prop · G803203 · 1984-12-31 00:00:00 — Undantagbör gälla för nyttotrafik samt för spår och leder till vilka markägaren lämnatsitt samtycke. 2.13------------------------------------------- Länsstyrelseni : har tidigare iöversynsarbetet avgett yttrande och förslag till åtgärder för att minskaolägenheterna av terrängtrafiken. ----- noterar att de i vårt yttrande1982-09-24 lämnade förslagen och synpunkterna i stort inrymmes i verkets nuredovisade ställningstaganden. avstår härmed från att närmareyttra sig i ärendet. 2.14-------------------------------------- iJämtlands län: delar naturvärds verkets inställning att den nuvarande terrängtrafiklagstiftningen, med se lektiva förbud inom vissa områden, i princip bör bibehållas. 2.15 i : Länsstyrelsenfinner försla get på det hela taget välavvägt. Skr.1984/85:203 24 2.16 i : delarhärvid 2.17 : har ingenting att erinra vad beträffar naturvårdsverketsförslag. 2.18 LRF/SSR:----- LRF och SSR anser dock att för alt det skall varameningsfullt för markägarna att upplåta mark för snöskoterleder och för att få ett fullgott skydd för natur, jord- och skogsbruksmark måste lagstiftningen ändras så att det råder totalförbud mot allmänhetens snöskolerkörning utanför anvi sade leder utan markägarens tillstånd. Givetvis skall undantag från förbu det gälla de som för sitt arbete är beroende av skotern som arbetsredskap och fortskaffningsmedel.- . LRF och SSR känner en djup oro för SNVs sätt att bortsefrån de allt vanligare konflikter som en oreglerad nöjeskörning med snöskotervållar. Förbunden delar inte SNVs tilltro till att detta kan lösas medytterligare detaljbestämmelser. Erfarenheterna visar tydhgt att så inte ärfallet och man skjuter endast problemen framför sig. Nuvarande terrängkörningslaginnehåller l.ex. förbud mot all köra på snötäckt mark med plant- eller ungskog.Trots detta rapporteras ett stort antal skador i sådana områden som harvållats av ovarsam snöskolerkörning. Detla behöver inte betyda all uppsåt harförelegat hos skoterföraren. Inför ett snötäckt öppet område i skogen är detendast den erfarne skogsmannen som kan avgöra om körning kan ske utan att skadauppkommer på skogsföryngringen. LRF och SSR är inte negativa till nöjeskörning medsnöskoter, men den måste ske på ett för naturvård och markägare acceptabeltsätt. Med instämmande i den reservation som ledamoten i SNVsstyrelse avgivit beträffande översynsarbelet, föreslår förbunden därför alllagstiftningen ändras så all terrängkörning med motordrivna fordon pä snötäcktmark ej får bedrivas av allmänheten annat än pä därtill anvisade leder eller påannan mark efter markägarens samtycke. 2.20 : Mot bakgrund av attterrängfordon av olika slag kommit alt bli både ett viktigt arbetsredskap och ett hjälpmedel under frilid för många människor delar styrelsen naturvårdsverkels upp fattning att ett generellt förbud mot lerrängtrafik inte bör införas. 1984/85:203 25 -------- Föreningens förslag går-- ul på all förbud motfri snöskoter åkning ska gälla generellt i hela landet. Snöskoter ska endast få framföras på särskilda leder. Möjlighet bör finnas för länsstyrelserna att tillåta fri snöskoterlrafik inom vissa begränsade områden, där risken för skador bedöms liten. Generella dispenser måste vidare givetvis meddelas vissa yrkeskategorier som rennäring, polis, fjällräddning, sjukvård m. m. 2.22----------- SSR: Sammanlaget finner SSR att förslaget om ell generelltförbud med dis pensmöjligheter bör bli föremål för en mer inträngande genomgång än den gjort innan förslaget kan avvisas. 2.23 Nya SNOFED: 1 sin inledning nämnernaturvårdsverket att man inte funnit tillräckliga skäl som talar för ett generellt förbud mot körning med terrängskoler ulan framhåller att de olägenheter, som redovisas i skilda sammanhang kan undanröjas och åtgärdas med nuvarande lagstiftning. Synpunkter som Nya SNOFED delar och vilket vi med vårt remissvar vill understryka. 2.24 STF: STF finner det anmärkningsvärt altnaturvårdsverket inte har avlämnat ett förslag som påtagligt begränsar destörningskällor som terrängkörningen otvivelaktigt ger upphov lill. STF anseratt den begränsning av skolertrafiken som har skett i fjällvärlden genominförande av skoler-förbudsområden påtagligt ökat värdet av rekreation inomdessa områden. 2.25 SNÖFO:---- Vi delar således åsikt att deölägenheter som följer med terrängkörning kan undanröjas inom ramen förgällande lagstiftning speciellt som vi upplever alt snöskolerkörningen undersenare tid kontinuerligt förbättrats och speciellt snöskoterklubbarnamedverkat till alt sko-teräkarna och andra grupper lättare kan samsas utanstörningar. 2.26 SCPF:---- ----- kan SCPF under förutsättning av ett otvetydigt klariäggandeatt körning i terräng med motordrivet fordon ej faller underallemansrätten, samt alt myndigheterna, främst , lar på sigansvar för kraftfull information om skolertrafikens skyldigheter och hänsyngentemot markägarna tillstyrka förslag till terrängkörningslag.Vi Skr.1984/85:203 26 kani stort acceptera även de övriga förslag anför i anslutning tilllagstiftningen. I vårt förord för en icke-förbudslag ligger vidareförutsättningen att föreslagna åtgärder skall visa sig tillräckliga för alt stävjasådan användning av motordrivna fordon i terräng som åsamkar markägarnaolägenheter och kostnader. Blir så ej fallet skall frågan kunna tas upp ånyo isyfte alt snabbt införa lag om generellt förbud med dispensmöjligheter förnäringsliv och annan nyttotrafik. 3Förslag om ändring i terrängkörningslagstiftningen. Körning på , barmarkskörninginom rennäringen samt barmarkskörning i samband med motorsport. Flertaletremissinstanser tillstyrker i huvudsak eller har ingen erinran mot förslagenunder denna punkt. 3.1Rikspolisstyrelsen: Styrelsen tillstyrker i allt väsentligt de framlagda förslagen till ändringar i lerränglrafiklagstiftningen m. m. . Detankommer på polisen alt övervaka och ingripa mot överträdelser mot gällande bestämmelser i terrängtrafiklagstiftningen. Sådan övervak ning sker också i samband med jakt- och fiskekontroller i fjällområdena samt i förbudsområden och leder som är upplåtna för skoterirafik. Med hänsyn till polisens personella resurser syns någon ökning av ifrågavaran de tillsyn eller övervakning inie vara möjlig. Styrelsen delar dock natur vårdsverkets uppfattning all behovet av förbättrad tillsyn är stort. 3.2 Chefen för armén:- har Chefenför armén intet att erinra beträffande förslaget lill ändring i terrängkörningslagenoch lerrängkörningsförordningen. 3.3 :-- Del föreslås altförbudet mol barmarkskörning i 1 § TKLskall omfatta alla slag av motordrivna fordon, således även motorredskap. Vidvägarbete och speciellt vid nybyggnad av väg har behov alt utnyttjaterräng för transport mellan arbetsplats och befintlig väg med i första handmotorredskap. Vi föreslår därför att 1 § TKF ges ytterligare ett undantag medföljande lydelse: "9.1direkt samband med vägarbete och vägbyggnadsarbete"'. Dethar framkommit all vissa problem uppstår genom den snöskoterlrafik somvintertid äger rum i diken längs allmän väg. Skotertrafiken får lill följd attsnön packas lill is varigenom vägtrummor i diket isar igen så att smältvattneti diket dams. Isbildningen i diket innebär även att nödvändig snödikningförsvåras. Om vattnet blir stående i vägdiket kan skador uppstå Skr.1984/85:203 27 i vägkroppen särskilt i samband med tjällossning.Skotertrafik intill allmän väg innebär även i sig vissa trafiksäkerhetsrisker.I mörker kan skotrar när de framförs med tänd belysning ge vägtrafikantensvårigheter att vid möte bedöma vägens sträckning och läge. föreslår därför att 1 § TKL ges följandetillägg: 3. på snötäckt mark inom vägområde för väg som ej ärenskild, utom i fall som avses i 119 § väglrafikkungörelsen (1972:603). 3.4 : delaruppfattning en att en ökad tillsyn av trafiken i terräng är önskvärd. Vad gäller ett eventuellt krav på hjälm verket ärpositivt lill ett uppdrag att utreda frågan och komma med förslag. 3.5 :-- Beträffande tullverketsmöjligheter att medverka i berörd tillsyn kan nämnas följande.Enligt tjänstgö- ringsreglemenlet för tullstaten omfattar verksamheten vid gränsbevakning utöver tullbevakning bl. a. jakt- och fisketillsyn samt skyddsområdestillsyn. Frän Qälltraklerna i norra och längs grän sen mot och förfogar över 125 man för gränsbe vakningstjänst. För röriig bevakning är helt eller delvis avdelade ca 60 man som är väl förtrogna med sina lokala Qällområden. 3.6 Lantbruksstyrelsen: Enligtlantbruksstyrelsens uppfattning kan fordonen inom rennäringen inte heller komma att uppgå tillnågot större antal med hänsyn till det anlal yrkesutövare som finns inom näringen. Huvuddelen av fordonen utgörs av ivåhjuliga motorcyklar. Molorcykel- körning i terräng ställer stora krav inte bara på förarna utan även på terrängens karaktär. Detla förhållande jämte det faktum att motorcyklarna används endast under ett begränsat antal dagar (i huvudsak i samband med kalvmärkningen) begränsar ytterligare fordonens användning. Samernas fordon kan inte antas medföra skador av väsentlig betydelse. Vid jämförel se med den mycket kraftiga inverkan på naturmiljön som skogsbruket och turismen innebär ter det sig stötande att förbjuda rennäringsuiövare att använda motordrivna fordon på barmark. I för naturvården speciellt käns liga områden bör dock överenskommelser om vissa begränsningar kunna göras mellan naturvården och företrädare för olika areella näringar. Rätten att under yrkesutövning färdas i terräng är inte endast en fråga om ratio nella arbetsmetoder utan gäller också i hög grad kraven pä en god arbets miljö. Renskötsel måste ofta bedrivas mänga mil från närmaste väg. Lantbruksstyrelsen avstyrker förslaget tillförfattningsändring såvitt avser barmarkskörning inom rennäringen. 1984/85:203 28 Skadornapå lill följd av terrängkörning lär variera mellan olika delar avlänet. Det kan därför vara lämpligt att resp. länsstyrelse får fatta beslut omförbud för allmänheten - såsom en inskränkning i allemansrätten - alt köra pååkermark. 3.7Skogsstyrelsen: Störningar orsakade av traktorer och motorred skap bör däremot inte regleras genom TKL och TTK. Dessa fordon är i allt väsentligt utpräglade arbetsredskap för näringsverksamhet. Det är i många fall omöjligt alt skilja själva körningen från arbele med redskapet. Det naturliga är att inte bara körningen utan alla delar av verksamheten be döms enligt samma regler. Erforderliga beslämmelser härför finns i skogs vårdslagen och i naturvårdslagen. ---- Naturvårdsverketmotiverar sill förslag med all fordonsgruppen omfattaräven s.k. epatraklorer vilka numera i allt väsentligt är nöjesfor don och att dessa enligt nuvarande lag inte omfattas av barmarksförbudet. har svårt att inse alt terrängkörning med epatraklorer medför problem av sådan dignitet att de motiverar en så drastisk föränd ring av lagstiftningen. Som en följd av 1 § TKL är obehörig körning förbjudeni vissa skogsföryngringar. Paragrafen tillåter emellertid körning på snötäckta hyggen och föryngringar med små plantor. befarade redan i samband med att lagförslaget behandlades att regler na inte skulle fungera i praktiken utan alt skador av oönskad omfattning skulle uppkomma på skogsföryngringar. Tyvärr har farhå gor besannats.-- vidhåller därför sitt tidigare fram förda förslag all lagrummet ifråga görs tillämpligt på alla föryngringsylor i skogsmark där föryngringen är lägre än 2 m över snön. 3.8Domänverket:- anser--- inte att hjälmtvång Det räcker med en rekommendation att hjälm bör bäras. Inom skogsbruketutförs en hel del körning med skoter i mycket låg fart, där en godsikt ål sidorna är vikiig. Exempel härpå är snötramp-ning före avverkning. En skolerhjälmkan i sådana fall vara mera lill olägenhet än nytta. 3.9Länsstyrelsen i län: föreslår följande Terrängkörningslagen(1975:1313) 1 §,första siycket Utövermotordrivna fordon bör lagen även omfatta släpfordon och terrängsläp. Eftersomsläpen knappast kan uppträda i terrängen utan dragfordon är det naturligt attbetrakta fordonskombinationerna som en enhet ur 1984/85:203 29 En sådan ytteriigare utvidgningav terrängkörningslagen skulle pä ett smidigt sätt lösa även andra problem l.ex.frågan att vidtaga åtgärder mot i terrängen uppställda . 1 §, andra siycket Det ärenligt mening uppenbart att ölägenheterna med körning i terrängredan nu är sä stora att regeringen bör ha möjlighet att regleraterrängkörningen utöver barmarkskörningen inom hela landet. Andra stycket bördärför ändras att gälla motordrivna fordon, släpfordon och terrängsläp inomhela landet. lar inte upp frågan om i vad månlaglydigheten kan ökas genom förändring av påföljdsparagrafen utan konstaterarbara att polisens resurser är mycket begränsade. anser attpåföljdsparagrafen bör ändras så i princip samma förfaringssätt som vidhastighetsöverträdelse på väg och felparkering tilllämpas. Betalningsföreläggandeskall kunna tillämpas för brott mot i varje fall 1 och 2§§ terrängkörningslagen.Härigenom kan effektiv tillsyn ske med ringa resursanvändning. 3.10 i : har iliten utsträckning kommit i kontakt med problem kring körning i terrängen.Länsstyrelsen vill dock fästa uppmärksamheten vid den oorganiserade form av barmarkskörningsom äger rum inom kust- och inlandsdynsområdena. Det är framför allt moped-och molorcykelåkning som förekommer. Skadorna kan bli omfattande i del känsligasandunderlaget med en fortsatt erosion som följd, Terrängkörningslagen har idetta hänseende inte haft avsedd effekt. 3.12 i :---------------------------- Länsstyrelsenanser att starka skäl lalar för att generellt förbud införs för körningmed motordrivet fordon utan markägarens tillstånd på snötäckt odlingsbar mark,om det inte är uppenbart alt körningen kan ske ulan risk för skada på marken. ----- Enligt mening bör dock i första handkommunen gesmöjlighet alt besluta om lokala förbud mol körning på . Dettaberoende på alt körning på , i den omfallningen att den orsakarproblem, främst förekommer i anslutning till byar och tätorter, där kommunenredan idag utfärdar lokala trafikföreskrifter. Det är angeläget attfå till stånd undersökningar för att objektivt konstatera vilka olika skadorsom kan uppslå vid körning på snötäckt . från allmän naturvårdssynpunkt ochfriluftslivssynpunkt vore det naturligtvis önskvärt om barmarkskörning isamband med rennäring kunde förbjudas - åtminstone inom obrutna fjällområden.Med hänsyn tagen även till rennäringens möjligheter alt vidareutvecklas medhjälp av nya 1984/85:203 30 tekniskahjälpmedel, är dock av den uppfattningen alt motor drivna fordon även fortsättningsvis bör få nyttjas på barmark i direkt samband med renskötsel. Det är naturligt all renskölseln i delta samman hang jämställs med andra barmarksundaniagna näringar, såsom jordbruk och skogsbruk.-- . Länsstyrelsenstödjer naturvårdsverkels strävanden alt genom samord ning av olika myndigheters insatser förbättra tillsynen och övervakningen av gällande terrängkörningsförbud, inte minst inom Qällområdena. 3.15Länsstyrelsen i : vill ifrågasätta ominte ett generellt förbud av samma typ som gäller för plant- och ungskog, föråker hade varil smidigare för alla berörda parter. Skador på tordeemellertid främst uppstå i anslutning till tätbebyggelse. Om en modell medselektiva förbud mot terrängkörning på väljs förordar länsstyrelsendärför istället att kommunerna får möjlighet alt besluta härom. Förslagetinnebär alt barmarkskörning för rennäringen skulle förbjudas. Länsstyrelsendelar bedömning att barmarkskörning inte kan ske ulan skadapå mark och vegetation. I våra fjäll finns nu knappast körskador på marken avnågon omfattning, däremot i andra renskötselområden, där skogsbruk bedrivs. Demarkskador som regelmässigt uppstår vid avverkning samt markberedningar är såomfattande att ett förbud mot barmarkskörning där för rennäringen äromotiverat. Regeln om förbud bör därför begränsas till områden där skogsbrukinte bedrivs, dvs på fjällområdet och de fjällnära barrskogar där skogsbrukinte kommer alt ske. 3.16Länsstyrelsen i :---------------- delar utredning ens uppfattning om att lerrängtrafik pä bör regleras. Körningpå barmark för renskötselns behov förekommer i Norrbollens län i begränsadomfattning. Det är nödvändigt alt under ytterligare något eller några årstudera vilka konsekvenser detta kan medföra. anser därför all körningpå barmark för renskölselns behov inte är av sådan omfattningalt en ändring av lagtexten är motiverad. Därmed bör den gamla lydelsen 1 §första stycket 6 lerrängkörningsförordningen kvarstå. Länsstyrelsenanser liksom utredningen alt tillsynen vad avser terräng körning är bristfällig. Det är angelägel all resurser skapas sä att tillsynen kan förbättras. Tillsynen bör enligl ankomma på polismyn digheten. Vissa samordningsmöjligheter torde kunna göras med övriga verksamma fältorganisationer . 1984/85:203 31 3.18 LRF/SSR:---- ----- Därest ett generellt förbud mot lertängkörning påsnötäckt mark för hela landet ej bifalles föreslår förbunden därför attett generellt förbud införes för terrängkörning på all med undantagför markägarens egen trafik. 3.19 : Med hänsyn till utvecklingenav snöskoterbeståndet i landet och de negativa effekternasnöskotertrafiken obetingat medför, bl.a. skador på skog och grödor, störningarav andra fritidsaklivileter, störningar - medvetna och omedvetna - av vilt,illegal jakt inte minst efter de fyra stora rovdjuren, känner en avsevärd oro för framtiden. Vad avser övervakningsfrågan i övrigt hemställer att denna fortlöpande följs och att erforderliga åtgärdervidtas för att skapa de möjligheter som behövs för att terrängkörningslagensefterlevnad fortlöpande skall kunna övervakas. Denna fråga är enligt Svenskajägareförbundels mening en synnerligen angelägen natur- och viltvårdsfråga. tillstyrker de förslag till uppstramningav terrängkörningslagen som föreslagits. Styrelsen tillstyrker förslaget till ändring av terrängkörningslagenmen förutsätter att länsstyrelserna meddelar de ytterligare undantag för nyttotrafikensom kan erfordras utöver de som finns i lertängkörningsförord-ningen.Beträffande barmarkskörning inom rennäringen är styrelsen tveksam till hurstort behovet är att ändra tertängkörningsförordningen. 1 första hand bordeprövas att genom samråd mellan samer, kommun, länsstyrelse m.n. åstadkomma enfrivillig reglering av körningen, l.ex. till vissa stråk. (LRF) har i en särskild skrivelse till naturvårdsverketredovisat de olägenheter som är förknippade med skoterkörning på jordbruksmarkoch begärt alt ett generellt förbud ska införas. . Föreningen----- ställersig bakom LRF:s krav.----- Föreningen delar heltnaturvårdsverkets be dömning att barmarkskörning inte kan ske utan skador i naturen. För eningen stöder därför verkets förslag lill reglering av barmarkskörning inom renskölseln. Skr.1984/85:203 32 Tillsynen är ett av de stora problemen när det gäller altkomma till rätta med denegativa effekterna av snöskoiertrafiken. problemetblir än större om regeringen nu beslutar om ännu fler detaljbe stämmelser utan alt resurserna för tillsynen förstärks. 3.22----------- SSR: ----- Beträffande naturvårdsverkels förslag om barmarkskörninginom renskölseln finner SSR all renskötsel måste behandlasanalogi med jordbruk och skogsbruk och de speciella förhållanden someventuellt kan anföras beträffande barmarkskörning i fjällomårdet måsteövervägas ytterligare innan någon inskränkning i förhällande till vad somgäller kan genomföras. 3.23--------------------- Nya SNOFED: Från Nya SNOFED:s sida ansluter vi oss till verkets beslutatt icke föreslå något generellt förbud mol skolerkörning på snötäckt . ----- föreslår verket en lagändring till att hjälmplikiinföres. Nya SNOFED stöder helt detta lagförslag. Vidare bör arbetshjälm, som är godkänd av arbelarskyddsstyrelsen,kunna godkännas som hjälm som får användas vid framförande av skoter. 3.25 SNÖFO:---- föreslår att del införs ett hjälmtvångvid färd med snöskoter. Snöfo stöder detta förslag och har tidigare framfört denna synpunkt. Vid utarbetandet av de regler som skall gälla vid bärandet av hjälm vid snöskolerkörning bör emellertid flera frågor övervä gas noggrant. När det gäller yrkesarbetare som använder snöskotern i tjänst bör man överväga alt tillåta de yrkeshjälmar som normalt används i arbetet t. ex. för skogshuggare. 4 Vissa tekniska frågor. Begränsning av hastighet ochmotorstyrka, buller och märkning av skoterband. Flertalet remissinsianser tillstyrker i huvudsak eller haringen erinran mot förslagen under denna punkt. 4.1 :-- Enligl styrelsens mening skulleen automa tisk begränsning av maximihastigheten vara det mest effektiva sättet att begränsa terrängskolrars hastighet till lämplig nivå och sannolikt bidra lill 1984/85:203 33 minskning av antalet olyckor. Med hänsyn lill de tekniskasvårigheter som redovisats beträffande en sådan anordning motsätter sigstyrelsen inte förslaget om att i stället införa en högsta motorstyrka förskotrar eller alternativt en konstruktiv hastighetsbegränsning. Överenskommelseom en högsta motorstyrka (cylindervolym) finns redan för motorcyklar som säljsi . Åtgärden har dock inte påverkat olycksutvecklingen ipositiv riktning. 4.4 :-- Begränsning av hastighet ochmotor styrka Förslaget tillsiyrkes. Som också framgår av förslag hartrafiksäkerhetsverket ett uppdrag från regeringen alt överväga vissa frågorrörande fordons bulleremission. Detla uppdrag bör så långt möjligt lösas päinternationell nivå. Därför deltar trafiksäkerhetsverkel i ECE-arbetet omfordonsbuller-frågor. Ett antal reglementen och reglemenlsförslag har nuutarbetats och verket planerar alt under innevarande år i samråd medrikspolisstyrelsen och påbörja slutförandet av uppdraget. Detlaavses då även omfatta terrängskoter trots alt det ännu inte har utarbetats någotECE-reglemenle för detta fordon. Förslaget att ytterligare begränsa den högsta tillåtnamotorstyrkan på snöskotrar tillsiyrkes. anser för sin del att enhögsta gräns bör kunna sättas vid 40 hk DIN. Även fortsättningsvis bör manpröva att uppnå denna begränsning genom en överenskommelse mellan kommunikationsdepartementetoch snöskoterbranschen. ------ Förslaget om en högsta tillåten ljudnivå på tillsiyrkes. 4.14 i : Länsstyrelsendelar naturvårds verkels synsätt vad gäller eventuell begränsning av hastighet och motor styrka. stödjer naturligtvis realistiska förslag sominriktas på att minska bullret från snöskotrar. Problemet är störst för förarenoch eventuella passagerare som dock har förhållandevis goda möjligheter attgenom 1984/85:203 34 hörselskydd minska bullrets negativa effekier. Detta fårdock inte medföra alt man underlåter alt göra vad som är tekniskt och realistiskt möjligt för alt minska bullernivån. En successiv minskning av ljudnivån måste dock ske på så sätt, och i den takt, att man inte omöjliggör förutsättningarna att nyttja skotern som arbetsredskap. 4.16 i : delarutredning ens förslag om effektbegränsning till 50 hk DIN saml krav på maximal ljudnivå för snöskoter. Däremot anser alt märkning av snöskoterband så alt ett visst fordon kan identifieras bör utredas ytterli gare. Den effekt som ett identifieringsmärke skulle ha torde förhindra fiera av de lagbrott som förekommer . 4.19 : finner det emellertid djupt olyckligt att den märkning avsnöskoterband som föreslagits under utredningens gång avskrivils utan någrapraktiska försök. Enligl jägareförbundets mening bör sådana försök genomförasoch i händelse av positiva resultat, beslämmelser härom framledes inarbetas ilagstiftningen. Föreningen anser för sin del alt en generell, låghastighetsbegränsning bör införas, bl. a. för att markera att myndigheterna i första hand ser snöskotern som ett nytiofordon. i har föreslagit en hastighetsbegränsning /h, vilket förefaller vara rimligt. Utefter leder och i områden nära tätorter och friluflsanläggningar borde en hastighetsbegränsning vara självklar. Det är oacceptabelt all en snöskoter ska få framföras i en hastighet av kanske /h på en led, där även skidåkare befinner sig. Föreningen anser alt kraven på bullerdämpning borde kunna skärpas avsevärt.