prop · G803199 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta göratt sändningsfrihel i kombination med kriminalisering av sändningar med visstinnehåll inte är en framkomlig väg att upprätthålla en viss kontroll överinnehållet i satellitsändningarna. Om man vill ha en möjlighet att effektivtingripa mot program med ett oacceptabelt innehåll måste man därför ha möjlighetatt förbjuda fortsatta vidaresändningar. Detla är i själva verket vad yttrandefrihelsutredningenföreslår i fräga om distributörer som har ett renodlat utbud av våld ochpornografi. Pä denna punkt är den praktiska skillnaden liten mellanytirandefrihetsutred-ningens förslag och den modell jag föreslår. Enligt radiolagen fordras regeringens tillstånd förrundradiosändning. Det enda undantaget gäller för vidaresändning av program irundradiosändning som har tagits upp trådlöst pä en centralantennanläggning.Sådana program får utan särskilt tillstånd sändas vidare till mottagare inomfaslighet som är ansluten till anläggningen. För innehållet i rundradioprogramställer radiolagen upp bestämda krav. Några motsvarande krav på innehålletställs inte på sådana radiosändningar som inte är avsedda att tas emot direktav allmänheten, dvs. som inte är rundradiosändningar. De sändningar sombefordras med hjälp av satelliter i fast trafik är inte rundradiosändningar.Rundradiosändning blir det fråga om först när programmen vidaresänds på sådantsätt att de kan las emot direkt av allmänheten. Massmediekommitténanser inte alt tillstånd skall fordras för att vidaresända program fråndirektsändande satelliter. Kommitténs ställningstagande bygger på antagandetatt de direktsändande satelliter vilkas sändningar kommer alt bli aktuella förmottagning i vårt land kommer att drivas inom ramen för nationellrundradioverksamhet och styras av regler och principer för sådan verksamhet.Kommittén pekar emellertid pä alt utvecklingen kan gå i en annanriktning, vilket skulle kunna ge anledning till andra lösningar. Vidareframhåller kommiltén att skillnaderna mellan olika slags satelliter kan kommaatt minska. Jaginstämmer i kommitténs förslag pä denna punkt. Jag vill emellertid, liksomkommittén, understryka dels att framtidsutsikterna för direktsändandesatelliter f.n. är mycket svära att bedöma, dels att de tekniska skillnadernamellan olika satelliltyper kan vara pä väg alt suddas ul. Förutsättningarna ifräga om huvudmannaskap och programregler för Prop.1984/85:199 30 eventuella framtida direklsändande satelliter kan därförbli andra än de som ligger lill grund för kommitténs förslag. Liksom kommitténanser jag alt del i en annan situation kan finnas skäl alt ompröva nuvarandeståndpunkt. En utjämning av de tekniska skillnaderna mellan olika typer avsatelliter kan vidare leda lill problem med alt avgränsa lillslåndsplikligasändningar från sådana som inte kräver tillstånd. Frågan om att hitta andraavgränsningsmeloder bör därför las upp i det fortsatta radiorättsligaöver-synsarbetel. Kommiltén föreslår all tillstånd inte skall krävas förirådsändning som inte riktar sig lill bostäder utan bara lill lokaler.Förslaget syftar bl. a. till alt tillgodose önskemål om att kunna direklsändafrån t. ex. idrottsevenemang eller gudstjänster till särskilda lokaler påandra orter. Jag kan instämma i att en sådan förändring vore önskvärd. Enkonsekvens av kommitténs förslag är emellertid all de regler för innehållet somkommittén föreslär skall gälla för kabelsändningar inte kommer att gälla försådana sändningar lill lokaler. Regeringen har i en proposition (prop.1984/85:116) bl.a. föreslagit en ändring av biografförordningen. Ändringeninnebär att samma regler i fråga om förhandsgranskning som gäller för offentligförevisning av biograffilm skall gälla för offentlig visning av videogram. Ommassmediekommilténs förslag genomfördes skulle vi komma i en situation därreglerna för offentlig återgivning av ett och samma program skulle vara myckelolika beroende på om del var fråga om filmvisning eller uppspelning avvideogram eller om Irådsändning. Också gränsdragningen mellan uppspelning avvideogram och Irådsändning skulle då kunna ställa till svårigheter. En sådankonsekvens kan enligt min mening inte godtas. Jag är därför inte beredd alt nufrångå kravel på lillstånd för irädsändningar lill lokaler. Jag har emellertid,som jag tidigare nämnt, för avsikt att föreslå regeringen att låta utreda vissaändringar av den radiorättsliga lagstiftningen. En av de viktigaste uppgifternaför utredningen, som denna skall behandla med förtur, är alt finna en lämpliggränsdragning mellan det tillståndspliktiga och icke lillslåndsplikligaområdet. Härvid förutsätter jag att inte bara sändningar av den karaktär jaghär berört ulan också sändningar lill exempelvis kunderna på ett varuhus,patienterna på ett sjukhus och gästerna på ett hotell, skall falla utanför dettillståndsplikliga området. Utredningen bör lägga fram förslag i sådan lid attändrade regler kan träda i kraft . Prop.1984/85:199 31 7.2 Vem kan få tillstånd? Mitt förslag: Tillstånd till vidaresändning ävprogramkanaler från satelliter i fast trafik skall kunna ges till ägaren ellerden som annars förfogar över ett kabelnät (nätinnehavare) och till lokalakabelsändarförelag. Tillstånd alt bedriva egensändningar skall kunna ges tilllokala kabelsändarförelag. Tillstånd all upplåta kanalutrymme åt andra föregensändningar skall kunna ges till både nätinnehavare och lokala kabelsändarförelag. Kommitténs förslag: Överensstämmer med mill med undanlagför vissa i huvudsak terminologiska frågor. Remissinstanserna: Vissa remissinstanser befarar alt delinte kommer att bildas några lokala kabelsändarförelag. Möjligheten alt upplåtalokala kanaler till enskilda intressenter välkomnas av en del remissinstansermedan några motsätter sig att t. ex. tidningsförelag får egna kanaler. Ettsamlat ansvar för kabelsändarföretagel förordas av vissa remissinstanser. Frånnågra häll förordas att även nätägare bör kunna få bedriva egna sändningar,åtminstone om den egna verksamheten. Skälen för mitt förslag: Ett kabelnät för TV-distributiontill hushållen kan beslå av flera olika delar. Mottagare av sändningar fränsatelliter och utrustning för lokala sändningar kan mala ett orlsnät - kallasäven basnät - till vilket de olika fastigheternas nät, fastighelsnälen, äranslutna. Ägarförhållandena till kabelnäten kan variera. Det vanliga är attortsnälet ägs av det förelag som svarar för kabelsändningarna medanfastighetsnäten ägs av de enskilda fastighetsägarna. Andra konstruktionerförekommer emellertid. Det förelag som svarar för kabelsändningarna kan ägasåväl ortsnät som fastighelsnäl. 1 andra fall anlägger fastighetsägare kabelnätsom endast betjänar del egna fastighetsbeståndet. Om nätinnehavaren inte själväger alla delar av nätet får han genom avtal tillförsäkra sig nyttjanderätttill övriga delar så alt t. ex. alla anslutna kan ta emot det lokalakabelsändarföretagels program (se vidare avsnitt 7.5). De förpliktelser somenligl lagförslaget åvilar nätinnehavaren gäller för nätet som helhet. Vad somi det enskilda fallet blir ett kabelnät enligt lagen om lokala kabelsändningarkommer att grundas pä vilka ortsnäl och fastighetsnät som omfattas avnätinnehavarens ansökan om tillstånd. I den följande redogörelsen använder jag, när så kan ske,de av mig föreslagna termerna även när jag t. ex. refererar remissinstansernasinställning. Kommitténs term lokala operatörsföretag motsvaras sålunda av termenlokall kabelsändarförelag medan begreppet nätägare motsvaras av nätinnehavare. Prop.1984/85:199 32 Jag har i föregående avsnitt berört argumenten för enordning där ett mindre antal aktörer är verksamma i varje kabelnät. Mitlförslag avser att tillgodose olika berättigade intressen. Nätinnehavaren fårgenom förslaget möjlighet till en lönsam användning av kabelnätet, framför alltför satellitsändningar. Däremot ges inte nätinnehavaren någon möjlighet alt, ikraft av att han förfogar över kabelnätet, bestämma inriktningen av den lokalaprogramverksamheten i nätet. Önskemålet att få till stånd en lokal programverksamhetsom är öppen för en mycket vid krets av medverkande tillgodoses främst genomförslaget om lokala kabelsändarförelag. Möjligheten all sända i upplåtnakanaler innebär all sådana sändningar kommer all kunna komma till stånd ulansärskild prövning av någon myndighet i det enskilda fallet. som denföreslagna ordningen ger stora möjligheter för olika grupper att få sinaönskemål tillgodosedda är antalet aktörer begränsat. Detta bör ge systemet vissstadga. I detta sammanhang finns det anledning att ställa fråganom det från kullur- och mediepolitisk synpunkt finns anledning att ställa någrasärskilda krav på hur agarfrägorna löses. ansåg inte attnågra sådana skäl förelåg. Enligt min mening bör man vara uppmärksam påtendensen att stora bostadsförelag svarar för anläggande av kabelnät. Enkabelutbyggnad som kommer till stånd i första hand på initiativ av enskildafastighetsägare kan leda till att anslutningen begränsas till vissa företagsfastighetsbestånd. De boende i fastigheter med andra ägare skulle då avkonkurrensskäl kunna bli vägrade anslutning. Jag anser inte att det f. n. finnsunderlag för några föreskrifter om hur ortsnät och fastighelsnäl bör varauppbyggda. Om allvariiga missförhållanden skulle uppstå kan det emellertidfinnas anledning alt ompröva denna ståndpunkt. I vissa situationer kan det vara praktiskt och ekonomisktlämpligt att knyta samman olika delar av ett kabelnät genom trådlös förbindelsei stället för genom kabel. Olika delar av ett och samma kabelnät kan alltsåbindas samman med t. ex. radiolänkförbindelse. Vidare kan ell lokalt kabelsändarförelagutnyttja radioförbindelse för att mata olika kabelnät inom företagelslillsiåndsområde med program. Detla bör vara lillålel. Om kabelnät byggs ut i ett område skapas möjlighet alt utnyttjanäten för lokala sändningar. Sädana sändningar kan utgöras av bl.a.information, nyheter, utbildningsprogram eller underhållning. Precis som ifråga om närradion kan lokal-TV ge det lokala organisationslivel möjlighet altsända till medlemmar, sympatisörer och andra. En viktig skillnad i förhållandetill ljudradion är emellertid att TV-produktionen drar högre kostnader och ärmer komplicerad. Om lokal TV-verksamhet skall kunna utvecklas på olika orter iSverige torde det därför vara nödvändigt att alla intresserade partersamverkar. Kommitténs förslag om lokala kabelsändarförelag syftar till attfinna en lämplig form för sådan samverkan. Det lokala kabelsändarföretagel börkunna samordna insatser från dels programproducenter med en mer kontinuerlig produktion,dels sådana som är tillfälligt verksamma i 1984/85:199 33 Med största sannolikhet kommer resurserna på deflesta håll inte alt räcka till för mer än medverkan i det lokalakabelsändarföretagels verksamhet. Mot denna bakgrund kan man ifrågasätta om det ärändamålsenligt alt ge enskilda intressenter, t. ex. dagstidningar, möjlighetalt sända i egen kanal. Jag har noterat att vissa remissinstanser pekar pårisken alt en uppsplittring av resurserna mellan flera lokala kanaler kan ledalill att ingendera verksamheten överlever . Jag anser emellertid att underlaget f. n. inte ärtillräckligt för att frångå kommitténs förslag. Del är dock viktigt att nogafölja utvecklingen och vara beredd att vidta åtgärder om det skulle behövas.Jag tänker då särskilt på önskemålen att egensändningarna verkligen fär ettbrett lokalt innehåll och att lokala mediemonopol bör undvikas. Om detta inteskulle uppnås eller om den lokala karaktären skulle gä förlorad, t. ex. genomalt innehållet till övervägande del består av centralt producerade program,kan del bli aktuellt all överväga ändrade regler. 7.3 De lokala kabelsändarföretagen Mitt förslag: Det lokala kabelsändarföretagel skall varaen juridisk person som har bildals för att bedriva lokala kabelsändningar och ivilken ingår företrädare för olika intressen och meningsriktningar inomlillståndsområdet. Del får ankomma på kabelnämnden alt avgöra när dessaförutsättningar föreligger. Normalt bör endast ett sådant företag verka i sammakommun. Den sändningsverksamhet som de lokala kabelsändarföretagen svarar förbör präglas av en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihet. Kommitténs förslag: Överensstämmer i sak med mitt förslag.Kommittén föreslår emellertid ingen uttrycklig föreskrift om att förelagetsändamål skall vara begränsat till lokala kabelsändningar. Remissinstanserna: Några remissinstanser anser att kravetatt del lokala kabelsändarföretagel skall ha en bred ägarsammansättning kanvara svårt att uppfylla och alt del kan leda lill svårigheter all komma i gängmed verksamheten. I några yttranden förordas att kommunen alltid skall vara medi kabelsändarföretagen. Några remissinstanser anser att det lokalakabelsändarföretagel bör ha huvudansvaret för all sändningsverksamhet i det lokalakabelnätet, dvs även för satellitsändningarna. I något fall förordas attsamordningsansvaret läggs hos den lokala närradioföreningen. parremissinstanser anser all nätägarens uppgifter bör vara skilda frånprogramoperatörens. 3 1984/85. Prop.1984/85:199 34 Skälen för mitt förslag: Även om det har varitmöjligheten att sprida satellitprogram som har drivit fram utbyggnaden avkabelnät är det möjligheten till egensändningar som i första hand görkabeltekniken intressant som informationsmedium. Erfarenheterna av lokalasändningar i TV är dock mycket begränsade i värt land. De slutsatser som kandras av motsvarande verksamhet i utlandet är alt del är dyrbart och besvärligtall bedriva TV-produktion och att försök med lokala egensändningar därför löperstor risk att misslyckas, särskilt om de organisationer, förelag ochinstitutioner som medverkar inte har erfarenhet av TV-produktion. Det finnsdärför anledning att befara att verksamheten efter en första försöksperiod kankomma att domineras av t. ex. ekonomiskt framgångsrika tidningsföretag ellerresursstarka organisationer med tillgång till internationella erfarenheter ochcentralt producerat material. En utveckling som gick i den riktningen skulleleda till en ökad obalans på informationsområdet och därmed stå i strid medmålen för den statliga massmediepolitiken. Det är därför angelägel alt den lokala programverksamhetenfår en sådan organisation all även deltagare med jämförelsevis små resurser ochbegränsade erfarenheter av TV-mediet har möjlighet all medverka. De lokalakabelsändarföretagen kommer att spela en nyckelroll härvidlag. Såvälprogramleverantörer med en stor och regelbunden verksamhet som sådana somendast sporadiskt kan medverka med program bör kunna fä plats inom de lokalakabelsändarförelagens sändningsverksamhet. Verksamheten bör stå öppen för allasom har en lokal förankring oavsett åsiktsinriktning, förutsatt att programmeninte stär i strid med programreglerna. Efter hand som verksamheten utvecklasbör de lokala kabelsändarföretagen kunna skaffa värdefulla erfarenheter somkan utnyttjas av dem som vill ställa program till förfogande. De lokala kabelsändarföretagen kan komma att få engrannlaga uppgift när del gäller att samordna önskemål från olika intressenter.Enligt min mening bör ett sådant företag kunna vara organiserat på flera olikasätt. En möjlighet är att en stiftelse bildas med ett antal stiftare somföreträder olika intressegrupper. En annan är att förelaget organiseras som ettaktiebolag där aktierna är fördelade mellan ett antal lokalt verksammaorganisationer, institutioner och företag med olika inriktning. En tredjemöjlighet är alt kabelsändarföretagel är ett aktiebolag vars aktier ägs av enideell förening med medlemmar med olika intresseinriktning. Mellanformer ellerhelt andra konstruktioner är också tänkbara. I likhet med kommittén anser jag därför att del inte ilagen skall ställas mer preciserade krav på hur de lokala kabelsändarföretagenskall vara uppbyggda. Utöver kraven all de skall vara juridiska personer ivilka ingår företrädare för olika intressen och meningsriklningar inomlillståndsområdet anser jag dock alt det bör krävas att de skall ha bildatsför all bedriva lokala kabelsändningar. Genom dessa regler skapas enligt minmening förutsättningar för att de skall kunna sköta sina samordningsuppgifterpå Prop.1984/85:199 35 cll opartiskt sätt. anser jag det varalämpligt att kommunen normall deltar i företaget. Något krav pä sådant deltagandebör emellertid inte ställas upp. Normall bör endast ett lokalt kabelsändarförelag verka isamma kommun. 1 myckel stora kommuner kan del dock evcniuelll finnas skäl allgodta en uppdelning så att olika sädana förelag är verksamma i olika delar avkommunen. Vid fördelningen av sändningstider skall det lokalakabelsändarföretagel se till att åsikter inom ett så brett spektrum som möjligtkommer till ullryck. Däremot bör kabelsändarföretagel inte påverka utformningenav de enskilda programmen. Förelaget bör, som jag tidigare nämnt, inte få rättatt ställa andra krav på de ingående programmen än att de inte strider motprogramreglerna. Självklart bör delägarskap i eller annan anknytning lill detlokala kabelsändarföretagel inte utgöra en förutsättning för att fä sända. Det kan inte uteslutas att lokala kabelsändarförelagkommer att fä ta pä sig en betydligt mer aktiv roll än att enbart samordnaönskemål från utomstående programleverantörer. När så blir fallet är delnaturligt att företaget strävar efter allsidighet i den samladeprogramverksamheten. I praktiken innebär detla all kabelsändarföretagel dä börverka för att så mänga olikartade intressen som möjligt deltar. Jag är, som jag tidigare nämnt, inte beredd alt frångåkommitténs förslag alt tillstånd att bedriva satellitsändningar och upplåtelseav kanaler för egensändningar bör kunna ges lill såväl ägare av kabelnät somtill lokala kabelsändarförelag. Inrättandet av ett lokalt kabelsändarförelagbör alltså inte vara ett villkor för att sändningsverksamhet skall kunnapåbörjas. Här, som pä många andra punkter i det regelverk som jag föreslår, görosäkerheten om den framtida utvecklingen att regleringen inte bör gä längre äntill att sörja för ändamålsenliga grundförutsättningar för verksamheten.Kabelnämnden blir av stor betydelse när del gäller att omsätta reglerna ipraktiken och att följa utvecklingen och föreslå ätgärder när del behövs. Jag återkommer under avsnitt 7.9.1 till frågan omansvarsfördelningen mellan nätinnehavaren och den som svarar för egensändningarna, 7.4 Allmänna förutsättningar för tillståndsgivningen Mitt förslag: Tillstånd för lokal kabelsändning skall gesav en särskild myndighet. Villkoren för verksamheten anges i lag. Innan någon inger en ansökan om tillstånd försatellitsändningar eller upplåtelse av kanaler för egensändningar skall han igod lid ha berett dem som berörs av sändningarna tillfälle att framföra sinasynpunkter pä den avsedda verksamheten. Vederbörande kommun eller kommunerskall genom kabelnämndens försorg få yttra sig om ansökningarna. Den sökandesekonomiska förutsättningar skall prövas av kabelnämnden. 1984/85:199 36 Kommitténs förslag: Överensstämmer i sak med mitt förslag.Samråd skall emellertid ha skett med ett organ som företräder de boende iområdet i fråga. Remissinstanserna: Förslaget om all tillslåndsvillkorenges i form av lagstiftning tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertaletremissinstanser. I något fall förordas all lillståndsvillkoren i ställetfastställs genom avtal. Förslaget om samråd med de boende berörs av vissaremissinstanser. a. anser några alt formen för samrådet borde preciserasmera. Frågan om kommunernas roll tilldrar sig stort intresse.Många remissinstanser anser att kommunerna bör ges större inflytande övertillståndsgivningen än de får enligt kommitténs förslag. Några menar allkommunerna, åtminstone , bör svara för tillståndsgivningen medan andraönskar ge kommunen vetorätt vid beslut om tillstånd. Kraven på ökat kommunallinflytande motiveras oftast med kabelnätens betydelse för regionalpolitik ochfysisk planering. Andra remissinstanser ger ett uttryckligt slöd ål kommitténsförslag när det gäller omfallningen av kommunernas medverkan vidlillslåndsbeslulen. Skälen för mitt förslag: Vilket programutbud som kanförmedlas i de lokala kabelsändningarna blir beroende av flera olika faktorer,t. ex. vilka program som är tillgängliga i satelliter, det sätt på vilketuppgörelser med rätlighelshavarna utformas, faslighelsnälens kapacitet ochstruktur och de enskilda hushållens intresse och betalningsvilja. Del kommergivetvis inte alt vara möjligt att , innan verksamheten harpåbörjats, fatta några bindande beslut i dessa frågor, eller ens all pejla eninformerad opinion. Trots delta bör enligt min mening samråd med de boende ochandra berörda krävas. Det är angelägel att de människor till vilka sändningarnaskall riktas på ett tidigt stadium blir informerade om vad som planeras och atten dialog om programinnehåll m. m. kan inledas. Jag anser inte alt del i lagenbör föreskrivas närmare om hur samrådet skall gå till än all samtliga berörda igod tid skall beredas tillfälle alt framföra sina synpunkter pä verksamheten.Samrådet kan t. ex. ske vid möten lill vilka samtliga berörda kallats, genom skriftligkommunikation eller genom en kombination av olika sätt. Om de boende ärorganiserade i t. ex. bostadsrättsföreningar eller samfällighelsföreningar börsamråd kunna ske genom att föreningarna underrättas . Det bör ankommapå kabelnämnden att avgöra när kravel på samråd är uppfyllt. Jag har i del föregående konstaterat alt del saknaskultur- och mediepoli-liska skäl för att närmare reglera utbyggnaden avkabelnät för TV-ändamål. Frågan om andra användningsområden för kabel-TV-nätenkommer all behandlas av chefen för i förslag särskild proposition . Mot denna bakgrund finner jagkommitténs förslag beträffande kommunernas medverkan i lillslåndsgiv- Prop.1984/85:199 37 ningen väl avvägt. Då en ansökan om tillstånd tillsatellitsändning eller kanalupplätelse har kommit in till kabelnämnden skalldenna ge de kommuner som berörs tillfälle att yttra sig överansökningen. Ändamålet med detta förfarande är alt ge kommunerna tillfälle attinnan verksamheten påbörjas informera kabelnämnden och sökanden om sinabedömningar och synpunkter. får inte falla något beslut innankommunen fält möjlighet att yttra sig. 1 praktiken kommer kommunerna, i sinegenskap av markägare och ägare till allmännyttiga bostadsförelag, all fåstort inflytande i samband med utbyggnaden av olika kabelnät. Del bör ställasvissa krav i ekonomiskt hänseende på den som bedriver verksamhet förkabelsändning. Verksamheten innebär att åtaganden görs gentemot abonnenter pårätt lång sikt. Innan tillstånd ges bör därför sökandens ekonomiskaförutsättningar alt bedriva den avsedda verksamheten prövas. 7.5 Skyldighet att tillhandahålla kanaler m. m. Mitt förslag: Nälinnehavare som får tillstånd till satellitsändningareller till upplåtelse av kanaler för egensändningar skall kostnadsfritt tillhandahållaen kanal för lokalt kabelsändarföretags egensändningar av TV-program.Tillståndshavare skall se till att de boende i fastigheter som ansluts tillkabelnälel kan la emot radioprogram som sänds med stöd av 5 § första stycketradiolagen och som är avsedda alt tas emot inom tillslåndsomrädet.Tillslåndshavarens skyldighet att avstå från kanaler i kabelnätet, utöver vadsom var aktuellt när han första gången fick tillstånd, begränsas dock på sådantsätt att han, om han endast förfogar över en eller tvä kanaler i nätet försatellitsändningar eller upplåtelse av kanaler för egensändningar, inte ärskyldig att avslå frän någon ytteriigare kanal. För kabelnät med mycket litenkanalkapacitet bör kabelnämnden kunna meddela dispens från kravet att en kanalskall ställas till det lokala kabelsändarföretagels förfogande. Kommitténs förslag: Överensstämmer med mina förslag medundanlag för begränsningen av nälinnehavarens skyldighet all avstå kanaler ochdispensmöjligheter för kabelnät med liten kapacitet. Remissinstanserna: Förslagen tillstyrks av de flestaremissinstanserna. Några anser att en eventuell framtida betal-TV-kanal iSveriges Radiokoncernens regi inte obligatoriskt skall behöva befordras lillde boende.