prop · G803212 · 1984-12-31 00:00:00 — Omfraktföraren visar att den skadelidande har medverkat till skadan genom egetvållande, gäller 6 kap. 1 8 skadeståndslagen (1972:207). Vidbefordran av passagerare är fraktförarens ansvarighet för envar av dembegränsad till sextontusen-sexhundra särskilda dragningsrätter; och mä förty,där ersättningen skall utgå i form av ränta, dennas kapitaliserade värde ickeöverskrida sagda gräns. Utföres befordringen av svenskt lufltrafikföretagskall gränsen för ansvarigheten dock vara tvähundrasjultiolusen kronor.Företaget skall i biljetten eller i sina standardvillkor för befordran ulfästasig att tillämpa denna gräns Vidpassagerartransporter är fraktförarens ansvar för varje passagerare begränsattill 16600 särskilda dragningsrätter. När ersättningen skall utgå som räntafår räntans kapitaliserade värde inte överstiga denna gräns. Om transportenutförs av ett svenskt lufttrafikföretag är gränsen för ansvaret i stället270000 kronor. Företaget skall i biljetten eller i sina standardvillkor förtransporter ulfästa sig all tillämpa lägst denna gräns. Vid en transport som bara delvis utförs av ett 1 fråga om befordran som endast delvisutföres av svenskt lufttrafikföretag skall vad nu sagts om användning av dethögre begränsningsbeloppet och om skyldighet att ulfästa sig att till-lämpadetla belopp gälla endast i fräga om den del av befordringen som utföres avsådant företag. Avtal må träffas om högre gräns för ansvarigheten än somföreskrives i delta stycke. Beträffande inskrivet resgods eller gods är fraktförarensansvarighet begränsad till sjutton särskilda dragningsrätter för kilogram. Harpassageraren eller avsändaren vid godsets överlämnande till fraktförarensärskilt uppgivit det intresse, som är förbundet med befordringen, och gulditföreskriven tilläggsavgift, gäller det uppgivna beloppet såsom gräns förfraktförarens ansvarighet, där han ej visar att passagerarens elleravsändarens intresse är lägre. Har av inskrivet resgods eller gods viss deleller något av dess innehåll förkommit, minskats, skadats eller fördröjts,skall vid bestämmandet av gränsen för fraktförarens ansvarighet endast densammanlagda viklen av det eller de kolli, om vilka fräga är, tagas i beräkning;dock att, om föriusten, minskningen, skadan eller dröjsmålet påverkar värdetav andra kolli som omfattas av samma resgodsbevis eller flygfraktsedel, densammanlagda vikten jämväl av dessa kolli skall tagas i beräkning. I fråga om föremål, som passageraren behäller i sin vård,är ansvarigheten begränsad till trehundra-trettiotvå särskilda dragningsrätterför envar passagerare. Skyldighet att gälda rättegångskostnad må åläggasfraktföraren utan hinder av att de i denna paragraf stadgade gränserna föransvarigheten därigenom överskridas. Vad nu sagts skall dock icke gälla. svenskt förelag gäller reglerna om det senarebegränsningsbeloppet och om utfästelse att tillämpa detla bara i fråga om dendel av transporten som det svenska förelaget utför. Avtal kan träffas omhögre gränser för ansvaret än de som gäller enligt detta stycke. Fraktförarens ansvar för inskrivet resgods eller gods ärbegränsat till 17 särskilda dragningsrätter för varje kilogram. Om passagerareneller avsändaren när godset överlämnas till fraktföraren särskilt anger delintresse som är knutet till transporten och betalar fastställdatilläggsavgifter gäller del dä uppgivna beloppet som gräns för fraktförarensansvar. Detta gäller dock inte om han visar att intresset är lägre än detangivna. Om bara en del av det inskrivna resgodset eller godset kommer bort.minskas, skadas eller fördröjs, räknas endast den sammanlagda vikten av deltaeller dessa kolli när gränsen för fraktförarens ansvar skall bestämmas. Omvärdet av även andra kolli som ingår i samma resgodsbevis eller flygfraklsedelpåverkas, skall dock även dessa kolli medräknas. Ansvaret för sådana föremål som passagerarna behåller isin vård är begränsat till 332 särskilda dragningsrätter för varjepassagerare. Fraktföraren kan åläggas att utge ersättning förrättegångskostnader även om gränserna för hans ansvar därigenom överskrids.Detta gäller dock inte om han skriftligen har erbjudit den skadelidande minstlika där fraktföraren från den händelse avvilken skadan hårrör eller före det talan väckts skriftligen erbjudit denskadelidande ersättning som frånsett rätte-gängskostnaden ej understiger vadsom utdömes. Med uttrycket "särskilda dragningsrätter" avsesi denna lag de av använda särskildadragningsrätterna. Föres talan om ersättning, skall omräkning från särskildadragningsrätter lill svenskt mynt ske efter kursen den dag dom meddelas.Därvid skall kronans värde bestämmas i enlighet med den beräkningsmetod, somInternationella valutafonden sagda dag tillämpar för sin verksamhet och sinatransaktioner. mycket i ersättning som det utdömda beloppet fiaiisetträttegångskostnaderna. Erbjudandet skall ha lämnats frän denhändelse som medförde skadan eller innan talan har väckts om detta har skettsenare. Med "särskilda dragningsrätter" avses desärskilda dragningsrätter som används av . Närtalan förs om ersättning skall omräkning till svenski mynt ske efter kursenden dag domen meddelas. Kronans värde skall bestämmas på det sätt somInternationella valutafonden den dagen använder för sina transaktioner. Förbehåll, som innefattar inskränkning i fraktförarensansvarig-hel eller besiämmer lägre gräns därför än i 22 8 sägs, är ogiltigt. Vidbefordran av gods skall vad i första stycket stadgas ej äga tillämpning åförbehåll, avseende föriusl, minskning eller skada, som härrör av godsets egenbeskaffen-ihel eller fel i godset. Förbehållsom inskränker fraktförarens ansvar eller som anger lägre gränser föransvaret än 22 8 är ogiltiga. Dettagäller dock inte vid transport av gods om förbehållet avser förlust, minskningeller skada som beror på del transporterade godsels egen beskaffenhet eller päfel i godset. De gränserför ansvarigheten som stadgas i 22 8 skola ej äga tillämpning, där det visasatt fraktföraren själv eller hans folk i tjänsten orsakat skadan uppsålligeneller ock, med insikt att skada sannolikt skulle uppkomma, under grovt åsidosättandeav tillböriig aktsamhet och hänsyn. Gränsernaför ansvar enligt 22 8 gäller inte om del visas att fraktföraren, någon avhans anställda eller någon som han har anlitat i tjänsten har orsakat skadanuppsålligen eller genom all, med insikt om att skador sannolikt skulle uppstå,grovt åsidosätta den aktsamhet och hänsvn som kan krävas. Förestalan mot någon av fraktförarens folk på den grund att han vållat skada genomfel eller försummelse i tjänsten av ringare grad än i 24 8 sägs. må vad fraktföraren kunna förpliktas att samman- 16 1984/85. 1 sam/. Omtalan förs mot någon av fraktförarens anställda eller någo . som fraktförarenhar anlitat för ut han har vållat skador genom lindrigare fel ellerförsummelser i tjänsten än som avses i 24 8. får (en lagt utgiva i ersättning icke överskrida den gräns föransvarigheten som fraktföraren äger åberopa. Om jämkning i vissa fall av skadeersättning stadgas i 10kap. sammanlagda ersättning som han och fraktföraren kanåläggas att utge inte överskrida de gränser som fraktföraren kan åberopa. Bestämmelser om jämkning av skadeersättning finns i 10kap. Mottages inskrivet resgods eller gods utan anmärkning,skall godset, där ej annat styrkes, anses avlämnat i oskadat skick och i överensstämmelsemed befordringshandlingen. Om skadaeller minskning skall anmärkning göras hos fraktföraren efterupptäckten och senast, beträffande resgods, samt, beträffandegods, från mottagandet. Vid dröjsmål skall anmärkningframställas från den dag, då resgodset eller godset ställdestill mottagarens förfogande. Anmärkning skall göras genom anteckning påbefordringshandlingen eller eljest i skrift, avsänd inom tid som i andrastycket sägs. När inte annat visas anses inskrivet resgods och gods somtas emot utan anmärkning vara oskadat och i överensstämmelse med transporthandlingen. Skador och minskningar skall anmärkas hos fraktförarenomedelbart efter upptäckten. Anmärkningen skall alltid göras senast inom sjudagar frän mottagandet, när det gäller resgods, och senast inom fjorton dagarfrån mottagandet i fråga om annat gods. Dröjsmål skall anmärkas inom 21 dagarfrän den dag dä resgodset eller godset ställdes lill mottagarens förfogande. Anmärkningar skall göras skriftligen, l.ex. genomanteckning på transporthandlingen. Görs anmärkningen i en särskild skrifträknas tidsfristerna från avsändandet av skriften. Har ej anmärkningenligt 26 8 framställts inom tid som där sägs, är rätten till talan molfraktföraren förlorad, ulan så är att han förfarit svikligen. Om inte enanmärkning enligt 26 8 har framställts i rätt tid, är rätten till talan motfraktföraren föriorad. Detta gäller dock inte om fraktföraren har handlatsvikligt. Talan omansvarighet enligt detta kapitel skall föras vid rätten i den ort, därfraktföraren har sitt hemvist, där hans huvudkontor eller det kontor finnes,genom vars medverkan avtalet slutils, eller ock på bestämmelseorten. Talan mä icke föras annat än vid svensk domstol ellerdomstol i an- Talan skall väckas vid rätlen i den ort där fraktföraren har sitt hemvist, fraktförarens huvudkontor finns, eller det kontorsom medverkat vid avtalets tillkomst finns. Talan får också väckas vid rätten ibestämmelseorten. Talan får föras bara vid svenska domstolar eller viddomstolar i and- nan till Warszawakonventionen ansluten stal, med mindreenligl avtalet avgångsorlen eller bestämmelseorten är belägen i stal som ejbiträtt konventionen. ra stater som är anslutna till Warszawakonvenlionen. Dettagäller dock inte om avgångsorten eller bestämmelseorten ligger i en stat sominte har biträtt konventionen. Väckes ejtalan om ansvarighet från luftfartygets ankomst lillbestämmelseorten eller frän den dag, dä del skolat anlända eller dåbefordringen avbröts, är rätlen lill talan föriorad. Rättentill talan är förlorad om inte talan väcks från luftfartygetsankomst till bestämmelseorten, frän den dag del skulle ha ankommil eller frånden dag transporten avbröts. Skallbefordran, som enligt vad därom avtalals är att anse såsom en enhet, ulföras avflera fraktförare var efter annan, är envar av dem, sedan han mottagitpassageraren, det inskrivna resgodset eller godset, ansvarig för den del avbefordringen, vars utförande ankommer på honom. Vid befordran av inskrivet resgods eller gods må avsändarenjämväl hålla sig till den förste fraktföraren och den som äger utfå godsettill den siste, ändå alt förlusten, minskningen, skadan eller dröjsmåletinträffat medan godset var i annan fraktförares vård. Äro två fraktförareansvariga efter vad nu sagts, skola de svara en för båda och båda för en. Har detavtalats att en iransport skall anses som en enhet även om transporten skalldelas upp på flera fraktförare, ansvarar varje fraktförare för sin del avtransporten sedan han har tagit emot det som skall transporteras. När transporten avser inskrivet resgods eller gods, fåravsändaren hålla sig till den förste fraktföraren även om förlusten,minskningen, skadan eller dröjsmålet har inträffat medan godset var i en annanfraktförares värd. Den som har rätt att fä ut godset kan hålla sig till densiste. Om två fraktförare pä grund av detta är ansvariga, svarar de solidariskt. Befordransom utföres av annan än den avtalsslutande fraktföraren Transportersom utförs av andra än den avtalsslutande fraktföraren 1 fråga ombefordran som helt eller delvis utföres av annan än den som genombefordringsavtalet åtagit sig befordringen (den avtalsslulande fraktföraren)äga 32-3688 tillämpning, om det ej visas att befordringen utförts ulan denavtals- Ifråga om en transportsom helt eller delvis utförs av någon annan än den avtalsslutande fraktförarengäller 32-3688 om det inte visas att transporten utförs utan bemyndigande frändenne. Bestämmelserna i 33, 35 och 36 88 gäller dock bara i Prop.1984/85: 212 slutande fraktförarens bemyndigande. Bestämmelserna i 33,35 och 36 88 tillämpas dock endast i fräga om den del av befordringen som utföresav annan än den avtalsslulande fraktföraren. fräga om de delar av transporten som utförs av den andre. Både denavtalsslulande fraktföraren och den som utför befordringen anses vidtillämpning av detta kapitel som fraktförare, den förre i fråga om helabefordringen och den senare i fråga om den del av befordringen som han utför. Denavtalsslulande fraktföraren anses som fraktförare för hela transporten. Den somutför transporten anses som fraktförare i fråga om den del av transporten somhan utför. Vid tillämpning av bestämmelserna om fraktförarensansvarighet jämställas vardera fraktföraren och hans folk med den andrefraktförarens folk. Detta medför dock icke att ansvarigheten för den som utförbefordringen i den avtalsslutande fraktförarens ställe överskrider de i 22 8angivna gränserna. Har den avtalsslutande fraktföraren åtagit sig längregående förpliktelser än som följer av detta kapitel eller har passagerareeller avsändare enligl 22 8 andra stycket särskilt uppgivit det intresse somär förbundet med befordringen, är den som utför befordringen i den avtalsslutandefraktförarens ställe icke utan eget godkännande bunden härav. Vidtillämpningen av bestämmelserna om fraktförarens ansvar jämställs varderafraktföraren, hans anställda och de som han har anlitat med den andrefraktförarens anställda och dem som denne har anlitat. Detta medför dock inteatt ansvaret för den som utför transporten i den avtalsslutande fraktförarensställe överskrider gränserna i 22 8. Om denavtalsslulande fraktföraren har åtagit sig förpliktelser utöverbestämmelserna i detla kapitel är den som utför transporten i hans ställe intebunden av detta utan sitt eget godkännande. Detsamma gäller om en passagerareeller en avsändare i enlighet med 22 8 andra stycket särskilt har angett detintresse som är knutet till transporten. Anvisningeller anmärkning, som enligl bestämmelse i detta kapitel tillställes den enefraktföraren, äger verkan även mot den andre. Sådan order som avses i 12 8 ägerdock verkan endast om den tillställes den avtalsslutande fraktföraren. Anvisningareller anmärkningar som enligt detta kapitel tillställs den ene fraktförarengäller också mol den andre. En order enligt 12 8 gäller dock bara om den gestill den avtalsslutande fraktföraren. Vad debåda fraktförarna och deras folk kunna förpliktas att sammanlagt utgiva iersättning mä icke överskrida det högsta ersättningsbelopp som någon avfraktförama kan åläggas att utgiva. Varje skadeståndsskyldig är ansvarigendast intill den gräns som är tillämplig för honom. Densammanlagda ersättning som de båda fraktförarna, deras anställda och de somfraktförarna har anlitat kan åläggas att utge fär inte överskrida det högstabelopp som gäller för någon av fraktförarna. Var och en ansvarar bara upp lillden gräns som gäller för honom. Talan omansvarighet fär, vare sig den riktas mot båda fraktförarna eller en av dem,föras vid domstol som enligl 28 8 är behörig vid talan mol någon avfraktförarna. Talan molendera av eller båda fraktförama får föras vid en domstol som enligt 28 8 ärbehörig vid talan mol någon av dem. Där befordran skall utföras delvis med luftfartyg ochdelvis med annat befordringsmedel, gälla bestämmelserna i detta kapitelallenast beträffande luftbefordringen. Villkor, som avser befordringen med annatbefordringsmedel, må intagas i luftbefordringshandlingen. När en transport skall utföras delvis med luftfartyg ochdelvis med andra transportmedel gäller bestämmelserna i detta kapitel baralufttransporten. Villkorför den andra delen av transporten får tas in i lufttransporthandlingen. Göres ibefordringsavtal eller eljest innan skada timat, med avvikelse från vad idetta kapitel stadgas, förbehåll om tillämplig lag eller om domstolsbehörighet, är förbehållet utan verkan. Skiljeavtal i fråga om befordran av gods, vilket träffatsinnan skada timat, gäller utan hinder av bestämmelsen i första stycket, omskilje-mannaförfarandet skall äga rum inom en i 28 8 avsedd domstols domvärjooch tvistefrågan, i den män Warszawakonventionen och Guadalajarakonvenlionenäro tilllämpliga därpå, skall prövas enligl konventionernas bestämmelser. Förbehållom tillämplig lag eller domstols behörighet som avviker frän bestämmelserna idetta kapitel är ogiltiga om de görs innan någon skada har inträffat. Ett skiljeavtal i fråga om godstransporter gäller dockalltid om skiljemannaförfarandet skall äga rum inom en behörig domstolsdomvärjo och om tvisten, i den mån Warszawakonventionen och Guadalajarakonvenlionengäller, skall prövas enligt konventionernas beslämmelser. I fråga om befordringshandling som utfärdats utom riketeller som avser internationell befordran skall i 3 8 första siycket under c), 48 första siycket under c) eller 8 8 under c) stadgad fordran å meddelandeanses uppfylld, när handlingen innehåller uppgift om att befordringen kan varaunderkastad och att denna i regel begränsar fraktförarensansvarighet i de fall, som angivas i det lagrum varom fråga är. Är vid internationell luftbefordran den avtaladeavgångsorten eller bestämmelseorten belägen i stat som icke biträttWarszawakonvenlionen, äger fraktföraren, ändå att befordringshandlingen ickeinnehåller meddelande som avses i första stycket, åberopa sådan begränsningav ansvarigheten som stadgas i 22 8. I fräga om transporthandlingar som utfärdas utom riketeller som gäller internationella transporter är kravet på meddelande enligt 3 8första stycket c), 4 8 första stycket c) eller 8 8 c) uppfyllt om handlingeninnehåller uppgifter om att Warszawakonventionen kan gälla för transporten ochatt denna konvention i regel begränsar fraktförarens ansvar i de fall somanges i dessa stadganden. Om den avtalade avgångsorten eller bestämmelseorten vid eninternationell lufttransport ligger i en stat som inte har biträttWarszawa-konventionen får fraktföraren åberopa ansvarsbegränsningen enligt 228 även om transporthandlingen inte innehåller eU meddelande enligt förstastycket. Såvittangår inrikes luftbefordran, vid vilken mellanlandning utom riket ej avsesskola äga rum, äger regeringen meddela beslämmelser, avvikande frän vad 13,4,8och 988 stadgas angående biljett, resgodsbevis och flygfraktsedel. Regeringenfår meddela beslämmelser som avviker från 3, 4, 8 och 9 88 för inrikeslufttransporter där luftfartyget inte skall mellanlanda utom riket. Har stat,då den biträdde den i avslutade konventionen ominternationell luftbefordran, avgivit förklaring som avses itilläggsprotokollet till samma konvention, skola bestämmelserna i dettakapitel ej äga tillämpning å internationell luftbefordran, som utföresomedelbart av den staten eller av territorium för vars ufländska angelägenheterden staten svarar. Såframt en till den reviderade konventionen ansluten statförklarat, alt konventionen icke skall gäl- Bestämmelsernai detla kapitel gäller inte i fråga om sådana internationella lufttransportersom utförs direkt av en viss stat om denna stat, när den biträdde den konventionsom undertecknades i , lämnade en sådan förklaringsom avses i till-läggsprolokollel lill konventionen. Detsamma gäller omtransporten utförs av ett territorium, för vars utländska angelägenheter ensådan stat svarar. Under förutsättning alt en stat som har biträttWarszawakonventionen har lämnat en förklaring om laluftbefordran, som utföres för dess militära myndigheter ombord å luftfartygvilka äro registrerade i den staten och vilkas hela lastförmåga reserverats avdessa myndigheter eller för deras räkning, skola bestämmelserna i dettakapitel ej heller äga tillämpning å sådan befordran. det,gäller bestämmelserna i detta kapitel inte heller i fråga om en lufttransportsom utförs för den statens militära myndigheter med eti luftfartyg som ärregistrerat i den staten, om fartygets hela lastförmåga har reserverats avdessa myndigheter eller för deras räkning. Om ansvarighet för skada i följd Ansvaret för skadorgenom luft- av luftfart ''> Omansvarighet för skada, som i följd av luftfartygs begagnande i luftfarttillfogas person eller egendom som icke befordras med fartyget, stadgas ilagen angående ansvarighet för skada i följd av luftfart. Bestämmelserom ansvaret för skador, som genom luftfart tillfogas personer eller egendom sominte transporteras med luftfartyget, finns i lagen (1922:382) angåendeansvarighet för skada i följd av luftfart. Föransvarighet för skada som avses i 1 8 skall, där regeringen så förordnar,finnas försäkring eller motsvarande säkerhet som regeringen bestämmer. Omregeringen föreskriver det skall del finnas en trafikförsäkring för ansvaretenligt 1 8. Försäkringen kan ersättas av någon motsvarande säkerhet somregeringen bestämmer. Är någon,vilken förrättar tjänst å luftfartyg, pliktig alt ersätta skada som i följd avluftfart uppkommit genom hans fel eller försummelse i tjänsten, äger rättenatt, med hänsyn till felets eller försummelsens lindriga beskaffenhet, skadansstorlek eller omständigheterna i övrigt, nedsätta ersättningen efter vad somprövas skäligt. Vad sålunda stadgals skall äga motsvarande tillämpningbeträffande den som inom markorganisationen eller eljest, an- Om någonsom tjänstgör på luftfartyg skall utge ersättning för skador genom luftfartsom har uppkommit på grund av hans fel eller försummelser i tjänsten, färrätten jämka ersättningen med hänsyn till felels eller försummelsens beskaffenhet,skadans storlek eller omständigheterna i övrigt. Detsamma gäller i fräga omandra med tjänsl som har betydelse för trafiksäkerheten. 1 fråga om skadeståndsansvaret norstädes än å luftfartyg, förrättar tjänst varavtrafiksäkerheten är beroende. 1 fråga om skadeståndsansvaret för den som ärarbetstagare gäller dock 4 kap. 1 8 skadeståndslagen (1972: 207). för arbetstagare gäller 4 kap. I 8 skadeståndslagen(1972: 207), och bärgning samt om undersökning av luftfartsolyckor ,bärgning och undersökning av luftfartsolyckor Föreskrifterangående åtgärder, då luftfartyg är saknat, förolyckat eller nödställt ellerfara hotar lufttrafiken (flygräddningstjänst) meddelas av regeringen eller,efter regeringens bemyndigande, av luftfartsverket. Regeringen mä ålägga ägare eller innehavare av luftfartygsaml dem som göra tjänst ä sådant fartyg eller vid flygplats eller annananläggning för luftfarten skyldighet att medverka i flygräddningstjänsten. såock meddela bestämmelser om ersättning av allmänna medel för sådan medverkan.I fråga om ersättning vid personskada gäller lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada. Med fiygräddningstjänst avses verksamhet för undsättningav luftfartyg som saknas, har förolyckats eller befinner sig i nöd och annanräddningsverksamhet när någon fara hotar lufttrafiken. Den myndighetregeringen besiämmer leder flygräddningstjänsten. Om regeringen bestämmer delfår myndigheten överlåta åt andra att leda flygräddningstjänsten. Regeringen kan ålägga ett luftfartygs ägare ellerinnehavare och dem som tjänstgör pä luftfartyg eller vid flygplatser ellerandra anläggningar för luftfarten alt delta i flygräddningstjänsten.Regeringen kan också meddela beslämmelser om ersättning av allmänna medel fördeltagandet. I fråga om ersättning vid personskador gäller lagen (1977:265) omstatligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vidideell skada. 28 Den som bärgar förolyckat eller nödställt luftfartyg eller ombordvarande gods eller något, som hört Den som bärgar ett luftfartyg som har förolyckats ellerbefinner sig i nöd och alla som medverkar tillsådant farlyg eller gods, så ock envar som medverkar vid bärgningen har rättatt, vare sig bärgningen ägt rum till sjöss, på land eller i luften, fåbärgariön i enlighet med de grunder, som jämlikt 225-227 88 sjölagen gälla vidbärgning av fartyg och gods. Till andel i lön som skall utgå för bärgningenvare ock den berättigad, vilken under den nöd som föranlett bärgningen räddatmänniskor från fartyget eller medverkat vid deras räddning.