prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Han får vidare kräva atl felet avhjälps enligt 20 8 första slyckeleller också göra avdrag på priset eller häva avtalet enligt 218. Dessulom fårkonsumenien kräva skadestånd av näringsidkaren enligt vad som sägs i 31 8. I fråga om konsumentens rätt till skadestånd av någonannan än näringsidkaren finns bestämmelser i 33 8- Beslämmelsen innehåller en allmän beskrivning avkonsumentens befogenheter mot näringsidkaren vid fel hos tjänsten. De närmareförutsättningarna för utövandet av dessa befogenheler framgår av de olikaparagrafer som beslämmelsen hänvisar lill. I del nu berörda hänseendet torde bestämmelsen i försiastyckel inte fordra några särskilda kommentarer. Del bör dock framhållas attdet av andra meningen framgår alt konsumenien i princip har frihei att väljamellan de påföljder som anges där. Han är alliså i och för sig inle hänvisadtill att alltid först begära att felet avhjälps. Enligt 208 andra slyckel haremellertid näringsidkaren, under vissa fömtsättningar, räll all för atl undvikaeller begränsa andra påföljder avhjälpa ell fel även om konsumenten inte begäravhjälpande. Påföljden avhjälpande har alltså getts en viss prioritet framförprisavdrag och hävning (jfr avsnitt 2.4.5 i den allmänna moliveringen). Av bestämmelsen i försia styckel framgår emellertid vidareall konsumenten enligt lagen över huvud lagd inle kan göra gällande någrapåföljder mol näringsidkaren på grund av ett fel hos tjänsien, om felel berorpå något förhållande på konsumenlens sida. Detta uttryck moisvarar i sak 1984/85:110 214 denav utredningen använda termen "omständighet som är atl hänföra lill 16 § KtJL konsumenten" (se l.ex. 3 kap. 1 8 i ulredningens förslag). Normallfår ell fel anses bero på ell förhållande på konsumenlens sida, om felet haruppkommit genom vårdslöshet eller försummelse hos konsumenten eller hos någonför vilken han med hänsyn lill omsländighelerna måsle anses svara iförhållandel lill näringsidkaren, t.ex. medlemmar av hans familj, gäsler i hanshem eller en annan näringsidkare som konsumenten har anlilal för annal arbele.Vad som här i försia hand är av inlresse är sådana fel som uppkommer genom altkonsumenien eller någon som han måsle anses svara för av försummelse skadarresullalel av näringsidkarens arbele. exempel är alt konsumenten går in pådet golv som näringsidkaren jusl har lackerat. Etl annat exempel är atl enelinstallatör som konsumenten har anlitat i samband med renoveringen av ell rumsmutsar ned den lapel som näringsidkaren har satt upp. Omkonsumenien själv tillhandahåller malerial till ijänslen och ell fel beror påbrislfälligheter hos della malerial, är del inle ulan vidare givel atl feleldärmed skall anses bero på ell förhållande på konsumentens sida.Näringsidkarens skyldighet all utföra Uänsten på etl fackmässigt tillfredsställandesätt och att med lillbörlig omsorg ta lill vara konsumentens inlressen innebärbl.a. att näringsidkaren, i den utsträckning som sakens nalur fordrar, måsleställa sin sakkunskap lill konsumenlens förfogande (jfr specialmoliveringenlill 4 8). Del avgörande bör därför i princip vara, om näringsidkaren harinsett eller bort inse atl det malerial som konsumenten tillhandahöll varolämpligl eller annars hade brisler som kunde påverka resultatet av tjänsien.Har näringsidkaren insett eller bort inse detla men inle reagerat och upplystkonsumenien därom, kan felel inte anses bero på ell förhållande på konsumenlenssida. Näringsidkaren har då brustit i fråga om iakttagande av fackmässighet ochomsorg. gäller även om konsumenien också för sin del kan anses ha visalförsummelse vid valet av material. En annan sak är att delta kan inverka t. ex.på frågan om näringsidkarens skadeståndsskyldighet (se 34 8). Harkonsumenten, trols all näringsidkaren uppfyllt sin upplysningsplikt, påfordratatl del ifrågavarande malerialel skall användas, kan malerialds brisler överhuvud tagel inie medföra all ijänslen skall anses felaklig. Silualionen är då iprincip densamma som om parierna hade iräffal avtal om all näringsidkarenskulle Ullhandahålla jusl det ifrågavarande malerialel, med dess brisler (se 48 andra stycket). Det bör dock påpekas atl del i hithörande fall inle ärtillräckligt alt näringsidkaren lämnar konsumenten en sådan upplysning som härhar berörts, om det material som konsumenten tillhandahåller står i strid motsådana säkerhetsföreskrifter som avses i 5 8 försia slyckel och näringsidkarenhar insett eller bort inse detla. 1 denna situation måsle näringsidkaren, omhan skall kunna undgå felansvar enligi 9 8 försia slyckel 2, avböja all utföraUänsten med del ifrågavarande materialet Gfr specialmotiveringen till 5 8första styckel). Prop.1984/85:110 215 På molsvarande säll som har berörts när del gällermaterial som 16 § KtJL konsumenten tillhandahåller får i princip bedömasfall dä konsumenten själv lämnar närmare anvisningar om hur en tjänsl skallutföras och dessa anvisningar visar sig vara olämpliga eller felakiiga. gäller i och för sig även i fall då olämpliga ellerfelaktiga anvisningar e.d. som har lämnals från konsumentens sida härrör frånen annan fackman som konsumenien har anlitat, l.ex. en arkitekt eller enleknisk konsult. Del bör emellertid underslrykas atl näringsidkaren normaltinte kan anses skyldig all från den nu berörda synpunklen närmare granska ochbedöma sådana ritningar och arbetsbeskrivningar m. m. som enligi vad han vdeller har befogad anledning atl tro är upprättade av en fackman på området. Delkan t.ex. vara fråga om omfallande anbudshandlingar e.d. inför eltbyggnadsarbete eller ett liknande arbele. För att näringsidkaren i ett sådanifall i enlighel med det lidigare anförda skall kunna bli ansvarig på grund avetl fel som har sin grund i all anvisningarna har varit olämpliga ellerfelakiiga, lorde del i allmänhet böra krävas all han fakliskl har insett dettaförhållande eller att detta har varil mer eller mindre uppenbart för en fackmani hans slällning. På liknande säll får bedömas fall då en annan av konsumentenanlitad fackman på annal sätl har lagl en brislfällig grund för näringsidkarensarbele och detta därför blir behäflal med fel. I enlighel med vad som har anförts i anslutning lillbeslämmelsen i 9 8 första slyckel 1 utgör beskaffenheten av föremålel förijänsten ofta en faktor som direkt inverkar redan på vad konsumenten haranledning atl räkna med i fråga om resultatet och därmed på frågan om tjänstenöver huvud tagel kan anses felaklig. Del kan emellerlid tänkas all näringsidkarengenom avtalet har ålagit sig atl åstadkomma etl vissl bestäml resultat. Om detavtalade resullalel i ell sådani fall inte kan uppnås på grund av enbristfällighet eller någon annan egenskap hos föremålel för Uänsten, bör feletanses bero på ett förhållande på konsumentens sida, under förutsättning alldel är fråga om en brisl eller en egenskap hos föremålet som näringsidkaren interäknal med eller bort räkna med när han gjorde sill åiagande. Annorlunda förhåller det sig om näringsidkaren då borde haräknal med den ifrågavarande brislen elc. hos föremålel för ijänslen. Del bördock påpekas att del i denna siluation kan vara från konsumentens synpunktoförnuftigt att näringsidkaren trols den framkomna svårighelen söker åstadkommadel avtalade resultatet, om ell fasl pris inle har avialais för Uänslen. Dennakan då bli belydligi dyrare för konsumenien än han kunde ha räknal med. I etlsådani fall är näringsidkaren emellerlid enligi 6 8 andra slyckel skyldig atlunderrätta konsumenien och begära dennes anvisningar, vilkel kan leda lill allkonsumenien avbeställer Uänsten hell eller delvis (se 42-44 88). Har del visalsig vara omöjligl atl åsladkomma del utlovade resultatet, torde konsumenien iden nu nämnda silualionen i slällei kunna häva avlalel enligt reglerna omhävning på grund av s. k. anleciperal fel (se 21 8 andra slycket). Prop.1984/85:110 216 Till förhållanden på konsumentens sida är inle att hänföraolyckshän- 17 8 KtJL delser eller därmed jämförliga händelser, dvs. händelsersom inträffar ulan atl vare sig näringsidkaren eller konsumenien eller någonannan person för vilken en av parterna får anses ansvarig är vållande tilldetla och som inte heller har sin gmnd i malerial eller anvisningar somkonsumenten har tillhandahållit eller i beskaffenhelen hos föremålel förtjänsien (jfr ovan saml belänkandet s. 262). hör inle bara naturhändelseroch andra händelser som i dagligt tal brukar kallas olyckshändelser ulan ävensådana händelser som t.ex. alt en ulomslående uppsåtligen skadar eller förstörresultatet av näringsidkarens arbele. Beträffande denna fråga får i övrigthänvisas lill avsnitt 2.4.1 i den allmänna motiveringen (jfr även specialmoliveringenlill 12 8). Andra slyckel innehåller endasl en erinran om allkonsumenien, när tjänsten är felaklig, i vissa fall har räll lill skadestånd avtredje man enligt beslämmelserna i 33 8. Förevarande paragraf gäller även belräffandeUänsler som avser förvaring av lösa saker. Vill konsumenien åberopa alt Uänsten är felaktig, skallhan underrätta näringsidkaren om detta inom skälig tid efter det atl han märkleller bort märka felel. Reklamalion skall dock ske senasl inom Ivå år eller, vidarbele på mark eller på byggnader eller andra anläggningar på mark eller ivallen eller på andra fasla saker, efter det att uppdragelavslutades. Har reklamationsmeddelande lämnals in för befordran medpost eller avsänts på annat ändamålsenligt säll, anses reklamalion ha skell närdelta gjordes. (Jfr 3 kap. 3 8 första och andra styckena saml 3 kap. 4och 17 88 i utredningens förslag) Paragrafen innehåller regler om konsumentens skyldighelall reklamera, om han vill åberopa att tjänsten är felaktig. Hithörande frågorhar behandlals i avsnitten 2.4.6 och 2.4.7 i den allmänna moliveringen. Iförsta stycket regleras bl. a. den tid inom vilken konsumenien måsle reklamerasedan han märkl elt fel. Andra stycket innehåller bestämmelser om absolutareklama-tionsfrister (preskriptionstider), olika för skilda slag av ijänster.Tredje slycket anger när reklamalion i vissa fall skall anses ha skett. Rältsföljden av att konsumenten inte reklamerar inom denlid som följer av första eller andra styckel i förevarande paragraf framgår av18 8. Normall förlorar konsumenten då sina befogenheter mol näringsidkaren pågrund av felel. Prop.1984/85:110 217 Beslämmelsernai 17 och 18 88 gäller endast i förhållandel mellan konsu- 17 S KtJL menlen ochnäringsidkaren. De innebär alliså inte atl konsumenien är skyldig allreklamera, om han enligt 33 8 vill kräva skadeslånd av en tredje man (sespecialmotiveringen lill 33 8)- De kan däremol indirekt få betydelse för konsumentensmöjligheter atl enligt 10 8 konsumentkreditlagen göra gällande ell felanspråkmol en särskild kreditgivare. Denna fråga berörs i specialmoliveringen Ulländringen i konsumenlkredillagen. Enligtförsia styckel skall konsumenten, om han vill åberopa att Ijänslen är felaklig,reklamera inom skälig lid efler del alt han har märkt eller bort märka felel. Lageninnehåller inte några särskilda beslämmelser om skyldighet för konsumenien altundersöka resullalel av tjänsien. Eflersom del för reklamationsfrisien är avbetydelse även vad konsumenien bort märka, kan han dock inle hell underlåta atlvidta någon åtgärd för all konstalera huruvida resultatet är felfritt eller ej.Del bör sålunda i allmänhet kunna fordras atl konsumenten ganska omgående göråtminstone en ytlig granskning av resultatet i de fall där detla är möjligt ochmeningsfullt med hänsyn till tjänstens art. Bortsett härifrån bör konsumenienha rätl att räkna med att eventuella fel visar sig då han på vanligt sättanvänder föremålel för tjänsten eller då della annars utsätts för vanligmiljöpåverkan o. d. Normalt bör del alltså inte kunna göras gällande att han påannal sålt, 1. ex. genom alt företa en mer ingående eller systematiskundersökning, bort märka ett fel som inte kunnat upptäckas vid en ytliggranskning. Vidarebör gälla atl konsumenten kan åberopa även lillfälliga omständigheler avpersonlig nalur - t. ex. sjukdom eller vistelse på annan ort - som giltigursäkt för alt han inte märkl ett fel hos tjänsien och för all han intelidigare än som skett har påtalat elt fel. Som en giltig ursäkt härvidlag börockså kunna räknas bl.a. atl konsumenten saknat de kunskaper som krävts för allförstå att ett vissl felsymptom varit etl tecken på att tjänsien varilfelaktig. För en konsument kan del vidare framslå som tveksamt, om ett fel ärsådant alt del kan åberopas. Det kan därför vara nödvändigl för konsumenten attfå rådgöra med någon som är insatt i reklamationsfrågor innan han avgör om hanskall påtala felet hos näringsidkaren. Omständigheler av dessa och liknandeslag måste tillmätas relativt stor betydelse när det gäller all bedöma, om enkonsument har bort märka etl fel och om reklamalion har skett inom skälig tid. Sammanfattningsvisinnebär det anförda att det i prakliken får godtas att del kan förflyta en ivissa fall innan konsumenten reklamerar mol ell fel som inlemärks vid en mer ytlig granskning av Uänstens resullat och som inle helleromedelbart kommer vid en normal användning av föremålel för Uänsten. 1984/85:110 218 Beslämmelseni första styckel är ivingande till konsumentens förmån. 17 S KtjLNäringsidkaren kan alltså inte genom ell avtalsvillkor förkorta den lid somenligt beslämmelsen slär konsumenien lill buds för atl reklamera, vare siggenom att ange en viss kortare reklamationsfrisl eller genom alt föreskriva atlkonsumenien inte får åberopa ett vissl hinder e.d. mot att reklamera vilketskäligen bör godias som en giltig ursäkt. Lageninnebär däremol inte någol hinder mol alt parterna t. ex. i form avbestämmelser om besiktning eller molsvarande iräffar avtal om en skäligundersökningsplikt för konsumenten. En sådan avtalad undersökningsplikt kannalurliglvis få en viss betydelse för frågan när konsumenten bort märka ellfel. Av det tidigare sagda följer emellertid alt reklamalionsfrislen inte kanbörja löpa då en besiktning e.d. enligt avlalelrätteligen skulle ha ägt rum, i fall då konsumenien haft en giltig ursäkt förall skjuta upp undersökningen. Enavtalad besiktning e.d. får endasl betydelse med avseende på fel somkonsumenien vid besiktningen märkt eller med hänsyn till sina fömtsättningarbort märka. Belräffande sådana fel gäller emellertid vidare, på grund avbestämmelsens Ivingande nalur, alt konsumenien därefier alllid har en skäliglid på sig för att reklamera. Del är alltså inle möjligl alt -såsom lidigarehar skett i vissa sammanhang - genom avtal lillägga en besiktning den verkanatl konsumenien redan i och med besiktningens avslutande, besiktningsprotokolletsupprättande eller därefter avskärs från möjligheten att åberopa ettfel som han märkl eller bort märka vid besiktningen. Näringsidkarenkan ha lämnat en tidsbestämd garanti för resultatet eller en del av detta. I såfall följer av bestämmelsen i försia slyckel all konsumenien enligt 14 8 kanåberopa garanlin med avseende på ett fel som har uppkommit under garantilidenoch som täcks av garanlin, under föml-sätlning all han reklamerar inom skäliglid efler del alt han märkl eller bort märka felel. Del saknar härvid betydelseatl garantitiden evenluelll har löpt ul när reklamationen sker (se dockspecialmoliveringen andra stycket). Ilikhel med 11 8 konsumenlköplagen innehåller förevarande beslämmelse endastetl krav på s. k. neutral reklamation. Detta betyder atl del är tillräckligtatt konsumenien underrättar näringsidkaren om att han vill åberopa ett felgenom atl konsumenten talar om all han inle är beredd all nöja sig mednäringsidkarens preslalion och ålminslone i huvudsak anger vari felel enligihans mening beslår eller hur del yttrar sig. För alt vara bibehållen vid sinrätl behöver konsumenten däremot inte i reklamationen ange vilken eller vilkapåföljder som han vill göra gällande på grund av felet Ufr prop. Frånbevissynpunkl kan det naluriigtvis vara tillrådligt atl konsumenien åtminstonei viktigare fall reklamerar skriftligen, genom ell brev e.d. (jfr Iredjeslyckel). Även en muntlig reklamation är emellerlid fullt giltig. Prop.1984/85:110 219 Av beslämmelsens ivingande natur följer all konsumenteninle kan 17 S KtJL berövas sina rälligheter genom elt avlalsvillkor om alt hani reklamationen skall ange vilka påföljder han vill göra gällande eller om atlreklamationen skall ske i skriftlig form, på särskild blankett eller i övrigtmed iakttagande av några särskilda formaliteter. Detla hindrar inte atlnäringsidkaren kan rekommendera konsumenien all reklamera på vissl säll, vilketibland kan vara till fördel för båda parter genom att det underlättarreklamationshanteringen. En klausul, som till en rekommendaiion av delta slagknyler den rältsföljden all konsumenien vid underiålenhet all iakttarekommendationen går miste om någon rättighet som följer av lagen, bliremellertid ogiltig Gfr prop. 1973: 138 s. 252-253). På liknande säll får bedömas del fallel alt näringsidkarenhar angett att reklamationer skall riktas lill en viss person, t. ex. en annanföretagare som enligt överenskommelse med näringsidkaren har ålagit sig attavhjälpa eventuella fel hos Uänsten. I elt sådant fall kan konsumeniennaturligtvis, med verkan mol näringsidkaren, reklamera hos den som har angettssom reklamalionsmotlagare. Konsumenien kan emellerlid också alltid i slälletreklamera hos näringsidkaren själv. Vid Uänsler som avser arbele på egendom kanreklamationsskyldighel enligi förevarande beslämmelse inle inträda före denlidpunkl som enligi 12 8 är avgörande för bedömningen av om Uänslen ärfelaklig. Som utredningen har nämnl (belänkandet s. 466) kan del någon gånginlräffa all konsumenten märker atl näringsidkaren utförijänslen på ell sätl som rimligen måsle medföra att Uänslen kommer alt blifelaklig. Näringsidkaren använder t. ex. ell malerial som avviker från vad somhar avialais. Del normala är väl all konsumenien då säger ifrån. Underiäler hanall göra del bör han emellertid inte på grund därav enligt förevarandebestämmelse och 18 8 föriora sin räll alt senare åberopa felel. En annan sak är atl konsumenten under arbelels ulförandenaturligtvis kan gå med på en ändring av avtalet så att Gänsten i etl fall avdet nämnda slaget över huvud tagel inte blir all anse som felaklig.Konsumenlens blotta passiviiel kan emellertid inle anses leda lill en sådanändring av avtalet. Däremot lorde en obehörig passivitet från konsumenlens sidai den angivna situationen kunna inverka l.ex. på hans möjligheter att erhållaskadestånd av näringsidkaren på grund av felel. Till skillnad från utredningens förslag innehåller delföreliggande lagförslagel inte någon särskild beslämmelse rörandereklamationsskyldighel, om konsumenten efter ett försök från näringsidkarenssida all avhjälpa ett fel vill åberopa all felet hell eller delvis kvarslår.Denna fråga berörs närmare i specialmotiveringen lill 20 8. Andra slycket innehåller regler om preskriptionstid föranspråk på grund av fel hos Uänslen Gfr 18 8). Reglerna är ivingande tillkonsumenlens 1984/85:110 220 förmån,och preskriptionstiden kan alltså inle förkortas genom avial (se 17 8 KtjL 3 8). Däremot kan den medbindande verkan förlängas genom avtal. sådan förlängning kanuppkomma t.ex. genom atl näringsidkaren lämnar en lidsbestämd garanli förresullalel av yänslen eller en del av detta som gäller för längre lid änpreskriptionstiden enligt förevarande beslämmelse (se14 8). Belräffandeförhållandet mellan andra slycket och det tidigare berörda första styckel börframhållas följande. Andra slyckel anger endast den tid inom vilken konsumenienunder alla förhållanden - såvida inle annal följer av avtal eller av 18 8 -måsle reklamera för all kunna åberopa etl fel hos Uänsten. Del vanliga äremellertid alt konsumenien märker elt fel långt före uigången av . Iså fall måsle han enligt första styckel reklamera inom skälig tid efter dd atthan märkl felel. På motsvarande sätt kan konsumenten.inle heller åberopabeslämmelserna i andra slyckel, om han bort märka elt fel i sådan lid atlreklamalionsfrislen enligt försia slyckel på grund därav löpl ut före uigångenav den lid som anges i andra styckel. Om konsumenten å andra sidan märker etlfel försl kort före utgången av sistnämnda tid måsle han likväl i principreklamera inom denna. 1enlighel med vad som har anförts i avsnitt 2.4.7 i den allmänna motiveringenhar preskriptionstiden för flertalet vanliga konsumenttjänsler satts lill tvåår. Preskriptionstiden räknas från den lidpunkl då uppdragel avslutades (se 128 försia styckel). Detta överensstämmer i princip med vad som gäller enligt 118 konsumenlköplagen Gfr även 54 8 köplagen). Somhar slagils fast i den allmänna moliveringen är en preskriptionstid av två åralldeles för kort när dei gäller byggnadsarbelen o.d., där redan den normalahållbarhdstiden för resullalel ofta är betydligt längre och där även ellallvarligt fel på grund av slumpartade förhållanden kan förbli dolt . Förarbele på mark, byggnader, anläggningar och andra fasta saker harpreskriptionstiden därför satts , även i dessa fall räknat från dentidpunkt då uppdraget avslutades. Beskrivningenav de arbelen som omfattas av den längre preskriptionstiden har av skäl somredovisats i den allmänna moliveringen inte anknutits det rättsligabegreppet fast egendom. Detta innebär atl bestämmelserna i 2 kap. jordabalkenom vad som är att hänföra till fasl egendom inte heller bör tillmätas någonbetydelse när det gäller att avgöra vad som enligt förevarande bestämmelseutgör arbete på byggnad. Den omständigheten atl vissa föremål enligt 2 kap.jordabalken räknas som lillbehör till byggnad behöver sålunda inte medföra atlarbete på sådana föremål på gmnd därav omfattas av den längrepreskriptionstiden. Det avgörande blir här i stället om det är fråga om arbetepå själva byggnaden som sådan - vartill givelvis får räknas sådana arbeten somtakläggningsarbelen, golv- och matllägg-ningsarbeten, målning, tapetsering ochanbringande av fasl inredning o. d. Prop.1984/85:110 221 - eller arbele på föremål som i och för sig inlenaiurligen kan betraktas 17 § KijL som en del av själva byggnaden men somhar fästats vid denna på etl sådani säll alt de är atl betrakta som faslasaker. Den här gjorda avgränsningen innebär i praktiken främstatl arbele på föremål av lypen tvättmaskiner, diskmaskiner, kylskåp, frysskåp,elektriska spisar o. d. inle omfattas av den längre preskriptionstiden enbaridärför alt föremålet vid tillämpningen av beslämmelserna i 2 kap. jordabalkenskulle vara alt hänföra till fast egendom. Det är givel all regeln är schematisk och all den tioårigapreskriptionstiden även med den nu berörda avgränsningen kommer att omfatta endel arbeten belräffande vilka dd inle kan sägas vara nödvändigt med en så långpreskriptionslid. 1 praktiken lorde delta emellertid inte komma all vålla någraproblem, eflersom eventuella fel hos Gänsten i dessa fall normall kommer altmärkas inom en kortare lid efler uppdragets avslulande, varvid beslämmelsen iparagrafens första slycke blir lillämplig. Under remissbehandlingen har framförts farhågor för atl enlång preskriptionslid kan åsamka företagen ökade kostnader förreklamationshan-lering genom atl konsumenter långt efter uppdragets avslutandekan vilja göra gällande atl allehanda bristfälligheter som då visar sig berorpå ett fel hos Uänsten. Det bör därför på nytl underslrykas att det här endasl ärfråga om att fastslå en yttersta tid inom vilken konsumenten måsle reklameraför alt över huvud tagel kunna göra gällande anspråk på vad som faktiskt utgöretl fel hos Gänsten. I princip ankommer det härvid pä konsumenien alt visa altdet verkligen är fråga om ell fel som förelåg som äravgörande för felbedömningen, dvs. i allmänhet då uppdragel avslulades. Somhar framhållits i den allmänna motiveringen lorde redan denna bevisskyldighdbegränsa risken för omotiverade reklamationer . Härtillkommer alt lagen inle kan anses hindra att näringsidkaren debiterarkonsumenien koslnader för en av reklamationen föranledd besiktning ellerliknande undersökning av föremålet för Uänslen, om det skulle visa sig attGänsten inte är felaklig Gfr specialmotiveringen till 20 8 tredje stycket).