prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — anför, atl det på elt trovärdigt sätl måste göras klartalt tillräckliga resurser kommer att ställas till förfogande vid de framtidatidpunkter då avfallet skall hanteras. Ingen fondkonstmklion kan emellertidensam klara detta. De fondkonslmktioner som kommittén överväger har allastaten som yttersta garant för att de fonderade medlen skall användas för detavsedda ändamålet. Ingenting hindrar emellertid statsmakterna - exempelvisgenom riksdagsbeslut - att vid någon tidpunkl använda medlen påannal sätt. /?/? V diskuterarresursöverföringens natur. Enligt verket är det gmndläggande motivet till helaavgiftssystemet moraliskt, dvs. kostnaderna för avfallshanteringen skall bärasav kärnkraftens konsumenter och inte av kommande generationer. Fonderingen avavgiftsmedlen skall garantera att det finns finansiellt ulrymme föravfallshanteringens kostnader även efter kärnkraftens avveckling. EmellerUd kandagens konsumenter i realekonomisk mening avbörda kommande generationer endasti den utsträckning som fonderingen medför att kommande generationer kan förfogaöver större produktiva resurser än vad de eljest skulle göra. Avgörande därvidlagär inte bara hur de fonderade medlen förvaltas, utan också hur det tillskotttill kapitalmarknaden som fonden representerar inverkar på kapitalmarknadensinvesteringsbeteende i övrigt. IVA anser, att det ocksåhar stor betydelse att de fonder som läggs upp får ha sin egen identitet föratt visa att avfallsfrågan inte kommer att negligeras av myndigheterna ellerinlemmas i den generella statsbudgeten. Härvid betyder en bra fondförvaltaremycket för trovärdigheten i del lotala programmet. anför, att detinte är självklart att några speciella fondmedel överhuvudtaget skulle behövabyggas upp för att nå de mål som avgiftsbeläggningen av reaktorinnehavarnasyftar till. I princip skulle den åsyftade fördelningen av kostnaderna föravfallshanteringen mellan generationerna kunna åstadskommas genom attavgiftsintäkter till statskassan finge leda lill lägre statsskuld än vi eljestskulle ha fått och att kostnaderna för avfallshantering sedan bestreds urstatskassan efterhand som de uppkommer. Kommittébetänkandetanger olika alternativ för placering av influtna medel i finansieringssystemet,och även för administration av placeringen Prop.1984/85:120 122 anges alternativa organ (, riksgäldskontord,kärnbränslenämnden, affärsbanker). Några remissinslanser har anfört synpunkterhärpå. anser, alt del är långt ifrån säkert att en fondassocierad lill kärnbränslenämnden kan agera lika effekUvt som någol avbefintliga kreditinstitut. Den direkla fondförvaltningen bör, enligt verketsbedömning, inle åvila kärnbränslenämnden. Istället bör nämnden koncentrera sigpå uppgiften all förbereda en säker slutförvaring av kärnavfallet. All tillseatt forskningen sker på etl allsidigt och kompentent säll är, enligt verketsbedömning, av större vikt för allmänhetens förtroende för attförvarings-problem ska lösas än att i samma syfte bibehålla kopplingen mellanavgifterna och lagrens finansiering i form av fonder inom nämndens ram. EnligtRRV är redan de tre ekonomiska huvuduppgifterna (nämligen avgifisbe-räkning,förvaltning av medel och beslut om ersättningar) sinsemellan så olika att dekan hanleras organisatoriskt åtskilda. Oavsett valet av placeringsformer synesförvaltningen av de ackumulerade avgiftsmedlen kunna administreras åtskilt fränsamtliga övriga huvuduppgifter. Beträffande ulredningens diskussion om organisalion avkapitalförvaltningen anser FKA att ansvarel för förvaltningen bör åvila NAK.Detta bör dock ej Ulgöra hinder för atl, då den bedömer dettalämpligt, kunna lägga ut hela eller delar av denna kapitalförvaltning hosfrislående företag, såsom banker och andra företag, som åtar sig sådanauppdrag. vill understryka kommitténs påpekande attpersoner med professionell erfarenhet av kreditmarknaden finns tillgängliga ibankerna som dessutom erbjuder en miljö som underlättar detta slag avförvaltning. anför, att när nu fondmedel byggs upp som skallförvaltas och användas dels för återlån till reaktorinnehavarna, dels för attefter hand bestrida kostnaderna för avfallshanteringen, dd ter sig självklartatt dessa medel skall förvaltas professionellt till lägsta möjliga förvaltningskostnadoch utan några bindningar till placeringar i energisektorn. instämmermed kommittén i slutsatsen att förvaltningsuppdraget bör överlämnas till enbank där kompelensen redan finns uppbyggd. Kommittéförslaget innebär att det nu gällande systemet medåterlån av fonderade avgiftsmedel till reaktorägarna upphör omkring år 1990.Kraftförelagen har i sina remissvar tagit upp detta förslag och motsätter sigdel. 1 principfrågan anför FKA, att kapital, som via priset på elkraft och eltavgiftssystem samlas i fonder för att bekosta kärnkraftens restkostnader, ocksåi största möjliga utsträckning bör få arbeta inom kärnkraftföretagen. OKG påpekar, att kraftföretagen under lång tid framöverkommer att genomföra mycket stora investeringar. I all synnerhet gäller dettaom kärnkraften skall ersättas. Investeringsnivån för kraftföretagen kommer 1984/85:120 123 allväsenlligl överstiga den penningmängd som via avgifier från kärnkraft-företagenfonderas hos NAK. Dessa investeringar måste till övervägande del finansierasgenom upplåning. Det är därför nödvändigt för kraftförelagen all tillförsäkrasig ett rimligt kredilutrymme oavsett om åleriåning kan ske via NAK eller ej.Den "fördel" för kraftförelagen i kredilavseende, som kommillénangelt, innebär således inle några förändringar i kraftföretagensinvesteringsbenägenhet. Detta betyder i sin tur att den kreditvolym, som behövsför dessa invesleringar, måste sökas på den svenska kreditmarknaden, därfondmedlen hos NAK utgör en del. Eftersom fondmedlen härrör från medel generadei kärnkraftindustrin synes del i hög grad rimligl atl svensk kraftindustriockså i framliden kan åleriåna medel från dessa fonder. SVABhar svårt atl förstå kommitléns resonemang i fråga om återlån mot bakgrund avatt medlen för framlida omhändertagande av utbränt kärnbränslefonderades inierni inom kraftförelagen. Man disponerade således medlen helloch fulll inom förelaget, som medlen fick en realavkastning på mellan3 och 4 procenl. Finansieringslagens ikraftträdande innebar en klar försämringi detta avseende. SVAB konstaterar nu därför med oro att kommitténs förslagatt slopa återlånerät-len innebär en ytteriigare försämring förkraftindustrin. SVAB avstyrker därför denna del av förslaget. Vattenfallanför myckel kritiska synpunkter på kommitténs resonemang och förslag. 1 frågaom del fonderade kapitalet anför verkel, att andra branscher och företag somicke har någon anknylning till detla kapital knappasl kan sägas bli missgynnadeav alt kraftförelagen utnyttjar sådant kapital för egen kapitalförsörjning iden utsträckning detta är möjligt. Genom att kraftindustrin delvis kantillgodose sitt kapitalbehov med av förelagen själva skapade medel får andraföretag större utrymme på kapitalmarknaden, vilket måste vara gynnsamt fördem. Om kapitalet skulle utlånas lill andra innebär detta snarare etlmissgynnande av kraftindustrin och gynnande av andra industrier och företag påkrafiindustrins bekostnad. I fråga om kärnbränslenämndens val av placeringarfrågar sig hur nämnden skall kunna jämföra lönsamhet för t.ex. enkolkondens-anläggning med en investering inom ett cellulosaföretag. Det kanhärvid konslateras att kraftindustrins invesleringar icke syftar tillvinslmaxime-ring utan till att upprätthålla etl system som tillgodoser elbehovtill lägsta möjliga kostnader. Skulle finansieringen av sådana invesleringarkomma i andra hand i förhållande lill, enligt nämndens bedömning, högavkastandeinvesleringar inom andra branscher? Någravägande skäl för borttagandet av nu gällande återiånesystem har enligtVattenfall icke redovisats och verket avslyrker bestämt utredningens förslagom slopande av nuvarande återiånesystem. NAKföreslår atl återlånesystemet avslutas . Detta kan ske tidigare än vadkommittén föreslagit, nämligen genom alt anvisar en annanfinansieringsform. 1984/85:120 124 1fråga om förränlningsmöjligheterna - det kan påpekas att hög realav-lastning påfonderade medel medger att avgiften sätts lågl - menar OKG, atl del inle kanpåvisas att återlånesystemet skulle innebära sämre förränt-ningsmöjligheter förNAK än de alternativa placeringsmöjligheter, som föreslagits. Tvärtom synesdirekt kreditgivning vara överlägsen placeringar i olika former avobligationer. Riksbanksfullmäktigeinstämmer i ulredningens förslag att återiånesy-stemel bör avskaffas men harsvårt att se skälen för atl dröja med detta . Utredningen åberoparde finansieringsbehov har ådragit sig i samband med förvärvet avGränges Krafts rörelse. finansieringsproblem får enligtfullmäktiges mening lösas på annat sätt. Det framstår som olämpligt attfortsätta med etl allmänt återiånesystem enbart av del skälel. I en reservationav två ledamöter av fullmäktige anförs däremot att det regelsystem som urspmngligenbeslutades i stället bör bibehållas. Fullmäktigeför delar kommitténs uppfattning all återlånesystemet börupphöra men vill ifrågasätta om systemet inte kunde avvecklas tidigare ochavvisar alternativet lån till investeringar inom energiområdet eftersomspecialdestinering på kreditmarknaden leder till mindre effektivtresursutnyttjande. Beträffandeplaceringen i övrigt av fondmedel - bortsett från återiån till reaktorägare kommenteras utredningens diskussion av flera remissinstanser. förordar att, om statsmakterna finner en fondering av avfallsmedlennödvändig, de fonderade medlen inte begränsas till sin användning. Detta ärockså en lösning helt i linje med kommitténs tilläggsdirektiv. Om dettalämpligast sker via eller på någol annal sätt undandrar sigverkets bedömning. Principiellt anser verket, atl nackdelarna med öronmärktapengar i fonder av det föreslagna slaget är att de leder till en ineffektivkapitalmarknad. Sparade medel bör tillförsäkras de mest högavkastande ändamåleni ekonomin. Risken är i detta sammanhang att kapitalet används i projekt medlägre avkastning inom fondernas område istället för i mer lönsammaverksamheler. VatlenfaUpåpekar, att enligt nu gällande regler kapitalet fått en lägre förränlning änvad som skulle varit möjligt vid friare placeringsmöjligheter utan atl avkallpå säkerheten behövt ske. Mot bakgrund härav föreslås att reglerna ändras såtillvida att NAK får möjligheter att placera tillgängliga medel på alternativtsätt som ger bästa möjliga förräntning. Kommittén anvisar själv placering avmedlen i aktier eller obligationer som tänkbara alternativ . Då aktier isig utgör riskkapital bör enligt mening sådana placeringar ickekomma ifråga i detta sammanhang. RRVkan för sin del acceptera två av utredningens placeringsalternativ, 1984/85:120 125 nämligenplacering i aktier/obligationer samt fondering i riksgälden. Beträffande ddtredje alternativet, direktlån med prioritering av energisektorn, anser RRV, ilikhet med vad som framhålls i ett av de särskilda yttrandena i betänkandet,att en specialdestinering av kredilutrymme inte är förenUg t:ned en effektivtfungerande kredilmarknad. Riksbanksfidlmäktigekan inte acceptera förslagen om atl på någol sätt prioritera finansieringen avenergiinvesteringar med dessa medel. En utvidgning av den prioriterade delenav kreditmarknaden är inte önskvärd och torde även möla betydande svårigheter.En prioritering av finansieringen av energisektorn där förråntningenav kreditgivningen skall maximeras saknar för övrigt mening. Fullmäktigevill även på del bestämdaste motsätta sig en utveckling där de fonderade medlenskulle slussas ut på kreditmarknaden i allmänhet och till aktiemarknaden isynnerhet. Atl placera medel av denna karaktär i riskkapital framstår som i höggrad olämpligt. Fullmäktigeför vill för sin del tillmäta fondering av avgiftsmedel iriksgäldskontoret stor betydelse med hänsyn lill de omfattandefinansieringsbehov som kan fömtses för statens vidkommande även under denärmaste decennierna och förordar därför alternativet med en placering avfondkapitalet på konto i . 1 övrigt påpekar fullmäktige attplacering i bl.a. aktier och obligationer torde vara det alternativ som germöjlighet lill högst effekiiv avkastning. En placering i aktier inrymmer dockuppenbarligen risker som med hänsyn till syftet med fondkapitalet bör undvikas. FKAförordar, att för att avgiftsnivån - och därmed prisel på elkraft -skall kunnaminimeras, avkastningen på fondema skall maximeras, med de begränsningar somkraven på säkerhet medför. Detta bör tillgodoses dels genom att kraftföretagenbetalar marknadsmässig ränta på av dem disponerat kapital, dels genom attövrigt kapital placeras i marknadsinslmment. Med hänsyn till säkerhetskravenbör dock enligt bolaget placering i aktier och annat riskkapital ej accepteras. OKGanser, att om del vore möjligt att genom en direkt placering hosriksgäldskontoret garantera en real avkastning, ett sådani ahernaliv voreintressant. I övrigt vill OKG betona vikten av att en överenskommelse träffasmed om tillämpning av marknadsmässig ränta för den Udshorisont,under vilken medlen kan placeras. Alternativt bör NAK få möjlighet att frittplacera aktuella fondmedel i olika former av marknadsinslmment. SVABtillstyrker att NAK erhåller en friare rätt att placera fonderade, ickeåterlånade medel. Fömtom placering i statspapper - statsskuldväxlar,riksobligationer - kan obligationsköp förekomma. kan medfördel köpas av bank eller annan lämplig penningmäklare. SVAB vill framföraförslaget att de inbetalande reaktorägarna tillsammans med NAK kan bilda enplaceringspanel för samråd i dessa frågor. 1984/85:120 126 Bankföreningenvill såsom huvudprincip hävda alt de fonderade medlen bör kanaliseras lillkapitalmarknaden. Om statsmakterna anser att exempelvis energisektornsupplåningsbehov skall prioriteras, är della en separat fråga som inte direklhör samman med frågan om placeringen av de fonderadekärnbränsleavfallsavgifterna. Detfinns, som nämnts lidigare, elt samband mellan den (reala) avkastning som manförväntar sig på fonderade medel och den avgift som bör sättas för all täckaframlida utbetalningar. VatlenfaU anser all det i första hand är ikärnkraftfördagens och deras ägares intresse alt en god förränlning kanerhållas på de som avgifter inbetalda medlen. I den mån medlen icke erhållerbästa förränlning innebär della i realiteten alt kraftföretagen subventionerarden sektor i samhällel som kan disponera över medlen och som härvid belalar enränla som understiger alternativt bästa placering av kapitalet. Verket päpekarvidare, atl om kapitalet är utlånat kraftföretagen en automatiskbalansering inom kraftföretagen erhålles mellan ränior och avgifier på så sättatl lägre ränla ger högre avgifter på sikl och vice versa. Betänkandetdiskulerar möjlighelen atl placera fondmedel med garanterad real avkastning.NAK anser att kraven på en god realavkastning och betryggande säkerhet måstevara avgörande i vald av placeringsform. Avkastningskravet måste således vägatyngre än kortsiktiga finanspolitiska överväganden. Därigenom minskar ocksårisken för de långsikliga finanspolitiska problem som kan uppkomma omavkastningen blir alltför låg. Mycket talar för en placering iriksgäldskontoret, under förutsättning alt detta kan garanlera enmarknadsmässig avkastning. Fullmäktigeför kan i och för sig acceptera atl en garanlerad realavkastning skulle reducera osäkerheten om förutsättningarna för den framtidaavkastningen och därigenom underlätta avgiftssättningen. Å andra sidan skulleen garanti om en viss given real avkastning introducera elt nytt element istatens upplåning, innebärande all riskerar att få högrekostnader än som skulle ha varil fallet vid upplåning mol nominell ränta,vilket yttersl drabbar skattebetalarna. Principen om en real räntesättning bördärför prövas noga av statsmakterna. Innan så skett är fullmäktige inte bereddaalt förorda annal än en inlåning till nominell ränta. OiGvill i sammanhanget erinra om att kraftföretagen tidigare själva förräntade demedel som avsatts för hantering av använt kärnbränsle m. m. varvidrealavkastningen hölls . Införandet av finansieringslagenmotiverades med att medlen skulle finnas tillgängliga för framlida disposiUon.Det förutsattes dock atl den reala avkastningsnivån skulle bibehållas. SVABanser att det är av väsentlig vikt för kraftföretagen att högsta möjligaavkastning erhålles på de inbetalda medlen och man bör minst uppnå denrealavkastning på som erhölls då kraftföreia- 1984/85:120 127 gensjälva förvallade medlen. Kravet på real avkastning bör således inle sällaslägre än . Bankföreningensläller sig iveksam lill möjlighelerna att uppnå en garanlerad real avkastningför placeringarna - oavsett i vilken form dessa sker. Enligtgällande regler skall en reserv av minsl 25 procenl av fonderade medel kvarslåpå konto i och inte vara disponibel för återlån. Denna gränsföreslås sänkt lill enligt kommitléns förslag. föreslårall kravet på kapilal som vid varje utlåningstillfälle måste slå kvar under NAK:s förvaltning fasislälles till fr. o. m. . FKA anserlikaledes, atl reserven kan begränsas till 5 procenl av fonderade medel. OKGanser att reservmedelsandelen bör kunna sänkas kraftigt från nuvarande 25procent Det bör emellertid påpekas atl definilionen av begreppel"reservmedel" måste vara entydig. SVAB lillslyrker att reserven påinbetalda medel vad gäller återlån minskas från 25 lill eller lägre.NAK bör ges friare händer atl placera dessa medel för atl säkerställa en högreavkastning. 9 1984/85. 1984/85:120 128 Storstadsområdenas värmeförsörjning, m.m. (Ds I1983:5) Sammanfattningav och remissyttranden över promemoria utarbetad inom industridepartementet 1 Sammanfattning avpromemorian ....................... 129 2 Remissyttranden ............................................. 132 2.1 Remissförfarandet ....................................... . 132 2.2 Allmänna förutsättningar .............................. 133 2.3 Energihushållning ........................................ . 133 2.4 Oljeersällning ............................................. . 134 2.5 Förberedelser förkraftvärmeproduktion ............ . 135 2.6 Miljö, sysselsättning, m.m................................ . 136 2.7 Förslag avseende resp. region ........................ . 137 Prop.1984/85:120 129 1 Sammanfattning av promemorian och våren har ell antalöverläggningar ägt rum mellan föreirädare för industridepartementet och förberörda kommuner. Som underlag för överläggningarna har bl. a. funniiskommunernas oljereduklionsplaner. Resultatet av den genomgång av planer m.m.som har skett vid överläggningarna redovisas i föreliggande promemoria. Innehållet i promemorian kan sammanfattas påföljande sätt. Inom storstadsområdena har genomförts en omfatlande ochmyckel ambitiös planerings- och utredningsverksamhet, speciellt när dd gälleroljeersällning . Denna har också i en viss omfattning kunnatläggas till gmnd för ett beslutsfattande inom delta område. 1 flera fall haremellertid förekommil alt de alternativ som har kommit fram genom planerings-och utredningsverksamheten inle har kunnat förverkligas. Därigenom kan riskerfinnas för att uppställda mål i form av bl.a. oljeersällning inte kan nås medekonomiska uppoffringar som följd för samhället och för de i kommunerna boendeoch verksamma. Mol bakgmnd härav har syftet med överläggningarna varitatt söka finna genomförbara alternativ som dels säkerställer att de mål somgäller för oljeersättningen kan nås, dels att Ullräckligaförberedelser vidtas för atl skapa ett utrymme för uppförande av kraftvärmeverknär detta är ekonomiskl motiverat. I promemorian diskuteras först planeringsläget i fråga omenergihushållning och oljeersättning. Därefter diskuteras de åtgärder som medutgångspunkt i överläggningarna har befunnits lämpliga för atl dels säkerställaoljeersättningen, dels skapa förutsättningar för kraftvärmeproduklion.Avslutningsvis diskuteras sysselsättningseffekter, investeringsbehov ochkonsekvenser för miljön av åtgärder som rör värmeförsörjning m.m. istorstäderna. När det gäller energihushållning är den av statsmakternafastställda målsättningen en minskning av bruttoenergianvändningen i 1978-årsbyggnadsbestånd med , varav endasl en mindre del avsparandel skall ske . Det kan konstateras att vissa skillnaderfinns när det gäller uppläggningen av energihushållningen i de olika storstadsområdena.Skillnaderna synes i stor utsträckning vara beroende på att olika antagandenoch beräkningsmetoder har använls vid bedömningen av möjlig sparpotential.Detta gör alt det är svårt alt bedöma i vilken utsträckning somstorstadsområdena kommer att medverka till uppnående av energisparmålet.Regionala skillnader bör kunna motiveras av skilda fömtsättningar i klimat,bebyggelsens ålder och karaktär samt dess värmeförsörjning. De enklaste ochbilligaste åtgärderna kommer huvudsakligen att vara genomförda till mitten av1980-talet. Erfarenheter från storstadsområdena visar att mycket goda effekterav energisparåtgärder kan uppnås i flerfamiljshus och lokaler. Det är angelägetatt inrikta den Prop.1984/85:120 130 kommunala energiplaneringen så all sparåtgärderna fårstörsta möjliga effekt som en riktig avvägning sker mellan ålgärderför energihushållning och energitillförsel. Storstadkommunernas oljereduklionsplaner kommer vid ellgenomförande att innebära en oljeersällning som uppfyller de målsättningar somställs av sialsmaklerna såväl naiionellt som specifikl förSlorstockholms-områdel. Under 1980-lalel kommer oljereduklionen alt åstadkommasmedelst utnyttjande av elpannor och värmepumpar i fjärrvärmenäten. Koleldadehetvattencenlraler är vidare under uppförande eller planeras för idrifllagandeunder . Spillvärme utnyttjas f.n. i stor utsträckning iGöteborgs och Malmös fjärrvärmesystem. planeras användningenav spillvärme komma atl öka ytterligare. Även om vissa beslut om ålgärderenligt oljereduklionsplaneringen har fatlats återstår emellertid viktigaavgöranden i flera av storsladsområdena. Efter genomgången av uppgjorda planer m. m. redovisas ipromemorian vissa åtgärder som kan övervägas i syfte att åstadkomma enutveckling av storstädernas värmeförsörjning som säkerställer oljeersättningenunder och skapar fömtsättningar för utbyggnad av kraflvärme närdetta är ekonomiskt moliveral. Om de ålgärder som här redovisas kommer tillutförande kan oljeersättningen i storsladsområdena bedömas öka med 0,5 milj.ton under 1980-talel. Total oljeersättning kan därmed komma all uppgå tilldrygt 2,5 milj. lon i storstadsområdena. Åtgärderna sammanfattas i detföljande. Fjärrvärmenäteni södra delar bör hopkopplas så atl befintliga och planeradeanläggningar kan utnyttjas effektivare. Det samlade nätet bör omfattaStockholms sydvästra nät. , , , , ochHögdalenområdd. 1fjärrvärmenäten i norra delar bör strategiskt motiveradehopkopplingar genomföras mellan näten i , och Stockholmskommun. 1 samband härmed övervägs om några nya lägen förförbränningsanläggningar behöver etableras i de nordliga näten under1980-talet - eller om utbyggnad och konvertering kan ske i befintliga lägen. Ledningsutbyggnaderbör genomföras på elt sådani sätt atl en framtida anslutning till en ledningtill blir möjlig. Statsbidrag på av investeringskostnaden börövervägas för giska och långsiktigt motiverade distributionsanläggningar för Qärr- värme som beställs . Prop.1984/85:120 131 Principbeslutbör fattas om all bygga en ledning när kraftvärmeutbyggnad ochspillvärmeanslutning ekonomiskl bär denna investering. Planering av enledning till sker genom STOSEB. med placering i kan planeras av etl bolag somexempelvis till hälften ägs av och lill en fjärdedel ägs av vardera och av statens verk. Oljeersältningsplaneringenär mycket ambitiös och flera åtgärder har redan genomförts. Det ärväsentligt att förutsättningarna klargörs för att genomföra de åtgärder ivärmeplanen som syfiar till en hopkoppling mellan fjärrvärmenäl ochde värmedistributionssystem som drivs av de kommunala bostadsbolagen.