prop · G80381 · 1984-12-31 00:00:00 — Urvalet avdem som antas till polisutbildning sker därior från delvis andra utgångspunkterän när det gäller högskoleutbildning i allmänhet. I utbildningen måste ingåsåväl teoretiska som praktiska in.slag. Särskilt de praktiska momenten är avyrkesspecifik karaklär. Övrig utbildning inom polisväsendet kan närmastjäraföras med annan inomverksulbildning på det statliga området. En tredje faktor är kostnadsaspekten. Vidriksdagsbehandlingen av 1980/proposition utgick man från att kostnadernaför utbildningen raåste hållas inora samraa ramar som . Detta framhållsockså i direktiven för beredningens arbete. Mot denna bakgrand lar jag i del följande upp tredelfrågor, nämligen samordning av undervisningen m.m., tillgodoräkning avpolisutbildning för studier vid den aUmänna högskolan samt forskning.Riksdagsbeslutet 1984/85:81 29 frånår 1981 innebär näraligen att dessa frågor åter bör underställas riksdagensprövning. Jag har i denna del samrått med chefen för . Samordningav undervisningen ra. När det gäller raöjlighetema tiU en samordning avundervisningen mellan och den allraänna högskolan konstaterarberedningen inledningsvis att de skiUnader sora föreligger mellanpolisutbildningen och den allmänna högskoleutbildningen, t.ex. i fråga omkursuppläggning, litteratur och examination, försvårar sådana strävanden. Att förlägga någon del av polisutbildningen tillden aUmänna högskolan genom att tUlskapa en särskild utbUdning enbart förpersonal inora polisväsendet eller genom att knyta an till någon redan nuexisterande utbildning kan enligt beredningen inte genomföras genom några enklalösningar. Antingen skuUe de yrkesspecifika inslagen få skäras ned på etlavgörande sätt eller också skulle utbildningstiden få förlängas avsevärt. Enförlängning av utbildningstiden skuUe innebära väsentiigt ökade kostnader förpolisutbildningen. Ätt tUlskapa en särskild utbildning skulle också innebäraatt raålsättningen att få till stånd kontakter raed elever och lärare inomandra delar av högskolan inte kan uppnås. Beredningen anser alltså alt det f.n.inte är möjligt alt åstadkomraa någon egentlig integration av polisutbUdningenoch den aUraänna högskoleutbildningen. Beredningen frarahåller emellertid attdet i ett annat samhällsekonomiskt läge är angeläget att frågan tas upp pånytt. Beredningen konstaterar att de slutsatser den harkomrait fram tiU givelvis inte utesluter en raera formlös samverkan. Det äruppenbart att det skulle vara värdefullt för eleverna i polisutbildningen altt.ex. bevista enstaka föreläsningar i något ämne eller närvara vid serainarier. En väg att nå en ökad samordning med annanhögskoleutbildning är vidare att man i större utsträckning hämtar lärare frånden allmänna högskolan och i övrigt i högre grad anpassar undervisningsformernatill vad som gäller för den övriga högskolan. Beredningen pekar i detla sammanhangpå all polisutbildningen i fortsättningen bör ha en mera problem-orienteradinriktning. Remissinstanserna har i allmänhet instämt iberedningens principieUa tankegångar. Några remissinstanser betonar att det ärav betydelse atl polisutbildningen också fortsättningsvis behåller sinyrkesinriktning. UHÄ finner tanken att förlägga delar av polisutbildningen tiUden allmänna högskolan intressant. UHÅ delar dock beredningens uppfattning atten sådan samordning inte är möjlig med hänsyn lill polisutbildningens nuvarandeuppläggning och de kostnadsramar som gäller för verksamhelen. TCO föreslår alt den gmndläggande polisutbildningenskall bestå av två delar, en inledande del inom den allmänna högskolan somomfaitar ca 20 poäng juridik, samhällsvetenskap och beteendevetenskap och ensenare 1984/85:81 30 delsom i enlighet med nuvarande ordning sker vid poUshögskolan. Etl ur alla synvinklarbättre altemativ är dock enligt TCO att utbUdningen i sin helhet förläggs tillpolishögskolan och att endast en antagningsmyndighet är inblandad. påpekar att utbildningen tiUform och innehåU måste ligga på minst sararaa nivå sora annanhögskoleutbildning. Detta är inte ett självändaraål ulan en nödvändighet förfraratidens polis och fraraför allt för det sarahälle polisen skall betjäna.Det bästa sättet att skapa bättre utrymme för den yrkesspecifika utbildningenär, enligt förbundets mening, att vid urval till anstäUning som polisaspirantkräva viss högskoleutbildning i juridik samt i samhällsvetenskap ochbeteendevetenskap. Förbundet anser att det bör ges direktiv tillrikspolisstyrelsen att omgående utreda denna fråga. För egen del kan jag i princip ansluta mig tillönskeraålet ora en integration av utbildningen vid raedutbildningen inom den allmänna högskolan. En sådan integration skulle innebäravissa fördelar för såväl verksaraheten vid sora för, på längresikt, polisverksarahelen i sin helhet. Sora polisberedningen har redovisat föreraellertid en samordning raed sig en rad problera. Fraraför allt raåste raanhålla i minnet att poUshögskolan, för att förse poUsväsendet med kvalificerad personal,måste förmedla en utbildning som direkt knyter an till de uppgifter sompolismännen komraer att tUldelas. Detta innebär att de yrkesspecifika inslageni utbildningen måste prioriteras och att också undervis-ningsforraerna fåranpassas tiU detta. Härigenora raåste utbildningen vid skiljasig från den raer bredare och mer allmänt inriktade utbildning som kännetecknarden aUraänna högskolan. Motdenna bakgmnd ser jag mig nödsakad att instämma i beredningens slutsats att detf. n. inte är möjligt att åstadkomma någon egentlig integration avpolishögskolan i den allraänna högskolan. Liksora beredningen viU jagemellertid betona att det är angeläget att frågan tas upp på nytt när densarahällsekonoraiska situationen ger utryrarae för en reforra. En samordningav utbildningen vid och den allraänna högskolan raed bibehållnayrkesspecifika inslag i poUsutbildningen skulle näraligen som beredningen harpåpekat, leda tiU kraftigt ökade kostnader. Vad jag nu har sagt utesluter givetvis inte att ettsamarbete och en saraordning sker på del raer praktiska planet och inora denuvarande raraarna för verksaraheten vid . Detta är tvärtom bådemöjligt och lämpligt. Detta raera forralösa samarbete kan ta sig uttryck på olikasätt, t.ex. genom ett nära pedagogiskt saraarbete och genom att lärare från denallmänna högskolan las i anspråk vid polisutbildningen i de ämnen sora har enmer allraän inriktning och också eventuellt i förra av s. k.uppdragsutbildning. Det bör ankomraa på att ta tillvara deraöjligheter sora finns i detta avseende. Vadjag har anfört innebär också att jag inte är beredd alt 1984/85:81 31 tiUmötesgåSvenska polisförbundets och TCO; s krav på en särskild fömt-bildning förantagning till . Jag vill erinra om att i fråga om fömtbildninggäller samma krav som för antagning till annan högskoleutbildning. Jag anseratt dessa krav väl tillgodoser polisutbildningens krav på föratbUdning. Detfår enligt min mening slutiigen ankomraa på att närmareöverväga i vilka former undervisningen skall bedrivas mot bakgrand avpolisberedningens överväganden och förslag i den delen. Något hinder finns intemot att styrelsen t. ex. inför ökade inslag av självstudier och andra friareundervisningsformer. Några ytteriigare åtgärder från statsraaktema i dessafrågor krävs enligt min uppfattning inte. TUlgodoräkningav polisutbildning vid den allmänna högskolan Fråganora förulsältningarna för att få tillgodoräkna skUda äranen i poUsutbUdningenvid studier inom den allmänna högskolan har också behandlats av beredningenraot bakgrand av önskemålet att nå en ökad samordning med den allmännahögskolan. Beredningen anser att åtskilliga svårigheter är förknippade med attutfärda föreskrifter om en sådan ordning och pekar bl. a. på att flertaletämnen i polisutbildningen inte förekomraer inora den aUmänna högskolan.Beredningen konstaterar vidare att i de ämnen som är geraensararaa för deskilda utbildningsvägarna torde en föratsättning för en tillgodoräkning varaatt polisutbUdningen anpassas till UHÅ:s krav på bl.a. kursinnehåll ochexarainalion. Beredningen anser raed hänsyn till detta att några föreskrifterom lillgodoräkning åtminstone inte f. n. bör utfärdas. Beredningenhar vidare funnit att frågan ora en poängberäkning baserad på det antal veckorsom grandutbildningen omfattar är komplicerad. Här pekar beredningen på attsådana aspekter som utbildningens kvalitativa innehåll, examination ochkurslängd måste vägas in. Även beträffande poängberäkningen avpraktiktjänstgöringen uppkommer särskilda problem. Beredningensförslag i dessa delar har i aUmänhet godtagits av remissinstanserna. Visskrilik har dock frarakorarait. TCO och anser attrikspolisstyrelsen oragående bör ges direktiv att ytteriigare bereda fråganora en tillgodoräkning av polisutbildningen vid övergång till eller vidkorabination raed annan högskoleutbildning. Frågan om en poängberäkning avpolisutbildningen behöver enligt dessa däremot inte anstå eftersom det finnsklara regler för en sådan beräkning. Jag viUför egen del än en gång framhålla atlutbildningen inom i flera avseenden måste avvika från den sombedrivs inom den aUmänna högskolan. TiU följd av detta är det förenat medsvårigheter att införa en ordning med tiUgodoräkning av hela eller delar avutbUdningen vid vid studier i den allmänna högskolan. Dellautesluter emellertid inte atl det i etl enskilt faU, efter prövning enligt debestämmel- 1984/85:81 32 sersom allmänt gäUer för detta inora den allmänna högskolan, sker entillgodoräkning. Jag ansluter mig följaktligen tUl polisberedningens slutsatseri denna fråga. Forskning inom det polisiära området förekommerredan nu. Den ingår som en del i forskningen inom andra discipUner, t.ex. inorade juridiska äranena och inora de beteende- och sarahällsvetenskapliga ämnenavid universiteten. Vidare förekomraer forskning med anknytning till polisväsendetvid särskilda organ sora t.ex. brottsförebyggande rådet. Mot bakgrund avtidigare överväganden och förslag rörande forskning inom polisområdet harpolisberedningen nu utrett frågan om en forskningsverksamhet som ärorganisatoriskt knuten till polisväsendet. Beredningen konstaterar att denforskningsanknytning som förekomraer inora polisutbildningen är ganskabegränsad. Beredningen anser därför att man i ökad utsträckning såväl igmndutbildningen som i annan utbildning skall lägga in avsnitt om aktuellforskning sora berör del polisiära orarådet. Förslagen till ändrad utbildningleder emellertid enligt beredningens mening inte tiU någon avgörandeförändring när det gäller forskningsanknytningen av polisutbildningen. På siktbör raan dock enligt beredningen försöka skapa en forskningsrailjö som ärdirekt anknuten till denna utbildning. Ett första steg mot detta skulle varaatt inrätta någon form av forskartjänst med polisiär inriktning. Beredningen har i anslutning till dettaprincipiella resonemang redovisat vissa problem som gäller framför alllinriktningen och innehållet i en forskningsverksamhet vid . Manhar således pekat på att det f. n. saknas en forskningsmiljö i vid mening vidpolishögskolan. En annan svårighet ligger enligt beredningen i atl göra enbeskrivning av vad ämnet skall omfatta. Beredningen knyter i detta sammanhangan till de förslag som den lidigare har framfört om en ökad satsning på analysoch planering saml metodutveckling inom polisväsendet. Denna ändrade inriktningav framför allt verksarahet leder enligt beredningensannolikt till ett behov av ökade forskningsinsatser på vissa områden sorafraraför allt gäller resursanvändningen inom polisväsendet. Beredningen anseratl della bör vägas in i bilden när man formulerar ämnesbeskrivningen förtjänsten. När det gäller nivån på forskartjänsten anser beredningen att det börvara en professur, knuten till . Remissinstanserna är i huvudsak positiva tillberedningens förslag. TCO hälsar med tillfredsstäUelse förslaget atl inrätta enprofessur vid och ser det som en förutsättning för kvaliteten ipolisutbildningen. Ämnesbeskrivningen bör utformas så alt det polisiära arbetetkomraer i förgrunden. finner det angeläget attforskningen frärast får en tvärvetenskaplig karaklär. Förbundet framhållervidare atl forskningsuppgifter måsle läggas ut på lärare vid menatt det också i hög grad är lämpligt alt lUldela polismän sådana uppgifler. 1984/85:81 33 Det saknas emellertid inte kritiska synpunkter. UHÄär tveksam tUl förslaget. Innan beslut om en utbyggnad av forskningen tas börenligt UHÄ:s mening bl.a. föratsattningarna härför närmare kartläggas.Aher-nativ lill en utbyggnad genom inrättande av en professur bör också närmareundersökas. UHÄ kan inte heller finna att beredningens argument för attförlägga en professur till polisfiögskolan är helt övertygande. En utbyggnadav forskningen inom ramen för befintiig forskningsorganisation är ettalternativ som enligt UHÄ: s raening bör övervägas. Föreningen anser att förslaget ora att inrätta en professur knuten tillpolishögskolan inte är tiUräckligt underbyggt. Föreningen anser vidare attpolishögskolan inte är den naluriiga platsen för en sådan forskning utan attforskningen bör förläggas där den har en närraare kontakt med annan vetenskapligverksamhet. I likhet med polisberedningen anser jag/ör egen delatt starka skäl talar för att utbildningsverksamheten vid nu gesen ökad forskningsanknytning. För det första bör det enligt min bedömning varaett aUmänt samhällsintresse att en så central och betydelsefuU verksamhet sompolisväsendet kan belysas från vetenskapliga utgångspunkter. Vidare bör en ökadforskningsanknytning positivt bidra tiU utbildningsrailjön vid polishögskolanoch underlätta och utveckla skolans kontakter raed andra högskolor. Resultatenav forskningsverksaraheten bör också, i vart fall , tillförapolisväsendet värdefulla kunskaper om sin egen verksamhet. Jag ansluter migföljaktiigen tUl beredningens principiella förslag om att bygga upp en forskningsverksamhetraed polisväsendet sora äranesorarå-de. Den naturliga platsen för dennaverksarahet bör enligt min uppfattning vara , även omforskningsmiljön i ett inledningsskede inte motsvarar den sora finns vid deredan etablerade forskningsinstitutionerna. Detta är eraellertid ettövergångsproblera och avsikten raed åtgärden är för övrigt sora jag harnärant att skapa en god forskningsmiljö vid skolan. När det sedan gäller äranesbeskrivningen börverksamheten, i vart fall inledningsvis, ges en tvärvetenskaplig karaktär medslarka samhällsvetenskapliga och förvaltningsadministrativa inslag. Denhuvudsakliga inriktningen bör vara resursanvändningen i vid mening inompolisväsendet. Som beredningen påpekat bör den ökade satsningen påmetodutveckling inom polisväsendet leda till ett behov av vetenskapligforskning inom området. Del är naturligt att poUsens arbetsmiljö ocharbetsuppgifter också uppmärksararaas i ett sådant saramanhang. Polisberedningen har i sitt avlämnade delbetänkande(Ds Ju 1984:10) Anmälningar mot polismän lagit upp frågan om forskning rörandeanmälningar mol polisman för obefogat polisvåld. Jag anser, som beredningenockså har gjort, att det ligger i samhällets liksom i poliskårens intresse attoberoende forskning kommer liU slånd på detta område. Denna fråga bör ocksåhöra till äranesområdet. 3 1984/85. 1984/85:81 34 Sora beredningen har funnit bör polisforskningen ivart fall byggas upp kring en professur i ämnet. Jag ställer mig docktveksam tUl beredningens förslag om att redan nu inrätta en sådan tjänst. Ävvad jag har redovisat fraragår nämligen att avgränsningen av ämnesområdetunder ett övergångsskede kan vålla vissa problem. Härtill kommer att denvetenskapliga kompetensen för en professorstjänst av naturliga skäl kanvara begränsad. Dessa skäl talar enligt rain uppfattning för atl t. v. byggaupp verksamheten på en något lägre forskningsnivå för att , dåämnet har funnit sina former och verksamheten har stabiliserats återkomma tUlfrågan om en professur i ämnet. Enligt min raening bör en sådan lösning vara ennaturlig start för ett nytt och viktigt forskningsfält. Mot bakgrand av det nu anförda avser jag attsenare, i samband med min anmälan till budgetproposition, återkommatiU regeringen med närmare förslag ora hur forskningsverksaraheteninledningsvis bör utformas. principbeslut innebär att detinom polisväsendet skall införas en sammanhåUen grandulbildning.Polisberedningen har också framhållit att en sådan inriktning är enföratsättning för ett system med fria resurser. Beredningen har utrett hurden nya grandutbildningen närmare bör utforraas. Avgörande för hur grandutbildningen bör se ut ärenligt beredningen de krav sora kommer att ställas på en polisman ide fria resurserna. Enligt beredningens mening bör dessa krav i stora dragfömtsätta en ökad allsidighet i utbildningen, vUket bl.a. leder till att vissautbildnings-raoraent sora nu förekoraraer i den funktionsinriklade utbildningenförs över tiU gmndutbildningen särat, på den andra sidan, atl utbildningenbegränsas till sådana arbetsuppgifter som förekoraraer i de fria resurserna. Beredningen utgår från att gmndutbildningen förpolismän inleds med en grundkurs 1 omfattande . Grandkurs I skallenligt beredningen ge den blivande poUsmannen aUa de baskunskaper han behöverför att på rätt sätt kunna fullgöra sitt arbete vid en polisrayndighet. Den nuvarande tvååriga alterneringstjänslgöringenföreslås bli ersatt av en praktiktjänstgöring som omfattar ett och ett halvtår. Praktiktjänstgöringen delas upp i tre delar. Den inleds vidkriminalavdelningen. Tjänstgöringen där får inte understiga sex månader.Därefter följer tjänstgöring vid ordningsavdelning. Inte heller dennatjänstgöring får understiga . Inom raraen för den återståendesexraånadersperioden läggs en sara-hällspraktik om 2-4 raånader in. Den tidsora därefter återstår bör polisrayndigheterna få bestäraraa fördelningen av,Uksora under vilken del av sora sarahällspraktikenskall infalla. På så vis får raan enligt beredningen en viss flexibilitet. Prop.1984/85:81 35 Sarahällspraktiken bör enligt beredningen fullgörasvid någon rayndighet, i första hand inom den sociala sektorn. Beredningenanser att det är av avgörande betydelse för värdet av sarahällspraktiken attden som fullgör sådan praktik aktivt deltar i arbetet och inte enbartaskulterar. Mot denna bakgmnd anser beredningen att sarahällspraktiken norraallbör fullgöras vid en enda arbetsplats. Undantagsvis kan en uppdelning avsarahällspraktiken på två arbetsplatser vara lämplig. Beredningen anser attdet normala bör vara en ca tre raånader lång sarahällspraktik. Det bör ankommapå poUsmyndigheten att utforma detaljema för sarahällspraktiken och atl skaffafrara en praklikplats. Beredningen föreslår att dispens från sarahällspraktikenkan koraraa i fråga i undantagsfall, t. ex. när någon har en längresararaanhängande arbetslivserfarenhet från något av de oraråden som har ansettslämpade för sarahäUspraktik. Den föreslagna ordningen för praktiktjänslgöringeninnebär enligt beredningen att polisrayndigheterna får ett större inflytandeöver hur den praktiska utbildningen skall genoraföras. Med hänsyn till de problem av olika slag som kanuppkoraraa till följd av sekretess ra. vid tjänstgöringen inora fraraförallt föreslår beredningen att den som fullgör sarahäUspraktikinte bör ha polismans ställning. Gmndutbildningen avslutas med grandkurs 11 som tarsikte på en fördjupning av poUsraannens baskunskaper. Grandkurs II raotsvarasi huvudsak av den nuvarande assistentutbUdningen och inspektörskurs 1 säratdelar av den funktionsinriklade utbildningen. Beredningen föreslår att längdenpå gmndkurs II bestäms tiU . Beredningens förslag till förändringar när detgäller innehållet i grandutbildningen innebär samraanfattningsvis följande. De sarahälls- och beteendevetenskapliga ämnena böri stort sett få nuvarande omfång. I fråga om de allmänna ämnena föreslårberedningen dels att engelska och kontorsteknik tas bort, dels att dengrundläggande språkundervisningen i svenska tas bort och att den i ställetingår som en naturlig del i övrig utbildning. Då det gäller de praktiskaövningarna anser beredningen att en föratsätlningslös översyn bör göras medutgångspunkt från vissa allmänna riktlinjer. Vissa praktiska övningsmoment börenligt beredningen föras över från utbildningens teoretiska del tiUpraktiktjänstgöringen. För trafikutbildningen föreslår beredningen en breddadundervisning som skall ta sikte på att även polismän utan specialutbildningskall få en ökad behörighet att fatta vissa beslut rörande fordon i trafik.Äranet yrkesetik bör upphöra sora självständigt ämne och i stället integrerasraed de poUsiära äranena. Slutligen föreslår beredningen att ettsjälvständigt arbete bör bedrivas inora ramen för grandkurs II. Beredningens förslag har i sina huvuddrag fått ettpositivt mottagande av remissinstanserna. TiU denna grapp hör bl. a. RÅ,och . Kritik förekommer dock mot enskilda delar iförslaget. Prop.1984/85:81 36 Flera remissinstanser kritiserar beredningensförslag om förändringar när det gäller undervisningen i ämnena svenska,engelska, kontorsteknik och yrkesetik. TCO och godtaratt engelska tas bort i grandutbildningen under förutsättningen all speciellatermer lärs in i saraband raed undervisningen i polisiära äranen.Polismyndigheten i är tveksam till att ämnet kontorsteknik tas bortoch att en genora-gången utbildning i raaskinskrivning görs tillantagningskrav. Länsslyrelsen i och flerapoUsrayndigheter delar beredningens uppfattning att en integrering av äranetyrkesetik med de polisiära ämnena kommer att ge undervisningen en starkareverklighetsanknytning. Myndigheterna anser dock inte att detla utesluter attyrkesetiken behålls som ett särskilt ärane. finner att den sararaantagnalängden av de teoretiska avsnitten i den nya gmndutbildningen kommer att blikortare än i den nuvarande grundutbildningen, assistentutbildningen ochinspektörskurs I. Förbundet anser atl detta inte är godtagbart. Den av beredningen föreslagna praktiktjänstgöringenhar i aUmänhet fått ett positivt mottagande av remissinstanserna. Det förekommerdock kritik mot vissa delar i förslaget. a. anförs atl tiden vidkrirainalavdelning är alltför kort. Jag vill för egen del först betona betydelsen avdel av tidigare fattade principbeslutet ora en ny sammanhållengmndläggande utbildningsgång. Denna är en fömtsättning för att polisväsendetskaU kunna tillföras personal som på elt effektivt sätt kan fullgöra flertaletuppgifter i de fria resurserna. Jag ser det sora raycket angeläget att den nyaordningen nu genomförs i samband med att det nya systemet raed basorganisalionoch fria resurser införs. Jag anser vidare att beredningens förslag rörandelängden av de teoretiska avsnitten är väl avvägt raot bakgmnd av de resursersom slår lill förfogande för utbildning inom polisväsendet. Totall sell blirvisserligen omfattningen av de teoretiska avsnitten något mindre än dennuvarande gmndkursen, assistentkursen och inspektörskurs I. Detta bör dock, särskiltpå sikt, kunna kompenseras av den högre kvalitet på utbildningen som följer medden nya ordningen. Som jag har nämnt bör polisutbildningenäven fortsättningsvis vara en yrkesinriktad utbildning på högskolenivå.Tyngdpunkten i utbildningen bör därför ligga på sådana ämnen som har en direktbetydelse för utövningen av polisyrkel. Kunskaper i mera allmänna äranen såsomsvenska, engelska och kontorsteknik bör polisaspiranten däremot enligt minraening, med hänsyn främst till utbildningens högskolekaraktär, redan besittanär han börjar utbildningen. Någon gmndläggande utbildning i dessa ämnen bördärför inte ges. Det är däreraot naturiigt atl kunskaperna och färdigheterna idessa äranen utvecklas i samband med annan undervisning, exerapelvis genom altengelska facktermer övas under trafikulbild- 1984/85:81 37 ningen.Det är av vikt att utbildningen när det gäller yrkesetiska frågor hålls på engod nivå. Sådana frågor bör lämpligen kunna tas upp i anslutning tUlundervisningen ora det gmndläggande regelsysteraet för polisverksarahelen.Tyngdpunkten i utbildningen i etiska frågor bör dock ligga på lokal ochregional nivå och ske i anslutning tiU aktuella händelser.