prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — All göra lillållighden avreservalionen i del förslnämnda fallet beroende av huruvida näringsidkarenockså nämner etl högsla pris - som tydligen kan vara tilltaget hur som helst -skulle introducera en regel ulan förankring i det praktiska livets förhållanden.Om överhuvud tagel en regel om verkan av ungefärlig prisuppgifl skall införas ilagsliftningen borde den dels vara dispositiv och dels villkorad av atlbestämmelsen inle skall tillämpas så snart det kan anses framgå avomständigheterna atl endasl en oförbindlig uppskattning lämnals. Samfundd ansluler sig till förslaget om skyldighet all påbegäran utställa specificerad räkning. Undantag borde dock enligt samfundelsmening göras för del fall all fasl pris avialais. 1 sistnämnda hänseende ärdel oklart i belänkandel vad specifikalionen skall omfalla. Laglexlen och denallmänna motiveringen antyder atl specifikalionen skall möjliggöra en bedömningav prisberäkningen med tanke på prisjämkningsregeln i 2 kap. 11 §.Specialmotiveringen däremol anger all specifikalionen endasl skall ange artenoch omfallningen av ulfört arbele. Särskili på byggnadsenlreprenadområdel, där fast pris harsärskilt stor betydelse, skulle en skyldighet all lämna specifikationnödvändiggöra all näringsidkarens redovisning ordnas så att uppgifterna för enspecifikation finns lillgängliga vid behov. De särskilda ålgärder somnäringsidkaren skulle behöva vidtaga får med all sannolikhet en priseffekl lillkonsumentens nackdel, trots att en specificerad räkning sällan är av inlresseför konsumenten när fasl pris avtalals för ett väl preciseral arbele. När annat inte avtalals inlräder enligt gällande rätlbetalningsskyldighet då den avtalade Gänstepreslationen är fullord.Utredningens förslag synes avsett all lagfästa samma princip men skapar enbelydande oklarhel om huvudregelns närmare innebörd genom att införa uttrycket"efter anfordran". Enligt specialmoliveringen belyder della allkonsumenien inle är skyldig att betala vid anfordran utan har en inte närmarepreciserad tid på sig därefter. Ulredningens hänvisning lill 4 § ränlelagen kange intryck av atl konsumenien i själva verket skulle ha en månad på sig attbetala utan atl dröjsmål skulle föreligga. Konsekvenserna av den föreslagna ulformningen avhuvudregeln om förfallotiden har inte närmare belysts i betänkandet. Det kansålunda ifrågasättas om det av utredningen tänkta betalningsanslåndd skullegälla även vid t. ex. reparation om lös sak, då viss avhämlningsdag har överenskommits,vilket förefaller uppenbart orimligt. Osäkerhet föreligger vidare om samspeletmed bestämmelsen om näringsidkarens rdenUonsräll, vilken förutsätter all delföreligger dröjsmål med betalningen. Till undvikande av oklarhel bör enligtsamfundets mening principen om betalning då prestationen är fullgjordbibehållas. Utredningens förslag innehåller också en särskild regel ombetalningstiden när konsumenien begärt specificerad räkning. AvspecialmoUveringen synes framgå all regeln endasl är avsedd att gälla när bestämdtid för betalning inte är avtalad. Undantagets generella formulering synes dockinte i sig utesluta dess tillämplighet . Prop.1984/85:110 161 inle heller i detta fall samspelet med beslämmelsen omrelenlionsräll klariagls i belänkandet. Härtill kommer att undantaget kan medgeetl obestämt uppskov med betalningen, eftersom begäran om specificerad räkninginte behöver framställas . 1 den mån begäran om specificeradräkning alls skall tilläggas betydelse för förfalloliden anser samfundet attregeln bör ges en väsentligt snävare avgränsning. 2 kap. 12 § Paragrafens andra stycke behandlar begränsningarna inäringsidkarens rätt till vederiag i fall där denne ej iakttagit sin skyldighelall avråda. Konsumenien har under sådani förhållande ej skyldighel all betalamer än vad han haft att erlägga om han avbeslällt Uänsten. 1specialmotiveringen framhålles (s. 448) att del skall finnas "etlorsakssammanhang mellan näringsidkarens underlålenhel all avråda, å ena sidan,och del förhållandel att Uänsten inte blir avbeställd, å den andra". Deltakrav på kausalild har kommil lill direkl uttryck i del norska förslagel i delall näringsidkarens försummelse atl avråda skall kunna antagas ha förhindratkonsumenien atl utöva sin avbeställningsrätt. Förbundel menar - främsl i syfteatt stävja missbmk från konsumentens sida - att kravet på kausalitet bör kunnaulläsas jämväl av den svenska lagtexten. 7.14 Vissa organisationer inom näringslivet: Specificerad räkning (16, 17 §§) Organisationerna har förståelse för önskemålet altkonsumenien genom en specificerad räkning skall kunna konlrollera all han inlenödgas betala för mycket för Uänsten. En regel härom måsle utformas på ettsådani sätt att den inte av konsumenten används som en utväg all skjuta uppbetalningen. Upprättande av specificerade räkningar leder dessutom givetvislill ökade administrationskostnader, särskilt för sådana mindre näringsidkaresom arbetar utan administrativ personal. Del är därför angeläget atl kraven pånäringsidkaren inte går längre än vad som är nödvändigt för att uppnåbestämmelsens syfte. Organisationerna vill till en böijan föreslå atl deavslutande orden "samt av arten och omfattningen av utfört arbete"utgår. Del bör rimligen räcka att själva räkningen är tillräckligt specificeradför all möjliggöra en bedömning av prisberäkningen. Att näringsidkaren som etlvillkor för all få betalt skall behöva beskriva arten och omfallningen av elllekniskl komplicerat arbele för en kanske tekniskt okunnig konsument går förlångt. Vidare måste undanlag göras för sådana fall då överenskommelse träffalsom etl bestämt fast pris för Gänsten eller om konsumenten på annat säll vidavtalets ingående måste anses ha avstått frän rätten alt senare begäraspecifikation. Såsom utredningen anger i belänkandel (s. 243) bör konsumenteninle kunna dröja med sin begäran om specificerad räkning. Emellertid anses detinte nödvändigt atl uttrycka detta i lagregeln. Organisationerna ställer sigprincipielll avvisande lill lagstiftning genom lagmotiv och föreslår därför -inte minst i klarhetens och därmed även i konsumentens intresse - att densistnämnda principen las in i laglexlen genom en föreskrift atl begäran omspecificerad räkning skall framslällas efter det att fakturamottagils. 11 1984/85. Prop.1984/85:110 162 Specificerad räkning (2 kap. 16, 17 §§) Även om handelskamrarna har förståelse för önskemålet allkonsumenten genom en specificerad räkning skall kunna konlrollera all han inlenödgas belala för myckel för Uänslen, måsle regeln ulformas på ell sådani sättalt den inte av konsumenien används som en utväg att skjuta upp belalningen.Upprättande av specificerade räkningar leder dessulom givelvis lill ökadeadministralionskoslnader, särskili för sådana mindre näringsidkare som arbeiarulan administrativ personal. Det är därför angeläget atl kraven pånäringsidkaren inte går längre än vad som är nödvändigt för atl uppnåhuvudsyftet med beslämmelsen. Kamrarna vill till en böGan föreslå atl deavslulande orden "samt av arten och omfaltningen av utfört arbele"utgår. Det bör rimligen räcka atl själva räkningen är lillräckligi specificeradför all möjliggöra en bedömning av prisberäkningen. All näringsidkaren som etlvillkor för att få betalt skall behöva beskriva arten och omfattningen av etttekniskt kompliceral arbele för en kanske tekniskt okunnig konsument går förlångt. Vidare bör undantag göras för sådana fall då överenskommelse iräffats omett bestäml totalpris för Uänslen eller om konsumenien på annal sätl vidavtalets ingående måste anses ha avstått från rätten att senare begäraspecifikation. Utredningen anger i belänkandet (s. 243) atl konsumenten börframställa sin begäran om specificerad räkning utan oskäligt uppehåll. Enligtkamrarna bör en sådan begäran framslällas genast. Vidare bör denna regel las ini lagtexten och inle endasl i motiven. 7.16 SHIO-Familjeföretagen och : Lagtexten i § 11, si. 2, borde förtydligas så att detklart framgår atl bundenhet avser det ungefärliga priset för just denprestation prisuppgiften avser. T.ex.: "Har ... får priset för denursprungligen avtalade Gänsten inte ...". Man får räkna med att regelnkommer att avskräcka näringsidkare att lämna ungefärligt pris, vilket ilängden blir till konsumentens nackdel. Det är även i detla sammanhang stötande atl en avtalspartskall ha räll att frångå ett ingånget avtal. Möjlighelen i § 11, st. 3, tillprisnedsättning är diskutabel och dåligt moliverad av ulredningen. Enytterligare jämkningsregel utöver § 36 i avtalslagen torde ej behövas. I § 13, st. 1, i förslaget talas om"pristillägg", vilket vi uppfattar som etl lillägg lill elt avlalalfast, eller i vart fall ungefärligt, pris. Del kan således ej vara aktuellt vidlöpande räkning. Självfallel skall näringsidkaren ha beiall för ändrings- ochlilläggsarbden, som direkl beslällls av kunden. Specificerad räkning (§ 16) Del torde normalt sell saknas anledning för ennäringsidkare som ulför ett arbete, l.ex. en viss VVS- eller elinslallation ien ny- eller ombyggd villa mot avtalat pris, atl utfärda en specificeradräkning. På grund av den av utredningen föreslagna, något märkliga rätten förkonsumenien att få till 1984/85:110 163 stånden prutning av avlalal pris (kap. 2, § 11, si. 3), har dock föreslagils altäven i della fall specificerad räkning skall ulslällas. Det bör därför erinrasom atl en faktura avseende en VVS-installalion i en villa i storleksordningen50000 kronor innefattar många lälskrivna sidor och medför ålskilligl merarbdeför enlreprenören. Tidenför belalningen (§ 17) Enligiulredningsförslagd skall prisel belalas efler anfordran sedan Gänsien haravslutals om inle annal avtalals. Del förulsalls således etl uttryckligt avtalför atl näringsidkaren skall ha räll lill dellikvid i mån av ulfört arbete. Ävenförhållandevis stora arbelen på i. ex. byggandets område uiförs på myckelenkell, stundom enbart munlligen, formulerade avtal. Det mäste ändå ansesskäligt atl näringsidkaren skall ha rält till dellikvider när Uänstenkostnadsmässigt överstiger vissl belopp, l.ex. etl halvt basbelopp och sträckersig över en viss lid, l. ex. mer än en månad. En regel härom borde såledesfaslslälla följande: OmUänsten omfattar en lolal kostnad översligande ell halvt basbelopp och avtaladeller skälig ulförandelid överstiger en månad skall näringsidkaren även utanavtal därom ha rätl all efler anfordran få dellikvid molsvarande utförtarbete. Kap.3, § 14, bör ändras till följd av en sådan regel. Vadgäller konsumentens möjlighet enligt si. 2 atl vänta med belalningen lillsdenne fått sin begärda specifikation på fakluran, anser organisationernaföljande. Denna möjlighet kan misstolkas av kunder som hoppas på eller franktkalkylerar med kanske en månads ytterligare bdalningsrespil och därför väntarmed atl begära specifikation. Av det skälel bör del av laglexlen framgå allkonsumenien omedelbarl efter erhållande av faktura måsle begära specifikationom han vill åberopa den därmed uppkomna respilUden. Föreningenoch förbundel avslyrker förslagel all prisel, om del inle särskilt avtalats,skall bestämmas lill "gängse pris". Vad som ulgör gängse pris är inlesä lältillgängligl som ulredningen förulsäller, i vart fall inle inombyggnadsbranschen, där avsevärda prisvariationer kan förekomma, bl. a. medhänsyn lill de närmare förulsällningarna för arbetenas bedrivande. Vidaresammanhänger naluriigtvis kvalilelen på ulförandel med vad som kan antas vara"gängse pris". Föreningen och förbundet föreslår att näringsidkaren,i del fall prisel inle är avialai, skall erhålla skälig ersällning för sinpreslation. Ulredningenföreslår vidare en Ivingande beslämmelse om ansvar för "ungefäriigprisuppgift". Vad som utgör ungefäriig prisuppgift låler sig emellertidinte så lätt bestämmas. Utredningen är för sin del medvelen om all enungefärlig prisuppgift ofta kan ha lämnats på enträgen begäran av en konsument,som vill få ett begrepp om den belalningsskyldighel han åtar sig. 1 den angivnasituationen föreslår ulredningen all näringsidkaren skall kunna befria sig frånansvar enligt den ivingande bestämmelsen genom att vägra lämna prisuppgift,genom alt "ge etl exempel på eller en antydan om Prop.1984/85:110 164 etl pris som kan bli aktuellt" eller genom att lämnadels en ungefäriig prisuppgifl och dels elt lakpris. Utredningens förslag idessa delar framstår som en utpräglad skrivbordsprodukt, som saknar allanknylning lill verkligheten. Föreningen och förbundel avslyrker därförförslaget om en tvingande bestämmelse rörande ansvar för ungefärligprisuppgifl, vilkel förslag lorde avvika från nu gällande rält. Vidare föreslår ulredningen en särskild beslämmelse omprisjämkning för den händelse prisel är oskäligl med hänsyn lill gängseprisberäkning för molsvarande Uänsler vid avialsUllfälld och övrigaomsländigheler. Utredningen understryker all den föreslagna bestämmelsen inteskall vara etl medel för allmän priskonlroll utan kunna tillgripas endasl iindividuella fall av särpräglad karaktär. De omsländigheler, på vilkaulredningen grundar sitt förslag till särskild prisjämkningsregel, ansluler iallt väsentligt lill de grunder, vara elt pris kan jämkas enligi den allmännabestämmelsen i 36 § avtalslagen. Enligt sagda bestämmelse skall särskild hänsyntagas om en av parterna i egenskap av konsumenl eller eljesl intagerunderlägsen ställning i avtalsförhållandet. Mot bakgrund härav kan någol behovav en särskild prisjämkningsregel i konsumenttjänstlagen inle anses föreligga.Inle heller föreligger några bärande skäl för all reglera den förevarandeproblemaliken på skilda säll vad gäller konsumenlköp resp. konsumenlijänsler.Tillskapandel av en särskild prisjämkningsregel i konsumenltjänsllagen måstekomma att uppfattas som om det skulle vara betydligt lättare att jämka avtalatpris vid konsumenlGänster än vid andra konsumentavtal. Med anledning av delanförda avstyrker föreningen och förbundet den föreslagna prisjämkningsregeln. Vad gäller konsekvenserna enligt kap. 2 § 12 av attnäringsidkaren inte utfört prestationen på billigasle sätl resp."underiåtil" avråda från vissl utförande, hänvisas lill vad som ovananförts under rubrik Näringsidkarens prestation. Föreningen och förbundet kan tillstyrka atl näringsidkarenskall vara skyldig att efter särskild begäran utfärda specificerad räkning närfråga är om Gänst, som ulföres å löpande räkning utan att prisel blivitbesläml. Har, å andra sidan, fast pris avtalats finns emellertid ingenanledning atl ålägga näringsidkaren någon sådan skyldighel. Om ulredningensförslag i sistnämnda del skulle leda till lagstiftning skulle detta medföraomläggningar av fördagens mtiner för kostnadsuppföljning med merkoslnader förkonsumentkollektivet som följd, vilka kostnader i flertalel fall skulle te sighelt onyttiga. Nämnda konsekvens har uppenbarligen inte övervägts frånutredningens sida, men i detta som i andra sammanhang medför nalurliglvisökade administraliva krav på företagen att kostnaden för företagens produkteroch Gänster ökar i molsvarande mån. Till gmnd för kravet på specificerad räkning liggerönskemålet att konsumenten skall ha möjlighel all kontrollera slulkostnadensskälighet. 1 en koslnadsspecifikation kan finnas poster som är högre än"gängse pris", precis som det där kan finnas poster, som är lägre ängängse pris. Ulredningen uttalar (betänkandet sid. 241) alt konsumenien genomden specificerade räkningen kan påvisa all "en eller flera posler ifakluran översiiger vad som är gängse eller skäligt". Föreningen ochförbundel vill med anledning härav framhålla att del avgörande i sammanhangetmåsle vara en utvärdering av totalkostnadens skälighel och att det inle kanvara fråga om att konsumenten skall "plocka russin ur kakan" från enlämnad kost- Prop.1984/85:110 165 Den omständigheten all en eller fleraposler i en kostnadsredovisning kan vara högre än "gängse pris"medför inle alt slutkoslnaden därför skall anses oskälig. Nämnda förhållandemåsle enligt föreningens och förbundels mening komma lill ullryck i lagmoUven. 7.18 (): Utredningen föreslår den huvudregeln alt prisel - om delej är avlalal -skall besiämmas enligi gängse prisberäkning för molsvarandeGänsler vid avlalstillfällel (gängse pris). Utredningen vill således frångå deni 5 § köplagen uttryckta principen enligi vilken näringsidkaren ges möjlighelall la ul del högsla pris som inte är oskäligl. Enligt ulredningen är del i allmänhet möjligl all avgöravad som är gängse prisberäkning l.ex. per limme för vissl arbete. Somutgångspunkt skall härvid gälla "priset i branschen". Inom bilverksladsbranschen finns en rad olika lyper avbilverkstäder, l.ex. märkesverkstäder, s.k. fristående verksläder,specialverkstäder av olika slag etc, som kan tillämpa sinsemellan hell skildapriser, enär de arbetar under olikartade fömtsättningar. Atl mol bakgrund häravtala om etl gängse pris för elt visst reparalionsuppdrag ler sig någotverklighetsfrämmande. Del kan således ifrågasättas vilken typ av verkstad somskall utgöra norm då det gäller alt bestämma del gängse prisel. Om en näringsidkare tillämpar högre priser än "gängsepris på marknaden", bör han enligt ulredningen upplysa konsumenten omdetla före avtalets ingående. Den upplysningsskyldighet som här anbefalls låtersig icke göra med mindre näringsidkaren har vetskap om vilka debilerings-normerandra förelag inom den akluella branschen tillämpar och exakt vad uppdragelomfattar. Sådan kunskap lorde i allmänhel näringsidkaren inle besitta eller hamöjlighel atl la del av. Med hänsyn till den oklarhet som vidlåder den föreslagnaregeln anser inte MRF del lämpligl att den läggs lill grund för lagsUftning.Hänsyn bör även las lill att i sill betänkande föreslagit enannan lösning på ifrågavarande problem. förslag härvidlagtorde vara atl föredra framför förslag. Frågan börlämpligen lösas i etl sammanhang för all undvika skilda regler inom köp- ochGänslerätten. Utredningen föreslår en regel enligt vilken näringsidkarenär skyldig atl på konsumenlens begäran utställa en räkning som är tillräckligtspecificerad för atl möjliggöra en bedömning av prisberäkningen samt av artenoch omfattningen av utfört arbete. MRF har inlel all erinra mol all konsumenien ges räll allpå begäran få sådan räkning. En regel av molsvarande innehåll åierfmns förövrigl i för reparaiioner. Vid den prakUska Ullämpningen av regelnär del dock i allmänhel ej fråga om annal än alt arbetskostnaden anges som entotalsumma utan uppdelning i delposter. Vid bilverksladsarbden är del oftafråga om reparationer av flera sinsemellan olika delar av bilen. Sådanareparaiioner utförs i allmänhel av en och samma mekaniker. Enligt gällandeadminislraliva rutiner inom branschen är det härvidlag i slor utsträckningvanligl all endasl den lolala arbdstiden för samtliga arbetsmoment Prop.1984/85:110 166 noteras, varefter verkstaden med ledning av lidsålgångendebilerar kunden en tolal arbetskostnad för beslällda arbelen. I andra falldebiteras arbetskostnaden med utgångspunkt från särskilda märkeslislor oberoendeav den i dd enskilda fallel åtgångna liden. Någon särredovisning av tiden förolika momeni sker ej heller i dessa fall. Om den av utredningen föreslagna regeln om specificeradräkning är all lolka så atl räkning skall innehålla uppgift om lidsålgången förolika i uppdraget ingående arbetsmoment, strider detla således mot den praxissom tillämpas inom bilverksladsbranschen. En omläggning av nuvarande system idet avseende varom nu är fråga skulle ulan ivekan leda lill en ökning av detadministrativa arbetet med åtföljande behov av prishöjningar påbilverkstadsarbeten. En sådan ulveckling kan knappast ligga i konsumenternasinlresse. MRF förordar därior alt det får anses vara tillfyllesl all räkningeninnehåller uppgift om den totala arbetskostnaden utan uppdelning i delposter. automobilklubben (KAK): KAK anser i princip att konsumenten skall ha möjlighelkräva specificerad räkning av näringsidkaren. Inom bilbranschen, där ellflertal olika arbeten ingår i en reparation torde del emellerlid medföra vissasvårigheter att i detalj precisera den arbetstid som åtgått för enstaka delarav arbelet. Skulle dylik ddaljering krävas i samtliga fall måste det leda ökning av det administraliva arbetet, vilket medför en ur konsumentsynpunktolycklig fördyring. 7.20 (): 2 kap. II § Inledningsvis nämnda regler för reparationer angerskyldighel för verkstaden att lämna prisuppgift avseende del beslällda arbeteti sin helhet. Denna skyldighet synes M helt naturlig eftersom konsumenten iövervägande antalet fall måsle ha etl berättigat inlresse av att få klarhet istorieken av den utgifl han lar på sig om han besläller elt vissl arbete. Mförordar därför en uttrycklig skyldighet för näringsidkare att lämna, i varjefall en ungefärlig prisuppgift. Vad så angår den närmare innebörden av atl, då ungefärligprisuppgift lämnats, priset icke avsevärt får överstiga uppgivet pris, bör ejenbart vissa tillämpade procentsatser Gäna till ledning. Dessutom bör klargörasatt prisökningen under inga förhållanden får överstiga etl visslbasbeloppsre-lateral belopp. 2 kap. 15 § Förberedande undersökning som leder lill besiällning hosnäringsidkare som utfört undersökning bör icke leda lill skyldighel förkonsumenten alt svara för kostnaderna för undersökning. 2 kap. 16 § M förordar en generell skyldighel för näringsidkare allutfärda specificerad räkning. I varje fall bör sådan skyldighet föreligga såsnart priset överstiger elt visst, förslagsvis basbeloppsrelalerat, belopp. 1984/85:110 167 7.21 Sjösportens samarbetsorganisation (SSD): En praktiskt viktig fråga vid reparationer avserfaslslällandd av pris som parierna inte fixerat Förslagel använder en annanteknik än köplagens (som enligi bokstaven låter säljaren la ul det högsla prissom inle är oskäligl) och föreskriver "gängse pris", eller om dellainle kan fastställas "skäligt pris". Principen om gängse prismoisvarar den Ullämpning som köplagen numera har fått och lorde vara lämplig. Utredningen berör frågan vem som skall bevisa huruvidafasl pris överenskommiis men anger ingen lösning. Som ulredningen nämner arbete på fast egendom all den som påslår atl fasl pris ej överenskommiismåste bevisa delta, när motparten hävdar motsalsen. Ståndpunkten har kritiseratsoch lorde sammanhänga med särskilda förhållanden vid arbele på fast egendom. 1vae fall vid arbete på båtar skulle en sådan presumlionsregel försvåra deninformella beställningspraxis som förekommer , och del kan därför varaskäl atl lagiexten fick ange att den som vid beställning av arbele på lös sakhävdar all fasl pris angivits måsle bevisa della. praxispå denna punkl visar sig vara något obestämd. När emellertid näringsidkaren på del ena eller andrasällel bevisligen har angett etl pris, bör det åläggas honom all klargöra omden nämnda siffran är en uppskattning, etl fasl pris eller en övre gräns. Såsomulredningen nämner bör kunden ha rätt all ulgå från all del nämnda prisel ärett fasl pris, och han bör dessulom kunna ulgå från alt prisel inkluderar allakoslnader, och sålunda även moms och malerial. 1 dessa avseenden börbevisbördan läggas på näringsidkaren, och della bör klargöras i lagtexien. Ensådan regel påverkar näringsidkarnas offertrutiner men är ingenting som generelltfördyrar varan för konsumenterna. 7.22 (): ----- KF kan också tillstyrka de föreslagna reglerna om prisets bestämmandeoch om pristillägg. KF har inga invändningar mot de återstående beslämmelsernai andra kapitlel om förberedande undersökning, specificerad räkning och lidenför beialning. 7.23 (): (se även avsnitt 5.25) Viss oklarhet föreligger beträffande 2: 17. Konsumenlskall enligt förslaget betala efter anfordran men det sägs ej hur därefterdetta kan ske ulan att dröjsmål uppkommer. Frågan hänger ihop med närnäringsidkaren får inställa fortsatt arbete (5: 1). Moliven bör belysa fråganytterligare. 7.24 kommuns konsumentnämnd: