prop · G803115 · 1984-12-31 00:00:00 — Fördelen är attmedelsanvändningen kan bedömas gentemot de lokala behoven. Å andra sidan finnsrisker att de årliga medelsbehoven växlar mellan kommuner, varför det kan varasvårt att faststäUa ramama. Vid knapphet på medel riskerar enskUda projekt i endel kommuner att få otillfredsställande stöd. Frånsvaren på den enkäl utredaren skickat tiU länsstyrelsema kan konstateras attlänsstyrelsema känner ett behov av någon form av utvärdering av den egnastödverksamheten. Det framgår också av de flesla remisssvaren, att det ärangeläget att den ekonomiska uppföljningen sker på ett systematiskt sätt.Flertalet remissinstanser påtalar också att det måste skapas resurser föruppföljning av glesbygdsstödet. Lantbruksuniversitetetstödjer utredarens förslag om förbällrad utvärdering. SärskUt om utvärderingenär inriktad på att kartlägga utvecklings-hinder, och på hur man lyckas brytaned sådana hinder, kan den vara till stor hjälp när det gäller att höja glesbygdsstödetseffektivitet. Länsstyrelsernai , och lån är tveksamma tiU ett enhetligtutvärderingssystem eftersom förhållandena är så olika i länen, geografiskt,stmktureUt och beträffande omfaltningen av stödgivningen. Socialstyrelsenunderstryker vikten av en aktiv utåtriktad informations-och initiativverksamhetkring glesbygdsstödet. Länsstyrelseni påpekar alt uppföljningen inte far bli för teoretiskiinriktad. Uppföljning och utvärdering måste därför i hög grad 1984/85:115 303 skei form av kunskapsåterföring och erfarenhetsutbyte. Den nuvarandedataregislreringen vid UMDAC kan användas för löpande översiktligautvärderingar på såväl regional som central nivå. Initiativ lill mer djupgåendeutvärderingar bör kunna ske med jämna mellanmm och bör då tas av den centralanivån. 1984/85:115 304 Sammanfattning av och remissyttranden över glesbygdsdelegationensrapport (Ds 11984:20) Glesbygden resurser och möjligheter. 1. Inledning ...................................................... 305 Inriktning påglesbygdspolitiken ......................... 305 Glesbygdsstödet ............................................. . 306 Sektorsfrågor m. m........................................... 312 Sänkta arbetsgivaravgifter ............................... 323 1984/85:115 305 Glesbygdsdelegationensförslag lill framtida glesbygdspolilik och till förändringar av glesbygdsstödetm. m. sammanfattas under respektive m-brik i de följande avsnitten. Yttranden har avgells avkommerskollegium, , (), ,lantbmksuniversilet (SLU), i högskoleregion,(), Centmm för regionalvelenskaplig forskning i Umeåhögskoleregion (CERUM), lantbmksstyrelsen, , ,(), statens industriverk (SIND), statens energiverk,styrelsen för teknisk utveckling (STU), expertgmppen för forskning om regionalutveckling (ERU), statskontoret, riksrevisionsverkei (RRV), samtligalänsstyrelser, , statens lantmäteriverk, domänverket, , landstingsförbundet, (), landsorganisationen i (LO), (), , (), , hanlverks- och induslriorganisalion-(SHIO-Familjeföretagen), , HushåUningssäUskapens förbund.Svenska sparbanksföreningen. Norrlandsfonden,kommun, Vetianda kommun, . kommun, Sorselekommun, kommun, kommun. Stiftelsen läns utvecklingsfond samt . Centralorganisationen /SR har översänt yltrandefrån DIK-förbundel. Delegationenförordnar en fortsatt offensiv och ulvecklingsinriklad politik för glesbygden.Målet skall vara all skapa en livskraftig glesbygd med arbelsmöjligheter, braservice och en god miljö. Delegationenanser att en långsiktigt framgångsrik politik skall bygga på en mobilisering avglesbygdens resurser. För att ge fömtsättningar för denna krävs strategiskacenirala beslul inom en rad områden. En bred majoritet av remissinslanserna delar glesbygdsdelegalionens uppfattningrörande inriktningen på glesbygdspolitiken. Direkt negativ är egentligen baraSvenska bankföreningen som anser all glesbygdsfrågor inle lämpar sig förcentral styrning. Specifikl statligt glesbygdsstöd bör därför ej hellerförekomma. förordar atl samtliga sju förekommande former avsärskilt glesbygdsstöd avvecklas och all alll stöd till glesbygdsområden skerinom ramen för det allmänna regionalpolitiska slödel. Föreningen avslyrkersåledes merparten av de förslag som framläggs i den nu remitterade rapporten. Prop.1984/85:115 306 remissinstanser påpekar atl delegationens analyser är alltför bristfälligaoch att glesbygdens möjligheter därför överbelonats, medan risker ochsvårigheter inte tUl fullo beaktats. Sådana och liknande invändningar framförsav bl.a. LO, och i . Konsumentverketanser att den i sig lovvärda ambitionen att täcka hela faltet av faktorer somär av betydelse för glesbygden har medfört att många av förslagen fått enrapsodisk karaktär och därmed snarare blivit viljeyttringar om vad som inomolika sektorer vore önskvärt setl ur ett strikt glesbygdsperspektiv. I avsaknadav en närmare analys av bakgmndspro-blematiken är det i flera fall inte möjligtatt göra en närmare värdering av förslagen. Flera av förslagen rör också ipraktiken olika organs synsätt i glesbygdsfrågor. Där ankommer det pådelegationen själv att med rapporten som ett samlat handlingsprogram verka föratt stärka kunskapen om glesbygdens resurser och möjligheter. ÄvenAMS och RRV anser att flera av förslagen inte är tilhräckligt underbyggda föratt det skall gå att ta ställning tiU dem. Rapportenhar enligt en alltför förenklad syn beträffandemänniskan som resurs och fömtsättning för lokal samverkan i glesbygd. AUtförliten tonvikt har lagts på det sociala samspelet mellan människor i glesbygd,hur konflikter uppstår och löses etc. Norrlandsförbundetpåpekar att de kulturella aktivitelemas roll är ett helt försummat område. ERUanser att de variationer i fömtsättningar som råder inom det vidsträcktaglesbygdsområdet bör uppmärksammas mera både i problemanalysen och i denföreslagna politiken. Vidare anser ERU att del är angeläget atl utreda i vadmån en prioritering mellan föreslagna ålgärder behövs saml om en mmslig ochtidsmässig samordning erfordras för effektivare och säkrare måluppfyllelse iglesbygdspoliliken. Glesbygdsdelegationenanser att glesbygdsstödet är ett effektivi stöd, varför det inte finns någonanledning att göra genomgripande förändringar av dess inriktning och hantering.Vissa förbättringar och förenklingar av bestämmelserna anses dock önskvärda.Delegationen/öre5/flr bl.a. en ny stmktur i förordningen, innebärande atlenbart två stödformer skulle finnas - stöd till företag respektive stöd tillkommuner. Vidare föreslår delegationen att glesbygdsstödet skall kunnakombineras med annat slatligt stöd så länge inte subventionsgraden blir högreän vad som är tillåtet för en specifik investering. Kravelpå tillfredsställande lönsamhet för att glesbygdsstöd skall kunna Prop.1984/85:115 307 lämnasanser delegationen av olika skäl vara svårt atl tUlämpa på glesbygdsförelagoch föreslår en ändring av bestämmelserna. Delegationen/örei/åratt kommunerna skall kunna erhålla projektmedel för vissa konsultinsatser,rådgivning, administration m. m. i samband med glesbygdsutvecklingsinsatser.Delegationen understryker också atl processen mol elt allt starkare kommunaltinflytande över glesbygdspolitiken bör stimuleras, inbegripet ett ökatengagemang i glesbygdsstödshanteringen. Delegationenföreslår att uppläggningsavgiften om . för avskrivningslån slopas, liksomavgiften på kreditgarantier för administration och föriuster på gmnd avinfriade garantiåtaganden. Wdaxe föreslås att obligatoriskasamrådsplikt med vissa andra myndigheter vid beslutsfattandet slopas.Delegalionen anser inte heller atl det finns behov av centralatillämpningsanvisningar för förordningen. Föratt begränsa länsstyrelsemas administrativa funktion bör det enligtdelegationens mening vara möjligt att utbetala merparten av avskrivningslånemedlentill bank i samband med att beslut om stöd fattas. Förslaget alt införa en nystmktur i förordningen innebärande enbart två stödformer tillstyrks av bl. a.lio länsstyrelser medan sju länsslyrelser är tveksamma lill eller emotförslaget. tar klart avstånd från förslaget och anför att i detfall en förändring av förordningens stmktur övervägs är del verkets bestämdauppfattning att uppdelningen i stödändamål bör ske mellansysselsättningsskapande och servicebefrämjande åtgärder. Förslagel altglesbygdsstödet skulle få kombineras med annat statiigl slödtillstyrks av bl. a. länsstyrelserna i , ochNorrbottens län saml av och lantbruksstyrelsen. Förslagelavstyrks av i lån. Kravel på tillfredsstäUandelönsamhet som stödfömlsältning anser bl. a. länsstyrelserna i ochNorrbottens län saml lanlbruksstyrelsen bör finnas kvar. iNorrbottens län anger alt bestämmelsen är elt stöd vid prövningen avbidragsansökningar. Att kommuner skall kunnaerhålla projektmedel för glesbygdsinsatser tillstyrks av bl.a. lånsstyrelsernai , , och samt avskogsstyrelsen, domänverket och LRF. Även SIND slöder förslagel underfömtsättning atl det lokala engagemanget betonas, eftersom ulvecklingen inlekan administreras fram. Länsstyrelserna i och länpåpekar all del är möjligt alt lämna stöd lill lokalautvecklingsinsatser med hjälp av länsslyrelsernas medel för regionaltutvecklingsarbete. Statskontoret saknar en analys av skälen till förslaget ochförordar i stället atl kommunerna främjar glesbygdsutvecklingen inom ramen förskatteutjämningsbidragel. i har lämnat stöd lillkonkreia och avgränsade näringspolitiska aktiviteter i kommunerna men anserdel tveksamt om 1984/85:115 308 debegränsade resurser som nu förfogar över skall användas förlångsiktig subvention av lokala rådgivningsinsatser. Mångaremissinstanser tar upp betydelsen av ett kommunalt engagemang iglesbygdsarbetet. Hur detta bör ske i praktiken har de emellertid olikauppfattning om. Länsstyrelseni Väslernorrlands lån delar delegationens uppfattning om vikten av elt ökatkommunall engagemang i glesbygdsutvecklingen, främst inom områden där kommunemahar egen kompetens (plan- och byggfrågor, miljösidan, teknisk försörjning,social och annan service, kommunikalioner m. m.). Som delegationen framhållerär det också viktigt att betona länsstyrelsemas regionala samordningsansvar ihela regionalpolitiken, inklusive glesbygdspolitiken. Beträffande medverkan istödgivningen anser atl de försök som görs i ochVästerbottens län bör fortsätta ännu varefler en utvärdering börske. i har den bestämda uppfattningen all de medelsom finns är alltför begränsade för ett konsekvent genomförandeav kommunala beslutsramar för alla former av glesbygdsstöd. Erfarenheter pekarockså på atl utfallet för enskilda kommuner kan variera högst väsentligt meUanolika år. Ett system med beslulsramar skuUe således i förnärvarande inte leda lUl ökad flexibilitet ulan till motsatsen. Enligtlänsstyrelsens mening bör det således vara upp tUl varje län att självl faavgöra vilken arbets- och ansvarsfördelning som anses mest lämplig. Sammauppfattning har i . skulle del vara klara fördelar förknippade med att överlåtabeslut om hemsändningsbidrag och driftstöd lUl kommunema. Detta skulle enligtverkels bedömning stärka kommunemas ansvarslagande för glesbygdsbefolkningensvamförsörjning som en bättre avvägning skulle möjliggöras av vilkalösningar som var mest lämpade i de enskilda fallen i form av t. ex. kolleklivainköpsresor, ökade vaminköp via den kommunala , slöd tiUvamhemsändning eller driftstöd till en befintlig nedläggningshotad butik.Stödverksamheten har numera i synnerhet i flera av skogslänen fåll en godstadga. Därför vore del enUgt verkets uppfattning värdefulll all i samverkanmed någon upräglad glesbygdskommun närmare överväga och eventuellt pröva ellytterligare decentraliserat beslutsfattande av skisserat slag. Av särskildbelydelse är därvid att utveckla tillfredsställande former för en allsidigbehandling av ansökningar om driftstöd. LOställer sig tveksam till delegationens förslag om etl starkare kommunallinflylande över glesbygdsstödet. Ett slufligt ställningstagande i denna frågabör dock anslå tills den statliga utredningen som ser över kommunernaskompetens är slutförd. Fleralänsstyrelser och tillstyrker förslaget atl slopaadministrationsavgifter. Statskontoret är emot en ändring. Ettslopande av obligatoriska samrådsplikl i slödärenden 1984/85:115 309 a. länsstyrelserna i Ålvsborgs, och . kan försin del inle acceptera atl kraven på samråd före beslut tas bort frånförordningen. Tvärtom är det angeläget att länsstyrelsema viasamrådsförfarandet aktivt arbetar för all förslärka samspelet med den berördakommunen och handelns organisationer. Det bör understrykas att det inte finnsnågot krav på atl samtliga samråd måsle ske skriftligt. Kravet på samråd medkonsumentverket före beslut i principiellt viktiga ärenden är också klartmotiverat för atl utvecklingen av stödverksamheten skall kunna ske i ettsamlat perspekliv. har behandlat igenomsnitt ca 20 samrådsärenden per budgelår. Länsstyrelseni anser också all samrådsskyldigheten vad gäller del kommersiellastödet bör finnas kvar. Enligt är samrådet inle betungande ochdet finns en uppenbar risk all delegationens förslag utmynnar i minskaderesurser hos ett för värdefulll seklorsorgan. Ett lysande exempelpå hur elt centralt verk enligt uppfattning bör arbeta ärkonsumentverket. Del bistånd som länen far vad avser utvärdering, uppföljningoch utvecklingsarbete vad avser vamförsörjningsfrågor är enligt länsstyrelsentill ovärderlig nytta. Samråd på den regionala nivån bör dock ej detaljslyrasav förordningen. Konsumentverketavstyrker glesbygdsdelegalionens förslag atl ta bort möjligheten alt kunnautfärda centrala tillämpningsföreskrifter inom ramen för förordningen. Någonnärmare motivering tiU delegationens ståndpunkt lämnas inte. Detta ärförvånande inte minst mol bakgmnd av alt verkel inte erfarit att denna del avförordningen när del gäller stödet till kommersiell service varit ifrågasatt.Verkets uppfattning är att de flexibla formema för samverkan varit enbidragande orsak till att stödverksamheten givit så pålagligl positivaeffekter. har statsmakterna kraftigl minskatresurstilldelningen lill verkel. elt direkl slöd i glesbygdsförordningenfinns del knappasl utrymme för verkel alt ombesörja uppgifter i anslutning tillslödhanteringen vid sidan av de frågor som har en strikt konsumentpolitisk belydelse. Länsstyrelseni anser inle alt det finns någol behov av centrala delaljeradetillämpningsföreskrifter lill glesbygdsförfattningen. Däremot är det angelägetatt det sker ell fortlöpande erfarenhetsutbyte mellan länen. Industridepartementet/glesbygdsdelegationenbör arbeta för all denna verksamhet utökas. Lantbmksstyrelsen, socialslyrelsenoch har också en viktig roU all fylla i delta sammanhang.Liknande uppfattning har bl. a. länsstyrelserna i och Norrbottenslän. i anser all del finns behov av en funkiionsom kan ge råd i företagsstödsfrägor pä ungefär det sätl som konsumeniverkelarbetar i fråga om del kommersiella slödel. Enligtlantbruksstyrelsen vill de flesta lantbmksnämnder ha anvisningar 1984/85:115 310 tiUstöd för verksamheten och till hjälp för nyanstäUd personal.Lantbmks-slyrelsens anvisningar för glesbygdsstödet bör däremot slopas varförstyrelsen beslulat att även formellt upphäva dem. De utarbetades med utgångspunktfrån att ralionaliseringsstödet och glesbygdsstödet skulle samordnas för attminska tröskeleffekten dem emellan. Länsstyrelseni delar delegationens uppfallning att bankema bör la en aklivdel av ansvaret för finansieringen av invesleringar i företag i glesbygden.Däremot ser styrelsen ingen anledning att involvera dem i administrationen avavskrivningslånen. Såväl ökad medverkan i finansieringen som i administrationenlillslyrks av bl. a. länsstyrelserna i , Västemorrlands ochVästerbottens län. framför att bankerna är angelägnaatt bidra till finansieringen av invesleringar också i glesbygd, men atl dessamåste kunna förräntas på egna meriter. Glesbygdsdelegationenföreslår att högsta belopp för avskrivningslån saml för stöd tUluthyrningsstuga höjs till . samt att avskrivningslånskall kunna lämnas även tUl produktutveckling, marknadsföring m. m. W idareföre slås att stöd tUl hemarbete och godstransporter inordnas iföretagsstödet. Stödet till hemarbete/öres/å* fa lämnas även fiU s. k.hemarbetscentral samt inte enbart inom det regionalpolitiska stödområdet. Enhöjning av beloppsgränsema anser många remissinstanser angelägen. Länsstyrelseni län anser t. o. m. atl en höjning till . förefaller betydligtrimligare än föreslagna . Länsstyrelserna i ochGöteborgs och län anser att höjda beloppsgränser inte får någon störrepraktisk betydelse så länge medelstillgången är knapp. Fleralänsstyrelser tiUstyrker att avskrivningslån skall få lämnas lill s. k. mjukainvesteringar. Inte heller lantbruksstyrelsen har någon erinran mot förslagelunder fömtsättning att bidrag endast lämnas till sådana investeringar som äratt betrakta som startkostnader vid nyetablering och inte när de är attbetrakta som driftskostnader. anser all stöd lill marknadsföring helst bör ske lill en gmpp avföretagare, gärna i kooperaiiv form. ställer sig emellertid avprincipiella skäl tveksamt till atl statliga medel skall lämnas tiUföretagarens marknadsföring. Även statens industriverk är tveksamt ochföreslår i stället stöd i form av lån. Länsstyrelsernai , , , och anserliksom delegationen atl stöd tiU hemarbete bör kunna lämnas även utanförstödområdet. Några invändningar mol att även s.k. hemarbetscentral skall kunnafå stöd har inle framförts. 1984/85:115 311 kommunanför atl tillkomsten av små arbetscentraler med utlokaliserade arbetsuppgifierbör stimuleras bl. a. genom slödel till hemarbele. En ändring avbestämmelserna skulle kunna medföra ökad tillämpning av siödet. Stödet tillhemarbete bör också höjas från maximalt liU för attgöra detla mer attraktivt. iGöteborgs och län anser all stödel liU godstransporter även ifortsättningen bör slyras via kommunema. Dock borde godstransportslödet kunnahanleras ungefär som hemsändningsbidraget liU kommunerna, dvs. lämnas perbidragsår (), sökas senast efter bidragsåreis utgångoch lämnas kontinuerligt utan begränsningar till elt visst anlal år. Liknandesynpunkter framförs av i lån. En förändring iförordningen så atl del blir möjligt att bevUja stöd tiU förelag förgodstransporter kan enligt bedömning inte göras utan ennärmare kartläggning av problemens art och omfattning. När del gäller denkommersiella servicen vidhåller alt leve-rantörsledel måste åtasig all även sköta transporterna lill utpräglade glesbygdsområden. Endasl i defall där sådana åtaganden av tradition inle funnits, exempelvis i län,bör del kunna vara möjligt att bevilja stöd för godstransporter tiU butiker.Det är verkets mening att ett sådanl slöd i likhet med hemsändningsbidraget börkanaliseras via kommunen. 3.3 Stödtill kommersiell service Glesbygdsdelegationenhar inte föreslagil några ändrade bestämmelser för denna stödform.Lånsstyrelserna i bl.a. , och lån har mellertidföreslagit atl investeringslånen bör slopas. Lånsstyrelsen i länanser i stället alt den slatliga kreditgarantin bör kunna användas meraflexibell med exempelvis amorteringsfrihel . Konsumentverketmenar att de försämringar som har gjorts av villkoren förinvesteringslån har bidragit tiU all länsstyrelserna i alll högre utsträckningenbart beviljar avskrivningslån. Verket anser att investerings- ochavskrivningslån lillsammans bör få utgöra av den sammanlagdainvesteringskostnaden, mot f. n. två tredjedelar. 3.4 Stödtill intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser (IKS) Glesbygdsdelegationenföreslår atl högsia slödbelopp lill enskilda arbetsobjekt skall höjas från30000 kr. Vidare föreslår delegationen all IKS-stöd skall fålämnas även utanför det regionalpolitiska stödområdet samt att begränsningenatl IKS-arbelena skall reserveras för förelrädesvis äldre arbetslösa börslopas. Eltbegränsai antal remissinslanser har yttrat sig om IKS-stödet och har slälll sigbakom förslagen. 1984/85:115 312 4Sektorsfrågor m. m. Glesbygdsdelegationenbetonar skogsbmkets betydelse för glesbygdens utveckling och lägger fram tvåförslag. Delegationen föreslår att ett försöksprojekt utförs i någraglesbygdskommuner, där storskogsbmket utarbetar åtgärdsprogram rörande bl. a.intensifierad skogsskötsel inom vissa ekonomiska ramar med preciseradesysselsätlningsmål. Vidare föreslår delegafionen att regeringen anmodararbetsmarknadsmyndighetema att bättre utnyttja de möjligheter som finns att gearbetsmarknadsstöd tUl totalgenomgång av bestånd som innefaltar röjning,tillvaratagande av klenvirke och stamkvistning. Länsstyrelsernai , och samt domänverket har ställt sigbakom förslagel om försöksprojekt i samarbete med storskogsbmket. LRF har ingetatl invända men viU påpeka att endast privalskogsbmkel i dess småskaliga formhar möjlighet till en produktion med sådana syften som anges för projektet. DetstorskaUga skogsbmkel är uppbyggt på en hantering som försvårar ett projekt medavsedd inriktning. EnligtSLU torde det vara mer rationeUt att initiera och finansiellt stödja dessaförsök på kommunägda skogar för atl successivt vinna kunskap. åsin sida anser att kunskapema om arbetsmetoderna för att åstadkomma högreaktivitet och flera arbetstillfållen i skogsbmkel nu börjar bli så goda att mankan överväga att lämna försöksstadiet och istäUet driva projekt i fuU skala. LRFdelar delegaiionens uppfattning atl sågverken i inland spelar en storroll för att skapa regional balans i skogsnäringen. Inlandsså-gamas fömtsättningarför vidareförädling bör tiUvaratas och utnyttjas. Härigenom stärkskonkurrenskraften och möjUgheter tUl fler arbetstillfällen. Lokaliseringen avvirkeslerminaler har här en strategisk betydelse och bör uppmärksammas idelegationens fortsatta utvecklingsarbete. Skogsstyrelsenanför beträffande ökad lokal vidareförädling, att styrelsen i de fall där detfunnits råvara att tillgå tillstyrkt utbyggnad av sågindu-strier framför allt iNorrlands inland. Beträffande förslagel att bättre utnyttja detarbetsmarknadspolitiska stödet till samlade skogsåtgärder, hänvisarskogsstyrelsen till sitt yttrande över den regionalpolitiska utredningen därslyrelsen berört de stora neddragningama av stödet till den skogligaberedskapsverksamheten och skogsvägsbyggandet. Norrlandsförbundetanser att ett utvecklat stödsystem för mer arbetsintensivt skogsbmk, medmycket större inslag av gallringsutlag, skogsvårdsåtgärder ochåterväxtinsatser, som inte äventyrar förelagens lönsamhet utan ligger påsamhällets ansvar, skulle ge god återbäring i form av stabUi-serad eUer t. o.m. ökad sysselsättning i glesbygden. Prop.1984/85:115 313 Delegationenanser alt de nationella överskollsproblemen i princip inle skall påverkainrikiningen på jordbmkspolitiken för glesbygden. Behovel av förstärktarådgivningsinsatser till glesbygdsjordbmket, inklusive olika slag avkombinationsföretag, betonas. Delegationen/öres/å/- att regeringen gerlantbruksstyrelsen i uppdrag atl omfördela de personella resurserna vid lantbmksnämndernai skogslänen i denna riktning. Delegalionen understryker alt regional- ochglesbygdspolitiska hänsyn måste ges stort utrymme i stmklurrationaliseringenoch alt kommunema bör ha en viktig roll där. Delegalionen/öres/år atl ärenden islörre utsträckning handläggs av lokall utplacerade tjänstemän frånlantbmksnämndema. Dessutom anser delegationen att del bör övervägas om intebeslut i förvärvsärenden skuUe kunna fattas av kommunema. Delegationenföreslår alt en sådan försöksverksamhet genomförs i några glesbygdskommuner.Vad gäller den prisprövning som sker vid förvärv av jordbmksförelag, anserdelegationen alt den inte fyller syftet att hålla nere priserna på fastigheterna.Delegationen/öre5/år därför atl systemet för prisprövning ses över. Remissinstansemahar i allmänhet inget att erinra mot glesbygdsdelegationens allmänna syn påhur jordbmkspolitiken i glesbygd bör utformas från i första hand regional- ochberedskapspolitiska utgångspunkter. Statskontoret t.ex., kan i princip anslulasig tiU denna uppfattning, eflersom jordbmksproduktionen i glesbygd endastmarginellt bidrar till landels totala överskottsproduktion.