prop · G803145 · 1984-12-31 00:00:00 — Vidare skall varje lillståndshavare garanteras en minimisändningstidom /vecka och sändningstid får upplåtas endasl för tillfälligasändningar. Nuvarande regler om förtur för olikartade sammanslutningar ellersammanslutningar med särskilt intresse av att sända samtom turordning genom lottning föreslås utgå. 1 stället skall närradiomyndighetenkunna utfärda allmänna råd, vars efterföljd skall vara frivillig. Kammarrätteni , SNR, lOGT-NTO, och tillstyrker förslaget eller har ingenerinran. RFSLkan inte godta kommitténs förslag om fördelning av sändningstid i de fall flerasammanslutningar konkurrerar om . framhåller att denföreslagna lagtexten tar sikle på hur fördelningen inte får ske och ger därföringen vägledning för tillämpningen. Hovrätten ifrågasätter om gmndema förfördelning av sändningstid alls bör anges i lagtexten. De kan i stället komma lilluttryck i närradiomyndighetens praxis. Om gmndema skall anges i lagtexten börden ges en positiv utformning. Det anser även RFSL som anser att huvudregelnskall vara atl förtur skall ges till den sammanslutning som bedöms ha störsl intresseav all sända . Någraremissinstanser har invändningar mot förslaget all programlid baraskall upplåtas för tillfälliga sändningar. Sveahovrätt anser inte att lagtexten har fått en riktig ulformning utan fömtsätterendast fakultativ användning av tillfällig programverksamhet under angiven lid. anser att programtid natt mot vardagskall behandlas som annan programtid. Förbundet framhåller alt nattsändningarpå de flesla orter sällan förekommer. På slörre orter är del dock vanligl. Detfinns därför inte något skäl för en generell regel. Det skapar bara onödigadministration. RadioKlara anser att förtur till attraktiv sändningstid skall ges tillsammanslutningar vars medverkan ökar antalet olikartade sammanslutningar. 1984/85:145 64 RIOvänder sig mot förslaget och anser all förslaget begränsar nuvarande frihei. Centralstymingoch godkännande av sändningstid är inte önskvärd. Föreningamas fria val attsända på för dem passande tid är en av hömpelama i närradioverksamheten. RIOvänder sig också mol förslagel beträffande natlsändningar. De sändandeorganisationerna skall själva bedöma behovet av natlsändningar för att nåderas särskilda målgmpper. Rättssäkerhetenkräver att närradiomyndighelen konlinueriigt får tillgång till alla beslut omsändningstider. Kommittén föreslår därför en skyldighet för tillslåndshavaraaatt rapportera tidsbesluten till myndigheten. Inrapportering skall skeomedelbart efter beslutet i närradioföreningen. Vid bristande rapporteringskall myndigheten kunna återta uppdraget att fördela sändningstid och återtasammanslutnings sändningstillstånd. Samtligaremissinstanser som yttrat sig i denna fråga anser det_vara naturligare och merrationellt att närradioförening som beslutar om sändningstid också fullgörrapporteringen till närradiomyndigheten. Sålundaavstyrks förslaget av JK, , kammarrätten i , RFSL,, , och Danderyd-Täbynärradio. Innehålleti närradioprogrammen regleras genom - lagen om ansvarighet förnärradio - etiska regler som de närradiosändandeföreningarna inom kommit överens om. Regelverketpåminner både om det som gäller för tryckta skrifter och del som gäller för SR-koncemensföretag. För SR: s programförelag gäller och fömlom radiolagen, särskilda avtalmellan staten och företagen. Specialreglerna för programföretagen är dessulommånga fler än de som gäller för närradion. För närradion gäller f. n. endastreklamförbud och det s. k. riksförbudet, dvs. förbud att sända program sominte producerats enbart för den egna verksamhelen. Kommittén föreslår att dessaskall bestå och kompletteras med en bestämmelse mot diskriminering samt förbudatt upplåta programtid åt en annan sammanslutning. 1984/85:145 65 För att motverka programinslag som är uttryck förrasdiskriminering föreslår kommittén att en ny bestämmelse (9 a §) förs in i närradiolagen.Bestämmelsen innebär all ell program inte får kränka principen om allamänniskors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet.Överträdelse av denna bestämmelse innebär alt närradiomyndigheten omedelbartkan återkalla sändningstillståndet på samma sätt som när reklam- ochriksförbuden överträds. infördes i närradiolagen en bestämmelse (13 §) atlsändningstillstånd fick ålerkallas av närradiomyndighelen om ensammanslutnings programutgivare i en lagakraflvunnen dom dömts föryttrandefrihetsbrott. Avsikten var bl. a. att kunna påtala uttryck förrasdiskriminering eller hels mol folkgmpp. Bestämmelsen har inle fåll avseddverkan. Yttrandefrihetsbrott har förekommit. Tre programutgivare för enförening har dömts för hets mol folkgmpp men sändningar med likartat innehållhar kunnat fortsätta eftersom domarna överklagats. Mål av della slag dras oftagenom alla instanser och normalt dröjer det minst elt år innan det kan bliaktuellt atl tillämpa bestämmelsen i 13 §. Kommillén finner del stötande atl ensammanslutning i väntan på en lagakraflvunnen dom i mål om yttrandefrihetsbrottskall kunna fortsätta att sända inslag som slrider mot de gmndläggandevärderingarna i vårt samhälle. Det är mot denna bakgmnd kommittén föreslår en nybestämmelse om programinnehållet. Kommittén framhåller att förslaget ligger ilinje med FN: s konvenlion om avskaffande av alla former av rasdiskriminering,som tillträtt. Enligt artikel 4 i denna konvenlion åtar sigkonventions-staterna att förbjuda bl.a. "allt spridande av pårasöverlägsenhet eller rashat gmndade idéer" och "uppmaning tillrasdiskriminering". Kommittén anser atl den beslämmelse som gäller för yttrandefrihetsbrottbör kvarstå trots den nya regeln. Detta för alt den är tillämplig vid andrayttrandefrihetsbrott än diskriminering exempelvis ärekränkning elleruppvigling. Etl tjugotal remissinstanser har yttrat sig om förslageloch flertalet tillstyrker del, dvs. radionämnden, diskrimineringsutredningen, ,, , frikyrkoråd, SNR, LO, TCO, ABF,Vuxenskolan, lOGT-NTO, PRO, RFSL, KLYS, , , och närradio. anser kommitténs förslag till en ny 9 a § i närradiolagensom bl. a. riktar sig mot rasistiska inslag i hög grad motiverat. Nämndenföreslog en sådan bestämmelse i sitt remissyttrande över kommitténs tidigarebetänkande (SOU 1981:13). Den nu föreslagna paragrafen har 5 1984/85. 1984/85:145 66 enligtnämndens mening fått en tillfredsställande ulformning och nämnden har ingenerinran mot kommitténs överväganden i denna del. Diskrimineringsulredningenrefererar lill konvention, ratificerad av ,om avskaffande av alla former av rasdiskriminering. Utredningen anser alt den närradioverksamhetsom Öppet Fomm bedrivii innehållit flagranta brolt mot såvälkonventionens anda och bokstav som mol svensk lag, ulan att föreningenssändningstillstånd kunnat dras in. Diskrimineringsulredningen anser detta djuptotillfredsställande och välkomnar därför förslagel. Ulredningen framhåller altdet visserligen från en principiell yttrandefrihetssynpunkt kan hävdas attbeslut om indragen sändningsrätt endast bör få fattas efler lagakraftvunnetdomstolsbeslut. Eftersom det finns möjlighet atl överklaga närradiomyndighetensbeslut hos kammarrätten och beslutet bara gäller för högst och eftersombeslut om äterkallelse inte skall grundas på annat än ett ensidigtdiskriminerande utbud "av närmast propagandistisk karaktär", behöverman inte ha några farhågor för otillbörliga ingrepp i yttrandefriheten. FHRhälsar förslagel med tillfredsställelse och framhåller att samhället måstefinna effektiva regler för att snabbi kunna dra in sändningstillståndet för föreningarvars målsättning är att i program ge uttryck för rasdiskriminering och hets molfolkgmpp. LOframhåller att etl högt deltagande av ideella föreningar i närradioverksamhetenstärker demokratin. Flera gmpper och vanliga människor får bättre möjligheteratt utnyttja yttrandefriheten. Mot den bakgmnden anser LO det ytterstbeklagligt atl renl rasistiska program har kunnal sändas. Avsaknaden av lagligamöjligheter att , inom överskådlig tid eller ens över huvud tagetstoppa sådan sändning står i strid med del allmänna rättsmedvetandet. Vuxenskolanönskar att kommittén hade föreslagit klarare, mer entydiga och snabbareverkande sanktioner mot diskriminerings- och yttrandefrihetsbrott än de nuföreslagna. Ett upprepande av rättsliga procedurer av det slag som följde kringetl antal av Öppet Fomms program måste förhindras. KLYS framhåller atl regeln strider mot grundläggande villkor för yttrandefrihetenoch att det ligger nära till hands att vägra ge myndighetema ett instmment förreglering på det sätt som föreslagils. Erfarenhetema har dock varit sådanaall man inte fullt ut kan betro närradiosändama med samma frihet under ansvarsom mndradion. Eftersom närradioverksamheten under alla förhållanden ärberoende av sändningstillstånd anser KLYS del acceptabelt att bland villkorenför tillstånd ställa kravet att sändningarna hålls fria från rasism och annandiskriminering av enskilda människor och befolkningsgmpper. ger förslaget sitt fulla slöd och refererar till Malmö närradioföreningensremissvar "Vi konstaterar alt inträffade - och Prop.1984/85:145 67 påtalade- händelser visserligen är få, men alt dessa i gengäld måsle uppfattas som högststötande. Att införa nämnda nya bestämmelse i närradiolagen uppfattar vi somett bestämt uttryck för närradions avsikt att förhålla sig 'ren' i berördaavseenden." SSUkonstaterar med stor tillfredsställelse alt närradiokommittén gjort allvarligtmenade ansträngningar alt komma till rätta med de missförhållanden somförekommit på yttrandefrihetens område inom närradion. Generellt sett kan maninte göra gällande att yttrandefrihetsbrott eller överträdelse avprogramregler förekommit i nämnvärd utsträckning. Inte desto mindre är deövertramp som gjorts illa nog, och har enligt SSU: s uppfatlning inte alltidnog beivrats. En orsak till detla har hell enkelt varit att lagmm saknats. Visserhgenhar flera skärpningar av tillämpliga lagmm gjorts, men ytterligare regleringarär tyvärr av nöden. gäller i synnerhet i strävan att slävja brott somhets mol folkgmpp, som del finns flera flagranta exempel på. Förslaget måstedock förtydligas eller förses med motiveringar. Fleraremissinstanser anser det inte vara en godtagbar lösning att i lagen införa ettdiskrimineringsförbud som skall tillämpas av en myndighet. Prövning av brottmot yttrandefrihet skall göras av domstol. JK, , , kammarrätteni och TU avstyrker därför förslaget. Enligt JK, och hovrättskulle elt altemativ vara att införa en möjlighet att interimistiskt dra insändningstillståndet när fällande dom föreligger i första instans och iavvaktan på atl domen vinner laga kraft. JKframhåller följande: Förslaget innebär i själva verket en gränsdragning kringyttrandefriheten utöver den som följer av broltskalalogen i 7 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen. Med den av kommillén föreslagna ordningen ligger detnära tiU hands att frågan om ålerkallelse av sändningstillstånd och därmed ocksäfrågan om vad som får yttras eller ej blir en fråga om smakbedömning som lättkan påverkas av olika tillfälliga opinionsströmningar. För att få en fasthet ibedömningen av denna viktiga fråga, som ytterst rör den gmndlagsfästayttrandefriheten, är del nödvändigt att upprätthålla principerna om attyttrandefrihetsbrott skall utgöra gmnden för ålerkallelse av sändningsrält ochatt prövningen skall göras av domstol. Enligt JK bör således något sådantdiskrimineringsförbud som föreslagits inte komma i fråga. Det huvudsakligamotivet för förslaget i denna del är atl den nu gällande bestämmelsen i 13 §första stycket 4 närradiolagen ansetts vara otillräcklig. Till slöd härför haråberopats vissa åtal och fallande domar mot närradioföreningen . JK: serfarenhet är att denna förening hillills är ensam i att framhärda i brottsligverksamhet och atl i övrigt något behov av en förstärkning av den föreslagnabestämmelsen inte kan anses ha framkommit. Beträffande nämnda förening kan en lagakraflvunnendom väntas föreligga varefter möjligheten atl dra intillståndet att sända närradio föreligger. JK utesluter inte att nyaförhållanden kan göra del av behovel påkallat att förstärka 1984/85:145 68 bestämmelseni 13 § första stycket 4 närradiolagen men menar atl en annan och mera generelllösning än den av kommittén föreslagna bör väljas. Elt intermistisklåterkallande av sändningstillståndet skulle innebära alt en domstolsprövningmed jury ligger tiU gmnd för återkallelsen. Med etl sådant förfarande skulle tidsutdräktenkunna minskas väsentligt. Den föreslagna lösningen knyter även an tillyttrandefrihetsprocessen i övrigt. 5/Vdelar kommitténs bedömning att det är viktigt att med kraft ingripa molföreningar som i närradion bedriver hels mot folkgmpp och anser det otillfredsställandeatt en sammanslutning som Öppet Fomm kunnat fortsätta sina sändningar.Frågan om yttrandefrihetens gränser är emellertid en svår avvägning i ett öppeloch demokratiskt samhälle och av en helt annan principiell innebörd än attbedöma om brott mol reklamförbud föreligger. Enligt : s mening bör allnödvändig inskränkning i yttrandefriheten beslutas av domstol. För attförhindra att missbmk pågår under den rättsliga prövningen bör närradiomyndighetenfå möjlighet all tillfälligt dra in sändningstillståndet i avvaktan på lagakraflvunnendom. För atl så skall.kunna ske bör krävas alt åklagare beslutat att väckatalan i ärendel. har i betänkandet (SOU 1984:55) Irätt riktning föreslagit atl förbud införs mot organisationer vars verksamhetfrämjar eller uppmanar till förföljelse på etnisk gmnd. förespråkar inteett sådant förbud men om det införs skulle det sannolikl kunna tillämpas på ensammanslutning som Öppet Fomm. Därmed skulle också fömtsättningar försammanslutningens sändningstillstånd bortfalla. Sveahovrätt framhåller följande: Den svenska lagstiftningen om yttrandefrihet imassmedier bygger på principerna att yttrandefrihetsbrott föreligger endast ombrottet särskilt upptagits i yttrandefrihetslagstiftningen samt att det påtalasoch bestraffas endast i den ordning nyssnämnda lagstiftning föreskriver. Närdet gäUer närradion är detta angivet i lagen om ansvarighet för närradio. Lagenhänvisar tUl radioansvarighetslagen 2 § enligt vilken missbmk avyttrandefriheten i radioprogram medför ansvar och skadeståndsskyldighet endastnär gärningen innefattar yttrandefrihetsbrott. Detsamma gäller även i fråga omförverkande av egendom och annan särskild rättsverkan av brotl. Kommitténsförslag till en särskild lagregel (9 a §) för att motverka framför allt rasdiskriminerandeprograminslag i närradion bör ses mot denna bakgmnd. Både regelns formuleringoch uttalandena i motiven ger vid handen att man avser alt införa en bestämmelse,som begränsar yttrandefriheten och som skall kunna medföra påföljd i form av ålerkallelseav sändningstillstånd ifall den överträds. En sådan bestämmelse torde stridamot nyssnämnda föreskrifter i lagen om ansvarighet för närradio liksom motprinciperna för lagregleringen av yttrandefriheten över huvud taget. Hovrättenfinner därför att förslaget i denna del inte kan godtas. Anledningen tillkommitténs förslag är de olägenheter som uppkommer genom den långa tid somförflyter innan en lagakraftägande dom i mål om ansvarighet föryttrandefrihetsbrott kan 1984/85:145 69 Kommiltén har på gmnd härav varit oförmögen att ingripa motsammanslutning som sänder program med inslag av rasdiskriminerande natur.Hovrätten har förståelse för de olägenheter som orsakas av de långa handläggningstidemai domstolarna. För all möjliggöra etl snabbare ingripande i sådana fall kan manenligt hovrättens mening diskulera att införa en möjlighet för närradiomyndighetenatt temporärt dra in sändningstillstånd när en icke lagakraftägande domangående yttrandefrihetsbrott från tingsrätt föreligger. Sändningstillståndskulle då kunna dras in snabbare ulan att man därmed frångår principen att missbmkav yttrandefriheten skall prövas endast av vederbörlig domstol. Kammarrätteni anför följande. Den i förslaget till 9 a § angivna principenåterfinns i 1 kap. 2 § första stycket regeringsformen och i 6 § andra stycketradiolagen. Även om denna princip kan anses vara av betydelse som allmänträttesnöre för offentlig maktutövning liksom för ett monopolföretagsradiosändningar, måste den anses otjänlig som regel för att dra upp gränsernaför den yttrandefrihet som är tillåten för en förening för atl denna skall fäbehålla sin rätl att sända närradio. Den föreslagna bestämmelsen är alltför vagoch svår att lillämpa. t. ex. stadgandet i 16 kap. 8 § omhets mot folkgmpp.) Om nu ifrågavarande förslag genomfördes, skulle det blimöjligt att tillämpa bestämmelserna godtyckligt. Det kan inte accepteras från rättssäkerhetssynpunkt.Kammarrätten avstyrker redan på denna grund vad kommittén föreslagit. Vadbeträffar behovet av särskilda bestämmelser för att kunna effektivt motverkarasdiskriminerande program i närradio vill kammarrätten anföra följande synpunkter.Kommiltén synes alltför ensidigl ha blivit fixerad vid de problem som uppkommilgenom att en enstaka förening har sänt rasistiska programinslag. Enligtkammarrättens mening bör detta inte leda till att i lagen förs in speciakeglerför just ell sådant fall. Andra slags missbmk av yttrandefriheten i närradiokan länkas , t. ex. upprepat grovt förtal eller uppvigling. Dessabrott kan visa sig vålla lika stor eller större skada än de nu aktuella rasistiskaprogrammen. Man får enligt kammarrättens mening försöka komma till rätta medalla slags yttrandefrihetsbrott genom ålal och straff enligt . Detfinns anledning atl tro alt denna sanktionsform skall ha avsedd verkanåtminstone på sikl. Kommillénanser att det reklamförbud som gällt för närtadion start skallbestå. Förbudet innebär att kommersiell reklam inte får sändas i närradio.Vidare får ett program eller programinslag inle bekostas med pengar eller annanegendom som har ställts till sammanslutningens förfogande under fömtsättningall programmet sänds. Kommittén framhåller att närradioverksamheten fungeratväl utan reklamfinansiering och 6 1984/85. 1984/85:145 70 attdet inte varit svårt för föreningarna att efterleva bestämmelsen mot sponsring.Viss oklarhet har emellertid rått bland de sändande om olika kommunala bidragsom avsett sändning av särskilda program skulle falla undersponsringsbestämmelsen. Dessa har dock vanligen helt andra syften änkommersiella och faller därför inte under bestämmelsen. Fråganom förbud mot reklam och sponsring behandlas av ett femtontal remissinstanser.De flesta ansluter sig till ett fortsatt reklamförbud nämligen FHR,. KF, LO, TCO, SAF, ABF. Vuxenskolan, lOGT-NTO, PRO,KLYS och . RIOanser att förslaget om reklam i närradion måste nyanseras. Det är en förenklingalt förbjuda närradion att sända kommersiell reklam eftersom böcker, skivor,kassetter m. m. som produceras och saluförs av sändande organisationer ofta ärnågot helt annat än kommersiella produkter. Föreningarna bör ha rätt att"göra reklam" för sådana produkter. Det kan vara elt sätl att föra utett ideellt budskap. Företagareförbundetanser att om folkparker, HSB-föreningar och folkets husföreningar som ocksåbedriver kommersiell verksamhet får sändningstillstånd så kan reklamförbudetlätt komma att överskridas. I så faU bör hela reklamförbudet i närradionomprövas. Förbundet skulle positivt notera att reklam i närradion blev tillåtetmen det måste då gälla alla. 5f5är negativ till reklamförbudet. Reklam skulle vara ett bra sätt för ekonomisktsvaga föreningar att förstärka sin ekonomi. SFS finner det märkligt attreklamförbudet inte gäller kommunema. anser atl motiven för reklamförbud är svaga. Föreningenframhåller också atl föreningarna nu till stor del finansierar tryckning avolika föreningsblad med annonsintäkter. I rättvisans namn bör därför dennamöjlighet till finansiering också gälla för de föreningar som sänder inärradio. Riksförbudetbör bestå, dvs. del skall fortfarande vara förbjudet all använda centralproduceradeprogram om de är avsedda för flera sammanslutningar och att sända sammaprogram över flera sändare om dessa finns i olika kommuner. För att hindra "bulvansändningar"föreslår kommittén en bestämmelse (11 §) som innebär att en sammanslutning intefår upplåta sin programtid ål någon annan sammanslutning. Ettundanlag från riksförbudet har gällt för invandrarorganisationer. Kommitténanser att det fortfarande skaU gälla. Undantaget moliveras av invandramasutspridda bosättning och särskilda behov att hålla kontakt med den egnagruppens språk och kultur. 1984/85:145 71 Kommitténföreslår vidare atl närradioföreningarnas sändningsrält begränsas till programsom innehåller uppgifter om program och programtider, provsändningar om högslen månad, enstaka program av gemensamt intresse för tillståndshavarna på ortenoch program som ställs lill förfogande av kommun. Förslagetom förbud mot rikssändningar tillstyrks av JK, kammarrätten i ,radionämnden, SNR. TCO, Vuxenskolan, lOGT-NTO, RFSL, TU och . tillstyrker förslaget att invandrarorganisationer-na även ifortsättningen skall undanlas från riksförbundel. ifrågasätter ominte delta också bör skrivas in i 11 §. SNRframhåller att de ansluter sig till syftet med riksförbudet, nämligen attförebygga och förhindra systematiskt missbmk av närradiosändama. Detta får dockinte hindra tillståndshavarna atl, över flera sändare, sändaför medlemmarna attraktiva program. LOanser att avsteg från riksförbudet bör kunna medges om medlems-stmkturenmotiverar detta. Hudiksvallskommun uppfattar förslaget om närradioföreningarnas sändningsrält så att de småföreningarna ulesluls från närradion. Man framhåller att det bland mindrekulturföreningar i kommunen finns ett stort intresse att sända närradio men attdet för dessa inte är möjligt att ansvara för eget sändningstillstånd ochregelbundna sändningar. I och med alt närradioföreningarnas "öppnatid" försvinner begränsas också de små föreningamas möjligheter alt ulnyttjanärradion, vilkel kommunen anser ytterst beklagligt. RFSLoch Radio anser att förslaget om att paraplyorganisationerna inte längreskall få tillstånd att sända närradio är olyckligt och avstyrker därför denföreslagna lydelsen i 11 a §. Paraplyorganisationerna har stor betydelse försmå organisationers möjlighet att delta i närradioverksamheten. Det är ensmidig och obyråkratisk organisation som underlättar ett differentieratradioutbud. Svalans dx-club anser all lagförslaget om upplåtelseförbud är synnerligenolyckligt. Det hindrar samverkan och kommer att utestänga många föreningarsärskilt de små från närradion. Någraremissinstanser framhåller all begränsningen av prov sändningar till högsl enmånad är . , och Danderyd-Täbynärradio anser att skälen för begränsning till endasl en månads prövotid är fåoch svaga. menar att en ny sändande förening inte påså kan bilda sig en uppfattning om hur närradioarbetet bedrivs. Änmindre hinner föreningen fatta beslut om sändning, sökatillstånd hos myndigheten och få det bekräftat. Förbundet föreslår entidsgräns . 1984/85:145 72 Vuxenskolananser att vissa skäl talar för att tiden för provsändningar skulle vara längre.Man anser dock att problemen med upphovsersättningar skulle bli svåra medlängre provperioder. TCOoch anser att närradions etiska regler har en svagställning jämfört med de i övrigt i branschen vedertagna spelreglerna förpress, radio och TV. I stort sett saknas sanktionsmöjligheter. Tillståndshavarenär i många fall inte ens medlem i närradioföreningen. TCO menar att sammaspelregler bör gälla för närradion som för branschen i övrigt. Iprogramreglerna bör slås fast att den sändande föreningen skall tala om vadsom sänds och vad föreningen står för såväl före som efter programmet.Lyssnaren måste ha rätt att veta vems budskap som förs ut och vart man kanvända sig med anmärkningar mot programinnehållet. SKCanser att de etiska reglema är viktiga. Kontrollen av efterlevnaden är dock vagoch ett fastare grepp skulle behövas över det etiska fältet. Eflersom medlemskapi närradioförening är frivilligt kan inte ens något avtal om referensband tillEtiska nämnden tecknas. Från Etiska nämndens synpunkt bör medlemskap i lokal närradioföreningvara obligatoriskt.