prop · G803115 · 1984-12-31 00:00:00 — omregional utveckling och utjämning; beslutadden 21 febmari 1985. Regeringenförelägger vad som har upptagils i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för de ålgärder och de ändamål som framgår avföredragandenas hemställan. Ipropositionen redovisas mål och riktlinjer för regionalpolitiken samtöverväganden om de regionalpolitiska medlens allmänna inriktning och utformningm. Förslagoch bedömningar redovisas på gmndval av bl. a. betänkanden från denregionalpoliliska utredningen, glesbygdsdelegationen och malm-fallsutredningen. Målenför regionalpolitiken bör ligga fast. Regionalpolitiken bör inriklas på altskapa fömtsättningar för en balanserad befolkningsutveckling i landets olikadelar och att ge människor lillgång till arbete, service och god miljö oavsettvar de bor i landet. Glesbygdens utvecklingsmöjligheter skall tas till vara. Detregionalpolitiska arbetet bör bedrivas med inriktning på att främja en positivutveckling av näringsliv, sysselsättning m.m. i alla delar av landet och attåsladkomma regional utjämning mellan skilda delar av landel. Nuvarandestödområdesindelning föreslås vara oförändrad och nedsättningen av förelagenssocialavgifter liksom omfatta . Delregionalpoliliska arbetet bör ha en bred inrikining så att mål och riktlinjerkan vägas in i regionalpolitiskt betydelsefulla samhällssektorer. Ökad vikt börunder bl.a. läggas på insatser för att åstadkomma kunskaps-och teknikspridning till regionalpolitiskt prioriterade regioner. 1984/85:115 2 Föratt underlätta för företag i norra att få konlakl med marknader iandra delar av landet föreslås all ell persontransportstöd införs. Detnuvarande godslransportstödel utvidgas på visst sätt för transporter tiU hamnarlängs och i och . Denregionalpolitiska planeringen, seklorssamordningen och projektverksamheten,lokaliseringsstödet och investeringsbidragen i samband med investeringar,offertsiödet, sysselsältningsstödet och nedsatta socialavgifter,glesbygdsstödet samt transportstödet bör utgöra grunden för del regionalpolitiskaarbetet och insalsema. För att ytterligare öka effektiviteten i deregionalpolitiska insatserna föreslås vissa förändringar och kompletteringar. Länsstyrelsemaföreslås få ökade medel för regionala utveckUngsinsatser. Användningsmöjlighetemaför medlen föreslås vidgade så alt förstärkt företagsservice och ökat stöd tillföretagens produkt-, teknik- och marknadsutveckling kan lämnas tiU företag iregionalpolitiskt prioriterade regioner. Den ökade medelstilldelningen gerlänsstyrelsema möjUgheter att bl. a. siödja teknikspridningsprojeki och allockså intensifiera glesbygdsin-satsema. Sammanlagt 488 milj. kr. föreslås förregionala utvecklingsinsatser m. m. under budgetårel 1985/86. Särskildamedel föreslås ställas till regeringens förfogande för bl.a. utveckUngsstöd tUlleknik- och kunskapsspridning. Investeringsstöd föreslås kunna ges tillteknikcentra i regionalpoliliskl prioriterade regioner. Föratl främja forskning och utveckling i högskoleregion föreslås att medeltillförs i för insalser för bioteknisk forskning ochutbildning saml högskolan i för insatser för dataleknisk forskning ochutbildning. Vidare föreslås insatser för rymdleknisk forskning ochhögskoleulbildning på rymdområdet i Kirana. Enviss utökning av de verksamheter som bör kunna erhålla regionalpolitiskt slödföreslås. Del regionalpoliliska stödet i samband med investeringar i byggnaderoch maskiner föreslås sänkas något. För beslut om lokaUseringsbidrag m. m. somfattas på cenlral nivå föreslås för /86 362 mUj. För beslutom lokaliseringslån där beslul fattas på både central och regional nivå begärs300 milj. kr. Kostnadema för sänkta socialavgifter i ochförhöjl sysselsättningsstöd beräknas till 360 milj. kr. resp. 120 milj. kr. Förperson- och godstransportstödet begärs 221 milj. kr. Enredovisning lämnas för de särskUda insatser som görs eller planeras iNorrbotten/Malmfälten, Bergslagen och . Beträffande Malmfältenföreslås fortsatta insatser för att på olika säll stärka och breddanäringslivet i regionen. Prop.1984/85:115 3 I. , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, , , R. , , , , Propositionom regional utveckling och utjämning Närriksdagen vid mitten av 1960-lalet beslöt om en aktiv lokaliseringspolitik vardet den snabba minskningen av antalet sysselsalla inom Jordoch skogsbmkel somutgjorde del dominerande problemet. Denna nedgång drabbade sysselsättning ochbefolkning i aUa delar av landet, men främst skogslänen där dessa näringardominerade. Industrin expanderade och del var naturligt atl deregionalpolitiska medlen huvudsakligen inriktades mot atl påverkalokaliseringen av industrins investeringar. Även den offenlliga sektornexpanderade med tyngdpunkt i utbyggnaden av universiteten, denmera specialiserade sjukvården och gymnasieskolan, vilket bidrog tUl den snabbatillväxten i främst storstäder och länscentra. fortsatietillbakagången av antalet sysselsatta inom jord- och skogsbmkel, men i en klartlångsammare takt. Både induslrin och den offentliga sekiom visade nyautvecklingsdrag. Den allt snabbare stmkluromvandlingen inom industrin och denallmänl sell svaga ekonomiska ulvecklingen under främst den senare delen av1970-lalet ledde dels tiU regionalt koncentrerade kriser, nu också i delar avlandel där man tidigare varit förskonad från allvarligare regionala problem,dels lill en allmän tillbakagång inom induslrin, som vänts först de två senasleåren. Den offentliga sekiom fortsatte atl öka i snabb takt,men utbyggnaden fick nu en regionall mera spridd inriktning. Denna över landetJämnt fördelade tillväxt möjliggjordes främst av statliga transfereringar tillkommunema, vilkel fortfarande utgör en politik som vid sidan Prop.1984/85:115 4 omde direkla regionalpoliliska insatserna i hög grad bidrar lUl en regionalutjämning. Sammantagetblev resultatet atl flyltningsrörelserna minskade både mellan och inom län.Nettoflytlningen liU storstadsregionerna byttes i en viss utflyttning ochflertalel skogslän hade en viss nettoinflytlning. Skillnadema mellan och inomlän vad gäller sysselsältningsgraden tenderade att minska. Som jag kommer atlredovisa senare, kvarstår dock fortfarande stora skillnader vad gäUerarbetsmarknadens storlek och kvalitet. är arbetslösheten högrelativt selt och yrkesverksamhetsgraden låg inom i stort sett samma områdensom var de främsta problemregionema. Underde har det skell en uppbromsning av tillväxten inom den offentligasektom och dess lidigare stabiliserande inflytande på sysselsättningen hardärmed minskat. Industrins nedgång har upphört och förbytls i ökning.Del kan vidare noteras att liUväxten inom industrin har haft en regionaltförhållandevis jämn fördelning. En ny tendens, av potentiellt stor framtidabelydelse, är den snabba tillväxten inom främsl förelagsinriktade privata tjänsler. Denbedömning, som redovisas i den senaste långtidsutredningens huvudallernativ(SOU 1984:4), innebär alt de senasle årens tendenser i slort sett kommer attstå sig. En förhållandevis långsam tiUväxt inom den offentliga sektorn kommeratl gå parallellt med en svag sysselsättningsökning inom industrin. Enligt deanalyser, som expertgmppen för forskning om regional utveckling (ERU) gjort,kan en sådan utveckling väl förenas med en rimlig regional balans. Strukturomvandlingeninom industrin kommer emellertid att fortsätta också inom ramen för dennautveckling mot en tolall sett bättre balans i ekonomin. Detta kan leda tillregionall koncentrerade obalanser främsl på gmnd av atl näringslivet har enbranschmässigt ojämn regional fördelning. Malmfälten, Bergslagen ochUddevallaregionen är exempel på vilka problem etl ensidigt beroende av någoneller några få branscher kan leda lill. Densvenska ortsstmkturen är gles i en internationell jämförelse. I de fleslaindustrialiserade länder bedrivs industrieU verksamhel i tätt befolkaderegioner, där det ryms en betydande variation i näringslivel. harSverige en öppen ekonomi och produktionsstmkturen måsle anpassas efter hur deninternationella marknaden utvecklas. TiUsammans med några andra högl industrialiseradeoch glest befolkade länder slår vi därför sannolikt inför en svårareanpassning mellan näringsliv och regional stmktur än vad våra viktigastekonkurrenter har att klara av. Somjag kommer all utveckla i det följandeställer detta krav på en akliv induslri- och regionalpolitik, som måste byggasunder med en god tillväxt i ekonomin. Prop.1984/85:115 5 Denekonomiska politiken i stort Enutgångspunkt vid utformningen äv regionalpoliliken är att ulvecklingen ienskilda regioner på ell avgörande sätt påverkas av situalionen i ekonomin istort och av den samlade ekonomiska politikens inriktning. En annanutgångspunkt är att regionalpolitiken skall vara en integrerad del av denekonomisk-politiska strategin. Jag skall därför här kortfattat redovisa min synpå situationen i den svenska ekonomin och huvudinriktningen av den ekonomiskapolitiken. Denstagnation i den svenska ekonomin som inträdde vid milten av 1970-talelpräglade siarkt utvecklingen i enskilda regioner. Sjunkande lönsamhel ochförsämrad konkurrenskraft i industrin ledde till en nedgång i produktionen ochen påtagligt minskad induslrisysselsällning. Den industriella tillbakagångenmedförde att industriinvesieringarna föll kraftigl under senare delen av1970-talel. Därmed försvann praktiskt laget möjligheterna atl utnyttjaomlokalisering av industriell expansion för regional uljämning. Samtidigtuppstod en mängd företagskriser som skapade allvarliga sysselsättningsproblempå lokala arbetsmarknader. Detslod klart för regeringen när den tUlträdde alt den fortgåendeförsämring av situationen i den svenska ekonomin som pågått sedan millen av1970-talet måste brytas. En cenlral uppgift blev atl stärka industriseklom.Dess konkurrenskrafi måste förbällras och dess produktion, sysselsättning ochinvesteringar åter bringas att växa. Den snabba tillväxten i den offenlligasektorn måste hejdas. En sådan omläggning av den ekonomiska politiken var enfömtsättning för alt jämvikten i bytesbalansen skulle kunna återställas ochatt den offenlliga sektorns finanser skuUe kunna saneras. Regeringensförsia åtgärd blev en kraftig devalvering, som skapade föratsättningar för bådeen starkt ökad konkurrenskrafi och en förbättring av den tidigare mycket svagalönsamheten i den svenska industrin. Vidare fattades beslul om elt omfattandeinvesteringsprogram inom transport-, energi- och byggnadssektorema. Resultatetav politiken har kunnal avläsas i en snabb produktionsökning inom industrinoch förbättrad bylesbalans som sysselsättningen ochindustriinvesteringarna ökat. Denekonomisk-politiska strategin har med nödvändighet inneburil uppoffringar förmedborgarna. Väsenlliga inslag har varil stark återhållsamhet med den privatakonsumtionen och de offentliga utgiftema och en pålaglig förbättring avlönsamheten i industrin. För att fördela krisens och krispolitikens bördorrättvist har därför olika fördelningspoliliska åtgärder salts in. InduslripoUlikenhar, som etl led i det ekonomiska rekonslmklionsarbe-tel, lagts om radikalt.Den kraftiga förbättringen av indusirins allmänna konkurtensförmåga och densanering av de statliga förelagen som genomförts har inneburit aU subventionertill krisföretag har kunnat ersättas med offensiva industripolitiska insalser.Under 1984 genomfördes en rad åtgär- 1984/85:115 6 derför alt stimulera teknikutveckUng och teknikspridning inom induslrin och föratt siödja nyföretagande och expansion inom mindre och medelstora företag. JagvUI här också peka på den förändring i den industri- och regionalpolitiskamyndighelsorganisationen som genomförts. Handläggningen av regionalpoliliskloch industripolitiskt företagsstöd har sammanförts till statens industriverk.Förändringen skapar bl. a. fömtsättningar för en förenklad stödgivning. Denav regeringen förda politiken har varit framgångsrik. Situationen i den svenskaekonomin är avsevärt bälire än , och utvecklingen går irätt riktning. Det kommer emeUertid att ta ytteriigare avsevärd tid innan denlångsiktiga balansen i den svenska ekonomin har återställts. Om detta skallkunna ske krävs att den nu gällande inriktningen av den ekonomiska politikenligger fast. Regeringenhar under de som gått sedan regeringsskiftet beslutat omomfallande regionalpolitiska insatser. Den förda regionalpolitiken inrymmertre utvecklingslinjer inom ramen för betydligt höjda anslag tillregionalpoliliska insatser. Den första förändringen beslår i samlade programför kraftfuUa punktinsatser i särskilt drabbade regioner som ,och . Den andra delen i omläggningen av politikenutgörs av långsiktigt verkande åtgärder för spridning av ny teknik. Experimenti denna riklning har inletts i och samt kring trekärnkraftverk. Dentredje förskjutningen av insalsema är de krafiiga uppräkningarna av deregionalpolitiska medel som ställs tiU länsstyrelsemas förfogande och då isynnerhet för glesbygdsinsatser. Problemeni de områden där särskUda program satts in är olika från fall tiU faU, menkännetecknas i regel av atl man varil beroende av en eller eltfåtal näringar eller förelag. Industrin i har huvudsakligenbestått av ett fåtal stora företag inom tunga basindustrier som gmv-, jäm- ochskogsindustri. Bergslagsregionen har i stort sett varit beroende av samma lypav industrier och förelag som Nortbotten. I Bergslagen har ändå funnits ennågot mera differentierad industristruktur med kortare avstånd till andra industrimiljöer.Uddevalla som ort har varit starkt beroende av en stor arbetsplats, varvet, menligger i en region med betydande induslriell växtkraft. Ävenom situationen således är oUka i de olika exemplen är den ensidiganäringslivsstrukturen ett gemensaml drag. Detre särskilda åigärdsprogram som salts in i , Bergslagen ochUddevallaregionen syftar alla till alt skapa en miljö för ny industriellutveckling, såväl genom utveckling i befintliga företag som genom utveck- Prop.1984/85:115 7 lingav nya företag i nya branscher. Ätgärderna har bl. a. innefattat förbättringav infrastrukturen t. ex. i form av ökade forsknings- och utvecklingsinsatseroch utbildning. Ålgärdemai Norrbottenprogrammet (prop. 1982/83:120) bestod bl.a. av rekonstmktion av destatliga företagen, särskilda arbetsmarknadspoliliska åtgärder, sänktaarbetsgivaravgifter, medel för förelagsutveckling och vissa insalser inomenergiområdet, resurser för utökade forskningsoch utvecklingsinsatser samtsärskilda medel för utveckling av rymdverksamheten i Kimna. Programmetinnehöll omfattande arbetsmarknadspoliliska insatser, men huvudvikten ladesvid ålgärder för att skapa ny företagsamhet och en breddning av näringslivet. Resultatetav insalsema i , tillsammans med de allmänna förbättringar i densvenska ekonomin som har åstadkommits, är alt en posiliv utveckling har inlettsi länet. Nyföretagandel ökar som näringslivel har genomgått enbreddning. Särskilt intressant är den myckel posiliva utveckling som pågår inomdata- och elektroniksektom samt rymdverksamheten i Kimna. Åtgärderna har docksin stora effekt först på lång sikt och sysselsättningsproblemen i länel ärfortfarande betydande. Bergslagsprogrammet,som sattes in i anslutning lill uppgörelsen om en ny simktur förspecialstälindustrin, omfattar på samma sätt åtgärder för atl stärka detbefintliga näringslivet och skapa föratsättningar för att bryta ensidighetenoch komplettera befintligt näringsliv med nya verksamheter. Demedel för Bergslagen som ingick i specialstålspropositionen (prop. 1983/84:157)kompletterar de utvecklingsresurser som finns vid berörda länsstyrelser ochulvecklingsfonder. Insalsema tar huvudsakligen sikte på olikaföretagsutvecklande åtgärder samt åtgärder för teknikutveckling ochteknikspridning. Åtgärderna i Bergslagsprogrammet omfattar också utbildningsinsatseroch stimulans av nyföreiagande. Slalens industriverk (SIND) och slyrelsen förteknisk utveckling (STU) har båda givits särskilda uppdrag att arbeta aktivtmed utveckling av näringslivel i Bergslagen. Uppgörelsenom specialstålindustrin omfatlade finansiella rekonstmktioner av företagen,huvudsakligen från privata intressenter och ägare. DärtUl komBergslagsprogrammet, som kraftigl ökade regionens medel för industriellfömyelse. Ävenåtgärderna i är inriktade på att skapa en bas för nyindustriell utveckling i en region som varil ensidigt uppbyggd kring en enskildindustrigren. De statliga insatserna i omfattar bl.a. lokaliseringsstödtUl induslriprojekt saml infraslmkturförbättrande åtgärder, främslkommunikationer, forskning och utveckling samt utbildning. Regeringenhar sedan regeringsskiftet vid sidan om åtgärderna för särskUt utsattaregioner påbörjat ett arbete, som syflar lill atl via åtgärder för allförbättra infrastmkturen och stimulera företagsutveckling lägga en grund för enbalanserad regional utveckling. 1984/85:115 8 Exempelpå sådana åtgärder är de program för teknikspridning som länsstyrelsema iBlekinge och har utarbetal på uppdrag av regeringen. Dessaprogram syftar tUl all ta till vara de tekniska och andra resurser som finnsvid slora förelag, högskolor och andra organisationer inom eller i kontakt medlänen och ulnyllja dessa resurser för företagsutvecklande åtgärder. Båda länenkommer att kunna genomföra sina resp. utvecklingsprogram med regionalpoliliskamedel. Påsamma sätt har länsstyrelserna i , och på uppdrag avregeringen utarbetal program och erhålUt regionalpolitiska medel för attutnyttja de tekniska kunskaper som finns hos personalen vid kämkraftverken iForsmark, och för företagsutvecklande åtgärder. Syftet äratt utnyttja verkens högt utbUdade personal för nyföretagande,förelagsutveckling och teknikspridning. Avstor betydelse för stora delar av de regionalpolitiskt prioriterade områdenahar vidare den kraftigt ökade projekterings- och prospekleringsverksamhetenvarit. Delta har möjliggjorts genom det beslutade300-miljonerkronorsprogrammet för ökad projekterings- och prospekleringsverksamhel.Inle minst i Bergslagen och Norrbotiens län har detta haft stor belydelse. Erfarenheternaav olika åtgärder för alt skapa nya fömtsättningar för näringslivsutvecklingvisar också på del slarka sambandet meUan industri-poUtik och regionalpolitik.Propositionen om industriell utveckling ocb fömyelse (prop. 1983/84:135), somriksdagen beslutade om , innehöll en rad åtgärder i det syftet, någolsom har stor belydelse för utvecklingen i de regionalpoliliskt priorileraderegionema. Jag vUl här särskilt peka på de ulökade möjlighelema för deregionala ulvecklingsfon-dema atl stimulera investeringar i produktutveckling,marknadsföring m. m., de ökade insalsema för stimulans av nyföreiagande samtåtgärder för teknikspridning bl. a. via en utvecklad samverkan mellan högskolaoch småförelag. Sammanfattningsvisvisar denna redogörelse att en lång rad åtgärder har vidtagits sedanregeringsskiftet i syfte att skapa fömtsättningar för en balanseradregional utveckling. Samlidigt har ålgärder vidtagits inom ramen förindustripolitiken vilka har stor belydelse även för de regionalpolitisktpriorilerade regionema. Ålgärdema ligger i linje med den inriktning av den framtidaregionalpolitiken, som jag kommer atl förorda i denna proposition. Målenför regionalpolitiken bör enligt regionalpoliliska ulredningens uppfattningvara all ge alla människor oavsell var de bor i landet liUgång till arbele,service och en god miljö. Denna målformulering överensstämmer i stort med vadsom gällt alltsedan början av 1970-talel. 1984/85:115 9 avvad som lidigare sagls om den regionala problembilden, finns i samhällsutvecklingenstarka krafter som verkar för geografisk koncentration. Slutsatsenmåsle enligt min uppfattning, liksom den regionalpolitiska utredningens, bliatt de allmänna målen för regionalpolitiken bör ligga fast. Jag instämmer ocksåi ulredningens bedömning alt stödområdesindelningen inte nu bör förändrasgenom all ytteriigare kommuner hänförs tUl stödområdet eUer atl någon kommunförs därifrån. Förändringamaskall i stället gälla instmmenten, och siktet måste vara inställt på en högregrad av måluppfyllelse. De förändringar i de regionalpolitiska medlen somföreslås i det följande är avsedda all effektivisera regionalpolitiken ochdärmed skapa bättre fömtsättningar för en varaktigt förbättrad regional balans.Förslagen moiiveras också av de förändrade betingelser som de senaste årensekonomiska utveckling i inneburit från regionalpolitisk utgångspunki. JagvUl i detta sammanhang också betona alt regionalpoliliken skaU ses som enintegrerad del i arbetet för all föra landet ur den ekonomiska krisen. En bättreregional balans bidrar lill atl hålla uppe utnyttjandet av landets samladeproduktionsresurser. Å andra sidan gäller att fullföljandet av regeringensekonomiska politik är av avgörande belydelse för möjligheterna atl på siklbedriva en framgångsrik regionalpolitik. Erfarenheten har visat att enstagnation i ekonomin slår hårt mot sysselsättningen i de regioner som har destörsta problemen. Därtill kommer atl en bräcklig samhällsekonomi leder tillatl grunden för fördelningspolitiska insalser försvagas. Dagenssituation i den svenska ekonomin innebär alt föratsältningama förregionalpolitiken är väsenlligl bäitre än bara . Industrinskonkurtensförmåga har kraftigl förbättrats och lönsamheten är totalt selt god.Även om man inte kan räkna med en slark långsiktig sysselsättningsexpansion iindustrin med åtföljande möjligheter tUl belydande omlokalisering av företag,har fömisältningar skapats för en induslriell utveckling i alla delar avlandel. Slutsatsenblir, enligt min uppfallning, atl regionalpoliliken i ökad utsträckning börinriktas på alt ta vara på de naturUga fömtsättningarna för utveckling avnäringshvet inom olika regioner. Det kan gälla atl bygga upp en infrastmktursom skapar underiag för en långsiktigt positiv utveckling av de egnaresurserna. Förslag lämnas bl. a. om insatser för all främja forskning ochutbildning i , och Kimna. Det kan också vara fråga om att stödjautvecklingen av befintliga företag i regionen. Det kan, då del gällerglesbygden, gälla all med okonventionella och för del enskilda fallel särskiltutformade insatser la vara på de speciella fömtsättningar för produktivverksamhel som finns i dessa områden. JagvUl understryka att de påfresiningar på enskilda regioner som ligger i denfortgående stmkluromvandlingen inle får leda till all regionalpolitiken 1984/85:115 10 utformasså att den konserverar näringsstmkluren. Regionalpolitiken måste tvärtom syftatiU atl ta vara på de posiliva inslagen i förändringen. Ensådan inriktning av det regionalpolitiska arbetet överensstämmer också väl meddet krav somjag tidigare redovisat, nämligen att insatserna skall ligga i linjemed den ekonomisk-politiska strategin i stort. Minallmänna bedömning är atl del regionalpolitiska stödet i huvudsak har fungeratbra och bidragil lill en positiv industriutveckling i slöd-områdeslänen. Ocksåvad beträffar glesbygdsstödet är erfarenhetema enligt min uppfattning goda.Detta är också regionalpolitiska utredningens bedömning. Några mer långtgåendeförändringar i stödets utformning finns det därför inte skäl att göra. Detfinns emellertid anledning att göra vissa förändringar vad gäller såvälutformningen som hanteringen av de regionalpolitiska medlen. Somjagtidigare har framhållit är en grandläggande utgångspunkt att det praktiskaregionalpolitiska arbetet i ökad ulslräckning skall inriklas på atl ta vara påmöjligheter till tillväxt i befintligt näringsliv och att utveckla nyverksamhet på basis av regionemas egna förutsättningar. Detta är viktigt. Jagvill här sammanfattningsvis redovisa några slutsatser, som mot bakgrand av vadJag anfört är utgångspunkt för ulformningen av de i fortsättningenpresenterade förslagen. Enförsta slutsats är att regionalpolilikens genomförande tUl stor del kan och bördecentraliseras tUl länsnivån. Detta är en naturlig följd av atl politiken istörre utsträckning inriktas på att utveckla regionernas och glesbygdens egnaresurser. Det innebär också en förenkling för förelag som söker stöd. Enandra slutsats är att regionalpolitiken i ökad utsträckning bör inriktas på allbygga upp infrastmkturen i de regionalpolitiskt prioriterade områdena.