prop · G80348 · 1984-12-31 00:00:00 — Det finns också brister i vissa moment och vid vissa kliniker iform av t.ex. korta telefontider, långa väntetider pä mottagningen, alltförkort tid för läkarbesöket, otillräcklig smärtlindring vid sena aborter.Uppföljning och återbesök efter aborten saknas vid ett stort antal kliniker ochmottagningar. Abortrådgivningensinnehåll och organisation varierar mellan oUka kliniker och är främst inriktadpå att ge kvinnan stöd/öre en eventuell abort. Bestämmelsen i 2 § abortlagen omsärskild utredning av kurator vid abort efter 12:e gravitidetsveckan tiUlämpas oUkaoch särskild utredning har uppenbarligen inte alltid ansetts nödvändig ellerfått den avsedda effekten att tillförsäkra kvinnan stöd i en spedelltpåfrestande situation. Vianser att många, men inte aUa kvinnor som överväger och genomgår abort är ibehov av samtal med kurator, oberoende av i vilket graviditetsskede debefinner sig. Även mannen kan behöva sådan kontakt. Sådant stöd, t.ex. i formav ett bearbetande samtal måste för att nå sitt syfte bygga på frivillighet ochutgå från kvinnans och mannens önskan och behov. Sjukvårdspersonalens behov avpsykologiskt stöd i samband med abort är inte tillräckligt beaktat. Åven denpersonal som arbetar i abortvården behöver stöd i form av fortbildning samt möjlgiheteratt samtala om de känslor arbetet väcker. 1984/85:48 23 Vi föreslår därför etl förstärkt psykosociall slöd tillalla berörda i samband med abort, dvs. kvinnan, mannen och sjukvårdspersonalen.Det som betecknas som abortrådgivning och särskild utredning av kurator böringå i det psykosociala stöd som bör erbjudas kvinnor som överväger, genomgåreller genomgått abort, oberoende av tidpunkt i graviditeten. EnUgt kvinnansönskan och behov skall hon erbjudas att få samtala med kurator, läkare ellerannan. Det utökade stödet till alla berörda i samband med abort är ett led iett förstärkt psykosociall innehåll i kvinnosjukvården överhuvudtaget. Det kanäven ses som ett förebyggande arbete i enlighet med hälso- och sjukvårdslagen. Viförordar en utveckling mot att aborlvården så långt del är möjligt sker iprimärvården. Det ger ökad närhet, ökad möjlighet till kontinuitet ochuppföljning efter aborten. Kvinnan bör alltid erbjudas ett åtebesök efteraborten, för all genom gynekologisk undersökning få bekräftelse på att alltavlöpt väl, att även på ell psykologiskt plan avsluta aborten samt för att i enmindre pressad situalion diskutera preventivmelod. Vi harfunnit all del råder osäkerhet på många håll om hur ersättningsbestämmelsernaför aborträdgivningen resp. särskild utredning ska tillämpas. Abortrådgivningär frivillig och ska vara kostnadsfri för den enskilde; huvudmannen har rätttill ersättning via den allmänna försäkringen enligt lagen om viss föddsekontrollerandeverksamhet m.m. Den särskilda utredningen däremot är obUgatorisk ochkostnaderna för kvinnan och huvudmannens ersättning regleras i samma ordningsom vid läkarvård vid sjukdom. Vi anser att en ändring aversättningsbestämmelserna förenklar en integrering av abortverksamheten ikvinnosjukvården, främjar kontinuitet och helhetssyn i vården och underlättarden föreslagna utvecklingen av psykosociall stöd i samband med abort. Viföreslår därför att aU vård som ges i samband med en abort vad beträffarkostnaderna för kvinnan och ersättningen till huvudmannen bör följa sammaregler som gäller för läkarvård vid sjukdom. Vår bedömning är, att satsningen på abortförebyggandeåtgärder i samband med abortlag har givit avsevärda resultat.Preventivmedelsrådgivningen har byggts ut, decentraliserats och når numera ettstort antal människor, dock huvudsakligen kvinnor. Rådgivningen ges oftast avbarnmorskor inom mödrahälsovården, vilket inneburit kortare väntetider,lättillgänglighet, ökad kontinuitet och större hänsyn till psykologiska ochsociala aspekter av födelsekontroll. Preventivmedelsrådgivningens tiUgäng-lighelkan ökas ytterligare genom tillräcklig kapacitet året om, utåtriktadinformation, varierande och väl tilltagna telefontider samt mottagningstideranpassade efter de rådsökandes behov. Utåtriktad uppsökande verksamhet av barnmorskor, kuratoreroch läkare 1984/85:48 24 i bl.a.skolor, på fritidsgårdar, i föreningsliv, på arbetsplatser m.m. med upplysningom familjeplanering, sexualitet och samlevnad behöver utökas och inrymmas i detordinarie arbetet. Bl.a.för att effektivt utnyttja tillgängliga resurser, är det också viktigt attuppmärksamma frågan om födelsekontroll även i samband med gynekologisk vårdoch i övrigt i primärvården. Fören bibehållen god kvalitet på preventivmedelsrådgivningen krävs fortlöpandefortbildning för barnmorskor, läkare, kuratorer, skolsköterskor m.fl. som gerrådgivning om födelsekontroll. Densärskilda ersättning för rådgivning i födelsekontroll som infördes gav enstimulerande effekt pä utbyggnaden av rådgivningsverksamheten. Vi befarar atten eventuell övergång till schabloniserade bidrag medför minskade möjlighetertill stimulans, styrning och uppföljning av preventivmedelsrådgivningen . Densatsning på upplysning kring sexualitet och samlevnad som gjorts av ,vissa landsting och kommuner är betydelsefuU för att förebygga aborter ochmedverka till att de barn som föds är önskade. Socialstyrelsenhar utvecklat metoder för den abortförebyggande upplysningen, spritterfarenheter från denna till landstingen samt stimulerat och slött landsting,kommuner och enskUda som startat och bedrivit upplysning i sexualitet ochsamlevnad. har också producerat fakta- och diskussionsmaterialpå området och utarbetat underlag för upplysning till särskilda målgrupper.Socialstyrelsens roll i det abortförebyggande arbetel är även i fortsättningenviktig då det gäller metodutveckling, samordning, förmedling av kunskaper ocherfarenheter till landstingen samt materialproduktion. Genomden nya hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) har landstingen fått ett lagsladgalansvar även för förebyggande vård, bl.a. den abortförebyggande verksamheten.Många landsting har ännu inte hunnit bygga upp någon abortförebyggandeupplysningsverksamhet. I några landsting bedrivs i samarbete med bl.a. kommuneroch länsskolnämnd omfattande sex- och samlevnadsprojekt. Det innebär t.ex.fortbildning i sexualitets- och samlevnadsfrågor för berörd personal, utökatsamarbete mellan olika yrkesgmpper i kommuner och landsting och särskilda satstningari form av temadagar, diskussioner, intensifierad samlevnadsundervisning iskolan m.m. Ett minskat antal aborter i samband med sådana satsningar hariakttagils t.ex. på Gotiand, i , och . Permanentabortförebyggande upplysningsarbete bör finnas i alla landsting. Detta börbedrivas enligt en långsiktig, politiskt fastslagen plan i samarbete medkommuner, länsskolnämnder, övriga vårdgivare, organisationer m.fl. En gmndförutsättningför verksamhelen är en väl utbyggd preventivmedelsrådgivning. Landstingen börinitiera och samordna fortbildning i sexualitet och samlevnad för berördpersonal samt konitnuerligt följa utvecklingen i aborttal,preventivmedelsrådgivning m.m. för att kunna rikta insatser. 1984/85:48 25 SÖ,UHÅ saml berörda linjenämnder bör tillse alt det i grundutbildningen för deyrkesgrupper som i sill arbete kommer i kontakt med samlevnadsfrågor ges kunskaperoch möjligheter till diskussioner kring sexualitet, samlevnad ochfödelsekontroll. Detfinns en omfattande kommersiell marknad som exploaterar människors behovav igenkännande, förebilder och värderingar på sexualitets- ochsamlevnadsområdet. Upplysningsarbete i samlevnadsfrågor är nödvändigt sommotvikt till detta. Viktiga insatser på detta område kan åven göras genom t.ex.film, teater, TV-program, böcker m.m. som behandlar dessa ämmen på ett seriöstsätt. Hem, skola och barnomsorg har här en betydelsefull uppgift att fylla iatt ge barn och unga förutsåttningar för att kritiskt värdera och välja i detstora utbud av litteratur och information som del moderna samhället erbjuder. del av de intentioner som fanns bakom abortlag och tillhörande följdlagstiftninghar enligt vår uppfattning uppfyllts. Vi har i betänkandet anvisat vägar förförstärkta insatser i del abortförebyggande arbetet. 1984/85:48 26 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet Familjeplaneringoch abort, Erfarenheter av ny lastiftning (SOU 1983:31) Efter remiss har yttranden över abortkommitiéns betänkandekommit in från överbefälhavaren, , ,, universitets- och högskoleämbetet, ,statens invandrarverk, , ärkebiskopen efter hörande av andrabiskopar. , , samtliga landstingskommuner,, kommun, , , Norrköpingskommun. kommun, kommun, kommun, iSverige (LO), Centralorganisationen /SR (/SR), (), (),(), (), (), , och Skola, frikyrkoråd. , och kommunisternas kvinnopolitiska utskott. Dessutom har yttranden kommit in från . , (KDS-K), demokratisk samUng ochLedningsgruppen för sex och samlevnad i . Remissinstanserna anser allmänt all abortkommittén hargjort en mycket ambitiöst upplagd utvärdering av abortlagens effekter. Många remissinstanser noterar med tillfredsställelse attkommittén klart kan redovisa att "abort inte används som medvetetalternativ tUl preventivmedel". framhåller att den noggrannafaktainsamlingen med en aUsidig belysning av området ger en utmärkt bakgrundför den fortsatta diskussionen och planeringen. Styrelsen framhåller särskiltatt kommittén inte väjt för att belysa de konflikter och svårigheter som görabortfrågan så känslig. Åven anser att utredningen är mycket värdefull ochatt den bör kunna utnyttjas i planerings- och utvecklingsarbetet på många oUkaområden inom preventivmedelsupplysning och abortvård. Flera remissinstaner bl.a. anseratt rapporten i vissa delar bör kunna användas i fortbildningen av berördapersonalgrupper. 1984/85:48 27 Ärkebiskopenanser att det är värdefullt alt erfarenheterna av den nya lagstiftningen nuredovisas och all ålgärder vidtas dels för att ytterligare hjälpa de kvinnorsom kommer i en abortsitualion, dels för att minska del fortfarande höga aborlantalel. Kommitténsförslag om ökat psykosociall slöd lill alla berörda i samband med abort, dvs.kvinnan, mannen och sjukvårdspersonalen vitsordas allmän av remissinstanserna.Förslaget innebår bl.a. att etl återbesök efter abort alltid skall erbjudaskvinnan. Socialstyrelsenanser det angeläget all abortklinikerna organiserar sin kontakt medabortpatienterna så all dessa i betydligt slörre utslräckning än för närvarandefår kontakt med kurator. Kuratorernas möjlighet all förmedla kontakt med andrainstanser - familjerådgivning, m.fl. framhålls. Kvinnor somansökt om abort till följd av resultatet av genomförd fosterdiagnostik är ibehov av särskill stöd. Styrelsenunderstryker också vikten av ett adekvat och fast organiserat stöd försjukvårdspersonalen. Liknandesynpunkter framförs av socialnämnden i som framhåller bl.a.följande. Den tidigare abortlagen föreskrev samtal med en kurator för samtligakvinnor som begärde abort. Lagen krävde kuratorssamtal för att man skulle kunnafastställa om indikation för abort förelåg. Men det obUgatoriska kuratörssamlalelhade indirekt en annan mycket viktig funktion. Kvinnan (och i förekommande faUmannen) fick möjlighet att diskutera sina motiv för aborten och vad honverkligen kände och ville. Hon fick också information om vilken hjälp honskulle fä frän samhället om hon valde att fullfölja graviditeten och la hand ombarnet. Till kuratorssamtalen kom ibland kvinnor, i många fall mycket unga, sominte hade talat med någon annan om att de var gravida och övervägde abort.Eftersom de flesta kvinnor upplever en abort som en stor och dramatisk händelsei livet, måste det vara av största vikt att alla kvinnor som skall genomgå enabort får möjlighet att tala med en människa som är insatt i problematiken ochsom har tid att lyssna. som beretts lillfälle alt yttra sig betonar särskilt behovet avökat psykosociall stöd till kvinnan och anser det angeläget att återbesök efterabort kan erbjudas. Åven LO och TCO understryker viklen av uppföljning ochåterbesök efter abort. LO framhåller sårskilt också att all personal i abortverksamhetenbör få elt båttre psykologiskt stöd och föreslår att det på aUa kUnikerinrättas ell "forum" för personalen för alt bearbeta sina känslor vidaborter. 7?F5[/framhålleratt erbjudande om kuratorssamtal före och efter en abort 1984/85:48 28 och om medicinsk efterkonlroll skall göras på ett aktivtoch positivt sätt. Del bör inle få förekomma att som en del läkare vUlbetrakta aborten som en angelägenhet endasl mellan läkaren och kvinnan (ev.även mannen) och antyder att kuratorssamtalet är en onödig formalitet. Förbundet anser att en medicinsk efterkonlroll behövs föratt lugna kvinnors farhågor att aborten lett till skador. Ett samtal kan ocksåbehövas med läkare eller kurator om den fortsatta preventionen under lugnareomständigheter än i direkt samband med aborten. En del kvinnor kan också behövatala om sin genomgångna abort, som kanske upplevs svårare efter det att den ägtrum. Ärkebiskopen framhåller all i en abortsituation är det inleutan vidare självklart att svårigheterna kan avhjälpas vid läkarbesök. Snarareär del samtal med kurator eller en terapeutiskt utbildad person som erfordras.Därför bör det vara självklart för lakarna att rekommendera patienten lillkurator. Majoriteten av landstingen tillstyrker förslaget, som bl.a.innebär införande av ett återbesök efter abort, utan att peka på behov avökade resurser. Dessa remissinstanser är , Kristiandstadsläns landsting, kommun, landsting, ,, läns landsting, ,, , läns landsting,, och länslandsting. och läns landstingframhåller att kommitténs förslag till stor del är i överensstämmelse med hurarbetet redan bedrivs inom dessa landsting. framhålleratt i den mån förverkligandet ställer krav på nya resurser kan genomförandelendast ske i den takt ekonomiska ramar medger utrymme för ytterligare förstärkningarinom denna vårdsektor. Möjligheterna till omfördelningar skall dock prövas avlandstinget. Några landsting anser att förslaget inte kan genomförasutan ökade resurser. Dessa är , , , , och i vissmån även . Endasl tretton remissinstanser har yttrat sig överkommitténs förslag om enhetUga ersättningsregler för aborträdgivning och densärskilda kurators-utredningen efter tolfte havandeskapsveckan. Förslagetinnebär att aU rådgvning i samband med en abort bör regleras i samma ordningsom gäUer i fråga om läkarvård vid sjukdom. Sju remissinstanser tillstyrker kommitténs förslag,nämligen och läns landsting. 1984/85:48 29 medicinska fakulteterna i och , och /SR. länslandsting, och läns landsting anser del vikligtatt abortrådgivningen även i fortsåttningen är kostnadsfri för den enskilde. framhåller att för den allmännaförsäkringens del medför förslaget en viss minskning av kostnaderna. För deförsäkrade blir det en försämring för dem som vänder sig till läkare för att fåabortrådgivning, eftersom den är avgiftsfri. Samma patientavgiftlas ut som vid läkarbesök pä grund av sjukdom. Denna avgift torde dock inteavhålla kvinnor från att söka läkare i syfte att få abortrådgivning, om de såönskar. Abortrådgivningen och den särskilda utredningen hos kurator bör ävenfortsättningsvis behållas och då vara avgiftsfri. Med hänsyn härtill harriksförsäkringsverket i princip inget att invända mot all ett enhetligt systemför ersättning från den allmänna försäkringen införs enligt de riktlinjer somkommittén föreslagit. Det bör dock, enligt , klarläggas hurde ändrade reglerna påverkar verksamheten för de organisalioner - bl.a. RFSUoch sludenllåkarmottagningarna - som med lillslånd bedriverrådgivning i födelsekontrollerande syfte. Kommittén föreslår alt de särskilda aborlrådgivningsbyråernaavvecklas och alt abortvården så långt del är möjligt sker i primärvården.Flera remissinstanser har invändningar mol kommitténs förslag på denna punkt.Till dessa remissinstanser hör bl.a. , länslandsting, , ochNorrbottens läns landsting, . och demedicinska fakulteterna i . framhåller att så länge aborter utförs operativt ingrepp i länssjukvården ler det sig inle rimligl all räkna medall skilja detla från för- och eftervård. Omhändertagandet av kvinnor blirbättre om läkare och personal som ska utföra aborten har haft möjlighel altskapa kontakt med henne före operationen. Styrelsen anser att möjligheten lilleftervård i primärvården bör beaktas där resurserna finns och kvinnan såönskar. Det understryker kravet på utökad gynekologisk kompetens i primärvårdensom förordat i sina allmänna råd. Ulvecklingen mol nya, myckeltidiga, icke operativa abortmeloder, förutsätter ocksä god tillgäng påtillgänglig gynekologisk kompelens i primärvården. Liknande synpunkter framförsav medicinska fakulteten i . framhåller alt gynekologin och kuralorsorgani-salioneni länet är hell länssjukvårdsbaserad och att fördelarna med en primärvårdsbaseradabortvård inte år så slora att de motiverar de nya och 1984/85:48 30 delvis dubblade resurser som skulle krävas för ändamålet.Kopparbergs läns landsting anser att aborlvården är en uppgift förlånssjukvården men i nära samverkan med primärvården. Med utgångspunkt fränrådande lokala förutsåttningar kan gynekologisk utredning, undersökning ocheftervård samt rådgivning/psykosocialt stöd ske dels vid länets kvinnokUnikerdels vid gynekologiska filialmoilagningar i länet. Härigenom kan kvinnornatillförsäkras det förstärkta psykosociala slöd som kommittén föreslår. Självaabortingreppet utföres på kUnik och får inte bli etl beställningsarbete somutförs av en nästintill anonym läkare. , medicinska fakulteten vid Göteborgsuniversitet och anser att abortvården vid de större klinikernasannolikt bedrivs bäst genom etl bibehållande av den särskildaabortmottagningen. Framförallt ur undervisningssynpunkt och för del medicinskautvecklingsarbetet anser man den vårdformen vara mest rationell. Motsatt uppfatininghar bl.a. LO, som anser det viktigt alt abortklinikerna avvecklas och abortvårdenintegreras i kvinnosjukvården. Av de remissinstanser som accepterar utredningens förslagpåpekar många bl.a. , i likhet med ,att förslaget förutsätter en utbyggnad av den gynekologiska och psykosocialakompetensen i primärvården. framhåller att i ettglesbygdslän som har utbyggnaden av primärvården länge varit ettprioriterat område. Därför ler det sig naturligt med en utveckling i vilkenprimärvården i samråd med kan komma att handha störredelar av abortvården än vad som är fallet. Kommittén anser att prevenlivmeddsrädgivningen skall hatillräcklig kapacitet - behovet uppskattas till 500 besök och 1 000kvinnor i fertil ålder - vara lättillgänglig och av god kvaUtet. Till kommitténs förslag för en effektivarepreventivmedelsrådgivning ansluter sig flertalet remissinstanser. instämmer således i utredningenspåpekande om behovet av en lättillgänglig och under helt året heltäckandeverksamhet med preveniivmeddsrådgivning. Förbundel konstaterar att de resultatutredningen kommit fram till efter en noggrann kartläggning av aborlfrekvensenvisar att där preventivmedelsrådgivningen varil utbyggd och lättillgänglig hardetta haft en direkt återverkan på aborlfrekvensen. framhåller att det kan inte nogunderstrykas att preventivmedelsrådgivning år den väsentligaste delen av denabortförebyggande verksamheten. "Det torde obestridligen förhålla sig såatt ju mer effektiv den abortförebyggande verksamheten blir desto slörre ärutsikterna att aborttalet sjunker". Förbundet finner kommitténs förslagväl avvägda. 1984/85:48 31 Av remissinstanserna konstaterar flertalet landsting attde inle uppnått den av kommittén uppskattade behovsnivån för preventivmedelsrådgivningom 500 besök och 1 000 kvinnor i fertil ålder. Man instämmer därvidsamtidigt i kommitténs anlagande att statistiken är missvisande eftersom en delpreventivmedelsrådgivning sannolikt ges i samband med läkarbesök pågynekologmottagningar, vårdcentraler m.m. Dessa rådgivningstillfällen redovisasinle i den officiella statistiken angående besök för preveniivmeddsrådgivning. läns landsting framhåller attpreventivmedelsrådgivningen, som är en väsentlig del av den abortförebyggande verksamheten,stimulerades starkt i och med att rådgivningen 1975 blev ersätlningsberåtligad. läns landsting instämmer i att prevenlivmedelsrådgivningenbör förbättras, både vad beträffar ökad lättillgänglighet, längre konsultaiionsii-deroch fler återbesök, men också genom en fördjupning av innehållet irådgivningen, så att problem med motivation, oro, ambivalens m.fl. faktorer somförsvårar en rationell familjeplanering och preventivmedelsanvändning minskar. konstaterar attbesöksfrekvensen i länet för preveniivmeddsrådgivning motsvarade 1981 360 besökper 1 000 kvinnor i fertil ålder och trots detta uppvisar länet en lågabortfrekvens jämfört med riksgenomsnittet. anser därför att kommitlénsschablonberäkning om 500 besök per 1 000 fertila kvinnor måste anpassas tillbehovet i de enskilda landstingen. framhåller all länet vidjämförelse tyvärr intar en plats långt ner pä skalan vad avserpreventivmedelsrådgivningens omfallning. Ökade resurser kommer att behövas föralt den abortförebyggande verksamheten skall kunna utvecklas och då främsl prevenlivmedelsrådgivningen. Krav på ökade resurser framförs också från Göteborgskommun om de föreslagna målsättningarna för prevenlivmedelsrådgivningen skallkunna uppnås. och länslandsting m.fl. anser det tänkbart all öka kvantiteten av prevenlivmedelsrådgivningengenom all la tillvara möjligheterna till rådgivning i samband med t.ex. gynekologiskhälsokontroll. framhåller all samordning mellan enutbyggd preveniivmeddsrådgivning och abortförebyggande upplysning i hälso- ochsjukvården är av stor vikt i det aborlförebyggande arbetel. TCO, Svenska hälso- och sjukvårdens tjänsiemannaförbund (SHSTF),LO, skolkuratorers förening, och de kvinnoförbund som berettstillfälle au yltra sig instämmer samtliga i att del behövs fortsatta kraftigaabortförebyggande insatser. Man påpekar att grupper som kräver speciella insaiserår ungdomar, kvinnor och invandrarkvinnor. Flera remissinstanser bl.a.SÖ anser att rådgivning för ungdomar specielll i 1984/85:48 32 storstadsområden även framgent bör läggas till speciellamottagningar. delar kommitténs åsikt att läkarei större utsträckning än vad som är fallet bör engageras inompreventivmedelsrådgivningen och att rådgivningen oftare bör organiseras ivårdlag med både barnmorskor och läkare. "Det är välkänt alt antaletkvinnor som genomgår aborter ökal kraftigt . Dessakvinnor har oftast en stark motivation att använda preventivmedel men mångagånger stora svårigheter att finna en lämplig preventivmetod. Det ärsällskapels uppfatining alt myckel obefogad oro över olika preventivmetodersrisker och sidoeffekter skulle kunna undanröjas och alt många fall av upprepadabort skulle kunna förebyggas om gynekologisk expertis i större ulsträckningengagerades inom preventivmedelsrådgivningen". anser all landstingen bör satsa än merpå prevenliv-medelsrådgivning med barnmorskor som huvudperson. "Verksamhetenfår utvecklas i den takt som tillgängliga resurser medger". Frågan omeventuellt kvarvarande behov av fortbildning av barnmorskor med äldreutbildning bevakas av förbundel. 4.2 Abortförebyggande upplysning inom landstingen Kommitténs förslag att permanent abortförebyggandeupplysningsarbete bör finnas i alla landsting tillstyrks allmänt av de berördaremissinstanserna. pekar pä behovet av samverkan mellanlandstingens hälsovård och primärkommunal verksamhet som skola, ungdomsgårdsamt fritidshem för bland annat informaiion, slöd och kontakter. Mödrahälsovårdenserfarenheter måste även komma exempelvis skolhälsovården och skolans övrigaverksamhet till del. Detta ligger i linje med hälso- och sjukvårdslagen somgivit landstingen ett ökat ansvar för samverkan med andra organ. Landsringen i , , ,, , och , Gotlandskommun m.fl. konstaterar alt kommitténs rekommendationer i allt väsentligtligger i linje med de strävanden man har inom dessa sjukvårdsområden. Särskildaplaner för det aborlförebyggande arbetet har antagits. framhåller t.ex. attabortförebyggande upplysningsarbete sker i inom ramen förkvinnoklinikernas och mödrahälsovårdens ordinarie verksamhet.