prop · G80370 · 1984-12-31 00:00:00 — Denslopade kommunala beskattningen kommer som antyds i promemorian att begränsaarbetsunderlaget för MKSR genom alt ett antal, för såväl sekreterare somkansli, betungande mål försvinner från domstolen. Åven de kvarvarande målenangående koncernbolag kommer att föranleda mindre arbeie i den män de f. n.innefattar frågor om fördelning. Dessa förhållanden påkallar attMKSRs ställning i organisatoriskt hänseende ägnas fortsalt uppmärksamhet. RSVanser det väsentligt att den speciella kompetens som finns hos den mellankommunalaskatterätten (MKSR) och allmänna ombudet för mellankommunala mål (AO) tastillvara . I sitt yttrande över kommissionens mot ekonomiskbrottslighet delbetänkande "Vidgat samarbete mellan myndigheter på skatte-och avgiftsområdet - förbättrad information till företag" (Ds Ju 1984:4)har RSV föreslagil att sådana mål frän skilda länsrätter, som enliglkommissionens förslag skall kunna sammanföras till en domstol, bör handläggasav MKSR. Föratt bevara MKSR som en särskild domstol är det troligen nödvändigt all dessbehörighet fär vara ungefär lika vidsträckt som . Enligt RSVs meningbör det därför övervägas om det på något lämpligt sätt går att avgränsa denkrets av skallskyldiga, vars taxeringsbesvär nu skall prövas i MKSR, och låladelta ske även i fortsättningen. Då del får anses vara en brist alt endastakliebolag men inte ekonomiska föreningar i koncerngemenskap omfattas avkoncernbolagsbestämmelserna i 73 8 taxeringslagen (1956:623), bör det samtidigtövervägas om inte MKSRs kompetensområde bör utvidgas lill alt gälla ävenekonomiska föreningar i koncernförhällande. 1betänkandet (avsnitt 4.2) las vissa frågor rörande mellankommunala skatterätten(MKSR) upp. Del anges där, att MKSR:s kompetensområde skall lämnas oförändrattills vidare, men alt det kan las upp, då Prop.1984/85:70 219 fattar beslut om slopad taxering av juridiskapersoner. Förslagel alt slopa kommunallaxeringen av juridiska personer innebärdock att MKSR:s kompetensområde måste tas upp när tagit ställninglill beslutet. De framlida reglerna för MKSR:s kompetensområde är dock, enliglmin mening, inte endasl beroende av att juridiska personer inte längre skalltaxeras för inkomstskatt. Därtill kommer nämligen all RSV ietl yttrande över kommissionens mol ekonomisk brottslighet betänkande (Ds Ju1984:4) om vidgat samarbete mellan myndigheter på skalle- och avgiftsområdetföreslagit, att sammanföring av vissa skaltemål bör ske i MKSR. Vidare tordeandra processekonomiska fördelar erhållas genom att utnyttja den särskildakompetens som finns i MKSR samt domstolens stora möjlighel till flexibilitet ifråga om resurser. Samtliga dessa aspekter bör, som jag ser det, las upp i etlsammanhang och bli föremål för närmare överväganden. Genom att skjuta påreformen erhålls möjlighet till delta. På samma sätt som MKSR berörs av förslagel, berörs denverksamhet, som jag är ansvarig för i egenskap av allmänt ombud för mellankommunalamäl (avsnitt 4.3). Föruiom den rent processueUa verksamhelen tillkommer dockandra frågor, som hänger samman med taxering och kontroll av s. k.mellankommunall skattskyldiga dit räknas främst de största svenskaindustriföretagen, försäkringsbolagen och affärsbankerna. Hur denna verksamheiskall bedrivas efter genomförandet av den slopade kommunaltaxeringen avjuridiska personer har inte belysts. Som anförs i belänkandet, bör emellertiddessa frågor och de som hänger ihop med MKSR, behandlas i ett sammanhang. Somanförs ovan under punkt 5 möjliggör en framflyitning av den föreslagna reformendetta. De organisatoriska konsekvenserna för mellankommunalaskatterätten och allmänna ombudet förutsätter kommittén bli behandlade i annanordning. RRV utgår ifrån att frågan behandlas inom ramen för skatteförenklingskommitiénsuppdrag att se över laxeringsprocessen. När del gäller laxeringsförfarandel harpromemorieförfattaren kommit fram till att de inte finns tillräckliga skäl attändra reglerna om utseende av ledamöler i taxeringsnämnd. Etl skäl som talarhärför är att fåmansbolagen och dess ägare i princip skall laxeras av sammanämnd. Åven bolagsnämnderna kommer därför ofta att få ta ställning lill bådestatliga och kommunala taxeringar. Del finns dock ett relativl stort anlaltaxeringsnämnder i landet som enbart handlägger taxeringar av aktiebolagoch/eller andra juridiska personer. Någon taxering lill inkomstskattåsätts då inte i dessa nämnder. Enligl uppfattning är dettveksamt om man i etl sådant läge bör bibehålla systemet med kommunalvalda ledamöteri en sädan taxeringsnämnd. Kommunerna har inte något inlresse av att delta iarbelet i en sädan nämnd eller alt svara för arvoden lill ledamöterna ochandra utgifter i samband med taxeringsarbetet. anser att fråganom utseende av ledamöter i taxeringsnämnd som enbart handlägger taxeringar förjuridiska personer bör utredas ytteriigare. vill även peka pä de problem som uppkommerbelräffande frågan om medlemskap i kommun om den kommunala beskattningen 1984/85:70 220 och garantibeskatlningen av juridiska personer avskaffas.Medlem av kommun är den som är kyrkobokförd i kommunen, äger fast egendom däreller är taxerad lill kommunalskatt där. Juridisk person som äger fastighet ikommun är således medlem i kommunen. Sådan person har de rättigheter somtillkommer medlem i kommun. Personen ifråga kan exempelvis anföra besvär överkommunala beslul trots att någon skattskyldighet inte föreligger. Juridiskperson, som inle äger fastighet, kommer däremol inle längre att vara medlem ochkommer således inle i åtnjutande av de rättigheter som tillkommer kommunmedlem.På detta sätt kommer åtskillnad att göras mellan olika juridiska personerberoende på om de äger faslighet i kommunen eller inte. Den av kommuni sitt yttrande ställda frågan om juridiska personer som äger fastighet skallbehälla rättigheterna som kommunmedlem utan åtföljande skattskyldighet får ansesberättigad. har inte något eget förslag i frågan ulan har härendasl velat peka pä en kanske inte beaktad konsekvens av reformen. Statsmakterna har i den s. k. RS-reformen klart uttalatalt granskningen av de komplicerade deklarationerna, av vilka aktiebolagenutgör merparten, ska ske genom revision. För del ändamålet harskattemyndigheterna tilldelats utökade revisionsresurser. En särskill svår delav revisionsverksamheten är granskningen av koncerner, både äkta och falska(med falska koncerner menas all flera frislående företag ägs av samma fysiskaperson). I den nuvarande lagstiftningen taxeras koncerner vanligtvis i s. k.mellankommunala taxeringsdistrikt. Deklarationerna i dessa distrikt eftergrans-kasi viss utsträckning av det allmänna ombudet vid den mellankommunalaskatterätten. Denna eftergranskning har tillkommit för att utgöra en opartisköversyn av de kommunala laxeringar, som de olika taxeringsnämnderna ute ilandet beslutat. Genom avskaffandet av den kommunala laxeringen för juridiskapersoner försvinner den delen av kontrollbehovel. Behovet avdeklarationskontroll vid den statliga laxeringen försvinner självfallet inteför denna typ av skattskyldiga och som grupp betraktad har den i alltför litenutsträckning varil föremål för revision. Reglerna om beslul om taxeringsrevision finns i 57 8taxeringslagen, som också innehåller bestämmelser för det fall atttaxeringsmyndigheterna i elt län vUl ha lUl stånd revision i ett annal län.Enligt den gäUande lagstiftningen skall skattechefen i det ena länet begära hosskattechefen i det andra länet att fä revisionen utförd. I praktiken förfar man på olika sätt när man vill haen revision gjord i ett annat län. I vissa fall följer man lagen och dä är detkutym att en begäran om revision från ett annal län behandlas med förtur vilketkan medföra störningar i den egna revisionsplaneringen. I andra fall lösesproblemet genom att skattechefen i det tillfrågade länet förordnar en Qänstemäni det andra länet att utföra revisionen. Slutligen förekommer del att man i detlän där en koncern har sin redovisning gör revisioner hos de olika bolagen utanatt la hänsyn till var de har säte. För att få en korrekt och likformig behandling av dessafrågor bör reglema om revisionsförordnande utvidgas i den riktningen attskattechefen i etl län skall kunna förordna om revision för samtliga företag,som står i ett vissl intresseförhällande lill varandra. En lagändring av delhär slaget bör föregås av en utredning med representanter från länsstyrelsernaoch . Prop, 1984/85:70 221 Ettavskaffande av den kommunala taxeringen av juridiska personer leder till attmellankommunala skallerätten förlorar en stor del av sina målgmpper.Osäkerheten ökar därmed om denna skatterätts framlida roll. är del till skada för såväl fiscus som de skattskyldigaom denna kvalificerade domstol försvinner. Svenskarevisorsamfundet SRS anför: Idet nya systemet kommer mellankommunala skatterättens ställning all väsentligtförändras vad gäller målgrupperna. Samfundet föreslår därför alt rättensframtida status och arbetsuppgifter blir föremål för överväganden samtidigtsom förslaget om den slopade taxeringen av de juridiska personerna lägges fram. 9 Ikraftträdandet och övergångsbestämmelserna Ipromemorian föreslås det nya systemet träda i kraft ochtillämpas första gängen vid taxering. Övergångsregler föreslås för bl.a. förlustavdragen. Flertalet remissinstanser godtar förslagen. Kammarrättendelar uppfattningen, som uttalas i promemorian (s. 36) alt skaltskyldig som haren negativ vinstutveckling och vars kommunala utdebitering överstigit 30,3 procenlskall medges ett extra avdrag. Hur detla avdrag skall lillgodoföras dessaskattskyldiga bör bli föremål för överväganden. 36 överst i promemorian behandlas övergångssitualionen för juridiska personermed en negativ vinstutveckling. Effeklen av dessa regler lorde vara av såbegränsad betydelse att länsrätten ifrägasälter om övergångsbestämmelsen, medde lillämpningssvårigheter den kan medföra, är erforderlig. Enligtpunkl 2 av övergångsreglerna till lagen om statlig inkomstskatt skall avdragför allmän kommunalskatt som påförts året före taxeringsåret få åtnjutas medbelopp som molsvarar hälften av skillnaden mellan den påförda kommunalskattenoch 30 procenl av årets beskattningsbara inkomst. Enligl nu gällande reglerbehandlas kommunalskatteavdragel såsom ett allmänt avdrag. Avdraget påverkarsåledes den beskattningsbara inkomsten. Skatterätten tolkar bestämmelsen pä såsätt att avdraget skall utgå efter det all årets beskattningsbara inkomstfaststäUts. För det fall att avdraget skall utgå som allmänt avdrag kan denbeskattningsbara inkomsten inte framräknas, eftersom avdraget som tidigarenämnts påverkar den beskattningsbara inkomsten. Isamma punkt anges även att avdraget skall åtnjutas vid den taxering då denskaltskyldige taxeras med tillämpning av de nya reglerna. situationen då avdraget inte kan ulnylQas fullt ut uppkom- Prop.1984/85:70 222 mer frågan om det kvarvarande avdraget alternativt helaavdraget fär tillgodogöras den skaltskyldige säsom förlustavdrag videfterföljande ärs laxeringar. Skatterätten anser att elt klargörande av depåpekade oklarheterna bör göras i laglexlen. Kommunalskatteavdragel är etl allmänt avdrag vilket bl.a.innebär alt det om del inle kan helt ulnylQas ett vissl år får ulnylQas somförlustavdrag enligt de särskilda bestämmelserna härom. Av ordalydelsen av denföreslagna punkten 2 av övergångsbestämmelserna lill SIL framgår inte om ocksädetta speciella, reducerade, kommunalskatteavdrag skall få föranledaförlustavdrag. RSV vill dessutom framhålla alt "ett belopp som motsvararhälften av skillnaden mellan den påförda kommunalskatten och 30 procenl avårets beskattningsbara inkomst" är komplicerat alt beräkna. För att denbeskattningsbara inkomsten skall kunna beslämmas erfordras det nämligen attkommunalskatteavdragel är känt. Övergångsbestämmelserna i övrigi lill SIL och tillkommunalskattelagen (KL) innebär att äldre bestämmelser skall tillämpas vid1986 och 1987 ärs laxeringar i fråga om skattskyldiga som då taxeras förbeskattningsår som har påbörjats före . De föreslagnabestämmelserna medför att det vid 1986 och laxeringar antingen måstefinnas kvar en sammanställning för inkomstskatt ideklarationsblanketten, trots alt denna taxering dä har avskaffats för deflesla skallskyldiga, eller att det måste finnas två deklarationsblanketter.Till della kommer att man måste ha två system för debitering av preliminär ochslutlig skatt . Åven för omräkning av skall för dessa årmåste det finnas två system. Risken för felaktigheter ökar om del finns tväskilda system. RSV föreslår därför att den kommunala taxeringen börslopas för alla berörda redan fro m dagen för ikraftträdandet. Med hänsyn lillatt förslaget innebär i stort sett oförändrade skattesatser, bör en sådanordning inte innebära några avsevärda olägenheter. Om del i något enstaka fallskulle föranleda en högre skatt än enligl äldre regler, bör detla kunna lösasgenom en lämplig övergångsregel eller dispensmöjlighet. Promemorian behandlar inte de problem som övergångsvisuppslår på uppbördsområdet. Enligt 13 8 uppbördslagen (1953:272), UBL, skallpreliminär B-skatt debiteras antingen schablonmässigt av den slutligaskatt, som har påförts den skaltskyldige året före inkomståret, eller medledning av en preliminär taxering. Lokala skattemyndigheten (LSM) i hemortskommunen har förnärvarande inga uppgifter om de juridiska personernas slutliga debiteringar iutbokommunerna. För att debiteringen av preliminär B-skatt enligt denya reglerna skall kunna av planerar RSV därför att göra etl ADB-programsom kan ge LSM i hemortskommunen tillgång till dessa uppgifter. Härigenomskulle schablonregeln i 13 8 UBL kunna tillämpas. Särskilda preliminärasjälvdeklarationer som kommer in fill LSM i utbokommuner, bör så snart som.möjligt överlämnas till LSM i den skattskyldiges hemortskommun så attdebileringen kan ske där. Det nu sagda gäller enbart för dem som skall tillämpa denya reglema redan vid taxering. För sådana skattskyldiga som skalltaxeras enligt äldre regler vid taxering måste givetvis även denpreliminära taxeringen ske enligt äldre regler. RSV befarar att det kan blisvårt för Prop.1984/85:70 223 LSM att redan vid debileringen av preliminär skatt kunnata ställning till om de nya reglerna skall tillämpas. 1 detta sammanhang hadedet varU av värde om uppgift om skattskyldigs räkenskapsår hade funnits i del centralaskatteregistrel. AO, som anser all reformen skall uppskjutas ell år, anförsom skäl härför bl. a. följande. Det framlagda förslaget innebär att tvä olikabeskatlningssystem kommer alt föreligga vid 1986 och taxeringar.Detta innebär slora komplikationer för skattskyldiga ochbeskatlningsmyndigheter. Det lorde finnas risk att olägenheterna förtar myckelav de administrativa fördelar reformen i sig innebär. Det bör därför undersökasom reformen kan tillåtas träda i kraft ell visst taxeringsår för samtliga nuberörda skattskyldiga i stället för visst datum. En förutsättning härför är allikraftträdandet flyttas fram. Förslagel innebär enligt min mening, all det finns sloranledning att låla juridiska personer få deklarera kapitalinkomster ochrealisationsvinster per räkenskapsår och enligt bokföringsmässiga grunder istället för per kalenderår och enligt kontantprincipen, vilket nu gäller.Överensstämmer inle räkenskapsåret med kalenderåret, kan följden bli all eltbolag vid en och samma taxering regelmässigt måste taxeras för tväbeskattningsår; elt avseende själva rörelsen (räkenskapsåret) och ett avseendekapitalinkomster och realisationsvinster (kalenderåret). En sådan ordninginnebär praktiska olägenheter och den följs, enligt min erfarenhel, långtifrån alltid i praktiken, ty bolagen deklarera ofta de inkomster som skallfölja kalenderåret efter vad som framgår av deras bokföring, dvs. Någol reellt skäl för nuvarande ordning torde inte finnas. Föratt erhålla en mer företagsanpassad lagstiftning belräffande bolagens inkomsteri olika inkomstslag, föreslår jag, alt kapitalinkomster och realisationsvinsteralltid skall deklareras per bolagens räkenskapsår och att de dessulom skalldeklareras enligt bokföringsmässiga grunder. Förutsättningarna härför kannärmare undersökas om genomförandet av den slopade kommunaltaxeringen flyttasfram . Genom att införa en sädan ordning torde vissa övergångsproblemkunna undvikas. En framflyitning av genomförandel lorde formelll intebehöva innebära annal än att kommunaltaxering av juridiska personer fär kvarstårent lagtekniskt. Faktiskt torde den skatt kommunallaxeringen av juridiskapersoner ger upphov till genom särskild lagsliftning kunna tillföras statengenom en fullständig indragning av det kommunala skatteunderlaget avseendedessa personer. Därigenom åstadkoms i praktiken en rent statlig beskattning.Kommunernas rätt till särskilt statsbidrag enligt prop 1983/ 84:133 behöversålunda inte ändras. Om reformens genomförande skjuts etl är pä framtidenuppkommer förvisso en del merarbete för vissa skattskyldiga och förbeskattningsmyndigheterna. Merarbetet behöver dock inte överbetonas - anlalelskattskyldiga som bedriver rörelse i elt flertal kommuner är ju inte så stort- och beskattningsmyndighelerna torde utan större olägenhet kunna taxera deberörda juridiska personerna kommunalt ytterligare ett är. Det merarbete somuppkommer torde dock väl uppvägas av att det framlagda lagförslaget hinneromarbetas och kompletteras på sätt jag ovan angivit innan del träder ikraft. 1984/85:70 224 Ändringarnai SIL föreslås träda i kraft (s. 224). Äldre bestämmelserskall dock alUjämt tillämpas vid 1986 och 1987 ärs taxeringar i fräga omskallskyldiga som då laxeras för beskattningsår som påbörjats föreden Ijanuari1985. Del är tveksamt hur ett förelag skall beskattas medräkenskapsår för rörelse som påbörjats före men som harinkomster av andra inkomstslag som skall redovisas per kalenderåren 1985 eller1986 (kapital, tillfällig förvärvsverksamhet). Samma problem uppkommer i dessafall med föriustavdragen samt i fråga om avdrag för och restitution av allmänkommunalskatt - jfr med punkterna 2 och 3 i övergångsbestämmelserna. Ellförtydligande i dessa avseenden bör ske. Vidareföreslås särskilda övergångsregler beträffande kommunalskatteavdraget. Sålundaanförs alt skaltskyldig som har en negativ vinstutveckling mellan åren närmastföre och efter lidpunkten för reformens ikraftträdande inle alltid kommer attfå full kompensation för sina foriorade kommunalskatleavdrag. Dessaskattskyldiga bör därför vid första årets taxering efter ikraftträdandet medgesett extra avdrag, som bör bestämmas till hälften av skillnaden mellan denkommunalskatt som har påförts den skaltskyldige före laxeringsåretoch av årets beskattningsbara inkomst. Avdraget påverkar således denbeskattningsbara inkomsten. För alt få fram denna måste man känna till detextra avdraget och för att få fram det extra avdraget måste man i sin tur kännalill den beskattningsbara inkomsten. Övergångsbestämmelsen synes därför inteuppfylla rimliga krav på praklisk lämplig ulformning. Det bör också klarläggasom det extra avdraget är alt betrakta som ell allmänt avdrag eller som ettavdrag hänförligt till förvärvskälla. Enligl min mening bör del konstrueras sometl allmänt avdrag. Enligtnuvarande lydelse av punkt 4 sista stycket av anvisningarna till 36 6 KL finnsräll att åtnjuta avdrag för realisationsförlust elt senare år än del undervilken förlusten uppkommit. Molsvarande beslämmelse bör allQämt gälla förrealisationsföriuster som uppkommit före ikraftträdandet av reformen.Bestämmelse härom saknas men bör lämpUgen tas in i övergångsbestämmelsernafill SIL. Ifråga om förlustavdragen kan ytterligare ett problem uppstå. Om elt företag harel gammalt underskott i en kommun där verksamhei inte bedrives,kan avdraget enligt nuvarande regler inle utnyttjas. Övergångsreglerna på sidan230-231 kan tolkas så all även sådana förlustavdrag kan ulnytljas i det nyasystemet. Ett förtydligande i detta avseende bör ske. Skulle avsikten vara denatt även sådana underskott skall få utnyttjas som förlustavdrag, anser jag attreglerna i stället bör få det innehållet, all endast statliga underskott fårutnyttjas, men då till sina fulla belopp, Därvid skulle mycket administrativtarbete besparas. Det måste härvid observeras, att avsikten inte är alt värdetav gamla förlustavdrag skall påverkas (sid. 36). Över huvud tagel anser jag,att konsekvenserna i detta hänseende bör utredas närmare. är ytterligareetl skäl lill att uppskjuta reformen. Denslopade kommunala taxeringen medför alt vissa övergångsregler behövs t.ex närdet gäller förlustavdrag. I förslaget uttalas att värdet av 1984/85:70 225 gamlaförlustavdrag i princip inte bör påverkas av omläggningen av beskatlningen.Riksförbundet delar uppfattningen att rält till fullt avdrag för alla gamlaförluster måste garanteras. Principen bör enligt riksförbundels mening vara attavdragen skall fä göras som om förvärvskällan legat i hemortskommunen. Denavrundning av den rent matematiska omräkningen som görs i förslaget tillövergångsregler i lagen om förlustavdrag synes dock innnebära en vissbegränsning av värdet av förlustavdrag. Riksförbundetvill också framhålla all motsvarande rält lill avdrag för gamlarealisationsföriuster vid försäljning av fastighet måste tillvaratas vidomläggningen. Del krävs även i detla sammanhang en övergångsbestämmelse så attmöjlighet skapas att dra av gamla realisationsförluster mot realisationsvinsteroavsett i vilken kommun de berörda fastigheterna Ugger. Deövergångsregler som föreslås med anledning av att kommunalskatteavdragelbortfaller och i fråga om rätten all utnylQa äldre förlustavdrag anser vigodtagbara. I fräga om förlustavdragen sägs alt avdrag skall medges med hälftenav det belopp som den skaltskyldige skulle haft rätt till avdrag med enligtäldre bestämmelser om föriustavdrag vid taxering lill inkomstskatt. Viulgår från att därmed avses att avdrag får åtnjutas även om avdraget med hänsyntill de inkomstförhållanden som råder då avdraget yrkas inle enligt äldrebestämmelser skulle ha kunnat utnyttjas i just den kommun i vilken föriustenuppkommit. Elt förtydligande motivuttalande på denna punkt är dock önskvärt. 10.1Allmänt om den lagtekniska lösningen 1promemorian föreslås att regler i KL som uteslutande tar sikte pä juridiskapersoners beskattning flyttas över lill 2 6 SIL där de bildar nya moment. -Flertalet remissinstanser har inte haft något att erinra mot den föreslagna lagstiftningstekniken.Några anser dock alt SIL blir oöverskådlig och efterlyser en mer systematisköversyn av SIL och KL. Kammarrätteni Slockholm anför: Delagtekniska ändringar som reformen kommer att medföra har kammarrätten avinledningsvis anförda skäl endast summariskt kunnat behandla. Kammarrättengodlar förslagel alt de grundläggande reglerna om skattskyldighet,skatteunderlag o.d., skall bibehållas i kommunalskatteiagen. Förslaget (s. 34)att överföra samtliga de bestämmelser som uteslutande avser juridiska personerlill lagen om statlig inkomstskatt framstår ocksä i och för sig somgenomförbart. Även om den föreslagna 2 5 i lagen om statiig inkomstskatt tersig otymplig, måste man av de skäl som anförts på sid. 33-34 i promemorianacceptera den valda lösningen. Självfallet kommer den emellertid att medförabetydande svårigheter i det prakliska arbetet. Ett sammanförande av reglema ikommunalskattelagen och lagen 15 1984185. Prop.1984/85:70 226 om statlig inkomstskatt till en enda lag synes därför varaen bättre och mer ändamålsenlig lösning. En sådan reform ligger emellertidsäsom utredningen uttalat utanför ramen för det nu framlagda förslaget. Länsrätten i anför: Länsrätten anser alt den laglekniska lösning somföreslagits i och för sig är hållbar och genomförbar. SIL, som i huvudsakendast hänvisar till reglerna i KL kommer emellertid enligt förslagel all fåegna materiella bestämmelser i långl slörre omfattning än som är fallet.Lämpligheten härav ifrågasätts särskilt med hänsyn till olägenheterna i detprakliska arbelet där man kommer alt nödgas slå fram och tillbaka mellan KL ochSIL. Åtskilligt av den systematik som promemorieförfallarna värnar om synes gåförlorad.