prop · G80379 · 1984-12-31 00:00:00 — medförslag till tandvårdslag m.m.; Regeringen förelägger vad som har tagitsupp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag för de åtgärder ochdet ändamål som framgår av föredragandens hemställan. I propositionen läggs fram förslag till entandvårdslag. Lagen ersätter folktandvårdslagen (1973:457). Den nya lagen harutformats med hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) som förebild. Vidarefömtskickas att ersättningsreglerna inom tandvårdsförsäkringen skall ses överi sararåd med och . I awaktan pådenna översyn föreslås att nuvarande regler för tandläkares rätt att anslutasig till tandvårdsförsäkringen förlängs till att gälla även under år 1985.Sistnämnda förslag föranleder en ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Till skillnad mot folktandvårdslagen gällertandvårdslagen i princip all tandvård, dvs. både landstingens och de privatavårdgivarnas tandvård. Målet för och kraven på tandvården definieras. Målet förtandvården är en god tandhälsa och en tandvård på lika villkor för helabefolkningen. Tandvården skall bedrivas så att den uppfyller kravet på en godtandvård. Detta innebär att den skaU lägga särskild vikt vid förebyggandeåtgärder, vara lätt tillgänglig ocb av god kvalitet. En god tandvård innebärockså att patientens behov av trygghet i vården och behandlingen tillgodoses,att vården bygger på respekt för patientens självbestämmande och integritet ochatt vården främjar goda kontakter mellan patienten och tandvårdspersonalen.Vården och behandlingen skall så långt det är möjligt utformas och genomföras isamråd med patienten och patienten skall upplysas om sitt tandhälsotillståndoch om de behandUngsmetoder som står tUl buds. Innan en behandlingsperiodpåbörjas, skaU patienten upplysas om vad behandlingen kan komraa att kosta. Landstingen ges ett utvidgat ansvar förbefolkningens tandhälsa. De skall planera all tandvård inom landstingsområdet,både den egna och de privata 1 1984185. I saml Nr 79 Prop.1984/85:79 2 vårdgivarnas.De skall samverka med de privata vårdgivarna samt med berörda samhällsorgan,organisationer och enskilda. Liksora skall landstingen själva bedrivatandvård - folktandvård. Folktandvården skall liksora f.n. svara för tandvårdför barn och ungdomar , för specialisttandvård för vuxna samt förövrig aUmäntandvård för vuxna i den omfattning som bedömer lämplig.Vidare bör landstingen, som , erbjuda tandvård åt patienter som ärintagna för vård vid vårdinrättningar och för handikappade, vilkashandikapp föratsätter särskilda kunskaper och erfarenheter hos tandvårdspersonalen,särskilt anpassade lokaler eller särskild utrustning. Frågan om ett lagfästansvar för landstingen att svara för sådan vård komraer att behandlas i ettsenare sararaanhang. Tillsynen över folktandvården skall även ifortsättningen ligga på . Den nya tandvårdslagen föreslås träda i kraft den 1januari 1986. Den föreslagna ändringen i lagen (1962:381) ora allraänförsäkring föreslås träda i kraft . 1 §Med tandvård avses i denna lag åtgärder för att förebygga, utreda och behandla sjukdoraar och skador i munhålan. 2 §Målet för tandvården är en god tandhälsa och en tandvård på lika villkor för hela befolkningen. 3 §Tandvården skall bedrivas så att den uppfyller kravet på en god tandvård. Detta innebär att den skall 1. vara av god kvalitet och lägga särskild vikt vidförebyggande åtgärder, 2. tillgodose patientens behov av trygghet i vården ochbehandlingen, 3. vara lätt tillgänglig, 4. bygga på respekt för patientens självbestämraandeoch integritet, 5. fräraja goda kontakter mellan patienten ochtandvårdspersonalen. Vården och behandlingen skall så långt det är möjligtutforraas och genoraförasi sararåd raed patienten. Patienten skall upplysas ora sitttandhälsotillstånd och om de behandlingsmetoder sora står till buds. 4 §Innan en behandlingsperiod påbörjas skall tandläkaren eller den som annars utför tandvården lämna patienten upplysning om den ungefärliga kostnaden för den valda behandlingen. Om förutsättningarna för behand lingsförslaget eller kostnadsberäkningen ändras skall patienten upplysas om detta och om anledningen till ändringen. 5 §Varje landstingskommun skall erbjuda en god tandvård åt dem som är bosatta inom landstingskommunen. Även i övrigt skall landstingskommunen verka för en god tandhälsa hos befolkningen. Tandvård som landstingskom raunen själv bedriver benämns i denna lag folktandvård. Vad som i denna lag sägs om landstingskommunergäller också kommuner som inte ingår i en landstingskommun. Föreskrifter omförvaltningsutskottet skall därvid avse kommunstyrelsen. 6 §Om någon som vistas i landstingskomraunen utan att vara bosatt där behöver omedelbar tandvård, skall landstingskommunen erbjuda sådan tandvård. 1984/85:79 4 7§ Folktandvården skall svara för 1. regelbunden och fullständig tandvård för barn ochungdomar till och med det år då de fyller , 2. specialisttandvård för vuxna, 3. övrig tandvård för vuxna i den orafattning soralandstingskoraraunen bedöraer lämplig. Tandvård som avses i första stycket 1. skall varaavgiftsfri för patienten. 8§Landstingskoraraunen skall planera tandvården raed utgångspunkt i befolkningensbehov av tandvård. Planeringen skall avse även den tandvård somerbjuds av annan än landstingskomraunen. 9 §I planeringen och utvecklingen av tandvården skall landstingskommunen samverka raed sarahällsorgan, organisationer och enskilda. 10 §Landstingskoramunerna skaU samverka i tandvårdsfrågor som berör flera landstingskommuner. 11 §Ledningen av folktandvården utövas av en tandvårdsnämnd, i den mån inte annat följer av sådant beslut som avses i 3 kap. 14 § kommunallagen (1977:179). Landstingskommunen får tillsätta en särskildtandvårdsnämnd eller uppdra åt en annan nämnd att vara tandvårdsnämnd. Hardetta inte skett, är förvahningsutskottet tandvårdsnämnd. 12 §I fråga om särskild tandvårdsnämnd gäller bestämmelserna i 3 kap. 2-12 §§ kommunaUagen (1977:179) i tUlämpliga delar. 13 §I folktandvården skall det finnas den personal som behövs för att meddela en god tandvård. Om åligganden för den personal sora hänförs tillhälso- och sjukvårdspersonal och om tillsynen över denna personal finnssärskilda bestämmelser. 14 § Tandläkare under allraäntjänstgöring eller specialistutbildningenligt lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvårdenm.m, skall förordnas , 15 § Regeringen berayndigas att meddela föreskrifter om behörighet tilloch tillsättning av tjänster inom folktandvården. Regeringen får överlåta påsocialstyrelsen att raeddela sådana föreskrifter. 16 §Socialstyrelsen har tillsynen över folktandvården. Styrelsen skall därvid följaoch stödja verksamheten. Vid utövandet av sin tiUsyn har styrelsen rätt attföreta inspektioner. Prop.1984/85:79 5 17 §Regeringen bemyndigas att i fråga om folktandvården meddela ytterUgare föreskrifter till skydd för enskilda eller beträffande verksamhe tens bedrivande i övrigt. Regeringenfår överlåta åt att meddela föreskrifter till skydd förenskUda. 18 §Regeringen bemyndigas att meddela särskUda föreskrifter om tandvår den i krig, vid krigsfara eller under sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av att riket har befunnit sig i krig eUer krigsfara. Denna lag träder i kraft , dåfolktandvårdslagen (1973:457) skall upphöra att gäUa. Förekomraer i lag eller annan författninghänvisning till en föreskrift sora har ersatts genora bestämraelse i denna lagtillämpas i stället den nya bestäraraelsen. Lagom ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenora föreskrivs i fråga ora lagen (1962:381)ora allmän försäkring att punkt 9 övergångsbestäramelsema till lagen (1973:456)ora ändring i nämnda lag skall ha nedan angivna lydelse. För att uppnå en utjämning av 9. Föratt uppnå en utjämning av tiUgången på tandläkare raellan oU- tillgången på tandläkare mellan oli ka delar av landet får riksförsäk- ka delar av landet får riksförsäk ringsverket till utgången av i ringsverket tiU utgången av i den utsträckning som behövs före- den utsträckning som behövs före skriva att tandläkare som avses i skriva att tandläkare som avses i punkt 8 ej skaU föras upp på förteck- punkt 8 ej skaU föras upp på förteck ning hos allmän försäkringskassa. ning hos aUmän försäkringskassa. Dennalag träder i kraft . »Senastelydelse 1983:1063. Prop.1984/85:79 ( Närvarande:statsrainistem , ordförande, och statsråden 1. , , ,, , , , , , ,, , R. , , , Föredragande: statsrådet med forslag tilltandvårdslag fattade i stor enighet beslut omen genomgripande tandvårdsreform. Reformen, som trädde i kraft den 1 januari1974, bestod av två delar. Den ena innebar att statsraaktema ålade landstingenett lagfäst ansvar för bam- och ungdomstandvård och för specialisttandvård samtlade fast ett utbyggnadsprogram för den landstingskommunala tandvården - folktandvården.Den andra delen innebar att en allmän tandvårdsförsäkring för vuxna infördes. I en ny folktandvårdslag gavs landstingenvårdansvaret för aUa barn och ungdomar till och med . Dessa skulleerbjudas en regelbunden och fullständig behandUng samt akuttandvård. Tandvårdenskulle vara avgiftsfri för patienten. I folktandvårdslagen gavs landstingenansvaret även för spedaUsttandvård för vuxna. Detav statsraaktema fastiagda utbyggnadsprogrammet innebar att folktandvårdenskulle byggas ut i sådan omfattning att den kunde erbjuda en avgiftsfriorganiserad tandvård till samtUga barn och ungdoraar t.o.m. ålder.Målsättningen var att folktandvården skulle tillföras sådana vårdresurser attutbyggnadsprogrammet för barn- och ungdomstandvården kunde fullföljas under1970-talet. uppfyller samtiiga landsting denna skyldighet.Vidare angavs att folktandvårdens allmäntandvård för vuxna vid 1970-taletsutgång i första hand skulle omfatta av vuxentandvården i landet. Landstingenskulle enligt propositionen också erbjuda tandvård på sina vårdinstitutionerför långtidssjuka och handikappade. Detta ansvar var dock inte lagfäst. 1984/85:79 7 Den allmänna tandvårdsförsäkringen omfattar allaförsäkrade fr.o.m. det år då de fyller . Försäkringen avser alla former avtandvård, inbegripet förebyggande vård, inom såväl folktandvården som hosprivatpraktiserande tandläkare sora är anslutna tiU försäkringen. Den raUitära fredstandvården har fr.o.m. den 1 juli1982 förts över till folktandvården. En pariamentarisk utredning -1978 årstandvårdsutredning () (S 1978:01)' - som haft i uppdrag att göra enöversyn av den allmänna tandvårdsförsäkringen m.ra., avlämnade under år 1982betänkandet (SOU 1982:4) Tandvården . Detta betänkande, som harremissbehandlats, innehåller förslag till utformning av den framtida tandvårdenmed bl.a. en ny tandvårdslag. Utredningen har också avlämnat betänkandet (SOU1982:50) Reviderad tandvårdstaxa. De förslag sora föreligger i detta betänkandekoramer raed något undantag inte att behandlas i detta sammanhang. har redovisat en särskild utredningi betänkandet (Ds S 1983:4) Sjukhustandvårdens omfattning, inriktning ocharbetsuppgifter. Betänkandet har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels ensammanfattning av beiänkandena Tandvården samtSjukhustandvårdens orafattning, inriktning och arbetsuppgifter som bilaga 1,dels det lagförslag som läggs frara i betänkandet Tandvården sombilaga 2, dels en förteckning över remissinstanserna och en sammanställningöver remissyttrandena över beiänkandena Tandvården ochSjukhustandvårdens omfattning, inriktning och arbetsuppgifter som bilaga 3.Beträffande nuvarande organisation och orafattning av tandvården samt denärmare övervägandena av tandvårdsutredningen () och utredningen omsjukhustandvården hänvisas till beiänkandena. Den tandvårdsreform som i stor enighet beslöts av1973 års riksdag har haft en genomgripande betydelse för tandhälsan i vårtland. Reformen bestod av två delar. Den ena delen var en utbyggnad avfolktandvården där landstingen fick ett lagfäst ansvar för barn- ochungdomstandvården och för specialisttandvården. Den andra delen var införandetav en allmän tandvårdsförsäkring för vuxna. Målet för tandvårdsförsäkringen skulle vara attskapa lika möjligheter för alla vuxna att få god tandvård till överkomUgavgift. 'Överdirektören , ordförande, riksdagsledamoten ,landstingsrådet , ombudsmannen , numera statsrådetHans Gustafsson och dåvarande landstingsrådet . 1984/85:79 8 Den fastlagda utbyggnaden av folktandvårdenförsvårades inledningsvis av bristen på tandläkare. För att säkerställafolktandvårdens behov av tandläkare för barn- och ungdomstandvården infördes iövergångsbestämmelserna tUl lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring en möjlighet för att vid behov begränsanya tandläkares rätt att ansluta sig till försäkringen. Till en början prövadesolika utvägar av frivillig natur för att hindra övergången av tandläkare frånfolktandvården till privat tandvård. Detta ledde dock inte tUl avsett resultat.För att säkerställa behovet av tandläkare för bam- och ungdomstandvården fannriksförsäkringsverket det nödvändigt att begränsa tandläkarnas rätt att anslutasig tiU försäkringens ersättningsregler. Alltsedan mitten av är rätten förtandläkare att ansluta sig till tandvårdsförsäkringen begränsad. Sedantillgången på tandläkare påtagUgt förbättrats under1980-talet, är syftet med den nu gällande begränsningsregeln att utjäranatUlgången på tandläkare raellan olika delar av landet. infördes ett kvoteringssystem, sora gavsocialstyrelsen rätt att fördela "anställningsraöjligheter" förtandläkarna raellan landstingen. Syftet med detta systera var atttandläkarresursema, mot bakgrund av kravet på utbyggnad av bam-ochungdomstandvården och med hänsyn till det totala nettotiUskottet av tandläkarei landet, skulle fördelas rättvist. uppfyller samtUga landstingskyldigheten att svara för en organiserad tandvård för bam och ungdomar t.o.m.det år då de fyller . Spedalisttandvården är i huvudsak utbyggd. När detgäller vuxentandvården har folktandvården en låg andel. Räknat itandläkartimmar svarar folktandvården f.n. för av vuxentandvården(speciaUsttandvårdenfrånräknad). Återstoden svarar de privat verksararaatandläkarna för. är central förvaltningsrayndighetoch svarar för tillsynen av verksaraheten inom tandvården utom vad gällerförsäkringsfrågorna. svarar för övergripande planering,samordning och uppföljning på riksnivå av tandvårdens omfattning, innehåll,kostnader och utveckling. följer vidare forsknings- ochutvecklingsarbete av särskild betydelse inom tandvården och verkar för attsådant arbete kommer till stånd. Sodalstyrelsen bedriver också informations-och upplysningsverksamhet inora detta oraråde. Genora att tandvårdsförsäkringen även gäUer vårdinora folktandvården och så gott sora saratiiga privatpraktiserande tandläkareär anslutna till försäkringen utförs numera så gott som all vuxentandvård inomtandvårdsförsäkringens ram. Ersättningen för tandvård som utförs av dessatandläkare regleras i en tandvårdstaxa, som fastställs av regeringen efterförslag från . Tandläkarens arvode beräknas efter en taxasom är en maximitaxa, dvs. den får underskridas raen inte överskridas.Ersättningsreglerna i taxan orafattar fömtom tandläkarbehandUng ävenprofylaktisk 1984/85:79 9 behandlingutförd av tandhygienister, tandsköterskor samt tandtekniska arbeten utförda avtandtekniker. Profylaxpersonal och tandtekniker är dock inte anslutna tillförsäkringen. Ersättning från tandvårdsförsäkringen-s.k.tandvårdsersättning -utgår av kostnaden för tandvården. Resten betalarden försäkrade till tandläkaren genora en patientavgift. utgör tandvårdsersättningen och patientavgiften av den kostnad som ligger över detta belopp. Ikostnaden för tandvården inräknas här såväl arvodet för tandläkarbehandUng ochtandtek-niskt arbete som kostnaden för tandtekniskt material. Tandkimrgiska eller liknande behandUngar, somutförs på odontologisk fakultet eller tandsjukvårdscentral eller efter remisspå speciaUsttandpolikli-nik ersätts av försäkringen enligt samma grunder somvid läkarbesök i offentlig vård dvs. Patienten betalaren lägre enhetsavgift per besök. är centralförvaltningsrayndighet i frågor sora gäller tandvårdsförsäkringen. finns knutet ett rådgivande organ, tandvårdsdelegationen,i vilken ingår representanter för , socialstyrelsen.Landstingsförbundet, särat . Innan verket lägger frara förslag till regeringenom arvodesregler i tandvårdstaxan överlägger företrädare för verket medrepresentanter för folktandvårdens huvudmän, tandläkarna och tandteknikerna.Dessa överläggningar sker enUgt en särskild överläggningsordning. kostade tandvården i vårt land totalt ca4,. Tandvårdsförsäkringens kostnader uppgick till ca 2,4miljarder kronor, folktandvårdens nettokostnader till ca 1,2 miljarder kronoroch patientav-giftema till . Som jag tidigare framhållit har 1974 årstandvårdsreform haft en avgörande betydelse för den förbättring av tandhälsansom skett . Den generation av bam oeh ungdomar som nuväxer upp har en påtagligt bättre tandhälsa än tidigare generationer. Här harutbyggnaden av folktandvården spelat en stor roll. Den organiserade ochsystematiserade bam- och ungdomstandvården har inneburit att patienterna tidigttagits om hand och därefter följts genora åren. Genom ett starkt inslag avförebyggande åtgärder har en god tandhälsa kunnat bibehållas hos de flesta, sålänge de stått kvar i barn- och ungdomstandvården. En förutsättning för dennagynnsamraa utveckling har varit att barn- och ungdomstandvården har kunnatbyggas ut i ungefär den takt och omfattning som fömtsättes vidtandvårdsreformen. Också för den vuxna befolkningen har tandhälsanförbättrats, även om förbättringen inte varit lika genomgripande som för barnenoch ungdomarna. För de vuxna - framför allt för dem som är ochhar kvar sina egna tänder-finns fortfarande relativt orafattande behov av s.k. Prop.1984/85:79 10 reparativtandvård, dvs. tandlagningar och tandproteser av oUka slag. En satsning har iviss utsträckning skett på förebyggande åtgärder, men denna satsning börvidareutvecklas och omfatta hela den vuxna befolkningen. Flera grupper bland de vuxna har fortfarande eneftersatt tandvård. Jag avser här närmast många av dem som är intagna vidlandstingens vårdinrättningar, bl.a. i den soraatiska och psykiatriskalångtidsvården, eller sora är hemsjukvårdspatienter. Också många handikappadehar fått tandvård i alltför begränsad orafattning. Det finns också betydande skillnader raellan olikabefolkningsgmpper. Socialgmpp III har trots att besöksfrekvensen ökat sedantandvårdsreformen genomfördes fortfarande en lägre besöksfrekvens änsocialgmpperna I och II. Ett stort problem för tandvården under senare århar varit den ojämna fördelningen av tandvårdsresurserna både raellan och inomlandstingen. Allmänt kan sägas att särskilt storstadsområdena raen också andrastörre tätorter numera har en god tillgång till tandvård, raedan de mindretätbefolkade områdena har det särare ställt i detta avseende. Dessa skillnaderär i första hand ett resultat av tidigare svårigheter att rekrytera tandläkaretill bl.a. glesbygdsområden men beror också på olikheter i attityderna tilltandvård. För att bl.a. utvärdera erfarenheterna avtandvårdsreformen tiUkallades tandvårdsutredning (). Kortuttryckt hade utredningen följande uppdrag. Den skulle göra en översyn avfolktandvårdens utbyggnad, överväga raöjlighetema att åstadkoraraa en järanaregeografisk fördelning av tandvårdsresurserna, undersöka situationen inomspedalisttandvården och lämna förslag till en bättre handikapptandvård. 1 sittarbete skulle utredningen också redovisa erfarenheterna av den ökade satsningenpå förebyggande åtgärder inom tandvården. Utredningen skulle vidare prövabehovet av en fortsatt reglering av de privat verksamma tandläkarnas anslutningtill tandvårdsförsäkringen. Utredningen skulle överväga försäkringensersättningsregler i stort men hade inte i uppdrag att föreslå ett nyttersättningssystem. har redovisat sina överväganden och förslag ibeiänkandena (SOU 1982:4) Tandvården och (SOU 1982:50) Revideradtandvårdstaxa. Utredningens förslag har i huvudsak fått ett positivtmottagande av remissinstanserna. Som en följd av att tandvårdsförsäkringen infördesår uppkom en starkt ökad efterfrågan på tandvård. Köer uppstod och mångamänniskor hade svårt att få tandvård. är situationen en annan. föreligger sällan några svårigheter att få entid för ett tandvårdsbesök. Det finns naturligtvis flera förklaringar tilldetta. En orsak är att tillgången på såväl tandläkare sora övrigtandvårdspersonal har ökat kraftigt. Antalet yrkesverksararaa tandläkare harökat från ca 7 1974 till ca 9 1983. Antalet tandsköterskor säratantalet tandhygienister har på samraa sätt 1984/85:79 11 Vidare har tandvårdsbehovet hos åldersgrupperna upp till 30 årrainskat påtagligt. Den ojämna fördelningen av tandvårdsresurser mellanregioner och inom regioner, som var än mer påtaglig för en del år sedan, harsjälvfallet lett till skUlnader i tandhälsan. Dessa skillnader får i sin turkonsekvenser för anspråken på tandvårdsresurserna . I norra t.ex.har en förhållandevis stor andel av den vuxna befolkningen avtagbara proteser.Underhåll av dessa kräver förhållandevis små resurser. Dessa skillnader itandstatus får tUl följd att det komraer att ta innan det ärmöjligt och meningsfullt att helt utjämna skillnaderna i tillgången på tandvårdsresurser. Barnens och ungdomarnas tandhälsa kommer iframtiden sannolikt att förbättras ytterligare. Åven de vuxnas tandhälsakomraer stadigt att förbättras genora förebyggande åtgärder, inte minst deinsatser som skett inom den utbyggda barn- och ungdomstandvården. Allt flervuxna behåller sina tänder högre upp i åldrarna. vet vi att de flestamänniskor som är har tänder som skadats av karies. Fyllningarnabehöver bytas ut med vissa intervall vilket kan leda fram till behovav olika protetiska konstruktioner. Åven om antalet tandköttsinflammationerminskar i orafattning finns fortfarande skadorna av parodontit (tandlossning)för åldersgrapperna . Det är svårt att bedöraa effekterna av deutvecklingstendenser jag har beskrivit. Den sararaantagna effekten bör dockkunna bli att resursanspråken på koramer att minska. Ett huvudsyfte raed de förslag sora jag strax skallredovisa är att åstadkomraa en god tandhälsa hos hela befolkningen och en sårättvis fördelning av tandvården sora raöjligt. De förbättringar som föreslås ilagrådsreraissen i syfte att vården skall nå eftersatta grupper kan dock inuvarande samhällsekonomiska läge i allt väsentligt endast ske genomomfördelningar, omprioriteringar och andra liknande åtgärder. Etl ökat ansvarför landstingen för bl.a. planering och samverkan med privata vårdgivare börleda till ett mer samlat och rationellt utbud av vård som också bättretillgodoser patienternas behov. Flera av bestämraelserna syftar också till attförbättra patientens ställning i tandvården, bl.a. bestäramelserna om ettvidgat ansvar för landstingen. Det är angeläget att framhålla att en god tandhälsauppnås inte enbart genom åtgärder inom tandvårdssystemets ram. Det är känt attlåg utbildning och påfrestande arbetsmiljö är förbundna med ohälsosammalevnadsvanor, t.ex. i fråga ora kosten. En god tandhälsa förutsätter också att förtandhälsan viktig inforraation, t.ex. ora betydelsen av en god kosthållning,inte raotverkas av andra krafter. Exerapel på detta är t.ex. utformningen avlivsmedelssubventionerna eller sortimentet i skolornas cafeterior som påverkarkostvanor och kostval. De förslag som jag i det följande lägger fram harsammanfattningsvis följande innehåll. Prop, 1984/85:79 12 En särskild tandvårdslag införs. Den har i likhetmed hälso- och sjukvårdslagen karaktären av målinriktad ramlag med ettbetydande utryrarae för landstingen att anpassa verksaraheten till de särskildabehoven och förutsättningarna inora just det . Lagen skall omfattaaU tandvård, även den privata. Målet för tandvården skall vara en god tandhälsaoch en tandvård på lika villkor för hela befolkningen.