prop · G803179 · 1984-12-31 00:00:00 — a) dryckeskärl, seldon och textilredskap, om de är av trä och har målad ellerskuren dekor, b) folkdräkteroch broderad eller mönstervävd folklig textil, c) bonadsmåleri. Dessaföremålsgrupper representerar folkligt konstnärligt skapande och hanlverkskunnande.Det som återstår av dessa ursprungligen mycket omfaUande föremålsgmpperbör skyddas mot okontrollerad ulförsel. Åldersgränsen bör sättas vid 100 år.Tillstånd bör krävas oavsett värde. I4§ 2 d) och e) anges d) möbler,speglar och skrin, e) golvur,väggur och bordsur. Deföremål som finns angivna här spänner över alla samhällsskikt. De kan härrörafrån den folkliga kulturen, från borgerskapets hem i städerna eller från slottoch herresäten. Åldersgränsen bör sättas vid och lillstånd bör krävasoavsett värde. Prop.1984/85:179 31 I4 § 2 O anges signerade fajanser. Utförselnav fajanser har varit mycket omfattande och 1980-taletsbörjan. Svenska fajanser bör därför i fortsättningen vara skyddade. Skyddet kandock begränsas till att avse signerade fajanser. Åldersgränsen bör sättas vid100 är och tillstånd bör krävas oavsett värde. 14 § ) anges musikinstrument. Islutet av genomförde en riksinven-tering avmusikinstrument. Inventeringen gav vid handen att antalet musikinstrument meden ålder av mer än 100 är är begränsal. Musikinstrument av alla slag bördärför skyddas. Föremälsbeständet är sädant atl det inte går att peka ut särskildainstrumentgrupper. Åldersgränsen bör sättas vid och tillstånd bör krävasoavsett värde. I4 § 2 h) anges skjulvapen, blankvapen och skyddsvapen. Föremålenunder denna punkt bör begränsas i förhållande till proposition 1981/82:82. Åldersgränsenbör sällas vid och lillstånd bör krävas oavsett värde. Jagvill i detta sammanhang erinra om lagen (1982:513) om förbud mot utförsel avkrigsmateriel, m. m. Enligt denna gäller att krigsmateriel inte får föras ut urriket utan tillstånd. Med krigsmateriel avses vissa i bilaga lill förordning(1982:1062) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. angivna varor sominte har tillverkals . Jag avser att senare återkomma tillregeringen med förslag till åtgärder för att undvika en dubbeltillståndsprövning . I4 § 3 a)-c) anges a) målningar, teckningar och skulpturer, b) föremålav keramik, glas, guld, silver, brons och porfyr samt c) ljuskronor och vävda tapeter. Omföremålet är av sådani slag atl det kan hänföras under punkt 2 bör det hänförasdit och bedömningen ske enligt de krilerierna. Deunder punkterna b) och c) angivna föremålsgrupperna återfanns i proposition1981/82: 82 under beleckningen konsthantverk. Konsthantverk är emellertid ettmycket vitt och vagt begrepp. Jag anser att lagtexten vinner i klarhet genom enprecisering av de materialområden resp, föremålskategorier som berörs. Åldersgränsenbör sättas vid och föremålet bör ha ett värde överstigande . I4 § 4 anges a) samiska föremål, b) icke tryckta protokoll, brev, dagböcker, manuskript, noter och räkenskaper, Prop.1984/85:179 32 c) handritade kartor och rilningar samt d) tekniska modeller och prototyper samtvetenskapliga instrument. De under punklerna a)-c) upplagna föremälskategoriernaöverensstämmer hell med vad som fanns angivet i proposition 1981/82; 82. Dessulom bör föremålen under d) skyddas. Jag avser här föremålav militär, maritim, flygteknisk eller allmän ingenjörsteknisk och velenskapligart. Det samiska kulturarvet, som jag anser att det är avsärskild vikl att skydda, innehåller endast ett fåtal föremål med enålder överstigande . De traditionella formerna har dock bevarats in på 1920-ialet.Jag delar därför den i proposition 1981/82:82 framförda uppfattningen att en 50-årsgränsbör gälla för de föremål som kan hänföras till del samiska kulturarvet. Med samiska föremål avser jag föremål brukade inom de iradilionellasamiska näringarna, renskötsel, jakt och fiske samt byggnadskonstruktioner i anslulninghärtill. Med samiska föremål avserjag vidare föremål tillhörande hushållet ochden samiska dräkten samt kullföremål. Även det s, k. lappsilvret bör räknas somsarfiiskl föremål. Åldersgränsen bör även för föremålen under punkterna b)d)sättas vid . upplagna föremål bör som jag anfört i den allmännamotiveringen ha elt värde översligande . 1 5 § bör inledningsvis anges all den bör gälla ulländskaföremål med etl värde . och som kan antas ha kommil till Sverigeföre är 1840. I 5 § anges a) möbler, speglar och skrin, b) golvur, väggur och bordsur, c) musikinstrument, d) skjulvapen, blankvapen och skyddsvapen, e) målningar, teckningar och skulpturer, O föremål av keramik, glas, guld, silver, brons ochelfenben saml g) ljuskronor och vävda tapeter. Föremålsgrupperna överensstämmer utom belräffande O med desom har angetts i 4 § 2 d)-e) och g)-h) samt 4§ 3 a) och c). Belräffande Oföreligger viss skillnad mot 4 § 3 b) i fråga om de uppräknade materialområdena.Porfyr som är angetl i 4§ 3 b) är ett svenskt material och bör därför inle tasupp här. Däremol bör här anges elfenben. 1984/85:179 33 1 6§ anges alt tillslåndsplikt bör gälla även delar av dei 4 och 5§§ nämnda föremålen. Prövningen av ansökningar om tillstånd till utförsel Tillstånd lill ulförsel skall ges om föremålet inte är avstor betydelse för det nationella kulturarvet. Även om föremålel har sådan betydelse för del nationellakulturarvet fär tillstånd ges till ulförsel, om del förvärvas av en institutioni utlandet. Som jag har framhållit i den allmänna motiveringen börtillstånd till utförsel ges om det inte gäller föremål som är av stor betydelseför del nationella kulturarvet. Detta bör framgå av lagtexten. Jag har tidigareocksä utvecklat vilka kriterier som jag anser bör gälla vid prövningen. Jagvill här särskilt framhålla att jag anser att ett föremål måste anses ha storbetydelse för det nationella kulturarvet om det är unikt eller har bevaratsrelativt intakt och tillhör en föremålsgrupp som det inte längre finns ettrepresentativt bestånd av i landet. Jag anser emellertid att det bör finnas möjlighet tillundantag från denna regel. Åtgärderna atl skydda kulturarvet får inte innebäraett absolut förbud mot utförsel av värdefulla kulturföremål. Det ligger ettvärde även i atl kännedom om svensk kultur sprids utanför landets gränser ochatt den kan ges en fullvärdig presentation i museer och andra institutioner iutlandet. När en sådan institution önskar förvärva ett kulturföremål som är avstor betydelse för det nationella kulturarvet anserjag därför att tillslåndsmyndighetenbör ha möjlighet atl medge detta. En sådan regel bör föras in i lagen. Förslaghärom fanns också i proposition 1981/82:82. Ett föremål får dock föras ut ur landet ulan tillstånd, om 1. föremålets ägare flyttar frän för attbosätta sig i ett annat land, 2. föremålet genom arv, testamenteeller bodelning har förvärvats av en enskild person som är bosatt i annat land, 3. föremålet förs ut av en offentliginstitution eller en institution som får bidrag av stat, kommun ellerlandstingskommun och det skall föras tillbaka till , ' 7 § motsvarar 8 § i förslaget som är fogat tillpropositionen. 8 § motsvarar 7 § i förslaget som är fogat till propositionen. 3 1984/85. Prop.1984/85:179 34 4. föremålet förs ut av en enskildperson för att användas i samband med offenllig kulturverksamhet och det skallföras tillbaka till eller 5. föremålet är tillfälligt inlånatfrån utlandet. De i 8 § upptagna undantagsfallen var även angivna iproposition 1981/82:82. Beträffande punkt 1 gäller undanlag fränutförselförbudet då ägaren flyttar från för att bosätta sig i utlandet.Det är väsentligt att delta undantag även i fortsättningen får gälla. Undantaget i punkt 2 är inte reglerat men enligtnuvarande praxis ges illstånd till utförsel av föremål som genom arv, testamenteeller bodelning har tillfallit person som är bosatt utomlands om inte särskildaskäl föreligger däremot. Eftersom det är väsentligt att omfattningen av lagenbegränsas i sä stor utsträckning som möjligt anserjag atl tillstånd inte behövsi detla fall. Undanlaget i punkt 3 är motiverat bl. a. av skälet att detär angeläget att kunna sprida kunskap utomlands om svensk kultur. Jag tänker t.ex. på när etl museum eller ett arkiv eller ett bibliotek förutställningsändamål vill föra ul elt kulturföremål. Undantaget i punkt 4 kan bli aktuellt t.ex. då en musikerär engagerad utomlands för . En konsert för allmänheten måstegivetvis anses som offentlig kulturverksamhet. Däremot är, enligt min mening,en antikvitelsmässa inte att anse som offentlig kulturverksamhet. Vad gäller undantaget i punkt 5 avserjag t. ex. sådanafall då ett museum lånar föremål från utlandet till en utställning. Frägor om tillstånd till utförsel skall prövas av kungl.biblioteket, och statens historiska museer, ,statens konstmuseer eller Stiftelsen (tillståndsmyndigheter). För varje slag av föremål, som anges i 4 och 5 §§,föreskriver regeringen vilken tillståndsmyndighet som skall pröva ansökan omtillstånd. Bestämmelsen i första stycket har behandlats i denallmänna motiveringen (3.8). Beträffande bestämmelsen i andra stycket har jag tidigareanfört att det bör ankomma på regeringen att föreskriva hur handläggningen avärenden rörande olika kalegorier av föremål skall fördelas påtillståndsmyndigheterna. Upplysningsvis vill jag ange hur jag tänker mig attfördelningen kan ske mellan de olika tillståndsmyndigheterna. 1984/85:179 35 Föremål inom kungl. a. tryckta skrifter, kartor och bilder. b. icke tryckta brev, dagböcker, manuskript och noter iden mån föremå len härrör från författare och tonsättare. Föremål inom Nordiska museels ansvarsområde: a. dryckeskärl, seldon och textilredskap, om de är avträ och har målad eller skuren dekor, b. folkdräkter och broderad eller mönstervävd folkligtextil, c. bonadsmåleri, d. möbler, speglar och skrin, e. golvur, väggur och bordsur. f. signerade fajanser, g. musikinstrument, h. skjutvapen, blankvapen och skyddsvapen, i. samiska föremål, j. tekniska modeller och prototyper samt vetenskapliga instmment. Sådana möbler, speglar och skrin samt golvur, väggur och bordsursom avses i 5 § lagen (1985:000) om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremålbör dock föras under statens konstmuseers ansvarsområde. Sådana skrin samt blankvapen och skyddsvapen som härrörfrån svenska kyrkor bör dock föras under och statens hisloriskamuseers ansvarsområde. Föremål inom ansvarsområde: H. handskrifter på pergament eller papper, b. icke tryckta protokoll, brev, dagböcker, manuskript,noter och räkenskaper, C handritade kartor och ritningar. Sådana icke tryckta brev, dagböcker, manuskript och notersom härrör från författare och tonsättare har dock som tidigare nämnts förtsunder kungl. Föremål inom slatens konstmuseers ansvarsområde: Sådana möbler, speglar och skrin samt golvur, vägguroch bordsur som avses i 5 § lagen (1985:000) om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturförmål, b. målningar, teckningar och skulpturer, c. föremål av keramik, glas, guld, silver, brons,porfyr och elfenben samt d. ljuskronor och vävda tapeter. Sådana målningar och skulpturer, föremål av guld, silveroch brons samt ljuskronor som härrör från svenska kyrkor bör dock föras underriksantikvarieämbetet och statens historiska museers ansvarsområde. 1984/85:179 36 Föremålinom och statens hisloriska museers ansvarsområde: a. skrin, b. blankvapenoch skyddsvapen, c. målningaroch skulpturer, d. föremålav guld, silver och brons, i den mån samtliga nunämnda föremål härrör från svenska kyrkor. Jag har redogjort för vadsom bör gälla när det visar sig atl elt föremål kan hänföras till flera tillsländsmyndigheter. Handläggningenav tillstånd,särenden m. m. Ansökanom tillstånd skall ges in lill och statens historiskamuseer, som, om ansökningen enligt föreskrifl meddelad med stöd av 9§ skallprövas av annan lillständsmyndighet, överlämnar ansökningen till denna, Rören ansökan mer än en av tillståndsmyndigheterna beslutar riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer vilken tillståndsmyndighet som skall handläggaansökningen. Den tillståndsmyndigheten får fatta beslut i ärendet först eftersamråd med den eller de övriga lillståndsmyndigheter som är berörda, I sädanaärenden skall ansökan avslås om någon av de berörda tillståndsmyndigheternaanser att tillstånd inte skall beviljas. Bestämmelsernai 10-11 §§ har behandlats i den allmänna motiveringen (3.9). Den,som ansöker om tillstånd att föra ut ett föremål, skall till ansökan foga tvåsvartvita fotografier av föremålet. Fotografier behövs dock inle om ansökanavser föremål som avses i 4 § la) och 4 b). Fotografier behövs inte heller omtillståndsmyndigheten medger undantag från detta krav. Sökandenskall på begäran av tillståndsmyndigheten ställa föremålet till dess förfogandeför granskning. Bestämmelsernai 12§ första stycket har delvis behandlats i den allmänna motiveringen (3.9).Jag vill här ange när en fotografisk dokumentation inte behövs enligt minmening. Fotografier bör av praktiska skäl inte krävas då ansökan gäller trycktaskrifter, kartor och bilder samt icke tryckta protokoll, brev, dagböcker,manuskript, noter och räkenskaper. 1984/85:179 37 Förteckning över det material som omfattas av ansökan bördock inges på begäran av tillslåndsmyndigheten. bör i vissafall ha möjlighel att medge undanlag från kravet pä en fotografisk basdoku-meniation.Sä bör normalt vara fallel dä föremålen finns väl presenterade i tryckt skrift,t. ex. i auktionskataloger eller konstböcker. Beträffande bestämmelserna i andra slycket anserjag attföremålen på begäran av tillståndsmyndigheien bör ställas till förfogande förgranskning. Granskning bör få ske där föremålet befinner sig. Förvaltningslagen (1971:290) skall lillämpas i fråga om tillslåndsärendensom handläggs av Stiftelsen . Beslut i sådani ärende fattas avstiftelsens styresman eller annan tjänsteman som styresmannen utser. Bestämmelsen i 13 § har behandlals i den allmännamotiveringen (3.9). Har en tillslåndsmyndighel avslagit en ansökan om tillslåndlill ulförsel, fär beslutet överklagas hos kammarrätten genom besvär. Andra beslut, som en tillslåndsmyndighel har meddelatenligt denna lag, får inle överklagas. Även om ett kulturföremål är av slor beiydelse för del nalionellakulturarvet får regeringen om synnerliga skäl föreligger medge att föremåletförs ul utan tillstånd. Om ansvar för olovlig ulförsel av kulturföremål och förförsök därtill finns beslämmelser i lagen (1960:418) om slraff förvarusmuggling. Beslämmelserna i 14- 16 §§ har behandlats i den allmännamotiveringen (3.10och3.1l). 4 1984/85. 1984/85:179 38 Jaghemsläller att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslaget, Regeringenbeslular i enlighet med föredragandens hemslällan. 1984/85:179 39 Bilaga 1 I proposition 1981/82:82 lämnat förslag Lag om utförsel av vissa äldre kulturföremål Härigenom föreskrivs följande. 1 § 1 denna lag ges föreskrifter om utförsel avvissa äldre kulturföremål. Föreskrifterna har till syfte att förhindra att äldre svenska kulturföremål, som är av stor betydelse för det nalionella kulturarvet,förs ul ur landet. 2 § Den som vill föra ut ett föremål ur landet skall hatillstånd till utförseln, om föremålet tillhör någon av följande föremålsgmpper: 1. föremål som har framställts : a) tryckta skrifter, kartor och bildersamt b) handskrivna bokverk pä pergament, 2. mer än föremål: a) byggnader och - om de har utgjortfast inredning i byggnader -dörrar, dörromfattningar, fönster, fönsteromfattningar,fönsterluckor, dekorerade tak, takmålningar, dörröverstycken, listverk,väggpaneler, målade väggfäll, kakelugnar, sältugnar, spisomfattningar, beslag,lås och andra smiden, vindflöjlar och urverk, b) möbler, speglar, skrin,belysningsföremål, tapeter, leksaker, skrivdon, hygienartiklar, rökdon samtföremål för beredning, servering, förtäring och förvaring av föda och dryck, c) ryor, vävnader, broderier ochspetsar samt texlilredskap med målad eller skuren dekor, d) civila och militära uniformer samt folkdräkter, e) musikinstmment, f) golvur, väggur, konsolur och bordsur, g) vapen, ammunition, kmtbehållare, gehäng, mstningaroch sköldar samt h) målningar, teckningar, skulpturer och konsthantverk, 3. mer än föremål: a) samiska föremål, b) inte tryckta protokoll, brev,dagböcker, manuskript, noter och räkenskaper samt c) handritade kartor och ritningar. 3 § Tillslåndkrävs även när det är fråga om utförsel av en del av ett sådant föremål somanges i 2 §. 4 § Ett föremålfår dock föras ut ur landet utan lillstånd, om 1. föremålets värde inte överstiger , 2. föremålet är framställt i annatland, 3. föremålets ägare flyttar frånSverige för att bosätta sig i ett annat land, 4. föremålet genom arv, testamenteeller bodelning har förvärvats av en enskild person som är bosatt i annat land, 5. föremålel förs ut av en offentliginstitution eller en institution som får bidrag av stal, kommun eller landslingskommunoch det skall föras tillbaka till , 1984/85:179 40 6. föremålet förs ul av en enskildperson för alt användas i samband med offenllig kulturverksamhet och det skallföras lillbaka lill eller 7. föremålet är lillfälligl inlånatfrån utlandet. 5 § Tillstånd till utförsel skall ges om föremålet inle ärav stor betydelse för det nationella kulturarvet. Även om föremålel har sådan betydelse för vårt kulturarvfår tillstånd ges till utförsel, om del förvärvas av en institution i utlandet. 6 § Frågor om lillslånd lill utförsel skall prövas av kungl.biblioteket, och statens historiska museer, , statens konslmuseer eller Sliftelsen Nordiska museel (lillståndsmyndigheter). För varje slag av föremål, som anges i 2 §, föreskriverregeringen vilken tillslåndsmyndighel som skall pröva ansökan om tillstånd. 7 8 Ansökan om lillslåndskall ges in till och statens historiska museer, som, omansökningen enligt föreskrift meddelad med stöd av 6S skall prövas av annan tillslåndsmyndighel,överlämnar ansökningen lill denna. 8 § Rör enansökan mer än en av tillslåndsmyndighelerna beslular riksantikvarieämbetetoch statens hisloriska museer vilken tillslåndsmyndighel som skall handläggaansökningen. Den tillslåndsmyndigheten får fatta beslut i ärendet försl eflersamråd med den eller de övriga tillstånds-myndigheter Som är berörda. 1 sådanaärenden skall ansökan avslås om någon av de berörda tillständsmyndigheternaanser att tillstånd inte skall beviljas. 9 § Den, somansöker om tillstånd aU föra ut eU föremål, skall till ansökan foga tvåfotografier av föremålet. Det gäller dock inte orn ansökan avser föremål somavses i 2§ 1 a) och 3 b). Det gäller inte heller om tillständsmyndighetenmedger undanlag frän detta krav. har räll att granska det eller deföremål som sökanden vill föra ut. 10 § Regeringeneller den myndighel som regeringen bestämmer bemyndigas att meddelaföreskrifter om avgifter i ärenden om utförsel. 11 §Förvaltningslagen (1971:290) skall tillämpas i fråga om tillslåndsärenden somhandläggs av Sliftelsen . Beslut i sådani ärende fattas avstiftelsens styresman eller annan tjänsteman som styresmannen utser, 12 § Har en tillslåndsmyndighelavslagil en ansökan om tillstånd till utförsel, fär beslutet överklagas hoskammarrätten genom besvär. Andra beslut, som en tillslåndsmyndighel har meddelatenligt denna lag, får inte överklagas, 13 § Även om elt kulturföremål är av slor betydelse fördet nationella kulturarvet får regeringen om synneriiga skäl föreligger medge att föremå let förs ut utan tillstånd. Prop.1984/85:179 41 14§ Om påföljd för olovlig utförsel av kulturföremål och för försök därtillfinns bestämmelser i lagen (1960:418) om slraff för varusmuggling. Dennalag träder i kraft den , Genom lagen upphävs kungörelsen (1927:129) angående förbud mot utförsel från riket av vissa äldre kulturföremål, Har ansökan om utförsel getts in före uigången av och gälleransökan föremål som omfatlas av kungörelse skall äldre bestämmelsertillämpas vid prövningen av ansökningen. Tillstånd som har beviljats med stöd av kungörelse gäller fortfarande. 1984/85:179 42 Sammanfattning av och statens historiskamuseers utredning Vissa förslag rörande lagstiftning avsedd att förhindrautförsel ur riket av kulturföremål och statens historiska museer anföratt utgångspunkten för deras arbete har varil atl förslagen i proposilion1981/82:82 i allt väsentligt är väl ägnade att läggas lill grund förstatsmakternas slulliga ställningstaganden i uiförselfrågan. Riksanlikvarieämbeleloch statens historiska museer anser att med de förslag till korrigeringar ochkompletteringar, som de lägger fram i det följande, etl radikalt förbättratskydd bör kunna vinnas för bevarande inom landet av föremål som ulgör betydelsefullainslag i det svenska kulturarvet. Riksantikvarieämbelet och statens hisloriska museersutredningsarbete har varil koncentrerat till i huvudsak följande frågor;behandlingen av föremål av utländskt ursprung resp. av fornfynd, den värdemässigaavgränsningen av utförselförbudet samt införandet av statlig förköpsrält. 2 Föremål av utländskt ursprung Svensk kultur har alllid inspirerats av impulser frånandra länder. För konstens och konsthantverkets del har detta skell genom attkonstnärer och haniverkare har inkallals för atl under längre eller korlare lidverka i . Men konst och konsthantverk har också importerats för alltillgodose en mer kräsen publik och för alt tjäna som förebilder för eninhemsk produklion. och statens hisloriska museerföreslår mot den bakgrunden att även föremål av utländskt ursprung, som införskaffatsför alt ingå i en svensk kulturmiljö, skall omfattas av utförselförbudel. För att minska antalet tillståndsprövningar bör dockendast föremål som har förts in i omfattas av förbudei.Verket motiverar sill ställningstagande med att imporlen av unika ulländskaföremål avlar ett stycke in . Anledningen är bl.a. en rikligaretillgång på mönsterblad och mönslerböcker men också den begynnande industrialismenmed dess serietillverkning. och statens hisloriska museerframhåller alt mängden av utförselärenden, som kan komma all aklualiseras närdel gäller de utländska föremålen, givetvis också är beroende av var värdegränsensätts. Men om den, åtminstone vad beträffar måleri, teckningar. 1984/85:179 43 skulpturer och konsthantverk i ädla metaller, fastställsenligt verkets förslag i det följande, lorde det inle bli fråga om någotstörre antal ansökningsärenden . Visserligen skulle man, om de ulländskaföremålen uteslöts hell, yllerligare kunna minska anlalel ärenden någol ochdärmed den administrativa kostnaden för reformen men delta skulle ske till priselav brislande logik i lagens ulformning och förlusten av föremål av myckel högdignitet, sådana som lagen i försia hand är till för alt skydda. och statens hisloriska museer anföratt handeln med fornfynd har varit ringa. En förändring har dockkunnat förmärkas . Del är därför angeläget atl innan en sådanhandel fäll större omfattning skapa elt skydd mot icke önskvärd ulförsel. Verkelföreslär atl alla fornsaker funna i skall omfallas av den nya lagen. Riksantikvarieämbetetoch slaiens historiska museer framhåller all det redan nu finns ett skydd förvissa typer av fornfynd. Nuvarande lagskydd och även själva begreppet"fornfynd" är emellertid direkl knutna lill upphittandet. Om del avolika skäl inle längre är möjligt att fastställa när, var eller av vem etlföremål har påträffats kan det inte anses som ett fornfynd i fornminneslagensmening, och staten kan inte heller hävda nägon rätt till föremålet. Häravföljer alt fornfynd inte kan användas som allmänl begrepp för del arkeologiska föremålsbeslåndelsom den nya utförsellagen skall skydda. och statens historiska museerföreslår istället införandet av ett nytt begrepp "fornsaker". Med fornsakerskall i ulförsellagen avses föremål från fasta fornlämningar eller föremål somkan anses vara minst ett hundra är och som vid del ursprungliga upphittandetsaknade ägare. För att ett föremål av sistnämnda slag skall kunna rubricerassom fornsak bör i övrigt krävas all del ursprungligen skall ha hittats iSverige, i jord, i gamla byggnader eller annorstädes. Föremålet skall således avsiklligteller oavsiktligt ha dolts eller lämnats på etl sädant sätl att det har kommitatt döljas.