsefull. Kommunerna har ett stort inflytandeöver omfattningen av elanvändning för uppvärmningsändamål, bl. a. genomulformningen av taxor och avgifier. och genom den möjlighel all vägraelleverans för uppvärmningsändamål som elleve-ranlörer har i vissa fall. Det ärväsenlligl all kommunerna inom ramen för den kommunala energiplaneringen nogaöverväger om och i vilken grad 1984/85:120 56 elanvändningenbör begränsas till förmån för andra kollekliva system. Kommunernas energiplanerhar också en strategisk betydelse som underlag för en nationell bedömning avelanvändningens utveckling. Föratt belysa elanvändningens nuvarande omfattning och ulveckling. liksommöjlighelerna att använda el för olika ändamål på elt sådant sätt atl delångsikliga energipolitiska målen främjas, har regeringen bemyndigat mig atttillkalla en särskild utredning (I 1984:02) om el och inhemska bränslen ().Utredningens uppgift är bl.a. alt belysa bl.a. konkurrenssituationen mellan eloch inhemska bränslen. Kommittén skall i silt forlsalta utredningsarbete belysaelanvändningens nuvarande omfattning och utveckling liksom möjligheterna allanvända el för olika ändamål. 1 uppdraget ingår också att undersöka om delfinns behov av nya eller förslärkta styrmedel för atl åstadkomma en mermedveten siyrning av elanvändningen. Som jag anförde (avsnitt 4) avserutredningen att lill sommaren lämna en delredovisning avseende uppvärmning avbyggnader. Jag återkommer lill kommitténs hillillsvarande arbete i samband medbehandlingen av inhemska bränslen (avsnitt 8.6). Närdet gäller användningen av olja vill jag anföra följande. Inom många områden,inte minst inom uppvärmningssektorn, återstår betydande möjligheter att medgod ekonomisk lönsamhei minska oljans andel. Inom andra områden, exempelvisfordonsdrifl och vissa industriella ändamål, kommer oljan under en lång tidframöver all spela en viklig roll. eftersom ekonomiska alternativ till oljanännu inle har utvecklats. Olja kommer att vara detenskilda bränsle som svarar för störst andel av energiförsörjningen. Medanledning av della måsle vi nu driva ansträngningarna vidare för att få lillslånd en effekiiv oljeanvändning. Vi måsle också fortsätta och fullföljaarbetet med att få fram ekonomiskl bärkraftiga alternativ lill oljan. Närdet gäller den fortsatta inriktningen av samhällets styrning av energianvändningenbör utgångspunkten vara alt prisel på energi spelar en avgörande roll för vilkaåtgärder som vidtas för att hushålla med energi och för att övergå frän ettenergislag till ett annat. Med pris menar jag del pris som användaren fårbetala, dvs. priset inkl. skatter och avgifter. Prisel på energi bör medvetetoch aktivt användas för atl åstadkomma en effektiv och rationellenergianvändning. Statsmakternasviktigaste instrument för atl direkt påverka prisel på energi ärenergibeskattningen. Skatteinstmmentd skall användas aktivt i energipolitiken.Riksdagen beslöt om rikllinjer för den framlidaenergiskattepolitiken (prop. 1983/84; 28. SkU 9. rskr 96 och 97). Engrundläggande princip för energiskattepoliliken är att främja de energiinvesteringarför oljeersällning och energihushållning som bör genomföras under 1980-talet.Hänsyn bör också tas till olika energikällors effekter på miljön,bytesbalansen, försörjningstryggheten, sysselsättningen och den industriellautvecklingen. 1984/85:120 57 Fr.o.m.den har skattehöjningar genomförts på elenergi med perkWh. Skatten på bensin har höjts med per liter. Kilometerskatlen fördieseldrivna fordon höjs fr. o. m. (prop. 1984/85:45, SkU 14,rskr 28). Energiverkeianser att de statliga myndigheternas ålgärder inom energihushållningsområdetbör inriktas på alt ge service i form av erfarenhets-återföring, information,rådgivning, utbildning m.m. i syfte att eliminera trögheter, kunskapsbrister,organisatoriska hinder etc. Denna uppfattning stöds av samlliga remissinstansersom har yttrat sig i denna fråga. Jagdelar uppfattningen att det alltjämt finns betydande behov av olika slagsservice från de statliga myndigheterna sida för att bistå kommuner, förelag ochenskilda med att identifiera och ta till vara möjligheterna att effektiviseraenergianvändningen. Denna service kan ha olika form, såsom insamling ochförmedling av informalion, utbildningsinsatser, rådgivning m. m., och ha olikabetydelse beroende på vilken sektor som berörs. Somjag nämnde innebär nuvarande inriktning av energipolitiken atl den i sloroch växande utsträckning genomförs i kommunerna. I propositionen om utveckladkommunal energiplanering betonade jag bl.a. belydelsen av atl ta till vara denkompetens som har byggts upp hos de kommunala energirådgivarna. I åretsbudgetproposition (prop. 1984/85; 100 bil. 13) anfördes atl behovet av denkommunala rådgivnings-och besikfningsverksamheten är stort.Verksamheten har fått en tillfredsställande inriktning och omfattning. Detstatliga stödet för denna verksamhel som främst har tillkommit för atlstimulera uppbyggnaden av en långsiktig verksamhet av tillräcklig omfattning -föreslogs upphöra vid utgången av . Jaghar inlett överläggningar med företrädare för kommunerna om derasuppgifier i fullföljandel av energipolitiken. Överiäggningarna berör bl. a.kommunernas möjligheter att vidta ytteriigare åtgärder för att förbättraenergihushållningen inom den egna verksamheten och atl genom rådgivning ochbesiktning bistå övriga fastighetsägare och fastighetsförvaltare och stimuleradem till att vidta energihushållningsåtgärder. Syftet med överläggningarna idenna del är att skapa garantier för att rådgivnings- ochbesiktningsverksamheten kan inordnas i kommunernas ordinarie verksamhet. Delär också angelägel att den kompetens, som har byggls upp, las tillvara och atlformerna för verksamheten vidareutvecklas. Överiäggningarna syftar vidare Ullatt klargöra på vilket sätt kommunerna inom ramen för den utvecklade kommunalaenergiplaneringen kan medverka till atl erforderliga avvägningar mellan t.ex.el och inhemska bränslen görs i det lokala energisystemet. Andra frågor somberörs är utbyggnaden och underhållet av kommunernas fjärrvärmenäl,förberedelser för moitrycksproduklion, behovet av samordnad upphandling avkomponenter m. m. Jagutesluter inle atl särskilda insalser kan bli nödvändiga för alt ytterligarestödja utvecklingen av del kommunala energihushållningsarbetet. 1984/85:120 58 Underen övergångsperiod kan det t. ex. vara motiverat med vissa typer avförsöksverksamhet i några kommuner. Sådana verksamheler kan kräva ell visstmått av statligt ekonomiskt stöd. Jag återkommer härtill i det följande(avsnitt 14). Statliga insatser i form av olika slags service till kommunerna,t. ex. i form av statistik och riktad information, kan också aktualiseras. Föratt göra det möjligt att följa utvecklingen vad gäller användningen av olikaenergislag är det vidare angeläget att energistatistiken förbättras. Jag hälsarmed tillfredsställelse de initiativ som enligt vad jag har erfaril har tagilsav statens energiverk, () och byggforskningsrådet(BFR) för atl förbättra energislalisUken på alla nivåer. Sammanfattningsvisinnebär de riktlinjer för energianvändning och energihushållning som jag nu harförordal följande; Den inriktning som angavs i1981 års beslut ligger i allt väsentligt fasl. De styrmedel som i huvudsak börkomma lill användning är dels energipriset, dels information, rådgivning ochutbildning. Några kvantitativa mål för olika energislags andel av den lolalaenergitillförseln bör inte faslslällas. En så flexibel energianvändning sommöjligt bör eftersträvas. Insatserna för att åstadkommaen tekniskt och ekonomiskt effektiv och rationell användning av energiintensifieras. Kommunerna ges en central rollnär det gäller dels hur långt energihushållningsinsatserna skall drivas, delsnär del gäller avvägningen mellan användningen av olika energislag i kommunen.Kommunernas arbele bör bedrivas utifrån en helhetssyn, vari såväl det totalaenergisystemets utformning som andra faktorer såsom sysselsättning, miljöhänsynm. m. beaklas. Användningen av el skall ske iformer som inte låser oss till etl fortsatt högt elutnyttjande. Beskattningen av energi skallaktivt och medveld ulnyttjas för alt åsladkomma en effektiv och rationellenergianvändning. Energianvändningeninom gruvor och tillverkningsindustri motsvarar av landets totalaenergianvändning. År 19.83 uppgick industrins lotala energianvändning lill ca131 TWh varav som inhemska bränslen, som kol och koks, somolja, som fjärrvärme och som el. Samiidigi utnyttjades ca 1,5 TWhav industrins spillvärme inom kommunala fjärrvärmenät. Den övervägande delen avde inhemska bränslen som används inom industrin utgörs av bark, flis, lutar ochandra biprodukter som produceras och används internt inom massaproduktionen.De inhemska bränslenas användning dominerar inom pappers- och massainduslrinliksom inom övrig trävaruindustri. Belydande effekliviseringar i användningenav dessa har genomförts. Prop.1984/85:120 59 samt jord- och slenvaruindustrin svarar för slörre delenav den användning av kol och koks som förekommer inom industrin. Under senareår har indusirins oljeanvändning minskal avsevärt. Massa- och pappersindustrin samtjärn-, stål- ochmetallverken svarar för av den totala energianvändningen inomindustrin, medan deras andel av saluvärdet utgör och andelen sysselsattaca av de siffror som gäller för industrin som helhet. Förändringar i industrins energianvändning beror på fierafaktorer, bl. a. på förändringar av den industriella produktionens volym, påstrukturella förändringar och på förändringar av energieffekti vitelen.Energieffektivite-len påverkas bl. a. av i vilken takt äldre anläggningar bytsmot nya och mer energisnåla anläggningar. På lång sikt bestäms emellertidenergiålgången inom denna seklor till stor del av de nya processer somulvecklas för de mest energikrävande produkterna. Utvecklingen av industrins energianvändning har särskiltstuderats av slatens energiverk i samband med analysen avenergihushållningsprogrammds effekter och i samband med det prognosarbete somredovisas i Energiperspektiv 1970-95. energipolitiska beslut innebar attföretagens ansvar för en bättre energihushållning betonades. Statens insatserinriktades på att föra ut kunskap om energisparålgärder genom statligt stödtill ulbildning och rådgivning, på ekonomiskt stöd från oljeersättningsfondenlill vissa ålgärder för att spara energi och till prototyp- ochdemonstrations-anläggningar samt på stöd till forskning och utveckling. minskade industrins totalaenergianvändning . halverades oljeanvändningen.Minskningen av oljeanvändningen har dock gåtl olika snabbt ;särskilt har minskningen av oljeanvändningen varit mycketkraftig, eller . Elförbrukningen steg emellerUd med 0,årligenunder , medan användningen av fasta bränslen minskade med igenomsnitt . Industriproduklionens sammansättning har även förändratspå så sätt att de energiintensiva industriernas andel av den lotalaindustriproduktionen har minskat, medan de mindre energikrävande industriernasandel har ökal. Vidare har strukturrationaliseringar inom induslrin resulterati att fiera äldre och mindre anläggningar har lagts ner och all produktionenhar koncentrerats till större och effekiivare produklionsenheler utrustade medmer energisnål teknik . har energieffektivitelen ökalvilkel avspeglas i utvecklingen av energibehovet per producerad enhel. det s.k. specifika åtgångslald, inom olika branscher. har despecifika åtgångstalen för industrin i genomsnitt minskal , medan denspecifika användningen av el har ökat . Återigen noteras alt de slörslaförändring- 1984/85:120 60 arnahar ägt rum 1983 då de specifika energiåtgångstalenminskade med i genomsnitt ca 4,. har i sin analys av energihushållningsprogrammets effekter bedömtatt utvecklingen mot större energieffektivitet inom industrin pågick i sammatakt som före de stora energiprishöjningarnaåren 1973 och 1974. Däremot har energieffektivitelen förbättrats betydligtunder , vilkel enligi förklarar den minskadespecifika energianvändningen under denna lid. 1analysen framgår att energieffektivitelen ökade inomfrämst massa- och pappersindustrin, jord- och slenvaruindustrin samtjärn- ochstålindustrin. har emellertid energieffektiviteten ökat isamtliga branscher utom i textil- och konfektionsindustrin där ingenförändring har ägt rum. Inommassa- och pappersindustrin har energianvändningen minskat kraftigt, från 64TWh , som elt resullat av energibesparande åtgärder.Härvid skedde en minskning av oljeanvändningen med , medan användningenav fasta bränslen och el ökade med I TWh vardera. Inomjärn-, stål- och metallindustrin sjönk energiförbrukningen från år 1979Ull . Järn- och stålindustrin har under del en betydande omstrukturering. Statligtbidrag till energibesparande åtgärder inom induslrin lämnades under åren1974-1980. Sammanlagt beviljades ca för detta ändamål.Främst utnyttjades dessa möjligheter av industrier med hög energiförbrukningför vilka energikostnaderna betydelsefullt inverkade på de tillverkadeprodukternas lönsamhet. Beroende på de olika samverkande faktorerna under dennatid anser att några systematiska samband inte går att påvisamellan de statsbidrag som har beviljats till en viss bransch och denenergieffektivisering som har genomförts i denna. pekar dock påatl bidragen möjligen kan ha haft en påskyndande roll. Stålens industriverkanger i sitt remissyttrande över Energihushållningsprogrammets effekter att debidrag, som inte var avsedda för prototyp- och demonstrationsanläggningar,hade en i vissa avseenden olycklig konstruktion. De i särklass störstabidragsmottagarna har varit massa- och pappersindustrin och den kemiskainduslrin. Isamarbete med har industridepartementet haft överläggningarmed föreirädare för vissa industrier och industribranscher under år 1984angående industrins energihushållning. Vid överiäggningarna redovisades bl. a.att betydande och lönsamma energisparpotenlialer finns även inom annan induslriän den mest energiinlensiva. exempelvis inom verkstadsindustrin genominjustering och tidsstyrning av värme- och ventilationssystem m. m. Sedanår 1981. då de statliga bidragen till energisparåtgärder inom indu- 1984/85:120 61 strin upphörde, lämnas inom ramen föroljeersättningsprogrammet fortsatt statligt slöd till prototyp- och demonstrationsanläggningarför dels oljeersättande, dels energibesparande åtgärder. Under åren 1981-1983beviljades stöd lill industriföretag med sammanlagl 263 milj. kr., varav 78milj. av del beviljade slödel lämnades för åtgärder inommassa- och pappersindustrin och för ålgärder inom trävaruindustrin. påbörjades ell energiforskningsprogram medstyrelsen för leknisk Ulveckling som ansvarig för den del som avserenergianvändning i industriella processer. För denna verksamhet har l.o. / 84 anvisats totaU 348 milj. kr. Under treårsperioden1981/82-1983/84 disponerades av medlen för delprogrammet Massa ochpapper och för delprogrammet Järn och stål. Inom ramen för nu pågåendetreåriga energiforskningsprogram har preliminärt beräknals 228 milj. kr. förverksamhet avseende energianvändning inom induslriella processer.