prop · G803157 · 1984-12-31 00:00:00 — Utredningennämner alt bankinspektionen har övervägl atl inskränka skyldighelen allupprälla avräkningsnota lill all avse endasl fondkommissionärer men alt denavslod med hänsyn lill avräkningsnolornas belydelse för skattekontroUen. RSVdelade i sill remissyttrande över bankinspektionens förslag lill ändring av 10§ fondhandelslagen bankinspeklionens uppfattning att skyldigheten attupprätta, avräkningsnota även i framliden borde vara generell. RSVkan inte heller nu tillstyrka alt skyldigheten atl upprälla avräkningsnotainskränks. När ulredningen gjorde sina överväganden kände den inle till altlagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper skulle komma.Enligt 3 § andra stycket i den lagen är den skallskyldig som ulan alt varafondkommissionär under elt halvt kalenderår omsätter värdepapper lill ett värdeav minsl . En förutsättning för att kontroll av omsättningsskattenskall kunna ske är att avräkningsnotor upprällas fömtom av fondkommissionärer i vart fall när en iransaklion (eller fiera som har samband med varandra)avser ett större belopp, förslagsvis lOOOOOkr. Utredningenifrågasätter om upprättande av avräkningsnotor fyUer någon självständigfunktion för bokföringsskyldiga personer. RSV vUl framhålla atl tillgångentill avräkningsnotor - aniingen hos bankinspeklionen (46 § laxeringslagen)eller hos respeklive fondkommissionär (56 § taxeringslagen) - gör det möjligtför taxeringsmyndigheterna alt genomföra kontroll av affärer med värdepapper.Om kontrollen i stället skulle behöva ske genom granskning av fondhandlarnasräkenskaper skulle kontrollen avsevärt försvåras och i prakliken kanskeomöjliggöras. följande kommer RSV all föreslå alt skyldigheten för fondkommis- Prop.1984/85:157 217 sionäreratt sända in samtliga avräkningsnotor till bankinspektionen skall bestå. Inspeklionentorde däremoi inte kunna åläggas atl ta emot notor från dem som inle står underinspeklionens lillsyn. RSV föreslår därför att de som utan att varafondkommissionärer är skallskyldiga lill omsättningsskatt på värdepapper skallåläggas att sända in sina avräkningsnotor till avdelningen för indirekt skatthos RSV. Notorna kan därefter också komma till användning vid kontroll avinkomst- och förmögenhelslaxeringen. Enligt 10 §fondhandelslagen skall fondhandlare sända in samtliga avräkningsnotor liU bankinspeklioneneller pä annat av inspeklionen godkänt sätt lämna de uppgifter somavräkningsnotorna innehåller. Utredningen föreslår nu i 26 § lagen omvärdepappersmarknaden att fondkommissionär på begäran skall lämnabankinspektionen uppgift om innehållel i upprättade avräkningsnotor på detsäll inspektionen besiämmer. RSV anser - med hänsyn till vad som sägs nedan omönskemålet att få tillgång till samtliga notor - all del nuvarande förfarandelbör beslå. De avräkningsnotor, som nusänds in lill bankinspektionen, torde efter inspeklionens kontroll återsändastill ingivaren eller makuleras. RSV vill därför föreslå all notorna, sedanbankinspeklionen avslutat sin handläggning av dem, överlämnas tilltaxeringsmyndigheterna. Detta skulle inte medföra ökade kostnader förbankinspeklionen eller för fondkommissionärerna. Taxeringsmyndigheterna skulledäremot slippa del tidsödande arbetet att fotokopiera stickprovsvis utvaldaavräkningsnotor hos ett anlal fondkommissionärer. Taxeringsmyndigheterna saknardock f n. resurser atl hanlera hela delta stora material. Det lorde därför fåankomma på RSV atl komma överens med bankinspektionen om vilka avräkningsnotorsom vid olika tiltfällen skall slällas lill taxeringsmyndigheternas förfogande. Närdet gäller avräkningsnolornas innehåll vill RSV upprepa del i betänkandet"Obligationskontroll m.m." (november J981) tidigare framförda kravelpå alt person- eller organisationsnummer för köpare respeklive säljare börframgå. Detla är av slörsia belydelse för laxeringskonlrollen. Förslagelalt inga andra än fondkommissionärer skall behöva upprätta avräkningsnota kaninle lillslyrkas. 1 motsats lill vad utredningen förmodar föreligger etl klarlinlresse från skatteadministrationens sida all denna skyldighel kvarstår inuvarande omfallning. viU särskilt peka på det förhållandet attfrågan om att bestämma innehavslid och rätt beskaltningsår i praxis gjortsavhängig av uppgifter i avräkningsnota (datum för upprättande respeklivelikviddag). Avräkningsnotorna får särskUd belydelse för skattekontrollen vidsådana korta affärer, varvid utdelning inle skelt . Medhänsyn till det allmänna kravet i taxeringslagen (20 §) på att bevara 1984/85:157 218 underlagför deklaralionen, är det av slor vikt alt enskilda personer i efterhand kanstyrka anskaffningskostnad, förvärvstidpunkl m. m. i samband medrealisationsvinslberäkningar. Visserligen finns allernalivregler som innebäratt anskaffningskostnaden kan beräknas schablonmässigt. Dessa regler haremellertid gjorts mindre förmånliga, vilka kan väntas leda till en betydligtökad användning av huvudregeln. Eftersom avräkningsnota är en etablerad formför atl slyrka sådana förvärv och även innehåller de uppgifter som krävs förbeskattningsändamål, är det klarl olillfredsslällande frånskattekontrollsynpunkl om den föreslagna begränsningen genomförs, Utredningensförslag att nuvarande regler om avräkningsnotor i princip bibehålls tillstyrksav bankföreningen, Avräkningsnotornaupprättas av fondkommissionärer. Av notan framgår bl.a. köpeskillingen vidaffären. Avräkningsnotorna är inte offentliga. På begäran skallfondkommissionären lämna bankinspeklionen uppgift om innehållel i notorna. Inteheller sedan uppgiften lämnals till inspektionen blir den med hänsyn tillbanksekretessen offentlig. Slulsalsen härav är att en köpeskilling vid utfördaffär inle kan komma till allmänhetens kännedom. Mol dessa beslämmelser skallså ställas den uppgiftsskyldighet som föreslås för personer med insynsslällningi elt akliemarknadsbolag. Enligt 12 § sisla stycket i förslagel skall, omändring i aktieinnehavet föranlells av köp eller försäljning som inteförmedlats av fondkommissionär, anmälan uppta motpartens namn och adress samtdet pris som avtalats. Anmälan skall göras till Värdepapperscenlralen somdärefler har alt sända uppgift om anmälningens innehåll till bankinspeklionen.All informalion om en insiders privatförsäQning av akiier kommer härigenom attvara offentligt tillgänglig eftersom någon sekretess inte kan åberopas.Bankföreningen anser alt uppgiften om pris vilken enligt förslagel behövs föralt spåra bulvanförhållanden - av inlegrilelsskäl bör utgå eller beläggas medsekretess. Föreningenmotsätter sig således att omsättningen belastas med uppgifler för ändamål sominte är lill gagn för omsättningen. En annan sådan uppgifl som krävsär all fondkommissionär när han handlar för annans räkning enligt 24 § andrastycket är skyldig uppge namn på kommittenlens ombud. Eflersom flertalel köpoch försäQningar sker för annans räkning belastas kommissionären på etl integodtagbart sätl. Bestämmelsen, som föreslagits främst för atl bankinspeklionenskall kunna bedöma omfattningen av fristående fondpappershandlares verksamhet,bör utgå. 1984/85:157 219 Ulredningenlänker sig att de nuvarande rutinerna för avräkningsnotor i stort setl skallbibehållas. Delta har föreningen inle någol atl erinra mol. Till några av denya inslagen på detta område fär föreningen emellertid knyla vissa kommentarer. Ielt fall - 12 § sista stycket - kan det bli aklueUl för en person iinsynsställning att vid fullgörandet av sin anmälningsskyldighet lämna uppgiftäven om del avtalade priset. - Köpeskillingen ingår bland de på enavräkningsnota lämnade uppgifterna. En nota är p. g. a. säväl bank-, fondkommissions-som sekretesslagen skyddad från obehörig insyn. Men här föreslås alt både VPCoch bolagel ifråga skall fä del av en ren affärsuppgift; priset. Detta syneskomma i strid med gällande skydd för affärshemligheter och den föreslagnabestämmelsen är därför inte acceptabel. Enannan nyhet enligt 24 § sista st. är atl, då fondkommissionärens kommittent haretl ombud, ombudets namn och adress också skall framgå av notan. Dellamotiveras med intresset att man skall kunna ta reda på s. k. frislåendefondförvaltares verksamhet. Föreningen har ovan avvisat förslaget atl denoffentliga övervakningen utsträcks lill all även omfatta värdepappersförvaltareav denna typ. 1 konsekvens härmed får föreningen också reservera sig mot attavräkningsnotorna skall omfatta även dessa nya uppgifter. 7 Handel med fondpapper för egen del av befattningshavare m. fl. Förallmänhetens förtroende för fondkommissionärerna och för aktiemarknaden är detav vikt atl börsombud m.fl. inle utnytQar sin speciella insikl i marknaden lillegna spekulationer, I enlighel härmed är de i 39 § fondkommissionslagen förbjudnaatl förvärva akiier annat än för långsiktig förmögenhetsförvaltning. Därmedförstås enligt förarbetena alt aktierna skall innehas och atl deinte finansieras genom lån. Det rör sig här om presumlioner, som kangenombrytas, däresl omständigheterna i det enskilda fallet ger anledningdärtill, Ioch för sig borde dessa regler möjliggöra en förnuftig lillämpning.Bankinspeklionen kan emellerlid vitsorda, all reglerna förorsakat visstmissnöje. Därvid har man särskilt vänt sig mot tvåärspresumlionen, Ulredningensförslag innebär ett försök att tillmötesgå missnöjet utan all likväl reglernassyfle uppges, Tvåärspresumlionen ändras till en dispensabel ettårsregel, Iövrigl sker en återgång till den ordning som efter rekommendation avinspektionen tillämpades av börsstyrelsen , Den innebar,atl volymen egna affärer ställdes i relation till vederbö- 1984/85:157 220 rändesnettoförmögenhet, och grundade sig på en bestämmelse som inle vartillfredsställande och endasl omfattade börsombuden. Inspektionenär tveksam om förslagel innebär någon förbättring. Klart är, all det skydd molintressekonflikter som de nuvarande reglerna innebär inte blir så effektivi somnu. Å andra sidan är behovel av ell sådant skydd med tanke på börsutvecklingenstörre . Förslaget kan därför inte tillstyrkas. Dock bör deföreslagna punklerna 1 och 2 i 39 § första slyckel fondkommissionslagengenomföras. 1fråga om den föreslagna ändringen av 39 § fondkommissionslagen villbörsstyrelsen anföra föQande. Detär uppenbarligen av stor betydelse att de som är verksamma ifondkommissionshandeln omfattas av allmänhetens förtroende. Sådana personer ieller med anknylning till banker och fondkommissionsbolag som normalt har insyni enskildas värdepappersaffärer i slörre omfallning intar härvid en särskiltkänslig ställning. För atl undanröja eUer så långl möjligt begränsamöjligheterna för dessa personer all obehörigt utnyttja sin särskildamarknadsinformation infördes den i förhållande tiU lidigare beslämmelserskärpta regeln i 39 § fondkommissionslagen. Börsstyrelsen,som erinrar om de svårigheler som på delta område mötte under början av1970-lalet, är för sin del ej beredd all godtaga en liberalisering av 39 § pådet säll ulredningen föreslagil. Den föreslagna lagtexten ger etl snårigtintryck och lorde erbjuda betydande problem vid tillämpningen. Del synes l.ex.oklart vad innebörden är av ett förbud för egenhandel i större ulslräckning änvad som slår i skäligt förhållande till tfrågavarande persons inkomst- ochförmögenhetsförhållanden. Tillräckliga skäl har enligt styrelsens mening ejanförts för all överge regeln om förbud för annal än långsikligförmögenhetsförvaltning. Börsstyrelsen vill emellertid inte motsätta sig enmodifiering av de presumlioner som hittUls gäUt vid tUlämpningen avlagstadgandei. Så synes t. ex. ell ettårigt innehav i och för sig varatillräckligt för atl ge ullryck för en långsiktig förvallning. På de skäl somanförts av utredningen kan det vidare enligt styrelsens mening finnas anledningall skärpa lagregeln i syfle att förhindra elt obehörigt UtnytQande avmarknadsinformation vid försäQning av egna fondpapper. 7.3 Allmännapensionsfonden, fjärde fondstyrelsen Fondstyrelsenhar inte någon erinran mot förslaget. 1984/85:157 ;. Förslagetinnebär också ändring av 39 § fondkommissionslagen. Enligt bankföreningen börbestämmelserna i 39 § upphävas. De ger upphov lill opåkallade störningar i arbelsförhållandenapå bl. a. bankernas fondavdelningar. Bestämmelserna leder lillkonkurrenssnedvridande och olyckliga begränsningar i vissa yrkesmänsmöjligheter atl handla med värdepapper. anser atl ev, gränserför ifrågavarande yrkesmäns handel bör slyras genom instruktioner från t. ex,bankledningen i stället för genom lagstifining. Några ändringar i nuvarandebestämmelser bör i vart fall ej genomföras f n. anser alt de med39 § sammanhängande frågorna bör utredas yllerligare. Bankföreningenövergår lill atl - ulan rubbning av sin gmndinställning - lämna synpunkter påde framlagda förslagen. En befattningshavare hosfondkommissionär skall i fortsättningen kunna gå ur en placering redan eflerell år vilket i och för sig är ell positivt förslag. gäller atthan kan gå ur placeringen först , dock med möjlighel enligt praxisför utgång vid risk för förlust. Åven om tidsgränsen nu sänks lillell år inlräder således den försämringen all föriuslrisk inle under delta årkan beaktas på annal sätl än genom möjlighet till dispens. anseratl en icke dispensberoende möjlighel till uigång vid föriuslrisk bör finnaskvar. I praxis har vidare undantagits köp av ulländska värdepapper som ej ärregistrerade på börsen. Dessulom har förts fram önskemål om undanlag för köp isamband med marknadsintroduktion, där kännedom om kunduppdragets omfattninginle kan ha någon betydelse, eflersom kursen är bestämd i förväg. Bankföreningenhemsläller om ell uttalande av innebörd all dessa undantag bör gäUa framgent. -Efter den föreslagna lydelsen läcker 39 § också i motsats till vad som gällerför närvarande bl.a. ärvda akiier. Del synes opåkallat och obilligt atl inleheller sådana akiier skulle få avyttras inom ettårsfristen. 39 § ändras enligtförslagel också så till vida all den person som omfattas av paragrafen inlefår förvärva sådana fondpapper som fondkommissionären åtagit sig att köpa, omfondkommissionärens köp kan anses höja kursen på fondpappren. Motsvarandegäller i fråga om försäQning. För flera stora fondkommissionärer lorde dockgälla att flertalet av deras affärer blir kurspåverkande. utgårdärför från att någon undersökningsplikt hos den enskilde Qänstemannen, somstår i begrepp att göra en egen affär, inle föreligger så alt han måsle utrönaom arbelsgiva-ren/fondkommissionären själv gör affärer . Den somnormall har insyn genom sin ställning lorde i prakliken vara förhindrad altgöra affärer, eflersom fondkommissionärer om de har slörre marknadsandel -gör affärer i de flesta marknadspapper. Enannan effekt av förslaget är alt vederbörande befallningshavare, som 1984/85:157 222 intefår köpa aktier när fondkommissionären har stora köporder i samma papper, välfår säQa sina aktier i del lägel. Det är inle säkert atl en sådan effeklöverensslämmer med grundtanken bakom förslaget till ändring av 39 §. Delsladgande som har till sitl primära syfte atl värna om integriteten hosfondhandelns egna yrkesmän och som därigenom även blir ett skydd för delallmänna intresset all hålla renl på marknaden är 39 § fondkommissionslagen. Ifråga om denna föreslår utredningen vissa komplelleringar och förändringar i deregler som begränsar rätten för börsombud m.fl. att handla för egen del.Föreningen kan ställa sig bakom förslaget i slort. Del synes nämligen merklargörande och läckande än gällande bestämmelse. Iett avseende kan del dock vara anledning att någol kommentera förslaget,nämligen i vad gäller den punkt (3) som förbjuder vederbörande atl för egenräkning "handla med fondpapper i slörre utsträckning än som står i skäligtförhållande till hans eller hennes inkomster och förmögenhetsförhållanden,...". ser positivt på all del nuvarande, något oklara uttrycket"långsiktig förmögenhetsförvaltning" utmönstras och blir ersatt medden citerade bestämningen, kan man invända all inte heller denna synes innebäranågon helt tydlig reglering. En sådan lorde vara myckel svår atl åsladkomma ochföreningen vill, såsom föreslagils, gärna slälla sig till förfogande för samrådmed bankinspektionen när del blir akluelll all utforma tillämpningsregler fördenna bestämmelse. Vadgäller 39 § i den föreslagna lagtexten, som reglerar i vilken grad anställdahos fondkommissionär själv får handla i värdepapper, vill förbundel avstyrkaförslaget i vissa delar. Punkterna 3 och 4 bör ulgå. All lagstifta om personsräll alt handla i värdepapper i förhållande till dennes ekonomiska ställningförefaller föga genomtänkt. All i lagen fastslå en eltårsgräns för denfondkommissionärsanslälldas privata handel kan i och för sig tyckas rimligt. Ennärmare analys pekar dock på vissa prakliska problem. Delkan knappasl vara rimligl, atl personer i denna grupp ska vara"fastlåsta" vid sina akiier i varje situation. Om exempelvisenanställd hos fondkommissionär gjort en föriustaffär, bör han/hon rimligtvis fåsälja värdepappret på ett lidigare sladium, gäller inle minsl i den situationenatl föriusl inträffat på aktier köpta efter del att den anställde realiseraten vinst på tidigare innehav. Med utredningens förslag skulle dispens krävasför att den anställde skulle kunna kvitta föriuslen med den realiseradevinslen. uppfattning bör nägon exakt tidsgräns inte fastläggas i lagen. Detlorde vara lillräckligt att fastslå att dessa personers värdepappershandel skavara av "i huvudsak långsiktig karaktär". Förövrigl vill förbundel hänvisa till sin lidigare skrivelse lill regeringen idenna del. Kammarrällenär hell överens med ulredningen om all fondkommissionsbolagen bör få godta s.k. som säkerhet för lån, 21 § andra stycket i förslaget till ändringi fondkommissionslagen. Det bör ju främja den utveckling av OTC-marknaden somväl är etl allmänt önskemål. Ulredningens uppdrag har ju omfattat bara en delfrågor men, som kammarrätten har pekat på inledningsvis, man saknar nuåtskilliga välbehövliga preciseringar inom begreppsvärlden akiier ochaktiemarknad. Således förefaller det ingalunda klart vilka akiier pådagstidningarnas börssidor som får las som säkerhet för lån, när en eventuell rätthärtill försvinner osv. I sammanhanget vill kammarrällen gärna nämna alt denrådande oklarheten leder lill en hel del bekymmer när man har atl lolkabestämmelserna i punklen 2 b Iredje stycket i anvisningarna till 36 §kommunalskallelagen. Där sägs att man får räkna av ett schablonmässigtingångsvärde när man beräknar realisationsvinsten vid avyttring av "äldreaktie som är noterad på börs eller föremål för liknande notering".Kammarrätien inser emellertid att det är svårt all "fånga in" envärdepappersmarknad i en dynamisk utveckling i termer med huvudsakligt syfleatt underlätta räiistillämpningen på andra områden. 8.2 AUmännapensionsfonden, fjärde fondstyrelsen Fondstyrelsenhar ej någon erinran mot utredningens förslag. Bankföreningenhar ingen erinran mot den föreslagna ändringen i 21 § fondkommissionslagen avinnebörd alt akiier som inlroducerals på OTC-marknaden också skall kunna godlassom säkerhel vid kredii som fondkommissionär lämnar. 1984/85:157 224 1belänkandet SOU 1984: 2, Värdepappersmarknaden, föreslås en ändring i 21 §fondkommissionslagen (1979:748) varigenom fondkommissionär får rätt atl belånas. Vi önskar fästa Finansdeparte-menlels uppmärksamhel påföQande praktiska fråga i samband med en sådan lagändring. I 2§ lagen (1979:750) om rält att förfoga över annan tillhöriga fondpapper(fondpapperslagen) stadgas att avtal om rätt för den som innehar fondpapper sompant all förfoga över fondpapperen för annans räkning än ägarens skall slutasskriftligen i särskilt för ändamålel upprättad handling, där det förfogande somavses noggrant specificeras. Av 3§ samma lag följer, atl avtal om atl panthavare, om panten inte löses på utsalllid, får sälja panten på offentlig auktion eller fondbörs ulan att iaktta i lagföreskrivna former, får iräffas på annal sätt än som sagts. Sistnämndaregler har möjliggjort för kredilgivare/panthavare atl i standardformulär förrevers/panlavtal införa en bestämmelse om räll för kredilgivaren/panlhavarenalt, vid bristande fullgörelse, reaUsera panl på lämpligl sätt, dock medavseende på fondpapper endast genom försäQning på fondbörs eller offentligauktion. 1Svenska standardavtal har den aktuella bestämmelsen följandelydelse: "...Pantbrev i fast egendom eller tomträtt får banken genast begagna för all sökabetalning ur egendomen. Annan pant får banken utan pantsällarens höranderealisera på sätl banken finner lämpligl. Realisation av pantsatt fondpapperskall dock ske genom försäljning på fondbörs eller, om så inte lämpligen kanske, på offenllig auktion..." Genomen sådan här beslämmelse kan aktier och andra fondpapper som är noterade påfondbörs realiseras genom försäljning på sådan börs, något som är smidigt förpanthavaren och som ger panlsättaren och panthavaren garanti för atlmarknadsvärdet erhålls vid realisationen. OTC-aklierär inle noterade på fondbörs, dvs. de är inle inregistrerade vid Stockholmsfondbörs. De kan därför inte säQas "på fondbörs". Sammaskäl som föranlett det nyssnämnda undanlaget i 3 § fondpapperslagen vadbelräffar börsnolerade fondpapper, lorde numera vara för handen vad gällerOTC-aklier. för dessa akiier finns en fungerande marknad och det kan ansesvara angeläget för alla berörda parter atl aktierna säljs just på denna marknadvid panirealisalion. Del torde inte finnas siarkare skäl all ivinga parternalill det komplicerade avlalsförfaran-det i 2 § fondpapperslagen beträffandeOTC-aktier än beträffande börsnolerade fondpapper. Motdenna bakgrund föreslår vi atl, om 21 § fondkommissionslagen Prop.1984/85:157 225 ändraspå det sätt som föresläs i belänkandet, en ändring samiidigi införs i 3 §fondpapperslagen som medger att pant får säljas också genom det s. k, MarkelMaker-syslemel, Molsvarandeändringar föreslär vi i 11 § 2 st. 2 p, lagen (1949: 722) om pantiånerörelseoch 73 § konkurslagen (1921:225). Delskall avslutningsvis antecknas atl fondpapper handlas även i andra former, somslår börshandeln och nära. Exempel härpå är akiier"noterade" på "Väntelistan", på Veckans Affärers"C-lisla" och under dagstidningarnas rubrik "övriga inofficiellaaktienole-ringar". Sisinämnda noteringar omfaltar bl.a, från Stockholmsfondbörs avregislrerade akiier (Fagersla och ). Vissa av dessa noteringartorde ha så stabil karaktär att de är att jämställa i alll fall med MarkelMaker-syslemel. "Vänteliste"-aktierna får fondkommissionärerna belånaredan med nuvarande lydelse av 21 § fond-kommisisonslagen. Åtminslonebeiräffande dessa akiier lär det kunna sägas att det vore befogat atl de ocksåinordnades under undanlagsregeln i 3 § fondpapperslagen. Beträffandeförslaget om tillägg till 8 kap. 5 § sekretesslagen vill hovrällen ifrågasällaom ej, säsom föreskrivs i nämnda lagrum st. 1 p. 2, även "personliga"förhällanden bör omfattas av sekretessen. Del synes inle uteslulel att ävensådana förhållanden kan komma all beröras i här aktuella uppgifter. 9.2 Allmännapensionsfonden, fjärde fondstyrelsen Fondstyrelsenhar inle nägot atl erinra mol förslaget. Samfundetfinner det anmärkningsvärt all här föreslås en omvänd bevisbörda när delgäller sekreless för enskUds ekonomiska förhållanden. I slället bör gälla alluppgift får offentliggöras endast när sekreless motverkar syflel meduppgtflsskyldighelen. 15 1984/85. 1984/85:157 226 10 Kostnader och finansiering Ulredningensförslag kommer, om de genomföres, alt medföra en kraftig ökning avinspektionens arbetsbörda. 1 första hand kommer bevakningen och behandlingen avinsiderfrågor att kräva omfattande och kvalificerade insatser. Härtill kommerändrade respektive hell nya administrativa rutiner. Ulredningen har ansett attde nya arbetsuppgifterna kommer atl motsvara insatser av två kvalificeradehandläggare. Denna bedömning synes realistisk. Frågan bör emellertid ses isammanhang med den förut nämnda aklieägarstatistiken. Uppgtftema kan lill någonliten del sammanfalla.