prop · G80346 · 1984-12-31 00:00:00 — Del finns emellerlid silualioner där elt föremål avdet aktuella slaget kan påträffas hos en intagen men där någol förverkande intekan ske. Kriminalvårds-myndigheterna kan i sådana fall, med hänsyn till dennuvarande utformningen av 63 § KvaL, endast omhänderta föremålet och kan intevägra att lämna tillbaka del lill den intagne vid frigivningen. Jag anser dettavara stötande. Haschpipor och andra föremål av aktuellt slag som påträffas inomen anstalt bör alltid kunna förstöras. Vidare är del från praklisk synpunkt avintresse all man inom kriminalvården själv kan handlägga dessa frågor utan altpolis och åklagare behöver kopplas in. Mot denna bakgmndföreslår jag att 63 § KvaL ändras så att del görs klart all det förfarande somdär föreskrivs beträffande injektionsspmlor och kanyler omfaliar även haschpiporoch andra föremål, som är särskilt ägnade alt användas för missbruk av ellerannan befattning med narkotika. Jag vill tillägga all det i 36 § lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiiJtrisk vård i vis.sa fall (LSPV), 37 a § lagen(1967:940) angående 1984/85:46 22 omsorgerom vissa psykiskt utvecklingsstörda, 76 § socialtjänstlagen (1980:620), 25 §lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och 32 §lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) finns bestämmelsersom motsvarar 63 § KvaL. Det kan därför finnas anledning att överväga om detbör göras motsvarande ändringar i dessa bestämmelser. Den frågan bör dockavvakta resultatet av socialberedningens (S 1980:07) arbete. Slutligenvilljag peka på beslämmelsen i 62 § andra stycket KvaL. Den innebär bl. a. som åt någon intagen lämnar sådana injektionsspmlor och kanyler som kananvändas för insprutning i människokroppen och som alltså faller under 63 §döms till böter eller fängelse i högsl , om inle gärningen annars äri lag belagd med strängare straff. En utvidgning av del kriminaliseradeområdet enligt 62 § andra stycket KvaL svarande mot den föreslagna ändringen i63 § samma lag skulle visserligen kunna övervägas. Jag anser emellertid ensådan utvidgning vara obehövlig och sakna självständig funktion, främsl medhänsyn lill att de allra flesta fall som skulle beröras av utvidgningen ärbelagda med strängare straff som förberedelse till narkoiikabroti eller grovtnarkotikabrott enligt 4 § narkotikastrafflagen. Någol förslag om ändring i 62 §andra stycket KvaL läggs alltså inte fram. 5 KontroU av berusningsmedel på sjukhus Mittförslag: På sjukhus eller del av sjukhus som beslämmer fårnarkotika, alkohol och andra berusningsmedel inle innehas av patienterna.Detsamma gäller föremål som är särskill ägnade alt användas för missbmk av eUerannan befattning med narkotika, t.ex. sprutor och kanyler. Överläkaren påsjukhuset får ställa som villkor för att vårda någon för missbruk av beroendeframkallandemedel att patienten underkastar sig vissa undersökningar som kroppsvisitationeller ytlig kroppsbesiktning. Påträffas egendom som inte får innehas skall denomhändertas och får förslöras. Kommissionensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt (PM 11 s. 123-126). förslag får mer ingripande undersökningar som vaginal- och rektalundersökningarställas som villkor för vård på sjukhus. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker kommissionens förslag eller lämnar detutan erinran. är tveksam till om det behövs lagregler för attuppställa aktuella villkor för vården. 1984/85:46 23 beredningen och RFHL motsätter sig förslaget.Socialberedningen anser att kravet på integritetskränkande undersökningar kanavskräcka starkt vårdbehövande missbrukare från alt söka värd. Skäl för mitt förslag: Vården av narkotikamissbmkare inom hälso- och sjukvårdenskall precis som all annan hälso- och sjukvård bygga på frivillighet. Vårdenskall tillgodose vissa krav. Bl.a. skall den bygga på respekt för patientenssjälvbestämmande och integritet. Den skall främja goda kontakter mellan patientenoch personalen i vården. Häri ingår naturligtvis att personalen skall strävaefter all hygga upp etl förtroende hos patienten. måsle konstateras alt det skapar stora problempå en narkomanvårdsklinik, om narkotika kan smugglas in. Möjligheterna attgenomföra vården kan helt omintetgöras. Vissa kliniker har ibland haft storaproblem med narkotika. Detta har lett till alt det på vissa enheter gjortsundersökningar av patienterna i syfte att förhindra införsel av narkotika. 1 deallra flesta fall har undersökningarna haft karaktär av kroppsvisitation dvs.patientens kläder, väskor etc. har undersökts. Även mer omfattandeundersökningar, bl.a. vaginal- och rektalundersökningar, har dock förekommit. Med anledning av en anmälan har dessa förhållanden utrettsav justitieombudsmannen. Enligt JO: s beslut strider det mot 2 kap.regeringsformen att genomföra undersökningar molsvarande kroppsvisitation och kroppsbesiklning,om inle särskill lagstöd finns för delta. Med undanlag av bestämmelserna i 13 §LSPV finns det inte sådana bestämmelser inom hälso- och sjukvården. Endasl i defall patienterna frivilligt går med på en sådan undersökning får dengenomföras. JO anser del inle godtagbart att den som har behov av och sökersjukhusvård för narkotikamissbruk skall behöva gå med på kroppsbesiktning ellerkroppsvisitation för alt kunna få vård. nödvändigt att genomförasådana undersökningar för att förhindra all narkotika förs in på de aktuellavårdavdelningarna, måsle enligl JO: s mening lagbestämmelser införas om detta. Förbud alt inneha berusningsmedel Det är nödvändigt att nu överväga vilka ytterligarebestämmelser som behövs för att förhindra att illegal narkotika och andra bemsningsmedelm.m. förekommer på narkomanvårdsenheterna inom hälso- och sjukvården. Sådanabestämmelser finns redan inom den hälso- och sjukvård som bedrivs enligt LSPVoch inom den sociala omsorgen enligl LVU och LVM. Med verkan fr. o. m. den Ijuli har en reglering i ämnet förts in även i socialtjänstlagen (jfr prop.1983/84: 174). Jag föreslår - delvis efter mönster i de nämnda lagarna -att bestämmel- 1984/85:46 24 serinförs om att det på sjukhus eller del av sjukhus som bestämmerskall vara förbjudet att inneha alkohol, andra bemsningsmedel såsom vissaläkemedel samt föremål som är särskill ägnade alt användas för missbruk aveller annan befallning med narkotika l.ex. spmtor och kanyler. 1likhet med flertalet remissinstanser delar jag kommissionens uppfattning attvissa narkomanvårdsenheter inom hälso- och sjukvården kan behöva ha möjlighetatt kontrollera att patienterna inle har narkotika eller andra bemsningsmedelpå enheten. Att de underkastar sig kontroll skall kunna ställas upp som villkorför vård på enheten. Del är emellertid angeläget att personalen genom andra ålgärderförsöker begränsa behovet av sådana undersökningar. Personalen måste från fall lillfall bedöma om en undersökning behövs. Det kan, som kommissionen påpekar, oftavara svårt att avgöra om t.ex. en vårdsökandes medverkan till en sådan undersökningär frivillig eller inte. Bestämmelser i lag behövs därför om rätt föröverläkaren vid narkomanvårdsenheten att som villkor för vården uppställa attviss kontroU får ske. Kontroll bör kunna ske fömtom i samband med intagningenäven under vistelsen på sjukhuset, om misstanke uppkommer att förbjuden egendomskall påträffas hos en patient. Närdet gäller frågan om vilka undersökningar som bör få uppställas som villkor förvård är jag mera tveksam till kommissionens förslag. Varje form av kroppsbesiklningeller kroppsvisitation är ett ingrepp i en patients integritet. Enligt t. ex. LVMfår den omhändertagne under vissa fömtsättningar underkastas kroppsvisitationeller ytlig kroppsbesiktning när han kommer till elt hem för vård med stöd avden lagen och under vistelsen vid hemmet. Mer ingripande undersökning som t.ex.vaginal- eller rektalun-dersökning är däremot inte tillåten. Jag anser inte som villkor för vården på sjukhus av en missbmkare bör kunna ställa upplängre gående krav när del gäller undersökningar. Skulle erfarenheten visa attmera ingripande undersökningar behövs, kan frågan naturiiglvis tas upp på nytt. Undersökningenskall självfallet inte göras mer ingående än vad ändamålet med åtgärdenkräver. Lika klart är att all den hänsyn som omständigheterna medger skalliakttas. 1sammanhanget bör påpekas att undersökningar av andra skäl än för alt söka efternarkotika ofta behöver göras på dessa kliniker. Gynekologiska sjukdomar ocholika infektioner är vanliga bland missbrukare. Hälsoundersökningar i sambandmed intagningen förekommer därför ofta. är det nödvändigt att klä av t.ex.medvetslösa eller svårt omtöcknade missbrukare för att kunna ge erforderligbehandling. Omnågon vägrar att underkasta sig en undersökning som är påkallad för att t.ex.söka efter narkotika, får undersökningen inle genomföras, men han kan vägrasvård på enheten. Han måste då kunna få erforderlig vård på Prop.1984/85:46 25 någolannat sjukhus eller någon annan mottagning. Patientens vägran får inle leda lillall vård över huvud inle kan ges. Alla de typer av enheter där patienter av nuaktuellt slag kan få vård bör följaktligen inte ha möjlighet all ställa uppnämnda villkor för vården. bör samråda med huvudmannen förvården om vilka sjukhus som skall omfattas av bestämmelserna. Kontrollenbör kunna omfatta fömtom patientens person även väskor, kassar eller det godssom han eller hon för med sig till sjukhuset eller som sänds till patientenunder vårdtiden. Vidbehov kan meddela allmänna råd om den aktuella kontrollen. Omhändertagandeoch förstörande av berusningsmedel Förbjudenegendom som påträffas hos en patient eller som ankommer till en patient ellersom medförs av den som söker vård bör få tas omhand av personalen. Överläkaren vid sjukhusetbör kunna förstöra eller försälja egendomen enligl bestämmelserna ombeslaglagen egendom i 2 § 1 första stycket lagen om förverkande av alkoholhaltigadrycker m. m. Även när egendom som här avses påträffas på sjukhus eller del avsjukhus som omfattas av bestämmelserna utan att känd ägare finns, bör denkunna omhändertas och förslöras. Däremot är jag inte nu beredd att föreslåmotsvarande bestämmelser beträffande bemsningsmedel m. m. som påträffas påsjukhus eller del av sjukhus som inte omfaltas av de nu aktuellabestämmelserna. Vid dessa inrättningar gäller dock redan bestämmelsema inarkotikastrafflagen om beslag och förverkande av narkotika m.m. Denu aktuella bestämmelserna bör tas in i en särskild lag om kontroll av bemsningsmedelpå sjukhus. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättalsförslag lill 1. lag om ändring inarkotikastrafflagen (1968:64), 2. lag om ändring i lagen(1960:418) om straff för vamsmuggling, 3. lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, 4. lag om kontroll av bemsningsmedelpå sjukhus. Förslagel vid 2 harupprättats i -Samråd med chefen för och förslagel vid 4 isamråd med statsrådet . Förslagen bör fogas lill protokollet i dettaärende som bilaga 3 1984/85:46 26 7.1Förslaget till lag om ändring i narkotikastrafTlagen (1968:64) Ändringeni paragrafen innebär att böter försvinner ur straffskalan och att straffet förnarkotikabrott blir fängelse i högst . Avsikten är inte attpåföljdspraxis skall skärpas på gmnd av denna ändring. Som jag har berört i denallmänna motiveringen (avsnitt 3) är avsikten alt de fall som bedöms somnarkotikabrott men där påföljden stannar vid böler också i fortsättningen skallföranleda enbart böter. Del sagda innebär att sådana gärningar i fortsättningenblir att bedöma som ringa brott. Deallmänna övervägandena bakom ändringarna i paragrafen redovisas i avsnitt 3. Ändringamainnebär all den nuvarande särskilda brollsbeteckningen för narkotikabrott somär alt anse som ringa - narkotikaförseelse - slopas och att fängelse förs in i straffskalan. Paragrafenstillämpningsområde utvidgas genom att motsvarande inskränkning sker vid I §.Avsikten är alltså att i fortsättningen narkotikabrott som är alt anse somringa skall omfalta dels vad som bedöms som narkolikaförseelse, dels iprincip sådana gärningar som f.n. bedöms som narkotikabrott och där påföljdenblir böter. Dessutom är tanken att man skall döma enligt 2 § i stället för 1 §i vissa ytterligare fall som jag har berört i den allmänna motiveringen. Jagvill i det här sammanhanget även påpeka att den nya straffskalan inle förändrarmöjligheterna lill lagföring genom strafföreläggande. Någon ändring i gällandemtiner därvidlag är inte avsedd. Denändring som föreslås i paragrafen har helt kort berörts i den allmännamotiveringen i avsnitt 3. Ändringen innebär alt försök eller förberedelse tillnarkoiikabroti också av den lindrigare graden medför straffansvar enligt 23kap. , om gärningen avser annal än innehav. Bakgrundenlill den föreslagna ändringen i paragrafen är förslaget att slopa den särskildabrottsrubriceringen narkotikaförseelse i 2 § för narkotikabrott som är attanse som ringa. Detta har betydelse även för beslämmelsen i den nu aktuellaparagrafen om straffansvar vid försök, förberedelse och stämpling. F. n. gälleratt dessa gärningsformer omfattar narkotikabrott eller grovt narkotikabrott,om gärningen avser annat än innehav. Narkotikaförseelse omfattas däremol inteav bestämmelsen. Särskilt med hänsyn till den av mig förordade nya gränsenmellan normalgraden och den ringa graden - en gränsdragning som ju innebär allvissa gärningar som f. n. bedöms som narkotikabrott av normalgraden iställel skall hänföras lill brott som är alt anse som ringa - anser jag detvara påkallat 1984/85:46 27 attgärningsformerna försök och förberedelse görs tillämpliga även beträffandevissa narkotikabroll som är att anse som ringa. Enligt min mening kan en sådan ulvidgningav det straffbara området ha en viss praktisk betydelse, t.ex. i fall där någonavser att anskaffa en mindre mängd narkotika för någon annans räkning. Ochnågra betänkligheter av principiell karaktär inger en ulvidgning av detla slagknappast. Däremolsaknas det enligl min mening prakliskl behov av att låta även gärningsformen stämplingomfatta narkoiikabroti som är att anse som ringa. Även principiella skäl talarmot att låla denna gärningsform, som i allmänhet omfattar gärningar som typisktsett har etl mycket högt straffvärde, avse brott av del nämnda slaget. Ändringenav paragrafen innebär även en ulvidgning av motsvarande slag av delkriminaliserade området vid medverkan. Bestämmelsen i 5 § om straffansvar vidmedverkan omfattar nämligen brott enligt den nu aktuella paragrafen. Någrasärskilda övergångsbestämmelser har inte ansetts påkallade. Av5 § lagen (1964:163) om införande av följer, bortsett från etlundantag som här saknar intresse, att den lag skall tillämpas som var gällandenär gärningen förelogs, om inte de nya bestämmelserna skulle medföra en mildarebehandling. Med hänsyn till karaktären hos de föreslagna bestämmelserna kandessa därför inte bli tillämpliga i fråga om gärningar som har begåtts föreikraftträdandet. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling Ändringarnahar berörts i avsnill 3. De innebär alt böler slopas i straffskalan förvarusmuggling som gäller narkotika och att straffskalan för vamsmuggling somgäller narkotika och som är all anse som ringa sätts lill böter eller fängelsei högsl . Syftet med ändringarna är att anpassa varusmugglingslagensstraffskalor vid narkotikasmuggling till slraffskalorna vid molsvarande brott inarkotikastrafflagen. Avskäl som anförts vid min motivering rörande narkotikastrafflagen är avsiktenalt den ringa graden av brott vid narkotikasmuggling skall omfatta även sådanagärningar som f. n. bedöms som normalgraden av vamsmuggling och där påföljdenblir böter. Det bör i del sammanhanget påpekas att vid vamsmuggling som gällernarkotika gränsen mellan normalbrott och brott som är att anse som ringa f. n.dras på ett annat sätt än vid narkotikabrott, bl. a. beroende på attstraffskalan vid vamsmuggling som är att anse som ringa är annorlunda än vidnarkotikaförseelse. Enligt min mening är den skillnaden inle motiverad. Förskjulningenkan därför antas komma att Prop.1984/85:46 28 gälla en slörre del av det kriminaliserade området enligt vamsmugglingslagenän enligt narkotikastrafflagen. Jag vill i anslutning till 1 § beröra en fråga somkommissionen har tagit upp i sitt slutbetänkande (SOU 1984: 13) Samordnad narkotikapolilik(s. 40 f). Kommissionen pekar på att en arbetsgrupp tiUsatt av samarbetsorganetför rättsväsendets informationssystem (SARl) i en rapport behandlat hurstatistiken över domar i narkotikamål bör föras och i vilken utslräckningrättsväsendets informationssystem (RI) kan användas för denna produktion. Irapporten görs gällande all man av domsblankeiterna i allmänhel inte kan utläsaom ett vamsmugglingsbrott gällt narkotika enligt I § första stycket andra meningenförevarande lag. En omredigering av paragrafen förespråkas därför. För egen delanser jag att någon omredigering av I S för detta ändamål inte är nödvändig.Del bör enligt min mening vara möjligt att få fram den aktuella informationengenom alt saken klarläggs i de av regeringen utfärdade bestämmelserna om avfattningav dom och slutligt beslut i brottmål. Jag avser att aktualisera denna frågahos regeringen. Syftet med de sakliga ändringarna i paragrafen är att sålångt som möjligt uppnå kongmens mellan vamsmugglingslagen, belräffandesmuggling av narkotika, och narkotikastrafflagen (4 och 5 §§) när det gällerstraffansvaret vid de osjälvständiga gärningsformerna. Liksom beträffandemotsvarande bestämmelser i narkotikastrafflagen innebär ändringarna en utvidgningav det kriminaliserade området vid de aktuella gärningsformerna. Ändringen i paragrafen har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 3). Beträffande de föreslagna bestämmelsernas ikraftträdandekan hänvisas lill vad som anförts vid narkotikastrafflagen. 7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt Paragrafen har ändrats redaktionellt i flera avseenden.Sålunda motsvaras de nuvarande första och andra styckena av första-tredje slyckenai paragrafen i dess nya lydelse. Den nuvarande hänvisningen lill 3 § lagen omförverkande av alkoholhaltiga drycker m. m. har ändrats till alt avse 2 § Iförsta stycket samma lag (jfr prop. 1979/80:1 del B s. 392 0. Det har ocksåklargjorts alt del är vederbörande styresman som skall besluta i saken. 1984/85:46 29 Bestämmelsen i fjärde stycket har ersatt föreskriften idel nuvarande iredje stycket. Den nya beslämmelsen innebär att, förutom injektionsspmloroch kanyler, även haschpipor, kokainskedar, förvaringspåsar, vågar och liknandeföremål som är särskill ägnade alt användas för missbruk av eller annanbefallning med narkotika och som påträffas inom en kriminalvärdsanstalt fåromhändertas. Av regeln i iredje stycket följer alt föremålen får förslöras omderas värde är ringa eller om del annars måsle anses försvarligt att förstöradem; i andra fall får föremålen försäljas. Med hånsyn till de ifrågavarandeföremålens karaktär lorde del dock i praktiken aldrig bli aktuellt medförsäljning. 7.4 Förslaget till lag om kontroU av berusningsmedel påsjukhus Den föreslagna lagen skall gälla vid de sjukhus och delarav sjukhus som bestämmer. Styrelsens beslut bör föregås avsamråd med huvudmannen för vården. De enheter där det främsl blir aktuellt alltillämpa lagen är de särskilda narkomanvårdsenheterna. Bestämmelsen, som saknar motsvarighet i kommissionens förslag,innebär ell uttryckligt förbud för patienterna på de sjukhus eller delar avsjukhus där lagen gäller att inneha alkohol och andra berusningsmedel. Den nuföreslagna beslämmelsen innebär all del också blir förbjudet alt innehainjektionssprutor och kanyler, haschpipor, kokainskedar, förvaringspåsar,vägar och liknande föremål som är särskilt ägnade att användas för missbruk aveller annan befattning med narkotika. Som framgår av den allmänna motiveringen får den ansvarigeöverläkaren vid sjukhus eller del av sjukhus där lagen gäller ställa upp somvillkor för vård av en missbrukare att denne underkastar sig vissaundersökningar av den egna personen och det gods han eller hon för med sig tillsjukhuset. Syftet med beslämmelsen år alt förhindra alt illegal narkotika ochandra berusningsmedel och vissa hjälpmedel vid narkotikamissbruk förekommer påsjukhuset. De undersökningar som får ställas upp som villkor för vården är kroppsvisitationoch ytlig kroppsbesiktning. Kroppsvisitation är kontroll av kläder och andrapersedlar. Varje undersökning av kroppen antingen den är endast okulär ellermera ingående är au betrakta som kroppsbesiklning. Med yilig kroppsbesiklningavses en yttre granskning av kroppen. Undersökningen kan gå lill så attpatienten ombeds att ta av sig kläderna och stå upp, varefter den som utförbesiktningen granskar de delar av kroppen som är synliga samt fotsulorna. Ävenhuvudhåret och armhålorna får granskas. 1 övrigt är det inte tillåtet au be densom skall 1984/85:46 30 undersökasatt inta särskilda ställningar för att de för ögat dolda delarna av kroppenskall kunna iakttas liksom inte heller att undersöka munhåla eller annan håUgheteUer beröra vederbörandes nakna kropp för att undersöka delar av denna. 1 såfall bUr fråga om ordinär kroppsbesiktning (jfr prop. 1981/82:2). Naturiiglvisskall undersökningen göras så hänsynsfullt som förhållandena medger. Vidareskall kunna krävas att väskor, kassar och annat som den vårdsökande medförtill sjukhuset får undersökas. Ävenunder vistelsen på sjukhuset skall det kunna begäras av patienten att hanunderkastar sig undersökning som har sagts. Del kan t. ex. bli aktuellt ompatienten vistats utanför sjukhuset eller om missbmk förekommit på enheten.Också paket eller dylikt som kommer till patienten under vistelsen skall kunnaundersökas. Omen patient vägrar att låta sig undersökas, får undersökning inte ske. Patientenkan då vägras vård. Som sagts i den allmänna motiveringen får patientens vägraninte leda till alt vård över huvud taget inte ges. Hälso-och sjukvårdslagen(1982:763) innebär ju en skyldighet för sjukvårdshuvudmannen alt erbjuda vårdåt den som behöver sådan vård. Påträffasförbjuden egendom vid kontroll av den som söker vård eller hos en intagen ellerankommer sådan egendom till en intagen får den enligl första stycket tas omhand av personalen. Äveni de fall sådan egendom påträffas utan att känd ägare finns skall egendomen kunnaomhändertas. Detta framgår av andra stycket. Som påpekas i den allmännamotiveringen har det inte ansetts lämpligt att nu utsträcka bestämmelserna omomhändertagande till andra sjukhus eller delar av sjukhus än sådana där denföreslagna lagen kommer alt gälla. Enligliredje stycket ankommer det på den ansvarige överläkaren alt låla förstöraeller försälja egendom som omhändertagits med stöd av första eller andrastycket i denna paragraf. Bestämmelsen hänvisar i denna del till lagen omförverkande av alkoholhaltiga drycker m. m. Det innebär att omhändertagenegendom får förstöras, om dess värde är ringa eller om det annars måste anses försvariigtatt förstöra den; i andra fall får egendomen försäljas. Med hänsyn tillkaraktären på denna egendom torde det dock i praktiken knappast någonsin bliaktuellt med försäljning. 1vissa fall t. ex. då slörre mängder narkotika omhändertagils bör överläkarenunderrätta polismyndigheten innan narkotikan förstörs för att polisen skall hamöjlighet att starta en brottsundersökning. Något hinder från sekretessynpunkt moletl uppgifislämnande av detta slag anser jag inte bör kunna uppstå. Jag villhär peka på regeln i 14 kap. 2 § Qärde slyckel sekretesslagen (1980:100) somger möjligheter alt lämna uppgifter från hälso- och sjukvården lill polisenangående misstanke om grovt narkotikabrott. Även regeln i I kap. 5 § samma lagom nödvändigt uppgifislämnande bör uppmärksammas i detta sammanhang. Prop.1984/85:46 31 Jaghemställer all lagrådets yltrande inhämtas över förslagen lill 1. lag om ändring inarkotikastrafflagen (1968:64), 2. lag om ändring i lagen(1960:418) om straff för vamsmuggling, 3. lag om ändring i lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt, 4. lag om kontroll avberusningsmedel på sjukhus.