prop · G803149 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1984/85:149 om lag om foder; Regeringen föreslår att anta de förslagsom har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. 1 propositionen föreslås att lag omtillverkning av och handel med fodermedel m. m. ersätts med en ny lag om foder.Den nya lagen tar i större utsträckning än gällande lag sikte på att skyddabåde djurs och människors hälsa. I delta syfte uppslälls i förslaget bl. a.vissa grundläggande krav på beskaffenheten av foder. Användningen avfoderlillsalser som innehåller antibiotika eller andra kemolerapeutiska medel ilillväxtbe-främjande syfte förbjuds. För övriga foderlillsalser uppställs ellgenerelll krav på godkännande. Gällande regler om anmälningsplikt för importöreroch tillverkare av foder och om skyldighet atl lämna uppgifier om fodret vidförsäljningen bibehålls i huvudsak oförändrade. Lagens tillämpningsområde föreslås utvidgat tillatt omfatta även foder åt vissa sällskapsdjur. Dennya lagen föreslås träda i kraft den . Lagförslageni denna proposition har granskals av lagrådel. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 6), lagrådets yttrande (s. 54) ochföredragandens ställningstaganden till lagrådets synpunkter (s. 63). Den som vill ta del av samtliga skäl förlagförslagen måste därför läsa alla tre delarna. 1 1984/85. 1984/85:149 2 I Förslag till Lag om foder 1 § I denna lag avses med foder: vara, däri inbegripet vatten, som är avseddatt användas för utfodring av djur, fodertillsats: dels berikningsmedel som är avsettalt tillföras foder för atl förbättra dess näringsvärde, dels annan vara ellerämne som är avsett atl tillföras foder för atl påverka dess hållbarhel,konsistens, färg, smak eller lukt eller åstadkomma annan besiämd egenskap hosfodret. Med foder eller fodertillsals avses dock inle varapä vilken läkemedelsförordningen (1962:701) skall tillämpas. 2 §Lagen gäller foder och fodertillsatser avsedda för hästar, renar, nötkreatur, svin, fär, getter, kaniner, Ijäderfä, pälsdjur, hundar, katter och odlad fisk. Lagen gäller inle hanieringen i enskilda hem avfoder avsett för hundar, katter eller kaniner, vilka hälls som sällskapsdjur. 3 §Foder fär inte ha en sådan sammansättning eller beskaffenhet i övrigt att det kan antas att det 1. är skadligt eller annarsotjänligt för djuret, 2. gör livsmedel från djur somutfodrals med fodret skadligt eller otjänligt som människoföda, eller 3. vid hanteringen medförhälsorisker för människor. 4 §Antibiotika och andra kemolerapeutiska medel fär tillsättas foder endast för att förebygga, lindra eller bota sjukdom eller sjukdomssymtom. Regeringen eller, efler regeringens bemyndigande,lanlbruksstyrelsen får meddela föreskrifter eller uppställa villkor föranvändningen av foder som innehåller medel som avses i första stycket. 5 §Som fodertillsats får användas endast vara eller ämne som godkänts för ändamålet i fråga. Frågor om godkännande prövas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av lantbruksstyrelsen. Elt godkännande får förenas med villkor. 6 §Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, lantbruksstyrelsen fårföreskriva alt den som yrkesmässigt för försäljning importerar, tillverkareller förpackar foder eller foderlillsalser skall 1. göra anmälan om sin verksamhellill lanlbruksstyrelsen, 2. föra sådana anteckningar överlager, tillverkning, inköp och försäljning eller annat förfogande som behövsför konlroll av atl denna lag eller med stöd av lagen meddelade föreskrifierföljs, Prop.1984/85:149 3 3. lämna uppgifter om varan i samband medöveriålelse genom märkning eller på annal sätt. 7 § Foder skall hanteras på etlsädant säll alt det inte blir av sådan beskaffenhet som anges i 3 §. 8 § Om del behövs med hänsyn tillmänniskors eller djurs hälsa, kan regeringen eller, efler regeringensbemyndigande, lantbmksstyrelsen förbjuda eller uppställa villkor för importen,tillverkningen, försäljningen, användningen eller hanteringen i övrigt av fodereller av ett visst parti av ett foder. 9 § Elt foder får inteförsäljas eller användas 1. om det har en sådanbeskaffenhet som inte är tillåten enligt 3 §, eller 2. om det har tillförts någon varaeller ämne i strid mot 4 eller 5 §. 10 § En vara får inle försäljassom fodertillsats, om den inte får användas enligt 4 eller 5§. 11 § Den som förvärvat vara förvilken skyldighet att lämna uppgift enligt 6§ 3 inte fullgjorts får inte säljavaran vidare utan att uppgiftsskyldigheten fullgörs. 12 § Lanlbruksstyrelsen uiövartillsynen över efterlevnaden av denna lag och med stöd av lagen meddeladeföreskrifter. Lanlbruksstyrelsen får överlåla ål lantbruksnämnden atl utövaviss tillsyn inom länet. Sker sädan överiålelse, skall vad som sägs i lagen omtillsynsmyndighet gälla även lantbruksnämnden. 13 § För tillsynen hartillsynsmyndigheten rätt atl komma in i lokaler eller andra utrymmen där foderoch fodertillsatser hanteras och får där göra undersökningar och ta prover.Tillsynsmyndigheten har rätl all på begäran få de upplysningar och handlingarsom behövs för tillsynen. Polismyndighelenskall lämna del biträde som behövs för tillsynen. 14 §Tillsynsmyndigheten fär meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som meddelats med slöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud kantillsynsmyndigheten sälla ut vite. Underlåter någon att vidta en åigärd som åliggerhonom enligt denna lag eller enligt föreskrifter eller villkor som meddelatsmed stöd av lagen eller enligt tillsynsmyndighetens föreläggande, fårmyndigheten förordna om rättelse på hans bekosinad. 15 §Tillsynsmyndigheten får ta hand om foder och fodertillsatser som uppenbarl är avsedda att försäljas eller användas i strid med 9-11 §. får vidare ta hand om foder och fodertillsatser som avses med elt föreläggande eller elt förbud enligt 14 §, om föreläggandet eller förbudet inte efterkoms. Harelt foder eller en fodertillsats tagits om hand, får ägaren under 1984/85:149 4 tillsynsmyndighetens kontroll göra varan duglig tillutfodring eller använda den för någol annat lovligt ändamål. 1 annal fall skallvaran förstöras genom lillsynsmyndigheiens försorg på ägarens bekostnad. 16 § Regeringen eller, efler regeringens bemyndigande,lanlbrukssiyrel sen fär föreskriva att särskilda avgifier fär tas ul för konlroll som utövas enligt denna lag eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter. Ansvar och besvär m. m. 17 § Till böter döms den som med uppsåt eller avoaktsamhet 1. bryter mot 4 § första styckel, 5 eller 9-11 S, 2. bryler mol enföreskrift som meddelals med stöd av 4 S andra stycket eller 6 §, 3. åsidosätterförbud eller villkor som meddelats med stöd av 4§ andra slycket, 5 eller 8§,eller 4. underlåter attfullgöra sin skyldighet enligt 13 § första styckel andra meningen, 1 ringa fall skall inle dömas till ansvar. Den som har överträttvitesföreläggande eller viiesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag förgärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Ansvar enligt första stycketinträder inte om ansvar för gärningen kan ådömas enligt ellerenligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. 18 § Foder ochfoderlillsalser som varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet avsädana varor saml utbyte av sådant brolt skall förklaras förverkade, om detinte är uppenbart oskäligt. 19 § Beslut avlanlbruksstyrelsen i ärende som avses i 13 § första stycket, 14 eller 15 § fåröverklagas hos kammarrällen genom besvär. Föreskrifter om överklagande avbeslut av lanlbruksstyrelsen med stöd av ett bemyndigande enligt 4-6 och 8§§meddelas av regeringen. Beslut av lantbruksnämnden fåröverklagas hos lantbruksstyrelsen genom besvär. Lantbruksstyrelsens beslut ietl sådant ärende fär överklagas hos kammarrällen. 20 § En tillsynsmyndighet får bestämma att dess beslutskall gälla även om det överklagas. Denna lagträder i krafl den . Genom lagenupphävs lagen (1961: 381) om tillverkning av och handel med fodermedel m.m. Förekommer ilag eller annan författning hänvisning lill bestämmelser som ersatts genombestämmelser i denna lag, tillämpas i slället de nya bestämmelserna. Beslut omförbud, föreskrift, lillstånd eller medgivande som fattats enligt äldrebestämmelser skall anses meddelal med slöd av molsvarande bestämmelser i dennalag om inte regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förordnarannat. 1984/85:149 5 Regeringen eller myndighet somregeringen beslämmer får föreskriva . de avvikelser från denna lag som behövsmed hänsyn till övergångssvå-righeler för näringslivel. Lag om ändring i läkemedelsförordningen (1962:701) Härigenom föreskrivs alt I S 4 mom.läkemedelsförordningen (1962: 701) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 S 4 mom.' 4 mom.' Denna förordning skall 4 mom.'Denna förordning skall inte lillämpas på de varor som inte tillämpaspå avses i lagen (1981:289) om ra- /. de varor som avses i lagen (1981:289) om radioaktiva läkeme- 2.djiirfoder som innehåUer antibiotika eller andra kemolerapeutiska medel ochsom har tillverkats vid foderfabrik eller liknande anläggning. Belräffandenarkotiska läkemedel tillämpas beslämmelserna i denna förordning, om de intestrider mot vad som är särskilt stadgat om narkotika. Denna lag träder i krafl . Senaste lydelse 1981:290. Prop, 1984/85:149 6 Närvarande:stalsminislern , ordförande, och statsråden 1. , , ,, , , , , , ,, , , , , Thunborg Lagrådsremissmed förslag till lag om foder Regeringen uppdrog åtlantbruksstyrelsen alt i samråd med statens jordbmksnämnd och statenslivsmedelsverk göra en översyn av lagen (1961:381) om tillverkning av ochhandel med fodermedel m.m. Med skrivelse överlämnadelantbmksstyrelsen till regeringen en promemoria i ämnet. I promemorian harstyrelsen föreslagil alt nämnda lag ersätts med en ny fodervamlag. Förslag sådan lag samt till en förordning med verkställighetsföreskrifter till lagenhar fogats till promemorian. Till protokollet i detta ärende bör fogaslantbmksstyrelsens förslag till fodervamlag som bilaga I. Regeringen uppdrog vidare genom beslut den 7december 1978 åt att utreda om s. k. högdosfoder till djurborde registreras enligt läkemedelsförordningen. Till lantbruksstyrelsenspromemoria har fogats en inom med anledning avdetta uppdrag upprättad promemoria angående förändring av villkoren förtillhandahållande av högdosfoder och koncentrat för beredning av högdosfoder.Lantbmksstyrelsen har behandlat promemorian i anslutning till sina överväganden. har därefter med skrivelse den 27mars 1981 till jordbmksdepartementet överlämnat sin promemoria med hemställanatt den läggs till gmnd för beslut om nya regler för tillhandahållande avhögdosfoder. Lantbmksstyrelsens förslag och till förslagetfogade bilagor, däribland promemoria, har remissbehandlats. Enförteckning över remissinstanserna och en sammanfattning av remissyttrandenaöver lagförslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. 1984/85:149 7 Det är av slor betydelse för enralionell animalieproduktion att djuren erhåller elt lämpligl foder av godkvalilet. De grundläggande bestämmelserna omfoder finns i lagen (1961: 381) om tillverkning av och handel med fodermedel m.m. (ändrad senasl 1980: 193) och i kungörelsen (1962:301) angåendetillämpningen av lagen (ändrad : 1145). lag bygger påtanken aft alla i princip bör ha rätt att tillverka, importera och saluföravilket foder som helsl, bara uppgifier om della lämnas i den omfattning sommyndigheterna bedömer erforderlig. Undantag gäller för sådana ämnen och varorsom kan inverka på djurens tillväxt, hälsotillstånd eller prestationsförmågaoch för foder som innehåller främmande ämnen. I fråga om dessa ämnen och varorkan krav uppslällas pä lillstånd för import, saluhållande och försäljning. Användningenav foder faller emellertid hell uianför lagsliftningen. Inte heller innehållerlagen några gmndläggande krav på beskaffenheten av foder. Inom foderområdet har det sedantillkomsten av lag skett omfallande och genomgripande förändringar.Användningen av proteinrika foder har ökat. har tillgången påIradilionella proteinfoder vissa lider varit begränsad, vilkel har lelt lillprishöjningar. Delta har resulterat i bl.a. elt intensifierat sökande efler nyasätt att tillgodose proteinbehovet i animalieproduktionen. Härvid har bl.a.olika kväveföreningar kommit till användning för atl tillgodose främst deidisslande djurens proteinbehov. Vidare har möjlighelerna atl använda kolvätenoch olika slags kolhydralrika avfallsprodukter för produktion av proleinfodermed hjälp av mikroorganismer tilldragit sig intresse. Sådani foder kan i vissafall medföra hälsorisker för djuren om det används i för stora kvantitetereller lill andra djurslag än det är avsett för. Man har också börjat använda olikafodertillsalser, bl. a. antibiotika och andra kemolerapeutiska medel. Felaktigtanvända kan dessa medföra hälsorisker för både människor och djur och minskaeffekten av läkemedel för både human- och veterinärmedicinskt bmk. Den moderna odlingen av foderväxterhar medfört en ökad användning av olika bekämpningsmedel. Därigenom har riskenökat för atl främmande ämnen överförs lill eller uppkommer i växterna och ifodret når alltför höga halter. De alllmer mekaniserade skördemetoderna kanockså i vissa fall vid ogynnsam väderiek och otillfredsställandeefterbehandling få till följd all foder, som traditionellt produceras ochförbrukas på gårdarna, kan bli otjänligt. Lösvamhanteringen av foder harockså ökat risken för alt fodret tillförs främmande ämnen genom dåligtrengjorda eller felaktigt konstruerade foderbehållare. 1984/85:149 8 Mot bakgrund av den ulveckling som jag harredovisal i del föregående har lantbmksstyrelsen ansett att lag harblivit föråldrad i flera avseenden. Den bör enligt styrelsen ersättas med en nylag som mera tar sikte på fodrets hygieniska kvalitet och dess användning.Lantbmksstyrelsen har lämnal förslag lill en sådan lag. Lagförslaget tillstyrks i princip av i slort settsamtliga remissinstanser. Några remissinstanser anser dock att förslaget äroklart och atl det bör överarbetas. Även jag anser att det finns behov av enmodernisering av lagsliftningen på delta område. En ny lagstiftning bör iförsta hand syfta till atl skydda djurs och människors hälsa genom attanvändning av foder som kan medföra skador eller andra olägenheter frånhälsosynpunkt förhindras. Men lagen bör också liksom syfta till att tillgodosekraven på en tillräcklig och allsidig produktinformation. Inom EG har utarbetats bestämmelser med syfte allfå en bällre överensstämmelse mellan medlemsländernas foderbeslämmelser. Ilikhel med lantbmksstyrelsen anser jag att det är angelägel alt dessabestämmelser blir beaktade också vid ulformningen av bestämmelserna omfoderkvalite-len i vårt land. Därigenom underlättas den intemationella handelnmed foder och animalieprodukler och förhindras att skadligt foder från andraländer avsätts i . Mittförslag: lag skall ersättas med en ny lag. Lantbruksslyrelsensförslag bör med vissa ändringar kunna ligga till grund för den nya lagen omfoder. Mittförslag: Som gmndläggande krav på beskafienheten av foder anges atl ett foderinte får vara skadligt eller annars otjänligt som djurföda. göra livsmedel fråndjur som utfodrals med fodret skadligt eller otjänligt som människoföda ellervid hanteringen medföra hälsorisker för människor. Lantbruksstyrelsensförslag: Överensstämmer i sak med milt förslag. Remissinstanserna:Har i huvudsak inte haft något att invända mol lantbmksstyrelsens förslag. Skälenför mitt förslag: lag har inte uppställts några grundläggande kravpå den hygieniska kvaliteten hos foder. 1984/85:149 9 Vissa bestämmelser om foder åt djurfinns i lagen (1944:219) om djurskydd. Enligt 2 § tredje stycket skall djurförses med erforderiigt foder och vatien. Nägon uttrycklig bestämmelse omkvaliteten på fodret finns inle. Vissa krav på beskaffenheten hos fodret tordedock kunna uppställas med stöd av den allmänna beslämmelsen i 2§ första stycketsamma lag alt djur skall behandlas väl och såvitt möjligl skyddas mot lidande.Dessa krav kan dock göras gällande endast i samband med att fodret kommer tillanvändning. 1 övrigt finns inte någonlagstiftning som reglerar kvaliteten på foder ät djur. Utvecklingen påfoderområdel har emellertid, som framgår av vad jag har anfört,inneburil en ökad risk för främmande ämnen i foder. Med främmande ämnenavserjag ämnen som ulan avsikt kan förekomma i fodret och som kan utgörahälsorisk eller förändra fodrets normala sammansättning eller beskaffenhet iövrigl. Del föreligger därför ett behov av all reglera kvaliteten påfoder och därmed möjliggöra bl.a. kontroll av atl foder inte innehållerfrämmande ämnen som innebär hälsorisker. Kvalitetskravet har betydelse intebara från djurskyddssynpunkt. Del animalieproduktproducerande djuret är ettpotentiellt livsmedel vars kvalitet beror på hur djuret utfodras. Främmandeämnen kan överföras till livsmedlet, vilkel i sin lur kan medföra hälsoriskerför människan. En kontroll av fodret kan kompletlera konlrollen av livsmedeloch erbjuder sålunda en möjlighet alt redan på etl tidigt stadium påverkalivsmedlens kvalitet. Förekomsten av främmande ämnen ifoder medför emellertid hälsorisker också i andra hänseenden. Smittämnen ochandra främmande ämnen kan på olika säll ha negativa hälsoeffekter för människorsom hanterar fodret. Det är följaktligen viktigt även från arbetsmiljösynpunklatt det ställs krav pä kvaliteten hos foder. 2.3 Lagens tillämpning på jordbruksföretag Mitt förslag: Foderlagen skall reglera även användningen avfoder och fodertillsalser i jordbruksföretaget. Lantbruksstyrelsens förslag: Överensslämmer med millförslag. Remissinstanserna: Förslagel lämnas utan erinran avremissinstanserna. Några remissinstanser tar i detla sammanhang upp frågorrörande omfattningen av kontrollen. Skälen för mitt förslag: lag behandlar inte inågot hänseende användningen av foder eller fodertillsatser till utfodring.Frågan om även 1984/85:149 10 användningenborde bli föremål för reglering berördes i förarbetena till 1961 ärs lag isamband med att frågan om tillållighelen av vissa specialämnen(hormonpreparat) behandlades. Departemenischefen ansåg dä (prop. 1961: 140 s.55) atl etl förbud mot att utan lillstånd tillföra djur hormonpre-paral somriktade sig mol varje enskild djurinnehavare skulle medföra en alltförvidlyftig administrativ reglering. Foder produceras i slor ulslräckning på de enskildagårdarna. Risken för främmande ämnen, t. ex mögeltoxin, är inle mindre i sådanihemmaprodu-cerat foder än i foder som producerats industriellt. Dessulom kanfoder, som vid försäljningen hade godkänd kvalitet, genom felaktig lagring hosdjurägaren undergå sådana förändringar att det är godtagbart frånhälsosynpunkt. Om kvalitetskraven skall få någon betydelse måsle de enligt minmening också gälla för jordbmksförelagen. Delsamma bör gälla för fodertillsatser. Dessatillverkas visserligen inle i jordbruksföretagen, men inblandningen i fodersker ofla där. När del gäller att bedöma riskerna med fodertillsatser är det avbetydelse dels atl halten av tillsatsämnen inte blir för hög, dels atlinblandningen sker på ett tillfredsställande sätl. De villkor som uppslälls idessa avseenden bör därför omfalla också jordbruksföretagen. Lantbruksstyrelsen har lagil upp frågan rörandetillsynen av fodrets beskaffenhet i jordbruksföretagen. Styrelsen anser atttillsynen med hänsyn till del stora antalet företag (1983 fanns ca 64000företag med nötkreatur, 11 000 med får, 22000 med svin och 20600 med fjäderfä)av prakliska och inle minsl ekonomiska skäl måste begränsas. Jag anser det vara varken behövligt eller möjliglall från samhällets sida utöva någon heltäckande kontroll av fodret pågårdarna. I första hand bör tillsynen enligt min mening inriklas på fall därmisstanke har uppkommit atl djur utfodras med undermåligt foder eller altfoderlillsalser används på ett otillåtet säll. Mittförslag: Bara fodertillsalser som är godkända far användas. För att en tillsatsskall godkännas skall krävas fömtom alt användningen är riskfri, atl tillsatsenär av värde för djuret eller atl den annars bör tillåtas av särskilda skäl. Lantbruksstyrelsensförslag: Överensstämmer med mitl förslag vad gäller kravel atl foderlillsalserskall vara godkända för att få användas. Remissinstanserna:Ingen av remissinslanserna har hafl någon erinran mot atl del uppställs etlgenerelll krav på alt foderlillsalser skall vara godkända. Någraremissinstanser har särskilt tagit upp frågan om färgämnes- Prop.1984/85:149 11 tillsatser.Olika åsikter har därvid framförts huruvida sådana fortsättningsvis börtillåtas. Skälenför mitt förslag: lag finns beslämmelser som gör det möjligt attnärmare reglera införseln av och handeln med sådana fodertillsalser som äravsedda alt inverka på djurens tillväxt, hälsotillstånd och prestationsförmåga.Vissl undantag gäller för vitaminer. Fömtom ämnen, som är avsedda alt på detla sättinverka på själva djuret, tillförs djurfoder, liksom livsmedel för människan,ämnen som påverkar fodrets smak, konsistens och hållbarhet men även ämnen somär avsedda att direkt påverka färgen på de livsmedel som fäs från de utfod-radedjuren. För livsmedel gäller i princip att endastsådana tillsatser fär användas som har godkänts. En tillsals får godkännasbara om den är av värde för konsumenterna eller av särskilda skäl behövs förlivsmedlets hantering. har i silt remissyttrande pekal på deninkonsekvens som uppstår i förhållande lill de krav som ställs upp ilivsmedelslagen (1971:511) om färgtillsatser fritt får tillföras djur i direklsyfte att påverka färgen på livsmedel från djuret. Sådana färgtillsatseranvänds f.n. för atl påverka exempelvis färgen på odlad lax. En sådananvändning av färgtill-salser faller uianför livsmedelslagenstillämpningsområde men motverkar lagens syfte atl förhindra alt livsmedelinnehåller tillsatser som inle är av värde för konsumenterna eller annarsbehövs av särskilda skäl. anser därför atl foder som är ämnatför livsmedelsproducerande djur inte skall få innehålla tillsatta färgämnen.Sveriges fiskodlareförening anser å sin sida atl elt sådani förbud skulle fånegativa konsekvenser för svensk malfiskodling. Liksom för främmande ämnen gäller för tillsatserall de kan överföras lill livsmedel från ett djur som fält tillsatser i fodret.Vid tillkomsten av lag angavs jusl risken för människan som ett avmoliven till regleringen av användningen av specialämnen, dvs. hormoner,antibiotika och andra ämnen som tillförs djur för atl inverka på tillväxt,hälsotillstånd och prestationsförmåga. Även hanieringen av tillsatser kanibland innebära hälsorisker för människan. Såväl med hänsyn till kravet på fullgoda livsmedelsom från djurskydds-och arbetsmiljösynpunkl bör enligt min mening krävas atlalla fodertillsalser skall vara godkända. Kravel på godkännande bör såledesinte begränsas till sådana tillsatser som används för att inverka på djurenstillväxt, hälsotillstånd eller prestationsförmåga, ulan omfatta samtliga tillsatser.Liksom i fråga om livsmedelstillsatser anserjag atl del för godkännande av enfodertillsals inte bör vara tillräckligt all det genom tillförlitliga undersökningarhar visats alt användningen är riskfri. Del bör dessulom krävas alt tillsatsenär av värde för i detta fall djuret eller alt tillsatsen annars bör tillåtas avsärskilda skäl. Så bör t. ex. tillsatser av sådant som Prop.1984/85:149 12 normall ingår i frilevande laxfiskars naturiiga föda,såsom räkskal, kunna tillåtas i foder till odlad lax. Genom ett sådant krav kanlivsmedelskonsumentens inlresse av att animaliska livsmedel inle skallinnehålla tillsalser som är utan värde för konsumenien tillgodoses.Fodertillsatser som används för alt påverka del slutliga livsmedlet från eltdjur kan nämligen som regel inle anses vara av värde för djuret. Härigenom börsåledes i fortsättningen kunna undvikas att tillsatser tillförs foder på eltsätl som slrider mot livsmedelslagens intentioner.