prop · G803176 · 1984-12-31 00:00:00 — Beslämmelsenär främst avsedd att garantera att människor, som står en psykiskt utvecklingsstördnära genom släktskap eller på annat sätt, forllöpande hålls informerade och fårmöjlighel att ta lillvara dennes rätl även i fall där han själv kan hasvårigheter atl göra detta. Begreppet närstående innefallar här dels närasläktingar (föräldrar, syskon, make. barn), dels kontaktperson, förmyndareeller god man. I samrådsskyldigheten ingår skyldighet atl informera om tänktaeller redan vidtagna åtgärder saml att rådgöra om den psykisktutvecklingsstörde och hans behov. Även här är del naluriigtvis vikligt atl 1984/85:176 69 erinra om respeklen för den psykiskl ulvecklingsslördessjälvbeslämmande-räli och inlegrilel. Samrådel med de närslående bör så långtmöjligt ske i sådana former all den psykiskl ulvecklingsslörde själv fårmedverka i del. 11 § Landstingskommunen skall anmäla lillöverförmyndaren när en psykiskl ulvecklingsslörd kan anias behöva förmyndare eller god man samt när en omyndigheisförklaring bör kunna hävas eller elt godmanskap kunna upphöra. beslämmelser om förmyndare och god man harsärskilt stor betydelse när del gäller de personer som avses i denna lag. Dethar därför anseus viktigt att med en särskild beslämmelse erinralandstingskommunen om all den bör vara uppmärksam på en psykisklulvecklingsslörds behov i dessa avseenden, 12 § Landsiingskommunen får lill kommun ilandsiingskommunen överlåla uppgifl enligt denna lag beträffande psykiskt ulvecklingsstörda som är bosalla i kommunen eller vistas där , om landstingskom munen och kommunen har kommit överens om del saml regeringen medger det Om en sådan överiålelse sker, skall föreskrifierna i dennalag om landslingskommun i lillämpliga delar gälla för kommunen. Paragrafen har sin motsvarighet i 7 § iomsorgsberedningens lagförslag. Vissa av de uppgifter som enligt lagenläggs på landstingskommunerna är nära besläktade med uppgifier som kommunernahar enligt främst socialtjänstlagen. En utveckling i riktning mol ett ökatkommunall ansvar för psykiskl ulvecklingsslörda bör lättast kunna förverkligasgenom en successiv överföring av de särskilda omsorgerna från landstingskommunernatill kommunerna. Därför öppnas genom denna bestämmelse möjlighel förlandstingskommunen att Iräffa överenskommelse med en, flera eller alla kommunerinom landsiingskommunen om atl överta ansvaret för någon, flera av eller allaomsorgerna enligt denna lag. Varje kommuns åtagande kan därvid naturligtvisenbart avse psykiskt ulvecklingsslörda som är bosatta i kommunen samt dem somenligt 7 § har rätl lill särskilda omsorger vid en korlare lids vistelse där.För att så långt som möjligl få en samordning och därigenom undvika eventuellaoönskade effekler slälls också som villkor att regeringen medger en övergång avansvaret. Bestämmelsen innebär inte all den träffade överenskommelsen behöverbli gällande . Den bör, som andra avtal, kunna tidsbegränsaseller gälla fills vidare med uppsägningsrätt. Även sådana villkor bör lämpligenövervägas vid regeringens prövning. När en kommun övertar ansvarel för ensärskild omsorg gäller reglerna i lagen för kommunens verksamhel. all kommunen skall ha en omsorgsnämnd men kan uppdra ål en annan nämnd,lämpligen socialnämnden, atl vara omsorgsnämnd. Del innebär också exempelvisatt kommunen blir skyldig atl planera sin del av verksamheten 1984/85:176 70 Det bör dock understrykas atl planeringen är engemensam angelägenhel för landsiingskommunen och alla kommunerna inom den.Planarbelei bör därför samordnas mellan dem och bedrivas i likartade former. 13 § Avgift skall inle tas ut för särskilda omsorgerenligt denna lag. Av dem som inte är berältigade till folkpension i form av helförtidspension eller hel ålderspension och som har inkomst av eget arbete fårdock, när de har stadigvarande boslad på landstingskommunens bekosinad, skäligaavgifter för kost och logi tas ut enligt de grunder som landsiingskommunenbeslämmer. Avgifterna skall bestämmas så atl de boende förbehålls lillräckligamedel för sina personliga behov. Regeringen meddelar yllerligare föreskrifterom sådana avgifier. Om rätl för landsiingskommunen att i vissa fall uppbärafolkpension och barnbidrag finns särskilda bestämmelser. Bestämmelsen överensstämmer i sak med 56 §i omsorgslag. Inledningsvis anges huvudregeln, nämligen atl desärskilda omsorgerna är avgiftsfria. Del gäller alltså de omsorger som anges i4 §. Liksom får dock huvudmannen ta ut skäliga avgifter för kost ochlogi av dem som har stadigvarande boslad på huvudmannens bekostnad, om de inlehar rätt till hel förtidspension (varmed jämställs hell sjukbidrag) eller helålderspension samt har inkomst av eget arbete. Liksom avsikten har varit mednuvarande bestämmelse bör regeringen vid behov kunna meddela föreskrifter omavgifternas sloriek på det sättet att de boende garanteras att få behålla medeltill sina personhga behov. Dessa beslämmelser bör motsvara reglerna omförbehållsbelopp i 47 § socialtjänslförordningen (1981:750), vilka gäller vidhelinackordering i för äldre. Närmare föreskrifter om vad som skall ingå i de avgiftsfriaomsorgerna enligt gällande lag har givits i 106 § omsorgsstadgan. Där anges attbl.a. följande omsorger alltid skall vara avgiftsfria, nämligen behövligadagliga resor till och från sysselsättningshem, tandvård, talbehandling ochsjukgymnastik samt sådan hälso- och sjukvård som kan meddelas vid deninrättning där den psykiskt ulvecklingsslörde bereds omsorger. För den som borutanför det egna hemmet eller föräldrahemmel (i familjehem, elevhem,inackorderingshem, vårdhem eller specialsjukhus) gäller dessulom rätt tillavgiftsfri omvårdnad, behövlig sjukvård och resor i viss minsta omfattning. Omhuvudmannen uppbär barnbidrag, bidragsförskott eller folkpension för denpsykiskt ulvecklingsslörde skall denne få "skäligbeklädnadsutrusl-ning". och har i ett gemensamtcirkulär (SÖ ) närmare utvecklat vad som skall anses ingå iomvårdnaden vid institutioner. Bl.a. anges att i omvårdnaden ingår, där detbehövs, glasögon, fotvård hos specialist och artiklar för personlig hygien. 1 specialmotiveringen till 4 § har utvecklats vad somskall ingå i de särskilda Prop.1984/85:176 71 Som exempel på rådgivning och annat personliglslöd (p. l)har där angelts bl.a. hjälp av sjukgymnast och talpedagog. Sådanainsatser blir alltså, liksom f .n., avgiftsfria. Vidare har givils exempel påvad som skall ingå i begreppet omvårdnad (4 § andra stycket). Utöver dessa särskilda omsorger är som framgåtl tidigaref.n. vissa yllerligare insatser från huvudmannens sida avgiftsfria. Denna frågabör liksom inte regleras i lagen. Avsikten är emellertid att sådanainsatser även i fortsättningen skall vara avgiftsfria. För andra insatser frånhuvudmannens sida skall avgifter i princip kunna tas ul. I 10 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring (AFL) finns bestämmelser om rätl för de kommunala huvudmännen förvissa vårdinrättningar all uppbära folkpension som ersällning för vården enligiregeringens beslämmande. Regeringen har meddelal föreskrifter härom ikungörelsen (1962:393) om rätl i vissa fall för kommun eller annan all uppbärafolkpension. I bestämmelsen erinras också om rätten för huvudmannen atli vissa fall uppbära barnbidrag. Detta regleras i 7 § lagen (1947:529) omallmänna barnbidrag. Det har blivit allt vanligare atthuvudmannen inte vill direkl ulnyttja sin rätl atl automatiskt uppbärapensionen från dem som bor i inackorderingshem utan - av i huvudsaknormaliserande och pedagogiska skäl - vill atl pensionen först betalas ut tillden pensionsberältigade för att sedan denne skall erlägga betalning för kostoch logi. Del har därvid ifrågasatts om detla överensslämmer med omsorgslagensregler. Därvid kan endasl framhållas att, så länge huvudmannen håller sig inomramen för det lillålna belopp som denne har rätt att tillgodogöra sig urpensionen, kan ett sådant förfaringssätt inte anses stå i strid med försiaslycket. Del kan av pedagogiska och även psykologiska skäl vara av värde alt pågrupphem använda detta förfaringssätt. Lämpligheten måste självfallet avgörasfrån fall till fall och efler samråd med den psykiskt ulvecklingsslörde ochhans evenluella legala ställföreträdare. Möjligheten för huvudmannen att uppbärapensionen behöver dock finnas kvar. Jag vill i detta sammanhang beröra en fråga som hardiskuterats av bl.a. justitieombudsmannen , nämligen fråganom äganderätten lill de pensionsbelopp som utgår till den som vårdas vidvårdinrättningar inom omsorgerna, närmare bestämt äganderätten till de medel somenligt kungörelsen (1962:393) skall förbehållas den psykiskt utvecklingsstördeför hans eget behov, del s.k. förbehållsbeloppet Enligt en uppfatlninglillkommer förbehållsbeloppet huvudmannen, enligt en annan den psykisktulvecklingsslörde. Osäkerheten har ansetts påverka bl.a. förmyndarens ochöverförmyndarens hantering av medlen och ha betydelse för arvfall. Jag anser att frågan bör besvaras på följande sätt. Denfolkpension som en psykiskt utvecklingsstörd har rätt till är hans egendomoberoende av var han bor. Den bestämmelse som reglerar huvudmannens rätt attuppbära viss del 1984/85:176 72 av pensionen för att täcka sina kostnader för vården kaninle anses ändra på delta förhållande. Bestämmelsen är tillkommen för atlmöjliggöra elt enkell och smidigt förfarande vid överförandel av medlen frånden pensionsberältigade till huvudmannen i fall av långvarigt boende påhuvudmannens bekostnad. De belopp som skall förbehållas den psykisklulvecklingsslörde är alltså alltid att anse som dennes egendom. De skallavskiljas på lämpligt sätl och får användas av honom själv, I särskilda fall har dock fömtsetts all en psykisklulvecklingsslörd på grund av sitt tillstånd inte kan begagna sig av kontantamedel. Då skall enligt nuvarande regler i den nämnda kungörelsen etl beloppmolsvarande förbehållsbeloppet användas för atl öka hans trivsel eller eljestlill hans personliga nylla. Kan han uppenbarligen inle heller tillgodogöra signyttigheter för detla belopp, får förbehållsbeloppet sättas ned till lägst 500kr. Avgörandet fattas av omsorgshuvudmannen. Del är främst i de bådasist redovisade fallen som iveksamhel har uppslån om vem medlen tillhör, om deinte kan utnyttjas helt, eller vem inköpt egendom tillhör, om den psykisktutvecklingsstörde flyttar eller avlider. Även här menar jag atl medlen vare sig det rör sig om helaförbehållsbeloppet eller ett nedsatt belopp tillhör den psykisktutvecklingsstörde. De bör avskiljas pä konto som tillhör honom. Inköpt egendomblir den psykiskt utvecklingsstördes. Möjligheten att sätta nedförbehållsbeloppet under det som gäller som huvudregel bör användas sparsamtoch efter samråd med förmyndare eller god man. En sådan nedsäUning bör omprövasregelbundet. Om nedsättning sker innebär det alt huvudmannen får möjlighel atttillgodogöra sig en större del av pensionen. Mellanskillnaden övergår då helttill omsorgshuvudmannen och egendom inköpt med hjälp av detta belopp tillhöralltså omsorgshuvudmannen. I många landstingskommuner har man vall att användadessa medel för att öka de boendes trivsel. 14 § Ledningen av omsorgsverksamhelen skall ulövas av enomsorgsnämnd i den mån inte annat följer av sådant beslut som avses i 3 kap. 14§ kommunallagen (1977:179). Landstingskommunen får tillsätta en särskild omsorgsnämndeller uppdra åt en annan nämnd att vara omsorgsnämnd. Har detla inte sketl, ärförvaltningsutskottet omsorgsnämnd. Liksom omsorgslag förutsätts attlandsfingskommunerna i första hand har en nämnd som är särskilt ansvarig för desärskilda omsorgerna. Nämnden kallas omsorgsnämnd. Frågor om verkställighet ochförvaltning av fast egendom och om personal får dock efler särskilt beslutläggas på en annan nämnd (3 kap. 14 § kommunallagen). uppgifterkan också delas upp på flera organ under omsorgsnämnden. Beslämmelse häromkommer att finnas i lagen om särskilda organ i landstingskommunerna (prop.1984/85:98). 1984/85:176 73 Beslämmelsen i andra slycket moisvarar i huvudsak vad somgäller enligi 6 § andra slycket omsorgslag samt 10 § andra styckelHSL. Landstingskommunen lämnas frihet i valel mellan atl ha en självständigomsorgsnämnd eller atl låta en annan nämnd vara omsorgsnämnd. Det innebär alllandsfingskommunerna kan bibehålla den ordning som ofta gäller , dvs. attomsorgsnämndens uppgifter utförs av den sociala nämnden eller avhabilileringsnämnden. enligt den nya lagen är alltså inte någonobligalorisk landslingskommunal nämnd ulan liksom förut endast en fakultativnämnd som utför en obligatorisk landstingskommunal funklion. 15 § I fråga om särskild omsorgsnämnd gällerbeslämmelserna i 3 kap. 2-12 §§ kommunallagen (1977:179) i lillämpliga delar. I ärenden som avser myndighetsutövning mot enskild gällerdock 4 och 5 §§ förvaltningslagen (1971:290) om jäv. Bestämmelsen motsvarar 14 § 1967 årsomsorgslag. I denna paragraf har samlats de allmänna hänvisningar lillkommunallagen (1977:179) som behövs i fräga om omsorgsnämnden. Vad som gällerom förvaltningsutskottet enligt 3 kap. 2-12 §§ kommunallagen skaU alltså gällai tillämpliga delar också beträffande nämnd som nämns i den nya omsorgslagen.Bestämmelserna innehåller regler om antal ledamöter, valbarhet, rätt tillledighet från anslällning, mandatlid, verkan av ledamots avgång, ordförande ochviceordförande, tid och plats för sammanlräde, suppleants tjänsigöring,beslulförhet, beslutförfarande och protokoll, delgivning, reglemente ochdelegation m.m. De nya omsorgsnämnderna får till uppgiftbl.a. atl besluta om särskilda omsorger ål enskilda personer. Besluten kanöverklagas fill domstol genom förvallningsbesvär. Av 2 § 2. förvaltningslagen (1971:290) följer då atl denlagens bestämmelser blir lillämpliga på omsorgsnämndens handläggning. Eftersomdel rör sig om myndighetsutövning mot enskild enligt 3 § förvaltningslagen bliräven 14-19 §§ i den lagen om parts rätl atl delta i handläggningen och fåmotiverade beslui m.m. lillämpliga. I andra styckel görs dock en särskild hänvisning till atlförvaltningslagens jävsregler skall tillämpas vid nämndens behandling av frågorsom avser myndighetsutövning mol enskild. Detta innebär atl den hänvisning somgörs i första stycket lill kommunallagens mindre slränga jävsregel sätts urkraft vid vissa typer av ärenden, dvs. främst dem som gäller att beviljasärskild omsorg åt en enskild person. 16 § För verksamheten enligt denna lag skall del finnasden personal som behövs för atl meddela god omsorg. Regeringen bemyndigas attmeddela föreskrifter om behörighet till 1984/85:176 74 Ijänsler inom omsorgerna om psykiskl ulvecklingsslörda ochom ijänsternas lillsäUning. Regeringen får överlåla åt atlmeddela sädana föreskrifier. Paragrafen överensslämmer i sin innebörd med 13 och 16 §§HSL, I 7 § omsorgslag anges all del hosomsorgsslyrelsen skall finnas ijänster som bl.a, vårdchef och överläkare. Dennya lagen innehåller inte några sådana anvisningar om skyldigheten all ha vissaadminislrativa befattningar. I stället återfinns en allmän regel omskyldigheten att ha den personal som behövs för att meddela god omsorg iparagrafens försia stycke. I andra stycket finns etl bemyndigande förregeringen eller, efler regeringens bestämmande, atl meddelaföreskrifier om behörighel lill Ijänster inom omsorgsverksamheten ochijänsternas tillsättning. Beslämmelsen i försia stycket avser inte endasl personalsom ulför arbetsuppgifter som direkt avser särskilda omsorger ät psykisklulvecklingsstörda - t.ex. föreståndare för och vårdare vid grupphem,sjukgymnaster, kuratorer, förskollärare och dagcenlerpersonal - ulan allpersonal som behövs för att bedriva en rationell och ändamålsenligomsorgsverksamhet. Vid sidan av omsorgspersonalen vid grupphem kan det ocksåfinnas centralt placerad personal som svarar för administration m.m. Något kravpå att anställa personal av det ena eller andra slagel slälls dock inle upp.Det får ankomma på landstingskommunerna all själva organisera verksamheten påetl ändamålsenligt sätt. Bestämmelsen i andra stycket om möjlighel atl meddelabehörighetsbestämmelser tar sikte på särskilt vikliga befattningar. Vissa avde befattningshavare som skall finnas enligt omsorgslag - i detlasammanhang vårdchef och överläkare - har befogenhel all fatta beslut om t.ex.intagning i olika vårdinrättningar. Behörighelsbeslämmelser har utfärdats förinnehav av de nämnda befattningarna (17, 95, 102 och 105 §§ omsorgsstadgan).Några motsvarande regler om krav på alt ha vissa särskilda befattningshavarefinns inte i den nya lagen. Den ulgår ifrån att det är omsorgsnämnden somfattar alla beslut i fråga om särskilda omsorger. För att göra det möjligt altföreskriva enhetliga kompetenskrav för särskilt ansvarsfulla befattningar inomomsorgsverksamheten, t.ex. föreståndare för grupphem, ges regeringen möjlighetatt utfärda regler om behörighet till sådana tjänster. Regeringen ges ocksåmöjlighet att delegera beslut om behörighetsregler lill socialsiyrelsen. 17 § Om en enskild yrkesmässigt vill bedriva sådanverksamhet för psykiskt ulvecklingsslörda som anges i 4 § försia stycket 2-5,skall den enskilde söka tillslånd hos . Tillstånd får intelämnas utan att omsorgsnämnden i den landslingskommun där verksamhelen skallbedrivas har tillstyrkt det. Enskild verksamhet skall stå under tillsyn avomsorgsnämnden. Nämnden har rätt att inspektera verksamheten. 1984/85:176 75 Beslämmelsen är avsedd all molsvara vad som gäller i frågaom privai verksamhet - frånsett undervisning - inom omsorgerna om psykiskl ulvecklingsslördaenligi 10 § försia stycket omsorgslag. Den nya bestämmelsen avser yrkesmässigt bedrivande av allasärskilda omsorger enligt 4 § första slyckel 2-5. Kravel på yrkesmä.ssighelavser all från kravel pä socialslyrelsens lillslånd undanla l.ex. enskildafamiljer, som lar emol enstaka barn för stadigvarande boende eller för koriiidsvisielse.Tillslåndspliklen gäller alltså för dagcenterverksamhel och för kollekliva bosladsformermolsvarande kortiidshem, grupphem och elevhem. Landstingskommunens inflyiande över den privala verksamhelenhar ulformais som en velorätl mol godkännandet Vidare har omsorgsnämnden lillaglsen lillsynsskyldighet och en däri ingående inspeklionsräll genlemol den privalaomsorgsverksamheten. moisvarar vad som gäller om socialnämndens roll iförhållande lill enskilda insliiulioner (hem för vård eller boende) inom socialljänslen(69 § SoL) och, åtminstone delvis, omsorgsstyrelsens enligt 10 § omsorgsstadgan. Skyldiga atl söka lillstånd är enskilda huvudmän. Del kanvara en fysisk eller en juridisk person. Tillslånd meddelas liksom hillills avsocialstyrelsen. är också tillsynsmyndighet och har rält attförbjuda olämplig verksamhet (21 §), 18 § har tillsyn över verksamhet enligtdenna lag. Styrelsen skall därvid följa och stödja verksamhelen. Styrelsen har rällall inspektera verksamheten. Bestämmelsen moisvarar i sak vad som gäller för hälso- ochsjukvårdens område enligi 18 § HSL. Socialslyrelsens roll som högstatillsynsmyndighet över de sociala omsorgerna enligt omsorgslagåterfinns i 13 § den lagen. 1 olika sammanhang har eftersträvats enökad handlingsfrihel för kommuner och landstingskommuner. Avsiklen har varilall genom en minskad slatlig detalj kontroll stärka kommunernas och landsfingskommunernasroll i samhället saml öka effektiviteten inom såväl den statliga som denkommunala sekiorn. Samiidigi måste självfallel de övergripande mål somstatsmakterna beslutat om förverkligas. Kraven på en likformig service medförockså i vissa fall behov av att bibehålla den statliga tillsynen. Vid utformningen av den statliga tillsyns- och konlrollfunkiionengäller således delvis molsiridiga intressen. En avvägning måste ske för varjeverksamhetsområde mellan olika intressen, t.ex. intresset av elt ökat lokaltinflytande och kraven på rättssäkerhet En statlig tillsyn har därför behållits med socialsiyrelsensom ansvarig myndighel. I lillsynen ligger all följa och slödja verksamhelen samlall forllöpande inhämia de uppgifier som är en förulsällning härför. Prop.1984/85:176 76 huvuduppgift för blir all bevaka och attge råd om sociala, medicinska och rättsliga säkerhetskrav såväl för enskildapsykiskt ulvecklingsslörda som för verksamheten och se lill all gällande beslämmelserinom områdel följs. I lillsynen läggs alll större vikt vid atl följa ochstödja huvudmännens verksamhet. En aktiv tillsyn innebär en forllöpandeuppföljning av omsorgsverksamhelen. Styrelsen bör kunna fullgöra dessa uppgifter genom bl.a.överläggningar med huvudmännen och allmänna råd i olika ämnen till ledning förhuvudmännen. I tillsynsfunktionen ligger av hävd en rätt att vid behovinspektera verksamheten. har utnyttjat denna rätt, dåomständigheterna har påkallal det. Vidare har det förekommil all huvudmännenhar begärl inspeklion då de önskat få slyrelsens uttalande i någon frågarörande verksamhelen. En ulirycklig, mer allmän inspeklionsräll över denlandstingskommunala verksamheten med särskilda omsorger ges nu i 18 §. Med den ulvecklingsom skett är inspektionsverksamheten enligt den nya lagen främst tänkt attfungera som elt informations- och erfarenhetsutbyte mellan styrelsen ochhuvudmännen. Inspeklionsrällen gäller även i förhållande till enskilda sombedriver verksamhet med stöd av 17 §. Genom inspektionerna tillförs kunskap ochges således även på detta sätt möjligheter att följa utvecklingen inomomsorgsverksamheten. Slyrelsens inspekfionsverksamhel vad avser kvaliteten iverksamheten bör i första hand ha karaktären av erfarenhetsåterföring tillfältet och elt utnyttjande av erfarenheterna inom den praktiska verksamhetensom underlag för forskning, utbildning och försöksverksamhet. En annan betydelsefull melod atl samla information ochdärmed ge grund för en ålerföring av erfarenheler är inhämtande av statistik.Jag har inhämtat atl har för avsikl att medverka till attsocialstyrelsen får fillgång till sådan statistik som gör det möjligt att följaoch analysera utvecklingen inom omsorgsverksamhelen. En motsvarande ordninggäller på hälso-och sjukvårdens område. Någon anledning att i omsorgslagen tain föreskrifter i delta hänseende förehgger alltså inte. har föreslagil en bestämmelse i lag om atllandstingskommunerna själva skall svara för vad kommiltén kallar den lokalatillsynen. Detta skulle ske genom enskilda ledamöter (tillsynsmän) i denansvariga nämnden eller genom en grupp av personer (tillsynsgrupp). Jag harfunnit alt del inle bör föreskrivas i lagen om vilket sätl landstingskommunalanämnder skall arbeta på. Däremol anser jag att del naluriigtvis är angelägetalt landstingskommunerna nära följer verksamheten vid de insfilutioner somdrivs av dem. Den verksamheten kan med fördel organiseras på det sätt kommitténhar förordat. 1984/85:176 77 19 S Regeringen bemyndigas alt i fråga om verksamhelenligt denna lag meddela yueriigare föreskrifter till skydd för enskilda. Regeringen får överlåla ål atl meddelasådana föreskrifter, Enligi 59 § omsorgslag meddelas närmare föreskrifierför tillämpningen av lagen av regeringen eller, efler regeringens bemyndigande,av huvudlillsynsmyndigheien. Regeringen har meddelal sådana beslämmelser i stadgan(1968:146) angående omsorger om vissa psykiskl ulvecklingsslörda (omsorgssladgan).Även har meddelat föreskrifter i olika ämnen. 1 paragrafens/örj-to. ?ryc/ce bemyndigas regeringen allmeddela yllerligare föreskrifter belräffande skydd för enskilda. Beslämmelsenavser att ge regeringen befogenhet alt vid behov ulfärda föreskrifier för all garanlerapsykiskt ulvecklingsslörda, som i många avseenden har svårare än andra altsjälva bedöma sin situalion, ell skydd lill liv, personlig säkerhet eller hälsainom verksamheten med de särskilda omsorgerna. I 16 § finns i samma syftebestämmelser som avser all garanlera kvalitetsnivån på personalen inomomsorgerna. Regeringens befogenhel att utfärda rena verkställighelsföreskrifierföljer av 8 kap. 13 § regeringsformen. Enligt bestämmelserna i andra stycket får regeringen överlålaål socialsiyrelsen all meddela föreskrifier till skydd för enskilda. Även ulansådan överlåtelse får ulfärda allmänna råd lill ledning för verksamhelenm.m.