prop · G803208 · 1984-12-31 00:00:00 — Prop.1984/85:208 Regeringens proposition omansvarighet för lokala kabelsändningar, m. m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprolokoll. proposition, som har avlämnats till , behandlas frågor omlokala kabelsändningar av ljudradio- och TV-program till allmänheten. Sådanverksamhet skall bli möjlig enligt regler i en särskild lag om lokalakabelsändningar. 1denna proposition föreslås en särskild lag om ansvarighet för lokala kabelsändningar.Regleringen stämmer i stor utsträckning överens med de särskilda ansvarsreglersom gäller för pressen, och närradion. Prop.1984/85:208 2 Lag om ansvarighet för lokala kabelsändningar Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller yttrandefriheten i ljudradio- ochtelevisionsprogram (radioprogram), som sänds med stöd av lagen (1985:000) om lokala kabel sändningar och som består i sådana egensändningar som avses i den lagen. Föreskrifterna i 2 §, 5 § andra stycket, 7 § första,tredje och fjärde styckena samt 8-9 a §§ radioansvarighetslagen (1966:756) ärtillämpliga pä radioprogram som anges i första stycket. Därvid skall vad somsägs om radioprogram, programföretag och radioansvarighetslagen i stället avseprogram som anges i första stycket, den som bedriver egensändningar respektivedenna lag. Andra stycket gäller inte program eller delar av programsom består i en direktsändning av en dagshändelse eller av en sådan gudstjänsteller offentlig tillställning som anordnas av någon annan än den som bedriver egen-sändningen.Inte heller gäller 4-7 §§ denna lag sädana program eller delar av program. 1 frågor som inte behandlas i de angivna föreskrifterna iradioansvarighetslagen eller i denna lag gäller vad som föreskrivs i andraförfattningar. 2 § Den som avser att bedriva egensändningar skall förprogramverk samheten utse en programutgivare med uppgift att förebygga ytlrandefri hetsbrott. Ett lokalt kabelsändarförelag får utse en programutgivare för varje kanal. Ställs sändningstid till förfogande för annan enligt 23 § första siycket lagen (1985:000) om lokala kabelsändningar, får kabelsändarföre tagel utse en särskild programutgivare för de program som sänds . Mot programutgivarens vilja fär ingenting sändas i den verksam het för vilken han är utsedd. En programutgivare skall vara myndig och ha hemvist iSverige. Han får inte vara i konkurstillstånd. Den som skall bedriva egensändningarskall anmäla vem som är programutgivare till kabelnämnden. Om den som är utsedd till programutgivare ärbehörig eller om hans uppdrag upphör, skall den som bedriver egensändningarnaomedelbart utse en ny programulgivare. Sådan skyldighet gäller dock inte ifråga om särskilda programutgivare. 3 § Den som skall bedriva egensändningar får utse en ellerfiera personer att vara ställföreträdare för en programulgivare. Föreskrifterna i 2 § andra stycket tillämpas också i frågaom ställföreträdare. Även bestämmelsen i 2 § första stycket fjärde meningengäller i fråga om ställföreträdare, om denne tjänstgör i programutgivarensställe. 4 S Varje egensändning av ett radioprogram skall avslutasmed uppgift om vem som bedriver sändningen. Om en särskild programutgivare eller en ställföreträdare för programutgivaren skall ansvara för programmet, skall uppgift lämnas om att denne tjänstgör som programutgi vare. 5 § Den som är anmäld som programutgivare är ansvarig för yttrandefri hetsbrott i program som sänds i den verksamhet för vilken han är utsedd. En särskild programutgivare är dock ansvarig för ett program endast om 1984/85:208 3 han i sändningen av programmet anges vara programutgivare.Har en anmäld ställföreträdare tjänstgjort i programutgivarens ställe, är hanansvarig för programmet, om han i sändningen av programmet anges tjänstgörasom programutgivare. Om någonbehörig programutgivare eller ställföreträdare inte finns anmäld, vilar detansvar för ytlrandefrihetsbrott som programutgivaren eller ställföreträdarenskulle ha burit i stället på den som skall utse programutgivare. Detsammagäller om uppdraget som programutgivare eller ställföreträdare har upphört. Ansvar för yttrandefrihetsbrott i radioprogram eller förmedverkan till ett sådant brott får inte ådömas någon annan än den som äransvarig enligl första eller andra stycket. 6 § För skada på grund av yttrandefrihetsbrott i ettradioprogram svarar den som enligt 5 § är ansvarig för brottet. Den som har bedrivit egensändningen är skyldig att ersättaskadan tillsammans med den som är ansvarig för brottet. Skadeståndsskyldighelfår inte åläggas någon annan än den som är ansvarig för skadan enligt förstaeller andra stycket. 7 § Den somenligt 5 eller 6 § är ansvarig för innehållet i ett radioprogram skall ansesha haft kännedom om innehållet och ha medgett att programmet sändes. 8 § Den sombedriver egensändningarna skall se till att varje program som sänds spelas inoch att inspelningen bevaras från sändningen. Räll attkostnadsfritt la del av en sådan inspelning och få en utskrift av vad som haryttrats i programmet har 1. justitiekanslern, 2. en enskild somanser att ett yttrandefrihetsbrott mol honom har begåtts i programmet eller atthan har lidit skada pä grund av ett ytlrandefrihetsbrott i programmet, om detinte är uppenbart all han inte berörs av programmet på ett sådant sätl alt hankan vara målsägande. 9 § Den som uppsålligen eller av oaktsamhet underiäter attfullgöra någon av sina skyldigheter enligt 8 § döms till böter eller fängelse i högst . Justitiekanslern är åklagare i mål om ansvar för brott somavses i första stycket. Denna lag träder i kraft . Prop.1984/85:208 4 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 36 kap. 5 § rättegångsbalkenskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 36 kap. 5 §' Den som till följd av 2 kap. 1 eller 2 S eller 3 kap. 1 §sekretesslagen (1980: 100) eller bestämmelse, till vilken hänvisas i något avdessa lagrum, ej äger lämna uppgift må ej höras som vittne därom utan tillståndfrån den myndighet i vars verksamhet uppgiften har inhämtats. Ej heller mä advokat, läkare, tandläkare, barnmorska,sjuksköterska, kurator vid familjerådgivningsbyrå, som drives av kommun,landstingskommun, församling eller kyrklig samfällighet, eller deras biträdenhöras angående något, som på grund av denna deras ställning förtrolls dem ellerde i samband därmed erfarit, med mindre det är i lag medgivet eller den, tillvilkens förmån tystnadsplikten gäller, samtycker därtill. Den som till följd av9 kap. 4 S sekretesslagen inte får lämna uppgifter som avses där får inte hörassom vittne om dem, utan att det är medgivet i lag eller att den till varsförmån sekretessen gäller samtycker till det. Rättegångsombud, biträde eller försvarare må ej höras somvittne om vad för uppdragets fullgörande förtrolls honom, med mindre parten medgiver,att del mä yppas. hinder av vad i andra eller tredje stycket sägs vareannan än försvarare skyldig att avgiva utsaga i mål angående brott, för vilketicke är stadgat lindrigare straffan fängelse . Om tystnadsplikt för präst inom är särskiltstadgat. inom annat trossamfund än eller den som i sådantsamfund inlager motsvarande ställning mä icke höras som vittne om något som hanvid enskilt skriftermål eller under själavårdande samtal i övrigt har erfarit. Den som har tystnadsplikt enligt Den som har lystnadsplikt enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen, 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen, 9 § radioansvarighelslagen (1966: 9§ radioansvarighelslagen (1966: 756), 1 § lagen (1982:460) om an- 756),1 § lagen (1982:460) om an svarighet för närradio eUer 11 eller svårighetför närtadio, 11 eller 16 § 16 § lagen (1982:521) om ansvarig- lagen(1982:521) om ansvarighet för het för radio- och kassettidningar radio-och kassettidningar etter I § får höras som vittne om förhållan- lagen(1985:000) om ansvarighet den som tystnadsplikten avser en- förlokala kabelsändningar får hö- dasl i den män det föreskrivs i ras somvittne om förhållanden som nämnda paragrafer. tystnadsplikten avser endast i den män det föreskrivs i nämnda paragrafer. Denna lag träder i kraft . ' Senaste lydelse 1983:497. Här angiven lydelse av andrasiycket enligt prop. 1984/85: 133. Nuvarande lydelse av sjätte stycket enligt prop.1984/85: 167. 1984/85:208 5 Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 16 kap. I S sekretesslagen(1980: 100)' skall ha nedan angivna lydelse. Lydelse enligt prop. 1984/85:167 Föreslagen lydelse 1 §Att friheten enligt I kap. 1 § tryckfrihetsförordningen att meddela ochoffentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § förstastycket I och 2 samt 5 § 1 och 2 samma förordning. De fall av uppsåtliglåsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § förstastycket 3 och 5 § 3 tryckfrihetsförordningen i övrigt är begränsad, är de därtystnadsplikten följer av 3 kap.3 § tryckfrihetsförordningen, 9 § radioansvarighelslagen (1966:756), 1 § lagen(1982: 460) om ansvarighet för närradio eller 11 eller 16 § lagen (1982:521)om ansvarighet för radio- och kassettidningar 3 § tryckfrihetsförordningen, 9 § radioansvarighelslagen (1966:756), I §lagen (1982: 460) om ansvarighet för närradio, 11 eller 16 § lagen (1982:521)om ansvarighet för radio- och kassettidningar eller 1 § tagen (1985:000) om ansvarighetför lokala kabdsändnlng- Denna lag träder i kraft den . Lagen omlryckl 1982: 1106. 1984/85:208 6 Lag om ändring i lagen (1981:485) om förbud mot spridningav filmer och videogram med våldsinslag Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1981:485) om förbudmot spridning av filmer och videogram med våldsinslag' skall ha nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § Denna lag gäller inte 1. offentliga förevisningar av biograffilm som avses iförordningen (1959:348) med särskilda beslämmelser om biografföreslällningar m. m., 2. sändningar av televisionspro- 2. sändningar av televisionspro gram som sker med stöd av 5 § gram som sker med stöd av 5 § första eller tredje siycket radiola- första eller tredje stycket radiola gen (1966:755) eller med slöd av gen (1966:755) eller med stöd av lagen (1978:479) om försöksverk- tillstånd enhgt lagen (1985:000) om samhet med närradio. Denna lag träder i kraft . Äldre beslämmelsergäller dock fortfarande i fråga om sändningar med stöd av lagen (1978:479) omförsöksverksamhet med närradio. Lagen omtryckt 1982: 563. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden 1. , , , . , ,, , R. . Proposition om ansvarighet för lokala kabelsändningar, m. m. Yttrandefriheten i rundradiosändningar dvs. ljudradio-och TV-sändningar som är avsedda för allmänheten regleras främst i radioansvarighelslagen(1966:756, ändrad senast 1978:477; ), som bygger pä tryckfrihetsförordningens(TF, omtryckt 1982:941) regler om periodiska skrifter. är tillämplig påprogram som sänds av något av . I lagen (1982:460) om ansvarighet för närradio () finnsregler om yttrandefriheten i närradiosändningar, dvs. lokalt begränsaderundradiosändningar av program som sänds av sammanslutningar som har fåtttillstånd att sända närradio. Denna lag hänvisar i stor utsträckning till . tillkallade chefen för enkommitté (U 1982:07) med uppdrag att utreda bl. a. frågor om radio- och TV-sändningari kabelnät'. Kommittén, som antog namnet massmediekommiltén, avgav sommaren1984 belänkandet (SOU 1984:65) Via satellit och kabel. a. förslag lill dels en lag om kabelsändning, dels en särskild ansvarighetslagför sändningarna. Förslaget lill en sådan ansvarighetslag bör fogas lillprotokollet i detta ärende som bilaga I. ' Ledamöter vid betänkandets avlämnande: kanslichefen , ordförande, sakkunnige , riksdagsledamöterna , direktören saml riksdagsledamöternaSven-Erik och . Prop.1984/85:208 8 Betänkandet har remissbehandlats. Av de sammanlagt omkring150 myndigheter, organisationer och andra instanser som har yttrat sig överbetänkandet har bara vissa särskilt berört förslaget till ansvarighetslag.Dessa instanser är justitiekanslern (), riksåklagaren (), ,, , delegationen för vetenskaplig ochteknisk informationsförsörjning, institutionsstyrelsen för journalisthögskolanvid , juridiska fakullelsstyrelsens forskningsnämnd vidLunds universitet, , radionämnden, statskontoret, närradiokommiltén(U 1978: 11), , , , (), (), ,. , SundsvallsTidning, utbildnings- och kulturnämnden vid läns landsting.Publicistklubben och . Jag kommeratt redogöra för dessa yttranden i det följande. Pä grundval av kommitténs förslag beslutade regeringen den11 efter hemställan av statsrådet en proposition om radio-ochTV-sändningar i kabelnät (prop. 1984/85: 199). Verksamheten föreslås reglerad ien särskild lag om lokala kabelsändningar. 1 den beslutade propositionen finnsen förteckning över samtliga remissinstanser. En redogörelse för huvuddragen ipropositionen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. För min del vill jag nu la upp frågan om en lag omansvarighet för lokala kabelsändningar. Eftersom en sådan lag bör bygga påsamma principer som gäller för pressen, och närradion bör enredogörelse för ansvarighetsreglerna i TF, och fogas till protokollet idetta ärende som bilaga 3. 2.1 Allmänt om utformningen av ansvarighetsreglerna Mitt förslag: Något särskilt straff- eller skadeslåndsrältsligtansvar skall inte gälla för den som har fält tillstånd enligt lagen om lokalakabelsändningar lill samtidig och oförändrad vidaresändning av satellitprogrami kabelnät (satellitsändning). För andra slag av tillståndsplikliga ljudradio-och TV-sändningar i kabelnät (egensändningar) skall det däremot finnassärskilda ansvarighetsregler. Regleringen av ansvaret för egensändningar tasin i en särskild lag, benämnd lag om ansvarighet för lokala kabelsändningar (idet följande kallad ansvarighetslagen). Ansvarighetslagen skall anknyta tilllagen om lokala kabelsändningar. Direktsändningar av dagshändelser eller avgudstjänster eller offentliga tillställningar, som anordnas av någon annan änden som sänder programmet eller programinslaget, undantas frän de särskildaansvarighetsreglerna. 1984/85:208 9 Kommitténs förslag: 1 sak detsamma som mitt. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som haryttrat sig i denna del godtar i princip kommitténs förslag.Institutionsstyrelsen för vid samtutbildnings- och kulturnämnden vid efterlyser docksärskilda ansvarighetsregler också i fråga om satellitsändningar. Enligt KLYSoch borde det vara möjligt att inarbetaansvarsreglerna i . förklararatt förbundet inte kan acceptera en undantagsbestämmelse för direktsändningar. Skälen för mitt förslag: om ensamansvar,ansvarsfrihet för meddelare och rätt till anonymitet utgör ett mycketvärdefullt skydd för nyhetsförmedlingen och åsiktsbildningen i värl land. Detär därför naturligt att regler av motsvarande slag har införts förprogramverksamheten i etermedierna. I likhet med kommitlén och remissinstansernaanser jag det vara en naturlig utgångspunkt att det också förprogramverksamheten i kabelnät bör finnas särskilda ansvarighetsregler av sammaslag. anser jag alt en reglering som bygger på TF:s principer förutsätter en ordning enligl vilken den som blir ansvarig harfaktisk möjlighet att i förväg kontrollera vad som förekommer i programmen,antingen själv eller med hjälp av andra. Som kommitlén har utvecklat kan mannormalt inte räkna med att någon sådan kontroll skall kunna utövas i fråga omsådana program frän satelliter som sänds vidare i oförändrad form somde las emot. Konsekvensen av delta är att det inte bör komma ifråga att införasärskilda ansvarighetsregler för dessa satellitprogram. Denna slutsats harkommittén kommit fram till och den har inte mött annat än någon enstakainvändning under remissbehandlingen. Också jag ansluter mig till dennauppfattning. Jag förordar därför att sädana satellitsändningar lämnas utanfören särskild ansvarighetslagstiftning såväl när det är fräga om sändningar fråndirektsändande satelliter som när det gäller sändningar från satelliter i fasttrafik. Detta betyder alt allmänna straff- ochskadeståndsrättsliga regler i princip blir tillämpliga på dessa sändningar.Som kommitlén har funnit blir det dock i förekommande fall sannolikt ofta såatt ingen kommer att kunna dömas i . Det torde nämligen endast iundantagsfall gå att visa att de som bedriver sändningarna här i landet hargjort sig skyldiga till att uppsålligen eller av oaktsamhet ha spritt ellprogram med eit i och för sig straffbart innehåll. Andra slag av tillståndsplikliga ljudradio- och TV-sändningar i kabelnät (egensändningar) måste emellertid i princip likställasmed och närtadions sändningar när det gäller frågan om hur detstraff- och skadeståndsrältsliga ansvaret bör regleras. ochremissinstanserna anser jag således alt det för program i egensändningar bör ti /85. 1984/85:208 10 finnas en reglering av det yllrandefrihelsrättsligaansvaret som anknyter till gällande ansvarighetslagsiiftning i fräga om radio-och TV-program. Regleringen bör ges formen av en särskild ansvarighetslag. 1 detla sammanhang bör det påpekas alt de radiorättsligaansvarighetsreglerna kommer att ses över i samband med den beredning av yltrandefrihetsulredningens(Ju 1977: 10) betänkande (SOU 1983: 70) yttrandefriheten, som f.n. pågårinom . Betänkandet innehåller ett förslag tillyttrandefrihetsgrundlag. Förslaget avser yttranden som görs offentliga bl. a. iprogram i eter- eller trådsändning. Avsikten är att förslag med anledning avdetta betänkande skall kunna behandlas av i anslutning lill 1988 årsval. Frågan om en mera enhetlig reglering av ansvaret för radio- och TV-programkommer att tas upp i detta sammanhang. Ansvarighetslagen bör som framgått ovan utformas i näraanslutning till bestämmelserna i , och . Den nya lagen bör lämpligenpä samma sätt som utformas sä att hänvisningar i största möjliga utsträckninggörs till . Man slipper då nästan likalydande paragrafer i den nyaansvarighetslagen, vilket skulle ha varit alternativet. Ansvarighetslagens tillämpningsområde bör som kommitténhar föreslagit i princip anknyta till lagen om lokala kabelsändningar. Denna avgränsningav tillämpningsområdet kommer att innebära att sådana rundradiosändningar ikabel som enbart kan las emot i bostäder och som inte når fler än 50 bostäder,kommer att falla utanför de särskilda ansvarighelsreglernas tillämpningsområdeoch bli att bedöma enligt allmänna regler. Jag anser emellertid alt man kangodta denna konsekvens med hänsyn lill att sådana sändningar får anses haförhållandevis liten betydelse för yttrande- och informationsfriheten. Fråganom en särskild reglering av ansvaret för denna typ av sändningar får övervägaspå nytt i samband med beredningen av yltrandefrihetsulredningens förslag. Programverksamheten i de kabelnät som kommer all byggastorde till viss del komma all beslå i direktsändningar av t. ex. sportevenemangoch liknande offentliga tillställningar, som anordnas av någon annan än den somhar sändningstillstånd. Kännetecknande för direktsändningar av det nu nämndaslaget är att programmet passivt, ulan redigering eller bearbetning ellernågon annan akliv åtgärd från den som sänder, speglar något som tilldrar sigoberoende av sändningen. I likhel med kommittén anser jag att del skulle varakonstlat all ha särskilda ansvarighetsregler för sådana sändningar (jfr prop.1966: 156 s. 46). De direktsändningar som bör undantas från de särskildareglerna bör vara av samma slag som dem som undantas i 1 § andra siycket RAL.Jag delar också kommitléns uppfattning all del inte synes föreligga någotpraktiskt behov av alt undanta andra direktsändningar så som har skett i 4 §andra stycket , dvs. pä det sättet att ansvaret enligt ett särskilt beslutläggs på de framträdande själva. 2.2 Ansvaret för egensändningar Mitt förslag: För de lokala kabelsändarförelagens egensändningarskall programulgivare utses av företaget. En programutgivare skall ulses fördet samlade utbudet av program antingen i företagets samtliga kanaler eller ivarje kanal. En särskild programutgivare skall kunna utses av företaget förprogram som sänds pä sändningslid som ställs lill förfogande för annan.Förelaget får utse en eller flera personer att vara ställföreträdare för enprogramutgivare. I fråga om andra egensändningar - dvs. sädana som sker ikanaler som tillståndshavaren har upplåtit till någon annan - skall programulgivareutses av den som bedriver sändningarna. Denne fär utse en eller fleraställföreträdare. Kommitténs förslag: För lokala kabelsändarföretags egensändningarskall programulgivare ulses av ordföranden i företagets styrelse eller, efterbemyndigande av denne, av företagets chef för varje program som sänds med stödav förelagels tillstånd att bedriva egensändningar. I fråga om egensändningar i upplåtna kanaler skall tillståndshavaren-dvs. det lokala kabelsändarföretagel eller nätinnehavaren - utse programulgivareför varje program. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig idenna del har ingen erinran mot kommitténs förslag utom såvitt avser frågan omvem som skall utse programutgivare i upplåtna kanaler. Genomgående förordas altprogramutgivare skall utses av den som verkligen sänder. Denna uppfattning harteleverket, institutionsstyrelsen för vid Stockholmsuniversitet, en ledamot av styrelse, ,, , , ,, , utbildnings- ochkulturnämnden vid saml . Ävenmajoriteten i styrelse har pekat på komplikationer som kommitlénsförslag medför. Skälen för mitt förslag: Programutgivare för egensändningar av lokala kabelsändarförelag Jag vill först anmärka att frågor om ansvaret för bl. a.radio och TV också har berörts av yttrandefrihetsutredningen i betänkandetVärna yttrandefriheten. Utredningen anser att enhetliga regler omansvarigheten för innehållet i överföringar av ljud eller av bild med ellerutan ljud bör gälla. Reglerna bör enligt utredningen utformas som ellensamansvar för i första hand en särskilt utsedd utgivare eller programansvarigoch, om någon 1984/85:208 12 sådan inte utsetts, för den som driver verksamheten.Enligt utredningen bör huvudregeln vara att del utses en ansvarig för delsamlade programinnehållet. 1 likhet med yttrandefrihetsutredningen men lill skillnadfrän massmediekommittén anser jag att den ordning, som gäller förprogramföretagen inom med en utgivare för varje sänt program,inte passar särskilt väl för andra sändningsföretag. Systemet förutsätter atten förteckning fortlöpande förs över vem som är ansvarig för varje program. Ensådan skyldighet kan åläggas ett stort och väl organiserat företag där behövligkontroll kan utövas. För andra sändningsföretag bör väljas den lösning som harvalls i lagstiftningen om närradiosändningar, nämligen att ansvarigheten iprincip omfattar hela programutbudet. Jag anser alltså att reglerna om programutgivare närmastbör utformas efter förebild av TF: s beslämmelser om utgivare för periodiskskrift och om programutgivare. Det innebär att programutgivare börulses av det kabelsändarförelag som avser att bedriva egensändningar. Det börinte lämpligen i lag anges någon särskild befattningshavare inom förelaget somskall utse programutgivare. Utgivaren bör ha ansvaret för det samlade utbudetav radio- och TV-program som sänds med stöd av kabelföretagels tillstånd. Omföretaget disponerar över mer än en kanal bör det kunna utse en progamutgivareför varje kanal. Programulgivare skall således inte förordnas för varjeprogram för sig. Kabelsändarföretagel bör i likhet med vad som gällerenligt TF och också ha möjlighet att utse en eller flera ställföreträdaresom kan träda i stället för en ordinarie programutgivare. Enligt lagen om lokala kabelsändningar skall de lokala kabelsändarföretagenmed stöd av sina sändningstillstånd kunna ställa sändningstid till förfogandeför andra, l.ex. Även i det senare fallet skall kabelsändarföretagelsörja för att de programregler som gäller iakttas. Kabelsändarföretagel är idet fallet också ansvarigt för att inte någon viss kategori av intressenterotillbörligt gynnas eller missgynnas.