prop · G8035 · 1984-12-31 00:00:00 — 1.3.4 Föratsättningar förförslagen ................. . 103 1.4................................................................. Särskildayttranden 104 2 Remissyttranden ............................................. 106 2.1 Remissförfarandet ....................................... 106 2.2 Styrning av störteenergiförbrukare ................ . 107 2.3 Rådgivning ................................................ 114 2.4 Regional och lokal samverkan .......................... 114 2.5 Organisationsfrågor ...................................... . 116 1984/85:5 100 1 Sammanfattning av kommitténs betänkande Vidregeringssammanlräde bemyndigades dåvarande statsrådet lillkalla en särskild utredare med uppdrag atl uireda frågan omadministrativa siyrmedel för näringslivets energihushållning. Enligtdirekliven skulle uiredaren lämna förslag till siyrmedel för att åstadkomma enutveckling inom näringslivet rhot en bälire energihushållning och enanvändning av andra bränslen än olja. De siyrmedel som enligt direkliven skullebehandlas var av lypen allmängiltiga normer, individuell prövning enligt lag samlinformation, rådgivning och utbildning. Utredarenskulle utreda behovet av och ge förslag lill en energihushållningslag förnäringslivet som på molsvarande sätl som lagen om energiplanering(1977:439) skulle reglera ansvarei för energifrågorna. En sådan lagstiftningskulle enligt direktiven kunna utformas så alt en god grund tillskapades för överiäggningarmellan myndigheler och branscher resp. industriföretag om åtgärder för inlerneller exlern energihushållning. Uiredarenborde se över reglerna om prövning enligt 136 a § byggnadslagen avenergihushållning vid nyanläggning eller ulbyggnad av viss induslriell ellerliknande verksamhet, bl. a. med avseende på kriterierna för val avprövningspliktiga anläggningar. En samordning av en eventuell energihushållningslagenligt ovan med energihushållningsprövning enligt 136 a § BL borde om möjligtske. Vadgäller frågeställningen om skäipta krav på all värme- och elproducerandeanläggningar skall kunna eldas med fasla bränslen, borde utredaren beaktaresultatet av ulredning (I 1977:11) om omställbara eldningsanläggningar m. m. Enligtlagen om energiplanering skall en regional samverkan bedrivas, därkommuner, industrier m. fl. gemensaml söker finna lösningar påenergihushållnings- och energilillförselfrågor. Utredaren skulle kartlägga hurdenna samverkan bedriviis och därpå överväga om en prövning för störteenergisystem, eller andra administrativa styrmedel, borde införas. Slutligenangavs i direkfiven all uiredaren borde redovisa resursbehovet ochadministrativa konsekvenser som blir följden av framlagda förslag liksommöjligheterna fill avgiftsfinansiering. Ulredningensbelänkande (SOU 1981:94) bär - kommun -näringsliv. Ulredningens arbetsnamn har varit Grafströmska utredningen. Följandeförutsättningar har jämle ovan angivna direkliv, avgränsal uppdraget: -atl ekonomiska siyrmedel skall verka tillsammans med de administrativa, somföreslås i betänkandet 1984/85:5 101 - att utredningen huvudsakligenbehandlar delar av näringslivel med hög energiförbmkning per arbetsställe - att övriga delar avnäringslivet kräver andra typer av ekonomiska och administrativa styrmedel, ände som föreslås - atl förslagel lillenergihushållningslag dock skall gälla för alla delar av näringslivet. a. följande utgångspunkter som gmnd för angivna överväganden ochförslag. Detsvenska energisystemet skall under lill ersältas med etl nyttsystem, baserat på varaktiga, helsl fömybara och inhemska energikällor.Uppvärmning med elenergi skall först tillåtas öka för att i samband medkärnkraftens avveckling åter minska så att landels eliillgångar kan svara molbehovet för drift och belysning inom industri och övrig bebyggelse. Omställningenkommer alt ställa myckel stora krav på de tre centrala parterna - stat, kommunoch näringsliv. Oljeersättningsprogrammei, vars mål är att fram till år 1990reducera årsförbmkningen av olja med 12 milj. ton, kommer enligt prognoser attsvårligen nå detta mål. Utredningen anser det betydelsefullt att programmet kanfullföljas specielll beträffande inhemska energislag och effektivareenergianvändning. 1981års energipolitiska riktlinjer betonar prisstyrning genom skatter och avgiftersom medel att genomföra politiken. Ny teknik skall introduceras ochkommersialiseras genom stöd från oljeersättningsfonden. Mindre och medelstoraföretag skall stödjas genom information, utbildning och rådgivning. Störteföretag förväntas ta ett eget ansvar för sin energiförsörjning. Faslbränslelagen(1981:599) har liten inverkan på valet mellan kol och inhemska bränslen. Energipolitikenkommer inte att kunna förverkligas genom enbart styrning av energipriser.Utredningen pekar även på de skattetekniska nedsättningsregler som f.n. gälleroch som innebär atl de mest energikrävande företagen över huvud taget intepåverkas av höjningar av energiskatten. Skatteinstmmentet anses dessutom verkapå alltför lång sikt. De anvisade styrmedlen är enligt utredningens uppfattningotillräckliga för alt förverkliga det energipolitiska programmet. exkl. kärnkraftverk och vattenkraftverk svararför av landets totala energiförbrakning. Avde ca 11000 arbetsställen inom industrin som redovisar energiinköp fill stafisfiskacentralbyrån svarar 400 arbetsställen för drygl av industrinsenergianvändning och 1000 arbetsställen för . Utredningenpekar på brister inom staten vad gäller kunskap, kompe tens och riktlinjer förförverkligande av energipolitiken. a. detla skäl 1984/85:5 102 börslymingen följa en mjukare linje, i huvudsak baserad på överläggningar ochöverenskommelser mellan stal, kommun och näringsliv. 1.3.1Styrning av större energiförbrukare Eltrelativt litet antal arbetsställen, ca 1000 st., svarar för av landels lotalaenergiförbmkning. Utvecklingen hos dessa är av så slor betydelse för landetsenergiförsörjning all staten bör söka närmare följa och påverkaenergiutvecklingen hos dessa enheter. Somunderlag för uppföljning och slyrning krävs mätning och kontroll av faktisk förbmkningav energi samt framtagande av energibalanser för verksamheten. Utredningenanser atl samhällel bör ha störte möjligheter än vad som föreskrivs i faslbränslelagenatt påverka valet av faslbränsle för nya pannor. Någon form av prövningssystembör införas. Mot bakgmndav ovanslående överväganden föreslår utredningen följande: - En energihushållningslag förnäringslivet. - Krav på den som svarar för eltarbetsställe att se fill all god energiplanering, säker energitillförsel ochen effektiv energianvändning råder vid arbetsstället. - Krav på att arbetsställen meden årlig energiförbmkning över 40 TJ (ca I 000 arbetsställen) skall utarbetaårliga energiplaner baserade på en löpande intern energiredovisning. Energiplanmed bokslut från energiredovisning skall godkännas av företagens styrelseeller motsvarande. - Regelbundna överläggningarmellan statens energiverk och företrädarna för arbetsställen med en årlig energiförbmkningöver 180 TJ (ca 400 arbetsställen). Företagen skall vara skyldiga all della iöverläggningarna och att lämna erforderiiga uppgifter.Överläggningarna, vid vilka även berörda kommuner skall ha möjlighet allnärvara, skall avslutas med gemensamt protokoll. skallårligen redovisa vad som åstadkommils under årel och jämföra ulvecklingen medde energipolitiska målen. - Tillägg fill fastbränslelagensom ger statens energiverk skyldighel alt pröva användning av annat bränsle änfast inhemskt bränsle i nya eldningsanläggningar eller energisystem med enårlig energiförbrukning på minst 180 TJ. Ändringar införs också i definitionenav energisystem i fastbränslelagen. Utredningenanser att prövningsgrunden energihushållning i 136 a § byggnadslagen intekommer att behövas om del system som föreslås införs. Möjligheterna atlbegränsa insamlingen av uppgifler fill SCB:s energistatistik från de 9000 arbetsställen,som har lägsl energiåtgång, bör utredas. Föreslagetstyrsystem bör ulvärderas . Prop.1984/85:5 103 För atl önskad effekl av rådgivning som styrmedel skallerhållas bör rådgivningen riktas till företag med energiförbrukning av nämnvärdslorlek. Ulredningen föreslår därför: - Atl rådgivningi försia hand erbjuds arbetsställen som har en energiförbrukning över 12 TJmen som inte omfattas av systemet med överläggningar (ca 1600 arbetsställen). - All energirådgivningsverksamheteninom utvecklingsfonderna organiseras 17-10 regioner med var sinrådgivningsgrupp. Det cenirala ansvaret för energirådgivningen skall ligga påstatens energiverk. De företag och arbetsställen som inle omfattas av härangivna förslag, bör erhålla rådgivningsslöd i mån av resurser. Kommunalarådgivare bör även kunna anlitas av mindre förbrukare. 1.3.3 Regional och lokal samverkan Utredningen påvisar det stora behovet av samplaneringmellan kommuner och inom regioner. Enligt direktiven skulle utredningenöverväga prövning av hela syslem för energiförsörjning av regioner ochtätorter. Sådan prövning fömtsätter alt samarbele finns eller kommer fill slånd.Utredningen anser det därför angeläget atl initiativ tas lill sådan samverkan. Utredningen föreslår följande: - Ändring i lagenom energiplanering som ger möjlighet atl ålägga två eller flerakommuner alt genomföra gemensam energiplanering. - Uppdrag tillstatens energiverk all teckna utvecklingsavlal med några kommuner och företag. - Uppdrag tillstatens energiverk atl medverka lill att centrala eller regionala bränslebolagbildas. - Inrättandet avett försäkringssystem övervägs. Försäkringssystemet skall minska den ekonomiskarisk som följer av all flera parter samverkar. 1.3.4 Förutsättningar för förslagen Utredningen har följande förslag för atl åstadkomma enresursstark staflig organisafion på energiområdet: - ges del samlade ansvaret för styrning av näringslivetsenergihushållning. Häri ingår då såväl tillförsel som användning av energi. - Beslutet attinrätta ett särskih organ med ansvar för oljeersättningsfonden upphävs. Slödur fonden skall beslutas av statens energiverk. Genom att resurserna, både vadgäller ekonomiska och administrativa siyrmedel, samlas inom statens energiverk, kommer såvälteknisk som ekonomisk specialisering att underlättas lill gagn för den energipoliliskastyrningen. 1984/85:5 104 Utredningenefterlyser klara riktlinjer för hur de energipoliliska programmen skallförverkligas. Särskilt beiräffande användningen av kol och inhemska energislagrespektive elanvändning och elförsörjning inför kärnkraftens avveckling krävsvägledning. Resursförstärkningarkommer atl krävas om föreslagen organisalion skall genomföras. Vid slalensenergiverk krävs 10-12 tjänsler utöver fillskottet av personal frän oljeersällningsfondenoch statens industriverk. Behovet av ytterligare medel beräknas lill 4 milj.kr./år. Finansiering föreslås ske via oljeersällningsfonden. Karl-AxelEdin, sakkunnig: Inslämmer i utredarens åsikt atl del avgörandeenergiproblemet för är del slora importberoendet i energiförsörjningenoch de höga importkoslnaderna för olja. Starka motiv finns för staten all åsladkommaen minskning av oljeimporten. Av lillgängliga stafliga styrmedel är beskattningav olja det mest ändamålsenliga. Generelltanser att lagar som ålägger näringsliv och kommuner ell formellt ansvareller skyldighet inte har lillräcklig effekt för att motivera kostnaderna ochalt de dessutom har vissa andra nackdelar. Förslagelalt införa löpande energiredovisning och skyldighet att upprätta energiplanerär onödigt för de mest energikrävande företagen. Deninformation till myndigheterna som ges i SCB:s stafistik om näringslivetsenergianvändning är i allmänhel tillräcklig. Övertygande moliv finns inte för atlålägga företagen att lämna upplysningar och handlingar lill energimyndigheten. Förändringarnaav faslbränslelagen som föreslagits bör närmare övervägas då de direkt kankomma atl påverka energiförsöijningen. Olika skäl talar dock för att vänta medatt ändra lagen fill dess resultaten av nuvarande utformning kan avläsas. Förslagetatt ålägga kommunerna samordningsansvar är onödigt, då dessa av eget intressefår förväntas ta sådant initiativ. , sakkunnig: Anser att uiredaren, ifråga om energiplanering,gått längre än vad som angivits i direktiven. Det är för lidigl atl förändralagen om energiplanering. Vadsom saknats för att åstadkomma en mer utbredd kommunalenergiplanering, lokalt och regionalt, är klara riktlinjer och garantier frånstatsmakterna. Enenergihushållningslag för näringslivet bör inte omfalla kommunala energiproduktionsanläggningar.SCB:s insamling av statistik måste omprövas i syfte att begränsauppgiftsinsamlingen till ett minimum. Näringslivetsenergihushållning bör i försia hand styras med ekonomiska och normafivastyrmedel. Del är därför för lidigl alt skärpa fastbränslelagen på föreslagetsätt. 1984/85:5 , 105 BoHelmerson, sakkunnig: Anser att utredaren felaktigt har betraktat de i proposiiion1980/81:90 anförda energibalanserna som absoluta mål, vilka måsle uppnås. Helmerssonanser alt industrins utveckling och konkurrenskrafi inle tillräckligt beakiatsi utredningen. Medel för slyrning och övervakning av vår energihushållning får inlestöra industrins konkurrensfömtsällningar. Dessa behöver snarare stärkas. Årligenåterkommande energiredovisningar kan inle accepleras av industrin - bl.a. medhänvisning till koslnadema härför. Därtill kommer all induslrin själv, särskiltden energiinlensiva, redan i hög grad är medvelen om de långsiktigaenergihushållningsproblemen. föreslår att samverkan mellanmyndigheter och industri snarare bör ske via regelbundel återkommandesammankomster mellan branschföreträdare och . En helt oacceptabeltanke är att enligt förslag införa prövning av nytillkommande fossilbränsleeldadepannor i vissa störte anläggningar. Industrinkan inle heller acceptera att dess investeringar för energiförsörjning medbiobränsle skall underkastas prövningsplikt. MatsHöjeberg, sakkunnig och , expert: måste utformasså att omläggningen av landets energisystem kan genomföras konsekvent ochmålmedvetet. 1980-talel får därvid utgöra en start-sträcka för en försörjningbaserad på inhemska fömybara energikällor. Statsmakterna,myndigheterna och kommunerna måste ta sitt ansvar och driva på utvecklingen. Utredningenhar varit för återhållsam i fråga om förslagen till rådgivning, redovisning,överläggningar med större energienheter, prövning för användning av olja/kol inya anläggningar saml åtgärder för att stimulera del kommunala engagemanget.Dess förslag bör därför betraklas som minimi-förslag. Fastbränslelagenborde ha utvidgats fill atl gälla även befintliga anläggningar. Som det nu ärfinns det risk att de skärpta kraven på anläggningar leder till att åtgärderskjuts upp. Ettförtroendefullt samarbetsklimat måsle skapas mellan centrala parter. Ju hårdarestyrmedel som utnyttjas desto nödvändigare är det att förtroendet är slort.Utredningen borde ha förberett hårdare siyrmedel, alt tas lill om utvecklingenom visar att de energipolitiska målen inte kan nås. Vid överiäggningarnamellan statlig myndighet och företag/kommun är del viktigt att den senareparten kan presentera etl åtgärdsprogram som kan fungera som huvuddokument föröverläggningarna. Samhälletsstöd och krav måste inriktas mer mol de företag som har en mindre dominerandeenergikostnad. Det är sannolikt inom dessa företag som den strategiska synen påenergifrågorna saknas och där energipolitiska insalser kan göra störst nytta.Gränsen för företag med krav på energiredovisning och energiplan bör sältas vid20 TJ. Planen skall kunna begäras av . 1984/85:5 106 Kommunernahar en central roll i den nya energipolitiken. Del är vikligl att kommunerna gesmöjlighet att personal- och resursmässigt växa i den roll som samhället kräver. Iövrigt ansluter sig Höjeberg och till utredarens förslag. BengtWallenberg, sakkunnig: Myndighelernas begränsade resurser bör kraftsamlas lillutredarens förslag om uppsökande och kompetent aktivitet på utbildning ochrådgivning. Förslaget om obligalorisk redovisning lar alll för slora resurser ianspråk både hos förelag och myndigheler i förhållande till vinsterna. Kravenpå dialog och prövning fömtsätter en kompetent uppsökande verksamhet frånmyndigheternas sida. Förslagel saknar erforderiig akfiv inrikining för atlhöja myndighelsorganisalionens kompetens. Syflelmed dialogen måsle göras klarare med iakttagande av förelagsekonomiskarealiteter. Wallenbergdelar Edins och sons åsikt att förslagen om oljesub-sfitulion ienergitillförseln och en ändring av fastbränslelagen myckel väl kan få motsatteffekt än avsett. Betänkandet(SOU 1981:94) Energisamverkan stal - kommun - näringsliv har varil utsänt påremiss. Yttranden har avgetls av (),(), slalens naturvårdsverk (SNV), statens pris- ochkartellnämnd (SPK), , bosladssiyrelsen, statens råd förbyggnadsforskning (BFR), statens planverk, slalens induslriverk (SIND), slatensvattenfallsverk, styrelsen för teknisk utveckling (STU), universiteten i , delegalionen (Bo 1978:03) för frågor om energihushållning ibefintlig bebyggelse, energisparkommittén (11974:05), delegationen (11975:02)för energiforskning (DFE), oljeersättningsdelegalionen (I 1979:01) (OED), delegalionen(I 1980:08) för uppbyggnad av en oljeersättningsfond (OEF), länsstyrelserna iGöteborgs och län resp. efter hörande av länenskommuner. Landsorganisationeni (LO), (), . , , Svenska kommunförbundei, Svenska kraflverksföreningen.Svenska , , () samt . Ianslutning lill remitteringen har yttranden även inkommit från Jemkontoret,statens insfitut för byggnadsforskning (SIB), Svenska cellulosa- ochpappersbruksföreningen (SCPF) saml . Prop.1984/85:5 107 2.2 Styrning av större energiförbrukare Grafströmska ulredningen föreslår all en energihushållningslaginförs för näringslivet. En majoritet av remissinstanserna släller sig iveksammalill eller avvisar hell delta förslag. RRV, BFR, i Västernorrlandslän, LO samt TCO år i huvudsak posiliva till förslagel. RRV som lillstyrker förslagel med den inriktning somutredningen angivit anser atl en akliv uppföljning från energimyndigheten ärviktig för atl lagen skall bli verkningsfull. Av resursskäl bör därför energiförbmkareunder 180 TJ-gränsen undanlas från lagens fillämpningsområde. BFR framhåller atl inför föreslagna överläggningar mellan slalensenergiverk och störte energiförbrukare bör söka nå ramöverenskommelsermed indusirins branschorganisalioner. i anser atl del ärosäkert om föreslagen omfallning av samrådsverksamhelen är realistisk, menmenar att del i enskilda fall kan det vara välmotiverat med fördjupat samråd.Länsstyrelsen anser även bl.a. med hänsyn fill miljöskyddsaspeklerna alllänsstyrelsen bör beredas tillfälle att delta i överläggningar mellanenergiverket och störte energiförbrukare. LO anser att de föreslagna styrmedlen kan komma atl lillämpaspå ell sådanl sätt atl de blir elt stöd för god invesierings- ochenergiplanering i företag och kommuner. För energianvändning i stort anser dockLO atl de ekonomiska styrmedlen lämpligen blir mest avgörande. TCO menar all ulredningens förslag ligger i linje medderas uppfallning. Man ser dock förslagel som elt minimiförslag. TCO anslutersig vad gäller deUa förslag hell lill de synpunkter som framförts av MatsHöjeberg och i särskilda yllranden. Behovel av en särskild energihushållningslag för näringslivel,ifrågasätts av flertalet remissinstanser, bl.a. SPK, SIND, , , , . , , , Jemkontoretoch SIB. SPK menar alt de energiinlensiva förelag som i försia handskulle omfallas av den föreslagna lagen fill mycket stor del säljer sinaprodukter på internafionella marknaden. Företagen är därmed ulsaUa för internalionellkonkurtens och nödsakade au vara koslnadsmedvetna och effektiva, ävenbeträffande energikostnaderna. SIND anser att en energihushållningslag är obehövlig medhänsyn till atl energikostnader och stora krav på leveranslrygghet sedan längefått berörda företag au söka förbäUra sin energiekonomi. Som stöd för sin åsiklanför verkel den omfattande erfarenhei man vunnii vid handläggningen av bidragsverksamhelentill energisparande ålgärder inom induslrin . Verkelframhåller också del väl fungerande frivilliga samarbelel mellan verket ochindustriella branschorganisationer rörande 1984/85:5 108 energifrågor.Sveriges industriförbund avslyrker förslagel med liknande molivering. ÄvenStatens vallenfallsverk anser all förslagel saknar bärande motiv. Verkethänvisar till all de åsyftade företagen har sådan kompelens atl centralaadministrativt betingade bedömningar knappasl lorde innebära någon förbättring. LRFanser inte att utredningen ger tillräckligt underlag för införande av denföreslagna lagen. Stockholmskommun påpekar atl kommunerna enligt lagen om energiplanering ärskyldiga atl på anfordran redovisa sin planering för statsmakterna. Del finnsenligt kommunen ingenting som tyder på all kommunerna inte lever upp till sillansvar enligt lagen. Man avvisar därför förslagel om en energihushållningslag vilkelskulle omfatta de kommunala krafl- och värmeverken. Kommunen anser altekonomiska styrmedel bör väljas före detaljerade administrativa styrmedel. Svenska inte ulredningens uppfallning att föreslagna administrativa siyrmedelerfordras för alt uppnå oljeersältningsprogrammets målsättning fram till 1990.Institutet framhåller, med stöd av leveranssla-fisfik för olja på den svenskamarknaden , alt som förflutit sen utgångsäret förmålsättningen har nära halva den reduklion som eftersträvas ,uppnåtts. Med slöd härav avslyrker institutet föreslagen lag. avstyrker förslaget med liknande motivering. Jemkontoretsom anser atl järnverken redan ägnar energifrågorna erforderlig uppmärksamhettror inle alt en statlig myndighet med begränsande medel har möjlighel attbygga upp och underhålla en så hög kompelens på både energiområdet och vadavser process- och produktkunnande som järnverken har. SIBsom intar en kritisk hållning mot den argumentation som ligger till grund förförslagen menar att det är oklart hur det nytillkommande ska axladet tänkta ansvaret för näringslivets energihushållning. Tillräckligt starkaoch omfattande styrmedel för att förmå företagen att agera "mot sinvilja" finns inte presenterade i utredningen. Utan starka och omfallandestyrmedel blir den höga slyrningsambitionen föga meningsfull. Dessutom kommerdet att ta att bygga upp den kompelens som behövs för att göra merkvalificerade bedömningar än vad som görs inom storföretagen själva. Förslagetatt arbetsställen med en energiförbrukning över 40 TJ skall utarbeta årUgaenergiplaner bedörns positivt av ett fåtal remissinslanser. Energisparkommitténdelar utredningens uppfattning att en förutsättning för att företagen skallkunna leva upp till det ansvar som de förväntas ta enligt de energipolitiska riktlinjernaär alt de har väl dokumenterade kunskaper om sin faktiska energiförbrukning. 1984/85:5 109 effektivenergirådgivning skulle kunna genomföras är atl denna kunskap finns fillgängligför stafliga och kommunala energirådgivare. Även iVästernorrlands län framför liknande synpunkter. Länsstyrelsenanser atl det är viktigt alt slalens energipolifik kan bedrivas långsikfigtoch utan överraskande ändringar av tidigare beslut för all näringsliv ochkommuner skall få elt bra underlag vid beslul om egna investeringar och energiproducerandeanläggningar. fordrar dock kännedom om bl. a. hur energiflödena i landetförändras. Uppföljning och planering är därför viktigt. Endasl sådana uppgiftersom är väsentliga och som kan behandlas och värderas av slalens energiverk börkrävas. Länsstyrelsenanser också att onödig byråkrati bör undvikas och menar att det inte ärsjälvklart alt redovisning lill behövs vatje år. som intar en negaliv hållning fill utredningens förslag menar atlen insamling av erforderlig energislalistik från företagen bör ske via SCB somnu men atl en samordning bör komma till stånd med respektive kommun. Förbundetanser att uppgiftinsamlingen bör begränsas lill ett minimum. SCBfinner utredningens argumentering för införande av ett nytl informationssystemom näringslivels energihushållning föga övertygande.