prop · G803222 · 1984-12-31 00:00:00 — I betänkandet föreslås att avslämningen för vatten- och värmekraflanläggningarskall baseras på samma principer som tillämpats vid allmännafastighetstaxering. Som påpekats i betänkandet måste dock gällande anvisningarändras och komplelteras i en rad avseenden. Del skall därvid bl a beaktas altvissa värmekraflanläggningar fåll ändrad användning fått ändrad användning.Spännvidden mellan godhetsklasserna för vatlenkraflanläggningar skallundersökas särskilt och preciseringar bör göras för hur de historiska kostnademaskall bestämmas. Vidare skall del av anvisningarna framgå att markvärdet ingåri anvisat erfarenhelslal för värmekraftanläggningar. Dessulom bör observeras desvårigheter som föreligger beträffande bestämningen av vatlenkraftsiationernasnormalårs-produkflon. Inom krafflndustrin pågår en omfattande utredning ifrågan. Värderingen av pumpkraftverk, vindkraftverk och andra experimentanläggningarfordrar också tidskrävande utredningar. I förslagel har angivils atl del bör upprättas enförteckning över värmekraftanläggningar och att denna bör vara vägledande förvilka värmekraftanläggningar som skall taxeras av den gemensamma nämnden.Någon form av avgränsning beträffande nämndens arbetsområde synes nödvändigäven för myckel små eller iniegrerade vattenkraftanläggningar. Kraftindustrinbör härvid få medverka. Prop.1984/85:222 240 Dci kan även med beaklande av vad kommiuén anförl (Del 2, s48) ifrägasäiias om ordel "ärligen"" i I § i st inie kanundvaras. Utformningen av 3 § 2 st bör förtydligas sä atl delframgår att laxeringsresullatet och dess primära gillignetslid anknyts tilltaxeringsåret. I st och 3 SI saint i S§ används ordet "faslighel"i olika böjningsformer. Det bör övervägas om ime begreppel "laxeringsenhei"skall användas i Slällei. Orden "enligl de grunder som anges i 16 kap" i 9§sista meningen bör överföras lill 10S I si efter ordei "index"",eflersom de föreslagna föreskrifterna i 16 kap uteslutande avser bestämmandeav index. Kommillén har i 1 kap 10 § 2 si föreslagil all nya indexlalskall beslämmas , såvida inte regeringen flnner särskilda skälföreligga. Emellertid har kommittén inle berört frågan i vilka fall sådana skälskall anses föreligga. Enligl ordalydelsen lorde regeringen kunna underiåla altändra index vid såväl ökande som sjunkande prisläge. Regeringen skulle såledeskunna besluta om avsleg från principen om en succesiv anpassning av laxeringsvärdenatill en aktuell marknadsnivä. Vidare skulle regeringen kunna underlåta attändra index för en viss lyp av laxeringsenheler även vid likartadprisutveckling. Detta torde inle vara förenligt med reglerna i regeringsformen.De fall som åsyftas med undanlagsregeln lorde vara de då inga eller myckel småförändringar i prisbildningen inträffat sedan närmasl föregående indexår. Omdetta är avsikten, bör del framgå av lagtexten, Rubriken till kapiliel bör ändras, eftersom föreskriftemauteslutande avser frågan hur index skall bestämmas. Taxeringsvärdet beslämsenligt I kap9§ genom omräkning av basvärdet med del index som framräknats, I kapitlet ges detaljerade föreskrifter om hur index skallbeslämmas. Del kan ifrågasättas om lagtexten bör tyngas av så delaljeradeföreskrifter. Visserligen är gränsen mellan föreskrifter som kräver lagform ochsk materiella verkställighetsföreskrifter svår att dra inom detoffentligrättsliga området. Det bör emellertid övervägas om inte lagtexten kanomarbetas på så sätt att man i några gmndläggande föreskrifter anger hur indexskall beräknas för att den angivna målsättningen skall uppnås. De mera detaljeradeföreskriftema om hur index skall beräknas bör regeringen kunna meddela som verkställighelsföreskrifler, 1 detta sammanhang vill hovrätten fästa uppmärksamheten påvad kommittén anför i den allmänna motiveringen till dess förslag (Del I, s 50)att indextalen skall beslutas av regeringen efter delegaiion av . Vadsom åsyftas torde vara all regeringen med slöd av 18 kap 13 § 1 st I pregeringsformen skall meddela föreskrifter om gällande indextal. I 1 § 1 st första meningen bör orden "inom ettprisbildningsområde" utgå, eftersom rikets indelning iprisbildningsområden enligt 5 § skall ske endast för bestämningen av regionala omräkningsfaktorer. 1984/85:222 24! ] 2 och 3§§ införs benämningarna "lokal"" oeh"gem.ensam" som bestämning på iäsiighelslaxeringsdistriki och faslighetslaxeringsniimnd.Fbr al! undvika förväxling med "lokal skaitcmyndighel" bör delundersökas om inte aiidra beiiiimningar vore iämpiigare. 1 2§ 2 si iredje meningen är orden "elier del avkommun" inie nödvändiga och bör däri"ör iiigä. i 6-i I st bör oi'den "lokal och gemensam" -eller molsva.rande infö. ''as mellan orden "i"" och "faslighelsiaxeringsnämnd",I konsekvens härmed kan pä molsvarande slälle i andra siycke! lex ordel""sådan" användas. Det kan anmärkas all 6 § 3 st endasl lalar om förordnandeav ordförande och ledamöier. .Av specialmotiveringen (Del 2, s 66) får ansesframgå all suppleanier skall finnas att tillgå även i ifrågavarande nämnd, Siyckeibör diirför kompletteras med en föreskrift härom, eftersom 8 s 2 st endaslavser suppleanter för valda ledamöier, Förberedelser jör taxeringen m.m. 1 5§ 2 SI används begreppel "avstämningsblankett".Av 3S framgår atl fastighelsdeklaralion och avslämningsdeklaralion skallavfattas på blankeli enligl faslslälll formulär. 1 6S 2 si reglerasskyldigheten för fastighetsägaren all lämna upplysningar om andra förhållandenän dem som anges i deklarationsformuläret eller avstämningsblanketien. Det lordeemellerlid vara lillräckligl all i laglexl använda aniingen ordel "deklaralionsformu-lärel""eller ordet "deklarationsblanketten". Bestämmelsen i 45 S torde inte erfordras. De föreskriftersom åsyftas lorde regeringen vara behörig att utfärda med slöd av 8 kap 13 §regeringsformen. De lokala skaltemyndigheternas verksamhel I 4§ I st första meningen bör mellan orden"utom" och "'vatlenoch värmekraftanläggningar" orden "indusirienhetmed" införas. I 9§ 2 s! föreskrivs alt myndigheten får ompröva beslulfler än en gäng. Del bör anges vilka beslul som avses; jfr lex 15 § där delföreskrivs att sk uppdelningsbeslul får omprövas endasl en gång. I den allmänna moliveringen uttalar kommillén bl a (Del I. s 53) ati etl yrkande om ändring avtaxeringsvärdet får uppfattas som ett yrkande avseende det däri ingåendebasvärdet, eflersom man inie skall kunna klaga på indextalen och att man därfördå del gäller värderingen får inrikta sitt yrkande pä basvärdet. Uttalandet gerinlryckel av all gälla generellt för samtliga inslanser. Det bör av laglexlenklart framgå att sä är fallel (jfr 10 § andra meningen som synes gälla endaslför omprövning vid lokal skallemyndighel och 20 kap 11 § 1 st sisla meningensom läcker endasl de i stycket angivna fallen, men ej omprövning enligt andrastycket), 1 12§ bör för tydlighetens skull, utöver förutsättningenatt den lokala skattemyndigheten omprövat ett gmndbeslut, ytteriigare anges atlfastighetsägaren begärt ny prövning eller atl myndighelen funnil anledningtill omprövning, I 13 § I st första meningen är såväl bisatsen "om hanvill det" som orden "i stället för atl begära förnyad omprövning hosden lokala skattemyndigheten" onödiga och torde kunna utgå, 1 della sammanhang kan anmärkas följande. Lagtexten börkompletteras så atl det klart framgår om en fastighetsägare får överklaga elt grundbeslul 1984/85:222 242 besluiei en gäng elierfors! sedan så ha; sketl. l9 kap 16S 3 si lyder pä ail avsiklen är den . Föresicrifven i 13§ 3 s'i torde kunna ing-ä, eflersom deii I4§ 1 si liimnas föresl-iriftc!' om vad myndighelen inledningsvis haran iakna sedan des.s besiui överklagats som alt myndigheten däreftei' skalilämna över handiigarnu i ärendel tillsammans med egei yttrande lili fasiigiieisiaxe-ringsnämnder.. 1 14 § 1 si försia meningen bör mellan orden"ett" och "'beslut"' inskju-las ordel"omprövat'", om avsiklen är an el! giundbeslui ime skall kupna över'i:lagasföiTäii del omprövats en gäng av den lokala skatiemyndiahelen, i 15 § sista meningen föreskrivs all den lokala skattemyndighetenskall göra endas! en omprövning av ett sk uppdelningsbeslul. 1 16 § 3 SI föreskrivs au underriittelse om sädanl beslutskal! innehälla upplysning om vad som skall iaktlas av den som vill att myndighelenskall ompröva beslutet. Lagtexten lämnar inte klan besked pä frågan om beslul enligl15 § gär att överkliiga lill faslighelsiaxeringsnämnd innan myndighelen omprövalsitt försia beslul. Laglexlen bör omarbelas så all delta klarl framgär. Bestämmelserna i 205 2 st och 21 § 7 si bör utgä. Föreskriftemalorde regeringen kunna meddela med stöd av 18 kap 13 § regeringsformen. I 1 § tredje meningen talas om "period, för vilken ledamöieroch suppleanter är valda", 1 specialmotiveringen (Del 2, s 66) uttalas blaatt vad som sägs i t-5§§ gäller även för . Eftersom regeringen enligt 17 kap 6§ 3 st skallförordna ledamötema till denna nämnd och - som hovrätten förutsätter - även desssuppleanter, bör bestämmelsen omarbetas, lämpligen genom tillägget "ellerförordnande" efter ordet "valda". Den föreslagna lydelsen av 6§ 2 st omfattar inte beslutsförheieni , eftersomendasl ordet "valda" förekommer, I 10§ första meningen bör mellan orden"arbete" och "den" inskjutas tex ordel "tidigast". En alternativ formulering av bestämmelsen är"Fas tighetstaxeringsnämnds verksamhetsperiod omfattar - under taxeringsåret". II § 2 st bör kompletteras med föreskrift om dds varbegäran om omprövning av fastighelstaxeringsnämnds beslut skall ges in, dds inom vilken lid detta skall ske. Enligt 13 § skall fastighetsägare undertättas om vad hanhar atl iaktta om han vill överklaga nämndens beslut. Det bör anges även vadhan har atl iaktta om han vill att nämndens beslut skall omprövas, I I § 2 st och 2 § torde orden "eller förändrat"kunna utgå, I 3 § I st andra meningen synes orden "i stället förlänsstyrelsen i första instans" kunna utgå, I I kap 8§ föreslås atl omiaxering skall få vidtas vidtidigare åsätt feltaxering, RSV har i princip ingel att invända mot detta. Denifrågasatta feltaxeringen kan dock vara under prövning i högre instans förtidigare år. 1984/85:222 243 Del iir då olämpligt atl omtaxering kan göras i liigre insians.Finner högre insians att feltaxering skett rättas efterföljande är i iinnanordning. Skulle högre inslåns finna atl taxeringen är riklig bor liigre insiansinle kunna påverka laxeringen. Detta bör fi'amgä av laglexlen. Enligl 17 kap 15 § sisla siyckei får talan ej föras mot liinssiyrelsensbeslul. Efier de ändringar som gjorts i försia stycket är ordet "länssiyrelsens"ej relevani och bör ulgä. 18 kap 4§ sisla slycket; Köpeskilling eftcifrågas inie enliglnuvarande deklarationsformulär. Sista meningen bör diiiför utgä. 1 19 kap 18 5 anges atl grundbeslulen skall in.röras istomme lill fastighelslängd. Syftet är all allmänheten på ell lidigl sladiumskall kunna jämfö.ra taxeringarna. Erfaienhelsmässigi är della en möljligheisom ulnylljas i myckel liten om.faiiniiig. Allmänheten kan beredas möjlighet atlta del av taxeringarna via LSMs lerminal. En speciell terminalrutin kan lasfram för detla. RSV föreslår dän"ör att stommen avskaffas. 1 19 kap bör dä18 § ändras och 19 S ulgä. Bestämmelserna om enmansmål i FTiN (20 kap 7 §) synes ejböra omfatta beslut om uppdelning av basvärde mm, eflersom sådana ärendenenligt förslagel endast skall handläggas av LSM, 1 20 kap 13 § behandlas undertätielsema om FTNs beslul. Avlagtexten framgår ej när underrättelserna senasl skall sändas tillfastighetsägarna, 1 konsekvens med motsvarande regler för undertättelse omgrundbeslut (19; 16) och ompröval beslul (19: 17) bör uppgifl härom tas in i FTL.Enligt RSVs mening är en lämplig tidpunkt. Kommiitén föreslår ändrad lydelse av författningen somavser förordnande av konsulenter vid faslighelstaxeringen (17 kap 15 § faslighelslaxeringslagcn).Paragrafen har en lydelse som säger att förordnarerforderliga konsulenter. Enligt förslagel skall regeringen eller myndighetsom regeringen besiämmer förordna nämnda konsulenter. anser attparagrafens nuvarande lydelse i berört avseende kan stå kvar oförändrad, Iannat fall bör även sista slyckel i paragarafen, att beslul inlefår överklagas, ändras. Kammarrätten i anför: Kammartätten vill ifrågasätta om inte den bestämmelse somföreslagits i 1 kap 7 § kan utformas så all periodiciteten anges i laglexlenoch för avslämningen av de olika taxeringsenheterna tas in iövergångsbestämmelserna. Länsrätten i anför: 1 kap 1 § fastighetstaxeringslagen anger att"fastighetstaxering sker vid avstämning, omtaxering ochomräkning". Emellertid sker avstämning ej . Stadgandet bör förtydlighetens skull omformuleras, 1 kap 7§ faslighelstaxeringslagen redovisar dentidsmässiga uppläggningen av avstämningsförfarandet genom att ange diversebegynnelseårtal. En lagparagraf bör ej innehålla ett antal ärsangivelser som efierhandblir inaktuella. Formuleringen bör vara mer allmängiltig. I kap 8 § fastighetstaxeringslagen Punkt 5 bör avse ävendet förhållandel att taxeringsenheten felakiigl ej åsatis laxering. Prop.1984/85: 222 244 Länssr\'rclsen i anför; I friiga om i-örslag lill ändringar i fastigheisiaxciingsiagcn(1979; 1152) får följande synpunkter redovisas. 1 19 kap 9§ och 20 kap 11 § föreslagen begränsning av anlalelomprövningar i vissa fall kommer atl beröia endasi cll fätal ärenden. Del är diiriörinte motivcnU atl iinlalsmässigt begränsa dessa. I 21 kap 4§ anges besvärsliden för kommun. För all förebyggafeltolkning av vad som gäller för kommun, som ju även kan vara fastighets-ägare,bör efter ordel besvär lilläggas "i de fall 3§ ej ärtillämplig"". Förslaget framförs med anledning av Kk 84 I; 6, kap 3S har besvärsiidens utgång för fasiighelsiigareföreslagits till årel efter taxeringsåret. Vägande skäl för dellaförslag sakniis. Den bör därför i likhei med vad som gäller besvär över inkomsl-laxenngenbegränsas till sista februari. Som delvis följd av denna synpunkt bör överviigasom inte i 23 kap I § angiven senasle dag för undenällelse bör ändras lill"under taxeringsåret" istället för "senasl årel eflerdelta". Därvid uppnår man även på denna punkl samstämmighet med vad somenl 99 § TL gäller för besvär i särskild ordning i inkomsttaxeringen. Jag har redan konstaterat att lagtexten när del gällerindexberäkningen inte tillhör de mesl lättillgängliga. .'Vven andra delar avförfattningsmaterian triiffas av det omdömet, vilkel måhända inte är såmärkligt eftersom den verklighet som skall regleras är komplicerad. Men nogborde det gå att förenkla åtskilligt inte minst när det gäller sättet attredigera materialet. De ansträngningama bör då i första hand göras i de delarsom har intresse för en bredare allmänhet. Och så avslutningsvis ett detaljpåpekande. En handling skall anses ha kommii in i rätt tid "ävenom den getts in till annan lokal skattemyndighet än den som har att prövataxeringen" - 18 kap. 9 § 4:e stycket. I specialmotiveringen sägs attbestämmelsen flnns där bl.a. för atl fastighetsägaren inte skall drabbas av"förseningsavgift". Eftersom kommitténs tidigare förslag om en sådan avgifi(Ds B 1980:4) inte lett till lagsflftning, bör uttalandet innebära atlkommittén fömtsätter (eller upprepar sitt förslag) all så skall ske. Om såsker, så bör fråga om anstånd med avlämnande av avstämningsdeklarationen lösasför det nya, mllande systemet.