prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — Etl säll att sprida hälsoupplysning är all personalen inomprimärvärden liksom förelagshälsovården medverkar i ulbildningen i skolor,bildningsförbund m.m. Hälsoupplysning kan också spridas genom utställningar,broschyrer och massmedia. Det är enligt min mening viktigt att sehälsoupplysningen som en del av ett folkbildningsarbete som syftar lill atlfördjupa befolkningens kunskaper om hälsorisker och bredda intresset förhälsofrämjande verksamhet. Det är därför av avgörande betydelse atl arbelel medhälsoupplysningen bedrivs i samarbeie med folkrörelser och organisationer,l.ex. Härigenom ökar förutsättningarna för en mera nyanseraddebatt och opinionsbildning i hälsopolitiska frågor, som kan bli en vikligmotvikt till den ur etl hälsopolitiskt perspekliv ofla ofullsländiga ochförenklade människosyn som präglar vissa delar av l.ex. den kommersiellareklamen och massmediautbudel vars genomslagskraft är stor hos bl.a. barn ochungdomar. Det är därför viktigt atl garantera tillräcklig kapacitetför utbildning av personer med särskilt ansvar för ulveckling och samordning avhälsoupplysningsarbelet. Den ulbildning i hälsoupplysningens meloder sombedrivs vid utgör en viklig resurs i dettasammanhang. 3.8 Åtgärder mot tobaksbruket Tobaksbrukels negaliva effekler på hälsan har ingående beskrivilsav cancerkommittén och tidigare av tobakskommiilén i belänkandel (SOU 1984/85:181 58 1981:18) Minskal lobaksbruk samt i HS 90-rapporten (SOU1981:1) Hälsorisker. Av uppgifter i betänkandena framgår att rökare har enstörre mottaglighet än icke-rökare för många sjukdomar och atl de har enförhöjd sjukfrånvaro frän arbetet. Pålaglig är också den ökade dödlighet iolika sjukdomar som karaktäriserar rökare. Den högre dödligheten bland rökaregäller framför alll tre sjukdomsgrupper, nämligen hjärt- och kärlsjukdomar,cancer och lungskador (bronkit, emfysem). Anlalel dödsfall i där rökning är en slarktbidragande orsak har beräknats lill mellan 7 000-13 000 . Minsl hälftenär hjärtinfarkter. Cancerkommillén konstaterar att tobaksrökning är den störstasäkerställda, enskilda orsaken till cancer i värt land. Kommillén uppskattaratt vart 6:e cancerfall eller ca 5 500 fall har tobaksrökning som orsak, delvisi samspel med andra faklorer. Luftföroreningar från cigarettrökning har även visals genegativa hälsoeffekter. Undersökningar har visat alt barn lill rökandeföräldrar oftare än andra drabbas av infektionssjukdomar i luftvägarna.Cancerkommittén har också bedöml atl passiv rökning innebär en viss cancerrisk.Den individuella risken varierar och torde enligt kommittén vara låg, men detkan inte uteslutas att den i exlrema fall är påtaglig i lokaler där mängapersoner röker . Andelen vuxna som röker är ca 30 procenl. Underde har en påtaglig förändring skett i rökvanemönstrel, därmännens konsumtion genomsnittligt sjunkit och kvinnornas stigit. 1 fråga ommännen är rökningen mer utbredd bland de äldre medan del bland kvinnornaframför allt är de yngre som röker. Om rökvanorna inle ändras kan man därförvänta sig etl växande antal fall av rökningsbetingade sjukdomar och ökaddödlighet bland kvinnor när dessa når åldrar där tobaksskadorna vanligen visarsig. Viktigt är härvid atl komma ihåg atl risken för t.ex. lungcancer sjunkerväsentligt redan inom nägra fä år om man slutar röka. konstaterar att även användning av snusoch tuggtobak medför en viss cancerrisk. Storleken härav kan inte närmareuppskattas. För den cancerform, som i första hand förknippats med dessa varor-munhålecancer - rör del sig dock endasl om nägra fä fall . () har vidfiera tillfällen rekommenderat sina medlemsländer alt ta inilialiv i syfte atlbekämpa tobaksrökningen. I den av WHO publicerade expertrapportenSmoking and ils Effects on Health har rekommendalionerna vidareutvecklats ochkonkretiserats. WHO har fastslagit alt ingen annan enskild förebyggande åtgärdkan bidra mera till ökad hälsa än förhindrande av tobaksrökning. Prop.1984/85:181 59 En rad ålgärder för att begränsa tobakens skadeverkningarhar successivt genomförts i värt land . Ettflerlal av de åtgärder WHO rekommenderat i nämnda rapport har genomförls. överlämnade till regeringen dens.k. lobaksutred-ningen som utarbetats av en av styrelsen särskilt tillkalladexpertgrupp. En omedelbar följd av tobaksutredningens förslag blev alt kraftiglökade resurser ställdes til! förfogande för och Nationalföreningenför upplysning om tobakens skadeverkningar (NTS) saml föreningen som inleröker (Visir) frän anslagel Hälsoupplysning. infördes en särskild lag om varningstextoch innehållsdeklaration på lobaksvaror. Marknadsföringen av lobaksvarorbegränsades genom en särskild lagstiftning som trädde i krafl . tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté -tobakskommiilén - som fick i uppdrag all uiarbeta etl program för allnedbringa lobakskonsumtionen och molverka dess skadeverkningar. Tobakskommiilénöverlämnade sitl slutbetänkande (SOU 1981:18) Minskat lobaksbruk.Dessförinnan hade eU särskilt delbetänkande (DsS 1978:7) benämnt Rökfriamiljöer överlämnals. Efter remissbehandling av lobakskommitténs förslag beslötregeringen att uppdra ål och arbelarskyddsstyrelsen att utfärdarekommendationer för alt begränsa tobaksrökningen i lokaler avgemensamhetskaraktär. Särskilda medel ställdes också till socialstyrelsensförfogande för information om rökfria miljöer. Regeringen beslöt vidare alt uppdra ål attverka för att frågor som rör tobakens skadeverkningar ägnas ökad uppmärksamheti utbildningen av läkare och annan vårdpersonal. Allmänna råd frän arbetarskyddsslyrelsen och socialstyrelsenom begränsning av tobaksrökning i lokaler av gemensamhetskaraktär utfärdades iapril 1983 (AFS 1983:10). Råden omfattar arbetslokaler och personalrum samtoffentliga lokaler och andra utrymmen dit allmänhelen har fillträde. Deallmänna råden har som mål att ingen mol sin vilja skall behöva utsättas förobehag eller hälsorisker på grund av tobaksrökning i gemensamhetslokaler därbåde rökare och icke-rökare har rält eller skyldighet att vistas. Råden villfrämja ett synsätt där en rökfri miljö belraklas som det normala.Utgångspunkten är att en rökares önskan atl röka bör vika för andras önskemålom rökfri miljö. Förslag om forlsalta åtgärder och har i skilda skrivelseruppmärksammat regeringen på behovet av ytterligare åtgärder för att begränsatobakens skadeverkningar. framhåller bl.a. följande. Genom hälso-och sjukvårdslagen åläggs landsfingen etl ansvar för hälsoupplysning om bl.a.rökning. 1984/85:181 60 primärvården och företagshälsovården efterfrågasrökavvänjningshjälp i alll slörre utsträckning. Om arbetet för minskad rökningskall kunna ha fortsatt framgång behövs härulöver samhällsåtgärder som har etttydligt lobakspo-liliskt syfte. Motioner om ålgärder mot lobaksbruket har ocksä behandlatsav . har därvid bl.a. uttalat atlregeringen bör följa upp de åtgärder som har vidtagits för all fåunderlag för en fortsatt systematisk satsning mol tobakskonsumiionen. Cancerkommillén konstaterar all flera ulredningar undersenare år redan har utpekat tobaksrökningens hälsorisker men atl de åtgärdersom därefter vidlagits varit otillräckliga. Fortsalla kraftfulla anslrängningarmåste därför göras med inriktning på att tobakskonsumiionen drasiiski begränsas.Detta är enligt kommillén inle bara en resursfråga ulan del behövs någol av elluppvaknande hos oss alla - vare sig vi själva röker eller ej. Det behövs engenomgripande aiiitydförändring till rökningen som samhällsproblem. Enintensifierad hälsoupplysning och andra åtgärder, som kan slimulera och hjälpamänniskor till all sluta röka, är enligt cancerkommittén den bästa vägen föratt åstadkomma etl minskat tobaksbruk. Effekler av vidlagna åtgärder En nedgång i den lobaksrelaterade sjukligheien ochdödligheten är den effekt som yttersl eftersträvas. Möjlighelerna alt bedömahälsoeffekter avseende l.ex. cancer försväras av den långa latenstiden föruppkomst av cancersjukdomar. synes dock denminskade rökningen bland männen ha gell resultat i form av en minskad förekomstav lungcancer. Den allmänna rökvaneutvecklingen torde endast undanlagsviskunna relateras lill specifika åtgärder mol lobaksbruket. Det finns emellerlidmyckel som tyder på atl rökvanorna i en befolkning verkligen är påverkbara.Under slutet av 1970-lalet och början av 1980-talel noterades en nedgång irökvanorna bland skolbarn. Under senare hälften av 1970-lalet intensifieradesinformationen om tobakens skadeverkningar i skolorna. Del var också vid dennatidpunkt som stiftelsen rökfri generation inledde silt kampanjarbete iskolorna. Andelen rökare i är dock fortfarande oroväckande hög. Trots vissa positiva förändringar i rökvanorna är nästanen tredjedel av den vuxna befolkningen dagligrökare. Rökvanemönstrel har dockförändrats så att männens konsumtion genomsnittligt sjunkit och kvinnornassligil. Bland yngre kvinnor röker ungefär dubbelt så många som bland yngre män.De senare har dock påtagligt ökal sin konsumtion av snus. Olikheterna i rökvanor mellan olika samhällsskikt harförändrals . Rökvanorna vad gäller cigaretter har avtagit blandhögutbildade, såväl män som kvinnor, men förändrals i mindre ulslräckningbland 1984/85:181 61 lägutbildade, särskilt kvinnor. En allmänattitydförändring under senare är till rökningen har hafl lill följd alt såvälrökare som icke-rökare i slor utsträckning verkar föredra rökfria miljöer dådel gäller gemensamhetslokaler, transportmedel m,m, Med syfte atl utröna de hittillsvarande effekterna av deallmänna råden om rökfria miljöer tillställde ocharbetarskyddsstyrelsen samlliga slalliga myndigheter pä cenlral och regionalnivå en enkät under höslen 1984. Enkäten skickades ut till drygt 2 300 arbetsplatser. Ca 70procent av dessa har besvarat enkäten. Av resultaten framgår atl ca 90 procentav arbetsplatserna hade införl eller höll på () all införa någon formav rökbegränsning. Sammanfattningsvis visar enkäten att rökfria sammanträdentycks vara en regel pä slalliga arbelsplalser. Vanligl är också att manbegränsat rökningen yllerligare t.ex. i lunchrum eller andra pausuirymmen. Delär däremol mindre vanligl med rökfria loalellutrymmen, entréer och korridorer.Socialstyrelsen bedömer att var femte arbetsplats följer rådens målsättningfullt ut. Hur utvecklingen har varit på andra arbetsplatser,särskilt de privata, är ovisst. bedömer dock au trenden kanvara densamma, även om nian troligen inle har kommit lika långt i arbelel. Deoffenlliga arbetsplatserna omfattar ofta lokaler dil allmänheten kan ellermåste ha tillträde. Det är ofta i sådana lokaler man börjat arbetet med attsanera rökningen. Drygt 90 000 exemplar av de allmanna råden har sålts ochdistribuerats ul till enskilda arbetsplatser. Enligt arbetarskyddsstyrelsen ärefterfrågan den näst Slörsla hillills vad gäller deras kungörelser. Hälso- och sjukvården har en strategisk betydelse för allförändra attityderna till rökning. Metoder behöver dock ulvecklas för atlintegrera tobaksupplysningen i del dagliga hälso- och sjukvårdsarbetet. Etlomfattande arbete med att göra hälso- och sjukvårdsmiljön rökfri pågår ute ilandet. Flera undersökningar bland vårdpersonalen har emellertid visal atl mångafortfarande är tveksamma lill alt bedriva tobaksupplysning bland patienterna.Grund- och vidareulbildningen saml fortbildningen spelar sannolikl en avgöranderoll nar det gäller möjligheten alt förändra denna inslällning. Regeringens behandling av lobakskommilléns betankandeledde bl.a. lill alt fick i uppdrag att verka för atl frågorsom rör tobakens skadeverkningar ägnas ökad uppmärksamhel i utbildningen avläkare och 1984/85:181 62 Med syfte alt utveckla meloder för att integreralobaksupplysning i del dagliga hälso- och sjukvårdsarbetet och i den löpandegrund- och introduktionsutbildningen liksom i den ulbildning som förekommerinom l.ex. ell sjukvårdsdistrikt genomförde under åren 1980-1983en försöksverksamhel i . Försöksverksamhelen har lell till all mångalandsting därefter startat egna liknande verksamheter och att ett utvecklingsarbelenu pågår inom hälso- och sjukvården för all förbällra patientinformationen omrökningens skadeverkningar. För all stimulera lill all hälsofostran och tobaksfråganbehandlas i lärarnas grundutbildning och forlbildning har styrelsen tillsammansmed genomfört konferenser inom de olika högskoleregionerna. Styrelsen har också i samråd med skolöverstyrelsen.Svenska kommunförbundel och vidlagil vissainformationsåtgärder inom grund-, fort- och vidareutbildningarna av hälso- ochsjukvårdspersonal. På uppdrag av regeringen har vidareutarbetat en plan för beleendevetenskaplig forskning om lobaksbruk. Planen harutarbetats i samråd med berörda forskningsorgan och innehåller förslag tillolika forskningsuppgifter. Med delta har jag avslutat min redogörelse för vilkaallmänna ulgångspunkler som enligt min mening bör gälla för en bedömning avbehovet av fortsaita åtgärder mot lobaksbrukel. I del följande avser jag allnärmare behandla frågor om -informationsinsatser för alt hindra rökdebul,-beskattningen av lobaksvaror, - marknadsföringenav tobaksvaror och 3.8.2 Informalionsinsalser för all hindra rökdebul Min bedömning: En intensifierad informationsverksamhet omtobakens skadeverkningar bör genomföras. Huvudsyftet med verksamhelen bör varaall hindra rökdebul hos barn och ungdom. Arbetet bör bedrivas i nära samverkanmed berörda myndigheler och organisalioner. förslag: Överensslämmer i slora delar medmin bedömning. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som särskiltyttrai sig härom tillstyrker förslaget. Åven statskontoretuttrycker en posiiiv inslällning och tror atl mer kan vinnas genom kraffigainsalser som syfiar till att hindra rökdebut hos barn och ungdom.Socialstyrelsen förutsätter atl informalionsverksamhelen lillförs särskilda resurser.NTS och 1984/85:181 63 Visir avslyrker cancerkommilléns förslag och föreslår altökade medel ställs till de befinlliga organisationernas förfogande för att isamråd uiarbeta förslag till konkreta åtgärder atl via skolorna förhindrarökdebut. mot cancer är positiv till förslagel om eninlensifierad informalion lill skolungdomar och vill gärna medverka lill allföreningens informationsverksamhet koordineras med en mer allmänl inriktadhälsoupplysning i samarbeie med landslingen och . Skälen för min bedömning: En viklig åtgärd för att dentotala rökningen i elt långt tidsperspektiv skall gå ned är att minska antalelrökdebuier. En sådan åtgärdsstrategi ligger också väl i linje med derekommendationer om åtgärder för all minska rökningen som WHO fastställt irapporten and ils Effects on Health. Vissa åtgärder i denna riktning har redan vidtagits bl.a.för all förstärka skolans möjligheter att inom s.k. hälsofostran verka motlobaksbruket. Tillfälliga insatser eller mera kontinuerliga verksamhelerinriklade på de unga har genomförts eller pågår på olika håll. Stiftelsen generation, som började sin verksamhet , kan nämnas i dellasammanhang. Stiftelsen bedrev under de försia åren av sin verksamhel med hjälpav bl.a. visst statligt stöd en intensiv kampanj i skolorna. Ungefär vid sammalidpunkl inlräffade en markant nedgång i ungdomarnas rökvanor. Eninformationsverksamhet med del syfte som jag nu avser atl initiera börkompletlera - inte ersätta - andra pågående eller planerade långsikligaålgärder mol lobaksbruket. Verksamheten bör slödja och kompleltera lokalaaktiviteter och iniiiativ. Dess huvudsakliga syfte blir att söka hindrarökdebul hos barn och ungdom. Några skarpa gränser bör emellerlid inteföreligga mellan åtgärder som främsl syfiar till all förhindra rökdebul hosbarn och ungdom och ålgärder inriktade mol vuxnas tobaksbruk. De vuxnasrökvanor påverkar i hög grad barnens rökvanor och möjligheter lill en rökfrimiljö. Mer eller mindre integrerade informalionsakliviieier kan därförerfordras. Del kan t.ex. prövas alt inom ramen för verksamheten lägga in enuppföljning av insatserna för rökfria miljöer. Den som är rökare och inle kaneller själv vill sluta röka kan i alla fall försöka skapa en rökfri miljö förbarn och ungdom i hemmel, pä arbetsplatsen och i föreningslivet. Formerna för denna informationsverksamhet bör övervägasnärmare. Möjlighelerna lill ulvärdering av de beslulade åtgärderna kommerdärvid bl.a. atl noggrant prövas. Verksamheten bör bedrivas i nära samverkanmed berörda myndigheter och organisalioner. 3.8.3 Beskallningen av lobaksvaror Min bedömning: Beskattningen bör användas ikonsumtionsbegränsande syfte i enlighel med vad som redan gäller föralkoholvaror. Prisel på lobaksvaror bör i vart fall följa den allmännaprisutvecklingen. 1984/85:181 64 förslag: Överensstämmer med minbedömning. Remissinstanserna: Flertalel remissinstanser som särskiltyttrat sig i denna fråga tillstyrker cancerkommilléns förslag. bl.a. statskontoret, finner det tveksamt om prissällningen harsä slor betydelse när det gäller alt dämpa tobakskonsumtionen. Svenska TobaksAB avstyrker förslaget. föreslår atl en omedelbar höjning av tobaksskattensker så all priset på lobaksvaror under är 1985 anpassas lill relativaprisnivå. Skälen för min bedömning: Ett genomförande av förslagetinnebår alt ytterligare ett steg las från svensk sida för alt genomföra detäigärdsprogram WHO rekommenderat sina medlemsländer i syfte atl begränsatobakens skadeverkningar. Vid en jämförelse med vad som gäller i fråga ombeskattning och prissättning på alkoholdrycker kan konslateras atl ipropositionen (1976/ 77:108) om alkoholpolitiska åtgärder har fastslagits atlbeskattningen av alkoholdrycker bör användas som ell instrument ikonsumtionsbegränsande syfte. Prisel pä alkoholdrycker anpassas forllöpandetill den allmänna prisutvecklingen. Med hänsyn till de skadliga effekler somlobaksbruket konstaterats ge upphov till är det, enligt min mening, angelägetatl även i fråga om tobaksvaror se beskattningen som elt instrument för atlnedbringa tobakskonsumtionen. Priset på tobaksvaror bör i vart fall följa denallmänna prisutvecklingen. Prisel pä tobaksvaror, särskilt cigaretter, har under1970-talel inte ulvecklals i samma takt som priserna på andra konsumtionsvaror.Fr.o.m. ändrades dock delta förhållande och prisutvecklingen på ellcigarett-paket har därefter t.o.m. varil någol snabbare ån den allmännaprisutvecklingen. konstaterade all brytpunkten i den svenskarökvaneutvecklingen mol ett minskal antal rökare inföll underen period då prisel på cigaretter var reellt högre än under de senasle 25 åreni övrigl. Någon säker slutsats av della kan man dock inle dra eftersomrökvanorna påverkas av många faktorer bl.a. ökad hälsoupplysning. Etl genomförande av förslag skulleinnebära en prishöjning med mellan . för etl paket cigaretter. Det kannämnas all en jämförelse med de nordiska länderna visar atl cigaretlprisetligger betydligt lägre i . Jag inslämmer i den bedömning som cancerkommillén gjortoch som innebär all prisutvecklingen på tobaksvaror fortsättningsvis i vartfall inle understiger den allmänna prisutvecklingen. Jag är inte nu beredd attföreslå alt socialslyrelsens förslag genomförs. Samråd har skell med chefen förfinansdepartemenlel. Prop.1984/85:181 65 3.8.4 Marknadsföringen av lobaksvaror Annonsering och annan reklam för alkoholdrycker ochtobaksvaror regleras genom lagen (1978:763) med vissa bestämmelser ommarknadsföring av alkoholdrycker och lagen (1978:764) med vissa bestämmelserom marknadsföring av tobaksvaror. De båda lagarna, som irädde i kraft den 1juli 1979, har som grundregel atl särskild måttfullhet skall iakttas vidmarknadsföringen. Reklamåtgärder och andra marknadsföringsåtgärder får inlevara påträngande eller uppsökande och får inte uppmana till bruk av varorna.Tidningsannonsering för spritdrycker är förbjuden, medan den är tillålen förtobaksvaror. I tidningsannonserna för tobaksvaror skall dock varningstext ochinnehällsdeklaration återges. Flera länder, bl.a. , och har som ellled i arbelet mot lobaksbrukel infört bestämmelser som innebär förbud motlobaksannonsering. Del kan även nämnas all i lobaksfrågorär 1978 ulfärdade en officiell rekommendation om "elt lolalt förbud motalla former av tobaksreklam". Frågan om marknadsföringsreglerna bör skärpas så att direktförbud mol annonsering för tobaksvaror införs har prövats av vid ettflertal tillfällen, . uttalade i sittbelänkande (NU 1982/83:23) bl.a. atl det får ankomma på berörda myndigheter atlfölja hur marknadsföringen av tobaksvaror ulvecklas och, om de så finnererforderligl, ta initativ till ytterligare åtgärder från statens sida. har i en skrivelse lill regeringen ijanuari 1984 efler samråd med föreirädare för elt antal berörda myndigheter ochorganisationer, bl.a. , hemställt atl förbud införs mottobaksannonsering. Styrelsen anser all omfallningen och utformningen avtobaksreklamen är sådan att en skärpning av lagstifiningen på området ärnödvändig. uppger att används ca . på reklamoch andra säljfrämjande insalser för lobaksvaror. lagstiftning har enligt inteinneburit någon egenllig förbäliring av konsumentombudsmannens möjligheter attingripa mot lobaksreklamen. Den främsta effekten är all varningstexter ochinnehällsdeklaration har blivit obligatoriska i annonserna. Men detkommersiella budskapet, färg-, bild- och texturval i annonserna har lagen intehaft något inflytande på, anför . Efler samråd med chefen för vill jagframhålla följande. Till grund för den av anlagna lagen medvissa bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror ligger två huvudprinciper. Den ena är atl de stora grupper av befolkningen som använder tobak måste i ändamålsenliga former fä lillgång till relevant produktinformation. Den andra är att man med hänsyn till hälsoriskerna bör kräva slark begränsning och slark återhållsamhet. Ställningstagandet innebar all reklam måste i viss omfattning få förekomma på förpackningar saml i butiksmiljö och i 5 1984/85. 1984/85:181 66 Därvid skall de kommersiella budskapen begränsastill relevanta fakta rörande varan och dess egenskaper, presenterade i så sakligform som möjligt och ulan ovidkommande inslag. Bildmässigt skall reklameninskränkas till alt visa själva varan och vad som på elt naturligt sätt kanhänga samman med denna. Också frågor som rör budskapens utförlighet, färg,typografi, lay-out o.d. saml storlek får prövas mot bakgrund av den regel omsärskild måttfullhet vid marknadsföringen som lagsliftningen innehåller. Mot denna bakgrund har utfärdatriktlinjer med närmare krav i fråga om marknadsföringen av lobaksvaror. Riktlinjernaersalte en tidigare överenskommelse mellan konsumentombudsmannen och branschensamt innebar en viss skärpning i konkreta avseenden, bl.a. rörandeannonsformalen. Fyra ärenden enligt den nya lagen har prövats avmarknadsdomstolen (MD 1980:4 och 23, 1983:9 och 1984:23). Två av dessa hargällt annonsulformning. Ännu ell ärende om annonsering väntar nu på domstolensbedömning. 1 förarbetena lill den lagstiftning som beslötår 1978 anförs atl dåvarande branschöverenskommelse drivil utvecklingen etlgott sleg framåi i riklning mot en sädan stark återhållsamhet som den dåakluella. Regeln om särskild måttfullhet fick, uttalade föredraganden, redanfrån början en rätt hög grad av konkretion genom att den kunde grundas pådåvarande branschavlal som ett slags minimistandard. Föredraganden fann delemellertid uppenbarl alt man också kunde gå längre i begränsningshänseende.Della gällde, sades del, såväl den tillåtna reklamens spridningsområde somreklamens innehåll, volym och frekvens. Jag vill vidare framhålla atl regeln om särskildmåttfullhet inte fält sitt innehåll statiskt låst. Tvärtom uttalades iförarbelena att vid bedömningen av vad som är särskilt måttfullt nya kunskaperom hälsorisker och ändrade värderingar i samhällel alltid kan beaktas. Dettagäller även beträffande kunskaper om marknadsföringens verkningar. Av det anförda framgår att lagens möjligheter alls intekan anses uttömda. Tvärlom är den uppbyggd för all inom sina yttersta ramarmedge en sakligt grundad restriktivare inslällning. Den är alltså anpassbarlill utvecklingen. Detla bekräftas av alt under hand upplyst auverket, i överläggningar med berörda intressenter, kommer all arbela förskärpta rikllinjer.