prop · G803195 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för de åtgärder eller ändamål som framgår av föredragandenshemställan. Ipropositionen föreslås riktlinjer och vissa regler för uppdragsutbildning ihögskolan, den kommunala vuxenutbildningen och gymnasieskolan m.m.Uppdragsutbildningen förutsätts avse i första hand fortbildning och vidareutbildningav anställda i företag och myndigheter m. m. samt arbetsmarknadsutbildning.För företagens del blir det bl. a. fråga om att utnyttja fömyelsefondema. Uppdragsutbildning,som är i sak likvärdig med en reguljär utbildning, föreslås kunna formellttillgodoräknas den enskilde på samma sätt som den reguljära utbildningen. Propositioneninnehåller förslag till lag om uppdragsutbildning i anslutning till detkommunala skolväsendet m. m. samt förslag till följdändringar ivuxenutbildningslagen (1984:1118). De nya bestämmelserna föreslås träda ikraft . I 1984/85. Prop.1984/85:195 2 Lagom uppdragsutbildning i anslutning till det kommunala skolväsendet m.m. Kommuner och landstingskommunersom är huvudmän för vuxenutbildning (komvux), högskoleutbildninginom vårdområdet eller gymnasieskola får i anslutning lill sådan verksamhetbedriva uppdragsutbildning enligl bestämmelserna i denna lag. 2 § I anslutning till komvux fårbedrivas uppdragsutbildning som i fråga om art och nivå har anknytning till denverksamhet som får förekomma i huvudmannens komvux. 3 § 1 anslutning tillgymnasieskolan får bedrivas uppdragsutbildning som i fråga om art och nivå har ank:iytningtill verksamheten i huvudmannens gymnasieskola, dock inte uppdragsutbildningsom motsvarar någon linje. 4 § 1 anslutning till kommunalhögskoleutbildning inom vårdområdet får bedrivas uppdragsutbildning som i frågaom art och nivå har anknytning till huvudmannens högskoleutbildning inom deltaområde, dock inte uppdragsutbildning som motsvarar någon allmänutbildningslinje. 5 § Deltagare iuppdragsutbildning som motsvarar kurser i komvux, påbyggnadsulbildningar ellerandra specialkurser i gymnasieskolan eller påbyggnadslinjer, lokalautbildningslinjer eller enstaka kurser i högskoleutbildning inomvårdområdet får ges betyg eller annat kompetensbevis enligt bestämmelserna försådan utbildning under de förutsättningar som anges i föreskrifter som meddelasav regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Äveni andra frågor som rör förhållandet lill komvux, gymnasieskola ellerhögskoleutbildning meddelas föreskrifter av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. 6 §Kommuner och landstingskommuner som är huvudmän för statsun derstödda folkhögskolor får bedriva uppdragsutbildning vid sidan av den statsunderstödda verksamheten vid skolorna. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i vuxenutbildningslagen (1984:1118) Härigenomföreskrivs alt 7 kap. 1, 3 och 5 §§ vuxenuibildningslagen (1984: 1118) skall hanedan angivna lydelse. Kommuneroch landstingskommuner får inom komvux bedriva även uppdragsutbildning enligtföreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. Omuppdragsutbildning i anslutning till komvux finns bestämmelser i lagen(1985:000) om uppdragsutbildning i anslutning till det kommunala skolväsendet m.m. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får beträffande stålens skolorför vuxna meddela föreskrifter om uppdrags-utbddning av samma slag som beträjjändekomvux. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omuppdragsutbildning som har samband med verksamhet som enligt denna lag bedrivsvid statens skolor för vuxna. 1 sådanaföreskrifter som avses i /-4 §S får göras undantag från bestämmelser i dennalag. 1 sådanaföreskrifter som avses i 2-4 S§ fär göras undanlag från bestämmelser i dennalag. Denna lag träder i kraft . 1 /984,85. Prop.1984/85:195 4 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. Carisson, , , , , ,, , , , , R. Carisson, Thunborg, Föredragande: statsrådet omuppdragsutbildning har del offentliga utbildningsväsendet iökande utsträckning anlitats för utbildning som beställs och bekostas avexterna finansiärer. har också beslut fattats som innebär attuppdragsutbildningens betydelse ökar. Jag syftar dels på beslutet om ny organisationför den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen (prop. 1984/85:59, AU 9, rskr101), dels på beslutet om förnyelsefonder (prop. 1984/85:86, FiU 9, rskr 108).I den sistnämnda propositionen anmälde chefen för alt jagavsäg alt återkomma till frågor som rör principer för uppdragsverksamhet närstatliga och kommunala utbildningsan-ordnare utnyttjas för utbildning somfinansieras genom fonderna. Den ökade uppdragsutbildningen aktualiserar vissa problemav bäde principiell och praktisk natur. Inför ett mer omfattande utnyttjande avstatlig och utbildningsorganisation för uppdragsutbildning är detenligt min mening nödvändigt att statsmakterna samlat lar ställning till vilkamöjligheter och vilka begränsningar som bör finnas i sammanhanget. Mitt syftemed redovisningen i det följande är all ange de principiella utgångspunkternaför uppdragsutbildning inom del offentliga utbildningsväsendet och attklargöra vilka regler och förutsättningar i övrigt som bör gälla för dennaverksamhet. I del sammanhanget kommer jag också in på frågan om vilkakonsekvenser för den reguljära utbildningen som en mer omfattandeuppdragsverksamhet kan få. Jag tar först upp vissa övergripande frågor (avsnitt 1)och gör sedan en genomgång av de olika utbildningsformer som berörs, nämligendels statlig högskoleutbildning (avsnitt 2), dels utbildning med kommunalhuvudman - gymnasieskolan, den kommunala vuxenutbildningen (komvux) och denkommunala högskoleutbildningen (avsnitt 3), dels slutligen statens skolor förvuxna samt statsunderstödd folkbildning - folkhögskolor och studieförbund(avsnitt 4). Prop.1984/85:195 5 Beslutet om ändrad organisation avarbetsmarknadsutbildningen kräver en ökad beredskap för att anordnauppdragsutbildning inom den samhälleliga eller statsunderstöddautbildningsorganisationen. Beslutet om förnyelsefonder kan väntas leda till enkraftigt ökad volym yrkesinriktad fortbildning , bl. a. i formav uppdragsutbildning i del offentliga utbildningsväsendets regi. Det är viktigt all se den företagsfinansierade, liksom denarbetsmarknadspolitiskt motiverade, utbildningen som en del av de samladeutbildningsinsatserna. a. kan de totala resurserna utnyttjas bättre genomatt det ordinarie utbildningsväsendet avlastas kostnaderna för utbildning somligger i gränszonen mot personalutbildning. Det är av resurs- ochkvalitetsskäl angelägel all så långt möjligt använda den organisation som finnsi det offentliga utbildningsväsendet. En grundläggande princip bör vara att det offentligautbildningsväsendet skall svara för grundläggande utbildning och mera allmänpåbyggnadsutbildning men inte för företagsintern utbildning eller annan direktpersonalutbildning. Det är finansieringen och del särskilda sättet att utsedellagarna som kännetecknar uppdragsutbildning. Uppdragsutbildning, som i sakmotsvarar utbildning inom en reguljär utbildningsform, bör kunna formellttillgodoräknas den enskilde som likvärdig med reguljär utbildning. Uppdragsutbildning är alltid all se som ell tillägg tillden ordinarie verksamheten och möjligheterna att ge avsedd reguljär utbildningfår inte påverkas negativt. Det bör åligga varje utbildningsanordnare attbedöma om och hur en tänkt uppdragsutbildning låter sig förenas med denreguljära verksamheten. Beställare av uppdragsutbildning förutsätts vara företagoch organisationer, statliga myndigheter saml kommuner och landstingskommuner.Syftet är inte att andra enskilda organ eller enskilda personer skall kunnaköpa utbildning. Uppdragsutbildning, som inte är arbetsmarknadsutbildning, förulsällsavse fortbildning, vidareutbildning eller annan utbildning som syftar lill atthöja kompetensen hos anställda. Linjer i gymnasieskolan och allmännautbildningslinjer i högskolan bör inte förekomma som uppdragsutbildning. Principen bör vara all en beställare skall betala samtligakostnader för utbildningen. Uppdragsutbildning bör få anordnas vid de statligahögskoleenheterna. beslut med anledning av prop. 1984/85:57 (UbU 9, rskr115) innebär att bl. a. externt finansierad utbildning skall kunna ingå iunderlaget för lärartjänster vid högskoleenheter. 1984/85:195 6 Uppdragsutbildningblir även aktuell i och landstingskommunal regi. har hösten1984 beslutat om vissa möjligheter till uppdragsutbildning i komvux. Allmäntframstår komvux genom sin vuxenanpassning som mer ändamålsenlig föruppdragsutbildning än gymnasieskolan. Det kan dock vara praktiskt att ävengymnasieskolan har möjlighet alt anordna uppdragsutbildning avseendepåbyggnadsutbildningar och andra specialkurser. Enliglgällande regler för komvux skall fastställa kursplaner ochtimplaner för kurser av alla slag. För alt en anpassning till lokala ellerregionala förhållanden skall underlättas bör länsskolnämnder-na ges rätt allför användning försöksvis godkänna kursplaner m.m. för särskilda yrkesinriktadekurser i komvux. Lärarepå statligt reglerade lärartjänster i komvux eller i gymnasieskolan bör endastunder vissa förutsättningar få utnyttjas för uppdragsutbildning. Uppdragsutbildningenfår inte påverka den statligt reglerade lärar- eller skolledarorganisalionen.För alt säkerställa en riklig kostnadsfördelning krävs vissa särskilda regler ifråga om statsbidrag m. m. Såvittgäller högskoleutbildning bör uppdragsutbildning kunna förekomma inomvårdområdet. Föruppdragsutbildning med kommuner och landstingskommuner som huvudmän behövssärskild reglering genom lag. Vidstatens skolor för vuxna bör uppdragsutbildning kunna ordnas. Huvudmannenför en statsunderstödd folkhögskola är oförhindrad att vid sidan av denstatsunderstödda verksamheten anordna uppdragsutbildning. Denna grundar interätt lill statsbidrag. Uppdragsutbildningförekommer i inte obetydlig utsträckning i studieförbundens regi och äger dårum vid sidan av den statsbidragsberättigade studiecirkelverksamheten. Enökning av denna uppdragsutbildning kommer troligen framför allt att ske inomde studieförbund som genom sina medlemsorganisationer har anknytning tillarbetslivet och avse utbildning som är mer eller mindre klart inriktad påyrkeslivet. Denya reglerna bör gälla fr. o. m. . 1 Allmänt om uppdragsutbildning 1.1 Betydelsen av utbildningssamverkan m. m. Betydandeinsatser har gjorts för att inom olika utbildningsformer möta deutbildningsbehov som följer av de snabba förändringarna i arbetslivet. Högskolereformen,som började genomföras /78, syftade bl. a. lill att möjliggöraen bättre planering av den högre utbildningen med avseende på arbetslivetsbehov. Den innebar också en omfattande decentralisering av beslutsbefogenheter,som har gjort del möjligt för de Prop.1984/85:195 7 lokala myndigheterna att inom ramen för de mål ochriktlinjer m. m. som fastställs nationellt själva la ansvar för utbildningensinnehåll och kvalitet. Detta gäller både för mera grundläggande utbildning ochför fortbildning och vidareutbildning. Vid i första hand de statligahögskoleenheterna har en väsentlig utveckling ägt rum bl. a.när det gäller lokala utbildningslinjer och enstaka kurser utformade medutgångspunkt i behov inom samhälls- och näringsliv och ofta med regionalanknytning. Också utbildning på uppdragsbasis har utvecklats i ökandeomfattning. För gymnasieskolans del har ett omfattande lokallutvecklingsarbete inletts med anledning av fjolårets beslut om gymnasieskola iutveckling (prop. 1983/84:116, UbU 29, rskr 412). En särskild arbetsgrupp inomutbildningsdepartementet arbetar med alt dra upp riktlinjer för förnyelse avden gymnasiala yrkesutbildningen. En väsentlig del i detta arbete är alt prövafrågan om ansvarsfördelning och former för ökad samverkan mellan gymnasieskolaoch-arbetsliv. Jag vill också peka på att utveckling av regionaltarbetsmarknadsanknutna påbyggnadsulbildningar m. m. i gymnasieskolan desenaste åren har getts hög prioritet. Denna utveckling har inneburit ettavsevärt ökat samarbete lokall och regionalt mellan ulbild-ningsmyndigheternaoch näringslivet och har underlätlat förnyelsen av utbildningsutbudet i taktmed arbetslivets förändring. När det gäller komvux ligger rätten all besluta om vilkenutbildning som skall anordnas sedan böljan av 1970-lalel på lokal nivå.Regelsystemet är uppbyggt utifrån förutsättningen att del skall medge en storflexibilitet och all anpassning lill lokala behov och förhållanden inomarbetslivet skall vara möjlig. har reformer genomförts som bl. a. innefattatförenklingar av regelsystemet. Genom den antagna vuxenutbildningslagenhar en möjlighet öppnats för uppdragsutbildning inom komvux (prop. 1984/85:37, UbU8, rskr 97). Beslutet om ändrad organisation avarbetsmarknadsutbildningen innebär bl. a. att den särskilt anordnadearbetsmarknadsutbildningen kommer all få en fristående organisation, som skallfinansieras på uppdragsbas. Arbetsmarknadsmyndigheterna skall köpa utbildningav denna nya eller av andra utbildningsanordnare beroende påvar man kan få den utbildning som är lämpligast från kvalitativa och ekonomiskautgångspunkter. Detta innebär alt också andra utbildningsanordnare än AMU-organisationenskall kunna anlitas för arbetsmarknadsutbildning. I många fall kommer del allvara naturligt all här utnyttja del reguljära utbildningsväsendet. När delgäller sådan allmänleoretisk utbildning som erfordras för en yrkesutbildningbör strävan vara all nå en så långt gående samordning med komvux som möjligt(jfr prop. 1984/85:59 s. 11). Beslutet om förnyelsefonder innebär att av ell företagsvinst för skall avsättas lill en förnyelsefond, om vinslenöverstiger . Dessa fonder skall - efter godkännande av berördafackliga organisationer - utnyttjas för aU bekosta utbild-t2 1984/85. Prop.1984/85:195 8 ning för de anställda vid resp. företag samt forskning ochuivecklingsarbe-te. Den utbildning, som blir aktuell, kan aga rum inom förelageteller externt, t.ex, hos studieförbund eller genom anlitande av resurser somfinns hos AMU- centra eller hos det reguljära utbildningsväsendet (prop.1984/85:86 s. 15). Mycket stora belopp kan således fr. o, m, den 1 januari1986 och niigra iir framåt komma att användas lör bl. a. utbildning - utövervad som redan tas i anspråk för detta ändamål dels inom stat och kommun, delsav företag m.n. Företagens och de anställdas intresse för att i detlasammanhang utnyttja olika former av utbildning, som ordnas av samhället ellermed statligt stöd, blir givetvis beroende av i vilken utsträckning utbildningkan erbjudas som lill innehåll och utformning motsvarar företagens och deanställdas behov. Jag vill i detla sammanhang erinra om alt chefen förfinansdepartementet i propositionen om förnyelsefonderna (s 15) anförde delsatt det med tanke bl. a. på fondernas anknytning lill avtalsförhandlingarna ärangeläget att särskild hänsyn tas till grupper av anställda som fåttliten del av utbildningsresurserna, dels att det för nyrekryterad arbetskraftnormalt föreligger ett utbildningsbehov liksom för kvinnor som ofta inneharbefattningar som riskerar att bortrationaliseras vid införandet av ny teknik iföretagen. Som ell viktigt led i utvecklingen vill jag också betraktaden uppdragsutbildning som i ökad utsträckning förekommer hos studieförbundoch folkhögskolor. anordnar utbildning i ny teknik,särskild dalautbildning för kvinnor etc. på uppdrag av arbetsmarknadsmyndigheter. Den utveckling jag har redogjort för är enligt min meningpositiv. Den bör efter hand leda lill allt bättre möjligheter all tillgodose deolika utbildningsbehov som fortlöpande aktualiseras. När det gällerfortbildning och vidareutbildning är behoven ofta av ett förhållandevisspeciellt slag och målgrupperna myckel varierande. Det är inte heller alltidenkelt att avgöra hur del offentliga utbildningsväsendets resurser skallfördelas mellan grundläggande utbildning och fort- och vidareutbildning. Främstgenom tillkomsten av förnyelsefonderna öppnas nu möjligheter för en expansionav den företagsinriklade fort- och vidareutbildningen utan att detta inkräktarpå utrymmet för vuxenutbildningsinsatser med annan inriktning. All förelagens m.fl. utbildningsbehov tillgodoses i formav uppdragsutbildning hos det offentliga utbildningsväsendet ger bättreförutsättningar att undvika en splittring av resurserna, något som ärsärskilt angeläget inom sådana områden av betydelse för den tekniska ochindustriella utvecklingen där tillgången på kvalificerade lärare m. m. ofta ärknapp. Det blir i många fall även naturiigt alt utnyttja befintliga kursplaner m.m. Den allmänna kompetensuppbyggnad som personalutbildningsinsaiserna förutsätterblir också - rätt utnyttjad - en tillgäng för det offentliga utbildningsväsendet.Från flera synpunkter är det sålunda en fördel att också för 1984/85:195 9 personalutbildningsbehov utnyttja den organisation, de resurser och denkompelens som finns i del offentliga utbildningsväsendet. är det -och det återkommer jag lill i det följande - självklart att uppdragsutbildningenaldrig skall kunna få sådan omfattning och sådan karaktär all de olikaoffentliga ulbildningsformernas syften och primära uppgifter på något sättäventyras. Vadsom nu bör eftersträvas är att genom enskild finansiering möjliggöra en ökningav insatserna inom olika angelägna områden. Därigenom kan de totala resursernaockså utnyttjas bättre. Genom att t. ex. förnyelsefonderna utnyttjas för personalulbildningsinsalserkan del offentliga utbildningsväsendet inom vissa områden avlastas kostnadernaför utbildning som ligger i gränszonen mol personalutbildning och få ökatutrymme för bl. a. utbildning av bredare och mera grundläggande karaktär. 1samband med förslag om uppdragsutbildning inom komvux uttalade jag i prop.1983/84:169 (s. 57 fO, au vad som där kallas företagsinlem utbildning - dvs.utbildning för personal i ett förelag eller motsvarande i företagels intresse inte bör få bekostas med statliga medel. Som jag har redovisat i den senastebudgetpropositionen (prop. 1984/85:100 bil. ]95f) har () för gymnasieskolans del tagit upp frågan om del berättigade i allstatsbidrag lämnas lill kurser som har till uppgift att fyllapersonalutbildningsbehov. Som jag anförde i budgetpropositionen inrymmerfrågan flera aspekter som bör belysas i ett sammanhang. Hithörande spörsmålbehöver enligt min mening övervägas närmare. Därför är jag inte nu beredd altföreslå lösningar för vare sig gymnasieskolan eller komvux. Jag vill bl. a.avvakta resultatet av den översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen som nupågår inom . Jag ämnar emellertid återkomma tillregeringen med förslag om ell uppdrag till SÖ att inventera existerande kurseri gymnasieskolan och komvux som underlag för ett eventuellt beslut om attavföra vissa kurser från reguljär verksamhet. 1.2Olika typer av uppdragsutbildning Meduppdragsutbildning avser jag fall där en utbildningsanordnare mot särskild ersättningfrån en uppdragsgivare för dennes räkning anordnar viss utbildning för ensärskild grupp studerande som uppdragsgivaren utser. Enligl mitt synsätt är deldenna finansieringsform, i förening med att dellagarna utses på sätlfinansiären bestämmer, som karakteriserar en uppdragsutbildning. Jag vill härpåpeka alt det således inte är fråga om uppdragsutbildning när t. ex. eleversom ett led i arbetsmarknadsutbildning antas på samma sätl som liU enreguljär utbildning enligt de regler och inom de timramar etc. som gäller förutbildningen. Uppdragsutbildningbedrivs inom olika ulbildningsformer på ell sätt som ibland gör den svårall avgränsa mot den reguljära verksamheten. Prop.1984/85:195 10 Det är enligt min mening av bl. a. finansieringsskäl nödvandigialt skapa klarare gränser. En uppdragsutbildnings innehåll och uppläggning är någotsom mäsie överenskommas mellan besliillaren och utbildningsanordnaren i varjesärskilt fall. Del kan vara fråga om köp och försäljning av en utbildning somfinns i del befintliga utbildningsutbudet. Det kan också vara fräga om attanordna uppdragsutbildning som inte direkt motsvaras av niigon befintligutbildning men i sak är jämbördig med sådan utbildning. Det kan slutligen varafråga om uppdragsutbildning som i fråga om art och nivå anknyter till men ändåi större eller mindre utsträckning ligger vid sidan av den normalaverksamheten. Alla dessa former av uppdragsutbildning, med varierandegrad av anknytning till den reguljära verksamheten, bör kunna förekomma.Enligt min mening är del enklast om de studerande i uppdragsutbildning inteformellt betraktas som studerande i respektive utbildningsform och attuppdragsutbildningen inte automatiskt omfattas av några bestämmelser som gällerför den reguljära utbildningen. En sådan ordning, som avviker från del synsättsom jag redovisade i propositionen om vuxenutbildningslagen (prop. 1984/85:37 s.390"), gerföruisätlningar för att efter diskussioner mellan uppdragsgivareoch uppdragstagare avgöra vad som skall gälla i varje enskilt fall. Detförhållandet alt uppdragsutbildning i sak kan vara identisk eller likvärdig meden reguljär utbildning gör det nödvändigt alt lösa frågan hur ensådan uppdragsutbildning skall betraktas i kompetenssammanhang. Är en utbildning i sak t. ex. komvux eller högskola, börden enligl min uppfattning kunna tillgodoräknas den enskilde som komvux ellerhögskoleutbildning. Detta bör gälla inte bara när del är fråga om en utbildningsom hämtats inom det reguljära utbudet utan också i övrigt om vissa grundläggandekrav är uppfyllda, nämligen att utbildningen har en uppläggning och ellinnehåll som fastställts enligl för respektive utbildningsform gällande regleroch att del av lärare och elever krävs samma behörighet som för motsvarandereguljär utbildning. Frågan huruvida dessa krav skall anses uppfyllda fårprövas av utbildningsanordnaren från fall till fall. Jag vill stryka under alldet är angeläget att sådana frågor alttid prövas i lid så att utbildningensstatus från början står klar för de presumtiva deltagarna. Delvis skilda förutsättningar måste gälla för utbildning istatlig resp. regi. För den helt statligt reglerade och finansieradeutbildningen i högskolan kan staten självständigt la ställning lill vad somskall gälla för utbildningsmyndighelernas medverkan i uppdragsutbildning. Närdet gäller gymnasieskola, vuxenutbildning och högskoleutbildningär bilden betydligt mer komplicerad genom att ansvaret är delat mellan statenoch kommunerna. Statsbidrag utgår i första hand till lärarlöner medankommunerna själva svarar för övriga kostnader. Prop.1984/85:195 11 uppdragsutbildning anordnas med en på så vis samfinansicradorganisatiim som bas berörs bäde statens och kommunernas intressen. När del gäller förhållandet mellan staten och icke-sialligatilbiklningsan-ordnare måste en grundläggande princip vara att området för del statligaansvaret inte får påverkas av att utbildningsanordnaren tar på sig uppdragsutbildning.Den reguljära utbildningsorganisationen mäste i samma utsträckning som hittillsdimensioneras utifrån den ambitionsnivå regering och riksdag har fastställt iform av t. ex. planeringsramar eller timunderiag. Statens ansvar bör såledesinte utsträckas utanför de områden inom vilka staten har ett ansvar genomstatliga regleringar. Detla innebär t. ex. att för uppdragsutbildning i kommunalregi måste kommunerna själva la det fulla ansvaret för både personal ochresurser i övrigt. 1.3 Förhållandet mellan offentligt utbildningsväsende ochuppdragsutbildning m.m. Det går givetvis inte att dra någon klar gräns mellan åena sidan det offentliga utbildningsväsendets ansvarsområde och å andra sidandel ansvar för utbildning av anställda som åvilar företag, myndigheter m.fl.Allmänt kan man säga att det offentliga utbildningsviisendct i första handsvarar för grundläggande utbildning - både med och utan yrkesinriktning - ochför fortbildning och vidareutbildning av mer allmän karaktär, medan förelag,myndigheter m.fl. i första hand svarar för vidareutbildning som har karaktär avbefattningsutbildning.