prop · G80362 · 1984-12-31 00:00:00 — a. LO framhållitalt det inte är ovanligt att sädana arbetstagare permitteras, framförallt inombyggnadsbranschen där korltidspermilleringar till följd av otjänlig väderlekförekommer. Eftersom beredskapsarbetare överhuvud inte omfaltas av anställningsskyddslagensregler, kommer det föreslagna permitleringslöne-skyddel enligl 21 § inte attgälla för dem. Enligt LO:s mening är det inte rimligt all på det sättet göraåtskillnad mellan arbetstagare som är anställda i beredskapsarbete och sädanasom är anställda enligt sedvanliga normer pä arbetsmarknaden. Jag har förståelse för den kritiken. Det nu gällandeundantaget i anställningsskyddslagen för beredskapsarbete har motiverats avalt arbetstagare i sådant arbete utan dröjsmål bör kunna lämna arbetet om de färett annal arbeie pä den öppna arbelsmarknaden. Av den anledningen har del inleansetts lämpligt att anslällningsskyddslagens bestämmelser om uppsägningslid m.m. skall vara tillämpliga på dessa arbetstagare. Annoriunda förhäller det sigenligt min mening när det gäller lönen. Elt löneskydd vid permittering kan intesägas minska eller försvära rörligheten för dessa arbetstagare vid övergång lillden öppna arbetsmarknaden. Jag förordar därför alt anställda i beredskapsarbetei permilleringslönehänseende jämställs med de arbetstagarkalegorier somomfattas av anställningsskyddslagen. Enligt min mening bör emellertid en sådanordning enklast kunna genomföras genom ett tillägg i arbelsmarknadskungörelsen(l966:368). Prop.1984/85:62 12 del kan anges som villkor för beredskapsarbete att avtalsenliglön betalas lill arbetstagaren även vid permittering. Jag vill tillägga attäven om en sådan regel utformas generellt och således träffar alla typer av permitteringar.är syftet i första hand all bereda beredskapsarbetare inom byggnadsindustrinett löneskydd vid s.k. väderpermitleringar. Förekommer permittering avberedskapsarbetare av andra skäl än otjänlig väderlek, exempelvis p. g. a. enkonjunktursvacka, är det enligl min mening naturligt att beredskapsarbetetupphör. Även det i promemorian föreslagna undanlaget för säsongbetonatarbete och annat arbete som inte är sammanhängande lill sin natur har satts i frägaav elt par remissinstanser på arbetstagarsidan. LO har i sitl remissvar uttalatalt undantagsbestämmelsen har en alltför vag och allmän utformning och att dendärigenom motverkar det skyddssyfte som uppbär permitteringslönereglerna. LOmenar all undantagsbestämmelsen helt kan utgå. Enligt LO:s uppfallning börbehovet av undantag på delta område bällre kunna tillgodoses genom centralakollektivavtal. Även jag anser att elt kollektivavtal bättre än en lag kantillgodose de skiftande behov av undantag för säsongsarbete som kan förekommainom skilda branscher. I de nya permilteringsöverenskommelserna ges ocksåuttryck för alt parterna pä SAF-LO- resp. SFO-LO-området närmare kommer attreglera frågan i förbundsavlal pä de skilda avtalsområdena. Med hänsyn till attfrågan om undantag för säsongsarbele även har betydelse utanför denorganiserade delen av arbetsmarknaden, menar jag dock att undantaget liksom hittillsäven bör finnas inskrivet i lagen. I den män de nya permitteringslönereglernaskulle leda till ett överutnyttjande av undantagsbestämmelsen är delta, somjag ser det. i första hand en fräga för rättstillämpningen. Den allmännautgångspunkten är, liksom enligl gällande rätt, att undantagsregeln skalltolkas restriktivt, sä att inte permitle-ringslönebestämmelsens karaktär avskyddsregel urholkas. Jag föreställer mig att kollektivavtalen på jämförbaraområden kan komma att fä betydelse för hur en sädan gränsdragning närmarekommer all göras i domslolar-na. 1 anslulning till den nu nämnda kritiken har någraremissinstanser berört skilda problem som i en mera vidsträckt mening rörskyddet vid permitteringar. Gemensam för den typ av resonemang som förs idessa delar är tanken att arbetsgivarna på grund av de nya permitteringslönereglernai ökad ulsträckning kan komma att begagna sig av anställningsformer, arrangemangi samband med uppsägningar eller dylikt, som möjliggör etl kringgående av permitleringslönebeslämmelserna. LO har exempelvis påtalat att det pä flera avtalsområden, bl.a.inom handelns område, numera förekommer tillsvidareanställningar med arbets-uppehäll.s.k. Det enskilda arbetsavtalet anger vid den lypen avanställning endasl en genomsnittlig arbetstid eller månad undervilken arbetstagaren skall arbeta. Förelaget anser sig sedan 1984/85:62 13 ha möjlighel all efter eget goilfinnande variera antaletarbetstimmar över den givna lidsperioden. Enligl LO förekommer även flexlidsanslällningarsom hell saknar arbetsiidsgarantier. Flexlidsanställningarna utgör, enligt LO:suppfaltning, elt sätt för arbetsgivarna att kringgå permitleringslöne-skyddel. Liknande synpunkter har fiamförls av vad gäller möjlighelerna för arbelsgivarna inombyggnadsindustrin all använda kortiidsanslällningar i syfte all undgå permitieringslönekosl-nader.Byggnadsarbetareförbundet lar i sammanhangel också upp möjligheten för enarbetsgivare all islället för all tillgripa permittering låta de anställda varakvar på arbetsplatsen och belala vänlelidsersättning enligl regler härom ikollektivavtalen. Eftersom vänleiidsersäliningen inom branscher där ackordsarbeleförekommer ligger pä en väsentligt lägre nivå än permilteringslönen har man, enliglförbundets uppfallning, anledning befara alt arbetsgivarna kommer all ulnytijadenna möjlighet. Arbetslivscentriiiii är i sill remissvar ocksä inne pä kringgäendeproblemi samband med permitteringar, om un delvis frän en annan utgångspunkt. Enligl arbelslivscenlmmsuppfattning kommer permitieringslönereformen pä de områden där permitteringförekommer förmodligen alt öka benägenheten hos arbelsgivarna att istället föratt permittcra tillgripa uppsägning. Vissa undersökningar lyder, påpekar arbelslivscenlrum,på all arbelsgivarna redan nu inle sällan har möjligheler all manövrera driftslorhällan-denasä all en arbetsbristsiiualion synes uppstå i företaget, varefter uppsägningkan äga rum. Enligl arbelslivscenlmms mening kan del ifrågasättas om inte ulvecklingenpä arbelsmarknaden numera har gjort del påkallat med en allmän översyn av villkorenför uppsägning vid arbetsbrist. Jag är medveten om alt risken för eu kringgående av permilieringslöne-beslämnielsernakan komma alt öka med den nya regeln om full lön vid permillering. De problemsom här har lagils upp av remissinsumsernii ligger emellerlid vid sidan av delegentliga higstiftningsärendei och berör endast indirekt permiileringslöncfrägansom sädan. Som jag bedömer saken tar det belräffande flera av dessa pioblem iförsta hand bli en fråga för rälislillämpningen all söka förhindra kringgäendeförtärandenav här angivet slag. Skulle del visa sig au frägornu är av den arl alt de iniekan lösas i rättstillämpningen och parterna inle heller genom avtalsregieringkan finna lillfiedsställande lösningar pä problemen, fär frågan om elllagstiftningsingripande givetvis övervägas pä nytt. Den föreslagna 21 S förulsätis bli dispositiv i den meningsom åsyftas i 2S ansUillningsskyddslagen. kollektivavtal om avvikelser kanträffas på förbundsnivå pä arbetstagarsidan. De förbundsavlal som träffas pågrundval av SAF-LO- och SFO-LO- överenskonmielserna kommer att utgöra sädanakollektivavtal. I promemorian har föreslagils (se 21 S andra slyckel ipromemorians lagförslag) en lill sin rättsliga innebörd ny regel om rält föroorganiserade Prop.1984/85:62 14 arbelsgivare inom ett verksamhelsområde att tillämpa detpå området gällande kollektivavtalet i fråga om permittering. Enligtpromemorian får konstruktionen ses mot bakgrund av bl.a. följande förhållanden. En rådande uppfattning pä arbetsmarknaden är alt del ivissa speciella permilteringssiluationer inte är rimligt att en arbetsgivareskall vara skyldig all belala full lön . SAF, SFO ochLO har i de nya permitleringslöneöverenskommelserna gjort undantag frånskyldigheten att belala permitieringslön i fyra sädana fall. Etl undantaggäller det fallel all arbetstagaren genom eget vållande har föranlett permiiteringen.Arbetsgivaren är dä inte skyldig att belala permitieringslön till arbetstagaren.Inte heller betalas permitieringslön om permiiteringen är en följd av olovligkonflikt inom LO:s område eller en följd av en offenllig myndighets beslul somarbetsgivaren inte bort räkna med. Slutligen är arbetsgivaren inte skyldig attbetala permitieringslön vid sädan permittering som föran-letts avsemesterstängning i samband med huvudsemeslern, dock högst under de . 1 promemorian anförs all det även för arbelsgivare, som inleblir bundna av nägol förbundsavlal inom ramen för de nya permitteringslöneöverens-kommelsernautan har all tillämpa lagen, är rimligt att frän huvudregeln om full lön vid permilteringgöra vissa undantag av nu angiven arl. Med hänvisning bl.a. till att de här behandladeundantagsreglernas ulformning och omfattning i grunden är en intressefråga somi hög grad är ägnad alt lösas genom förhandlingar och kollekfivavtal bedöms deli promemorian inte vara lämpligt att direkl i lagen ange vilka undanlag somskull gälla. 1 stället förespråkas den lösning som nämndes i det föregående,nämligen alt de oorganiserade arbetsgivarna ges möjlighet all i förhällandetill sina arbetstagare tillämpa permilteringslöneavlalens bestämmelser. Med undanlag för juridiska fakulietsnämnden vid Stockholmsuniversitet har samlliga remissinstanser godtagit den principlösning päproblemet som föreslagits i promemorian. AD påpekar att den valda ordalydelsen,enligl vilken branschavlalel "fär" fillämpas, synes kunna ge upphovtill viss tveksamhet. .AD har emellerlid uppfattat bestämmelsen så, all möjlighetenalt lillämpa ell branschavtal utanför dess tillämpningsområde förulsätis vilapå avlalsrättslig grund. Därmed anser sig domstolen kunna tillstyrkaförslaget. vid ,som har avstyrkt förslaget i denna del, anser att undanlag frän regeln omskyldighet lor arbetsgivaren att betala full lön under permittering bör angesdirekt i lagen. Del finns emellertid enligl min mening vägande skäl i sak föralt inle genomföra en sådan ordning. Avgörande för frågans bedömning är alt arbetsmarknadensparter är överens om alt de här ifrågavarande undantagsreglernas omfaltningoch närmare ulformning är en förhandlingsfråga mellan parlerna. som väl lämparsig för kollektivavialsreglering inom skilda branscher. Del synes inie hellerråda delade meningar om alt lagstif- 1984/85:62 15 låren i del läge som föreligger bör avhälla sig fränall direkt i lagen söka läslslälla undanlag av delta slag som skall gälla för arbelsmarknadeni dess helhel. Lägel är här inte detsamma som i fråga om del tidigarebehandlade undanlaget för permiltering som aren följd av alt arbelet är säsongbetonateller av andra skäl inte sammanhängande till sin natur. Som jag ser del liggerlösningen pä problemet därmed inte i att finna en för hela arbetsmarknadengemensam norm för undantagens beslämmande. Uppläggningen bör i slällel vara auvidga den möjlighel till undantag frän lagens huvudregel som redan finns i 2 S.så all även arbetsgivare som inte själva är bundna av något kollektivavtal om permilteringkan knyta an sina anställ-ningsförhällanden till de permitleringslönebeslämmelsersom gäller i branschen. Självtällel skall en arbetsgivare inte ensidigt kunnainföra kollektivavtalens bestämmelser om permitieringslön i avtalen med sinaarbetstagare. Säsom AD framhåller skall möjligheten all tillämpa elt sådantavtal i ställel vila pä avlalsrättslig grund. Del blir med andra ord entolkning av del enskilda anställningsavtalet som blir avgörande för om lagensregler eller villkoren i branschen skall gälla i fräga om permillering. Jag anser alt den lagtexl som i promemorian harföreslagils i denna del i och lör sig är väl ägnad alt ligga lill grund förlagändring. För alt tydligare markera regelns syfte all utgöra enkompletterande möjlighet att irällä avtal om avvikelse fiän lagens huvudregelom permitieringslön i 21 S. bör bestämmelsen dock införas som ell särskiltstycke i 2S och redigeras om nägol. Jag äierkommer lill detla i specialmotiveringen. Med den nya grundsatsen om lön under hela permitteringstiden.och med den lösning som permilteringslöneöverenskommelserna represenlerar i frägabl.a. om liden för permillering, bedömer jag del ändamälsenligi alt uranställningsskyddslagen stryka reglerna om turordning vid permittering i 22 Sliksom reglerna i 24 S om företrädesrätt lill arbeie för permilierade iubclslagare.Däremol menar jag all 29 S med dess hänvisning lill medhe-sUimniandekigens förhandlingsreglcrbör lä slå kvar oförändrad. En permillering bör liksom nu betraktas som en förhandlingsfrägaenligl 11 S medheslämmandelagen. irois all arbetslagarna lär lön under peimiiie-ringsiiden.Delta gäller oförändrat frågan om själva driftsinskränkningen men bör fortfaraall gälla även frän synpunkten alt permiiteringen är en viktigare förändring avarheisförhällandena för de enskilda arbetstagarna. Liksom enligl gällande räu(jfr. 1981/82:71 s. 143) bör i vissa undan-lagsläll förhandlingsskyldighetenligl 11 S medbestämmandelagen dock inte anses föreligga. Pä motsvarande sällkommer förhandlingsieglerna i medbestämmandelagen all i vissa silualioner blitillämpliga vid äterintagning efter permiltering. Den nya huvudregeln i lagenmedför också vissa andra följdändringar av redaktionell natur. 1 promemorian diskuteras huruvida arbelsgi\';unas varselsk>Idighel i törhällande till länsarbetsnämnden enligt lagen (1974: 13) om vissa ansiull-ningsfrämjandeätgärder (iVämjandelagen) skall las bon när nu arbetslagar- Prop.1984/85:62 16 na får full lön och när deinte längre skall stå till arbetsmarknadens förfogande i samband med permittering.Av remissinstansema har SAF förespråkat etl upphävande av varselskyldigheten.AMS har i sitl remissvar tillslyrkt promemorians förslag all varselreglernaskall kvarstå oförändrade. Även jag anser att det är angeläget alt arbetsmarknadsmyndigheternainte berövas den möjlighel som varslen ger att nära följa utvecklingen påarbetsmarknaden, inle minsl som elt led i statens uppföljning av verksamheten ipermilteringslöneanordningarna. Jag förordar därför att varselskyldighelen enliglfrämjandelagen lämnas oförändrad. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1985.Med hänsyn till att ersättningsnivån med det nya lagförslaget kommer att liggahögre än vad som gäller enligt de nu löpande permitteringslöneavtalen, bör deavtalen genom en särskild föreskrift i övergångsbestämmelserna förklarasupphöra att gälla i berörda delar med att den nya lagen träder ikraft. Det bör för tydlighetens skull påpekas att den nya lagens regler skalltillämpas på permitteringsdagar som inträffar efter ikraftträdandet, även omsjälva beslutet om permittering har fattats eller om per-mitteringsperiodeni vilken ingår började före ikraftträdandet. 1 enlighet med det anförda har inomarbetsmarknadsdepartementet upprättats förslag till lag om ändring i lagen(1982:80) om anställningsskydd. Förslaget bör fogas till protokollet i detlaärende som bilaga 4'. Förslagel till lag om ändring i lagen (1982:80) omanställningsskydd. 2 § Finns det i annan lag eller i förordning som harmeddelats med stöd av lag särskilda föreskrifler som avviker från denna lag,gäller de föreskrifterna. Avtal är ogiltiga i den mån de upphäver eller inskränkerarbetstagarnas rättigheter enligl denna lag. Genom kollektivavtal som har slutilseller godkänts av en cenlral arbetstagarorganisation får dock göras avvikelserfrån 5, 6, 11, 15, 21, 22, 25-28, 32, 33, 40 och 41 S§. Den närmare beräkningenav förmåner som avses i 12 S samt avvikelser från bestämmelserna i 30S. såvittgäller besked enligt 15 §, liksom bestämmelserna i 30 och 31 SS, såvitt gällerden lokala arbetstagarorganisationens rättigheter, fär ocksä beslämmas på delsättet. ' Bilagan har uteslutits här. Förslaget i bilagan är i alllväsenlligl likalydande med del förslag som är fogat till proposilionen. Prop.1984/85:62 17 Avtal om avvikelser från reglerna i 21 § får träffas även ulanjörkollek-livavtalsjörhållanden. om det sker på villkor som gäller enligtkollektivavtal som med slöd av andra stycket har träffats förverksamhetsområdet. När efter bemyndigande av en centralarbetstagarorganisation elt lokall kollektivavtal har iräffats om avvikelserfrån 22 S får avtalet tillämpas i fräga om uppsägning av arbetstagare som viduppsägningstidens slut är och bara om arbetsgivaren färden centrala arbetstagarorganisationens medgivande till varje enskilduppsägning. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal enliglandra stycket fär tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmarav den avtalsslulande arbetstagarorganisationen men sysselsätts i arbete somavses med avtalet. 1 denna paragraf ges, liksom i nuvarande lydelse, bl.a.regler om vilka bestämmelser i lagen som är tvingande till arbetstagarnasförmån och vilka bestämmelser som tillåter att avsteg görs genom kollektivavtalsom Iräffas eller godkänns av central arbetstagarorganisation. Av andra stycketföljer att reglerna om permitieringslön i 21 § är dispositiva i den meningenatt avsteg från lagens regler kan göras genom kollektivavtal som träffas påförbundsnivå. Som framgår av den allmänna motiveringen har paragrafen tillförtsen ny regel i Iredje slyckel som ger icke kollektivavlalsbundna arbetsgivaremed permitteringsrätt en möjlighel att genom avtal med sina anställda göraavsteg från lagens regler om permitieringslön i 21 §, under förutsättning altdet sker på villkor som gäller enligt kollektivavtal i branschen. I denallmänna motiveringen har redogjorts för den närmare bakgrunden till beslämmelsen.Etl avtal meUan en arbetsgivare och en anställd rörande permittering som utanatt ha sin motsvarighet i elt kollektivavtal för branschen upphäver ellerinskränker arbetstagarens rättigheter enligt lagen är således ogiltigt. Några problem för parterna i det enskildaanställningsavtalet att fastställa vad som är branschens villkor i fråga om permitteringtorde inte föreligga. De avtalsslutande organisationerna har i allmänhetdragit upp sådana gränser för sina resp. avtalsområden att några oklarheterbeträffande vilkel avtal som skall gälla inle behöver uppstå. I den mån detskulle finnas avtalsområden som s.a. s. går in i varandra, har parterna i detenskilda anställningsförhållandet givetvis möjlighet att själva välja vilketkollektivavtal som skall ligga till grund för regleringen dem emellan. Någrapåtagliga skillnader i fråga om permitteringsvillkor mellan olikakollektivavtal kommer dock knappast att föreligga. De centrala uppgörelsernamellan SAF, SFO och LO blir i allt väsentligt styrande för de förbundsvisauppgörelserna över hela den del av arbetsmarknaden där permittering förekommer. Den omständigheten att det tiUfälligt råder avtalslösttillstånd mellan de kollektivavtalsbärande organisationerna i en bransch börinte påverka bedömningen av vad som skall anses gälla i fråga om permittering ibranschen. I enlighet med vad som eljest gäller vid avtalslöst tillstånd på 2 1984185. Prop.1984/85:62 18 anställningsskyddslagens område bör ell förutvarande avtalkunna ligga lill grund för bedömningen av branschvillkoren innan del nyaavtalet har trätt i kraft. Del finns för övrigi knappasl anledning räkna med nägraslörre förändringar efter den nu förestående reformen vad gäller permilterings-villkoreni de kollektivavtal om löner och allmänna anställningsvillkor som återkommandeträffas pä skilda avtalsområden. De grundläggande bestämmelserna om permilleringkommer med slor sannolikhet att förbli desamma under överskådlig lid framöver. Syflel med den nya beslämmelsen är alltså att ge parternai anställningsförhållanden, som inte regleras av kollektivavtal men där permilleringsrätländå får anses föreligga, en möjlighel alt göra avsteg från lagens regler genomatt avtala om att de permitteringsvillkor som gäller enligt kollektivavtal ibranschen ocksä skall gälla i avtalsförhållandet mellan dem. Som harframhållits i den allmänna motiveringen kan en arbetsgivare inte ensidigtinföra kollektivavtalens bestämmelser om permitieringslön i avtalen med sinaarbetstagare. Möjligheten att tillämpa ell sådant avtal beror i slällel av avialmellan arbelsgivare och arbetstagare. 1 sista hand lär del bli en tolkning avanställningsavtalet i varje enskilt fall som blir avgörande för om lagensregler eller villkoren i branschen skall anses gälla ifråga om permittering. Ibrist pä annan ullrycklig överenskommelse synes åtskilligt tala för alt enarbetsgivare som har anslutit sig till en permitteringslöneanordning också färanses ha avtalat om rätt alt tillämpa branschens villkor i varje fall iförhällande lill arbetstagare som påbörjal sin anställning hos arbetsgivarendärefter. 21 § En arbetstagare som permitteras har räll till sammalön och andra ansliillniiigsjörinåiier som om arbetstagaren hade fått behållasina arbetsuppgifter. Detta gäller dock inte ont permiiteringen är en jöljd avalt arbetel är säsongbetonat eller av andra skäl inte är sammanhängande lillsin nalur. Denna paragraf lar liksom 21 S anställningsskyddslagen igällande lydelse sikte pä permittering med den innebörd som detla begrepp hari den praktiska avlalstillämpningen pä arbetsmarknaden. 1 vissa kollektivavtalframgår utlryckligen vad som menas med permittering. Av S 12 i byggnads-avtaletframgår t. ex. att s. k. väderpermiltering uppfattas som permittering i rättsligmening. Om arbelet avbryts tillfälligt till följd av en driftsslörning ellerannan liknande omständighet ulan att arbetstagarna befrias från skyldighetenatt närvara pä arbetsplatsen, är det inte fråga om permittering i den påarbetsmarknaden vedertagna meningen. Då utgår således inle lön och andraanställningsförmåner enligt den nya regeln. På flera avtalsområden innehållerkollektivavtalen regler om s.k. vänlelidsersättning, vilka blir lillämpliga isådana silualioner. Även om avtalen inte innehåller sådana regler torde enarbetstagare ha rätt lill lön om arbetsgivaren inte har befriat honom frånskyldigheten att vara på arbetsplatsen. Prop.1984/85:62 19 att kollektivavtalens regler om väntetid och väntetidsersältningi regel bygger pä bestämda förutsättningar i fråga om i vilka situationer och ivilken omfattning de får tillämpas. Därmed torde en arbetsgivare inte kunnaensidigt ändra tillämpningen i syfte att undgå skyldighet alt betala permitieringslönulan att riskera alt därmed anses bryta mol kollektivavtalet. Beslämmelsen anknyter vidare principiellt nära till nugällande regler i anställningsskyddslagen, såtillvida som lagregeln tar sikteenbart på löneskyddet. Medan detta enligt gällande lag inträder efter viss tidföreskriver den nya regeln att arbetstagaren har rätt till full lön och andraanställningsförmåner . Hur permilteringslönen närmare skall beräknas kommerförbundsparterna alt fastställa för respektive avtalsområde. , utbelalningssätt m. m. får permilteringslönen jämställas medvanlig lön. Iöverensstämmelse med hittillsvarande bestämmelser innehåller den föreslagna nyaparagrafen ingen regel om avräkning för lön som arbetstagaren under permitteringstidenhar uppburit från annat håll. Det har inte bedömts böra införas en sådan regelmed hänsyn till alt permittering enbart skall tillgripas vid tillfälligaavbrott i arbetet och att arbetstagaren är skyldig att under permitteringstidenstå till arbetsgivarens förfogande och med kort varsel kunna återgå i arbete. 1permitteringslöneöverenskommel-sen mellan SAF och LO resp. SFO och LO finnsinte heller någon regel om avräkningsskyldighet. Undantag från regeln alt en arbelsgivare skall betala fulllön vid permillering har i förslaget gjorts för del fall att arbelet är säsongbetonateller av andra skäl inte sammanhängande till sin natur och permiiteringen berordärav. Redan enligt nuvarande bestämmelser i 21 § anställningsskyddslagengäller etl sådant undantag och någon ändring av rättsläget åsyftas inte.