prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — somhan kan på vetenskapliga eller andra grunder anta vara farlig från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt måste beakta denna risk vid bedömning av om han skallmarknadsföra varan eller inle. Myndigheterna behöver inte heller vänta med ellingripande lill dess några skador har inträffat. För att undgä förbud ellerandra restriktioner måsie en producent så långt del på vetenskapens ståndpunktär möjligt bevisa atl missianken är ogrundad. Annars får han finna sig i attmyndigheterna behandlar varan som hälso-och miljöfariig. Den osäkerhel som ielt sådanl fall kan råda rörande elt ämnes fariighel skall alltså inle gå ulöver allmänheten ulan drabbar den som vill marknadsföra varan i fråga. Degrundläggande principema för LHMV bör äga gillighel också vid illämpningen avLKP. Den inledande paragrafen i LKP har dock utformats på ell annal säll änmolsvarande beslämmelse i LHMV. 1 princip omfattas alla kemiska produkler avlagens tillämpningsområde. Särskilda bestämmelserfinns för livsmedel,läkemedel och djurfoder. Lagen kan emellertid göras tillämplig även på sådanaprodukler om hälso- och miljöskyddssynpunkter påkallar del. Delta framgår av 3§. Med undantag för bestämmelsen om försiktighetsmått i 6§ får dock lagen i deflesta fall elt konkret innehåll först genom de tillämpningsföreskrifter somregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar. Begreppetkemiska produkler omfaUar alla kemiska ämnen och beredningar som är föremålför någon form av mänsklig hanlering. Del är ingen skillnad jämförl med LHMV ifråga om vad som avses med ämnen och beredningar. I molsals till LHMV är LKPinle begränsad lill endasl sådana hälso- och miljörisker som beror på kemiskaeller fysikalisk- kemiska egenskaper hos etl ämne eller en beredning. Dettainnebär i praktiken att t. ex. silikosrisker omfallas av lagen. LKP möjliggörockså åtgärder mot ämnen som l.ex. vid spill leder till förhöjd halkrisk. Lagenskall dock inte tillämpas l.ex. vid miljöskada på gmnd av uriakning av etl inaturen förekommande ämne lill följd enbart av nalurliga processer. Renlmekaniska skador såsom all människor får skärsår av kemiska produkter kan somjag har påpekat i avsnill 2.2 inle heller bli föremål för ingripandeenligt LKP. För att lagen skall vara tillämplig är del liksom enligt motsvarandelagstiftning i flera andra länder tiUräckligt atl den skadliga effeklen uppstårgenom aU människor eller miljö utsätts för ämnet. Avsiklen är atl förebyggaskaderisker som beror på etl kemiskt ämnes inneboende egenskaper. Det ärriskerna som är förenade med exponering för kemiska grundämnen eller derasföreningar som omfattas av lagen. Lagen kan således tillämpas även på asbest,kvarts och andra mineraler som kan förorsaka hälsöskador vid exponering. Medhanlering menas i denna lag tillverkning, bearbelning, behandling, förpackning,förvaring, transport, användning, omhändertagande, de-stmklion, konvertering,saluförande, överlålelse och därmed jämförliga förfaranden. 1984/85:118 41 Paragrafenmoisvarar 2 § LHMV. Ilikhet med kommissionen anser jag alt också den befattning som en handelsagentlar med huvudmannens produkter när Hän vei-kar för deras avsättning ulgörhanlering enligt förevarande paragraf Särskildabestämmelser finns för livsmedel, läkemedel och djurfoder. Regeringen eller denmyndighet som regeringen besiämmer får dock föreskriva all denna lag skalllillämpas även på sådana varor, om det är påkallal från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt. Ifråga om radioakliva, brandfarliga eller explosiva varor skall lagen lillämpasendasl i den mån det behövs för all förebygga andra hälso- eller miljöskador änsom avses i de särskilda beslämmelser som finns för sådana varor. ffråga om Iransporl av sådana kemiska produkler som är fariigt gods enligt lagen(1982:821) om transport av fariigl gods gäller denna lag endasl i denutsträckning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. Omspridning av bekämpningsmedel över skogsmark finns särskilda beslämmelser. Paragrafenanger lagens förhållande lill viss annan lagsliflning och motsvarar 3 § LHMVoch 3 § i kommissionens förslag. LHMVgäller inle vara som är au anse som livsmedel enligt livsmedelslagen(1971:511), läkemedel enligt läkemedelsförordningen (1962:701) ellerdjurfoder. Inle heller gäller lagen i fråga om radioaktiva ämnen och andrakällor lill joniserande sirålning. I fråga om brandfariig eller explosiv varaskall LHMV lillämpas endasl i den mån varan är hälso- eller miljöfarlig avannal skäl än som föranlett all den hänförts lill nämnda varukategorier. 1fråga om transport av sådana hälso- och miljöfarliga varor som är fariigl godsenligt lagen (1982:821) om transport av fariigl gods gäller LHMV endasl i denutsträckning som regeringen förordnar. I övrigl hararbelarskyddslagsliftningen, miljöskyddslagsliflningen och annan lagstiftningangående varor hänförliga lill hälso- och miljöfarliga varor gällt fullt ut vidsidan av LHMV. Någon utirycklig beslämmelse om detta har inle behövlig. LKPhar en något annorlunda ulformning än LHMV när del gäller förhållandet lillannan lagsliftning. Visseriigen gäller också enligt LKP att lagen inle skalllillämpas i de fall en effektiv kemikaliekontroll redan ulövas enligt annanlagstifining. Avgränsningen enligt LKP är emellertid inle så definiliv som denär enligt LHMV. Syftet är att förhindra au vissa skadeverkningar av en delproduktgrupper blir oreglerade. Såviugäller livsmedel, läkemedel och djurfoder öppnar bemyndigandet i försia slyckelsåledes en möjlighel lill ingripanden med slöd av LKP om den lagstiftning somtar sikle på dessa särskilda produktgrupper skulle visa sig Olillräcklig förall lillgodose hälso- eller miljöskyddssyflena. Prop.1984/85:118 42 1fråga om förhållandel lill läkemedelsförordningen bör följande gälla. När delgäller läkemedlens påverkan på miljön i samband med eller efter destruktion börden nya lagen lillämpas. Den nya lagen bör också kunna lillämpas i vissaförvarings-, förpacknings- och märkningsfrågor, där läkemedelsförordningeninte inrymmer tillräckliga möjligheter till ingripanden mol kemiska miljö- ochhälsorisker. Ifråga om radioaktiva produkler gäller lagen enligt andra stycket inte förjoniserande sirålning. Skydd mol sådan sirålning regleras i strålskyddslagen(1958:110). Däremot får lagen liUämpas på sådana produkter i den mån del behövsför alt förebygga andra risker än sådana som beror på joniserande strålning.Molsvarande gäller enligt stadgandet i förhållande liU lagstiftningen ombrandfarliga och explosiva varor. Tredjestycket, som gäller förhållandel till lagen (1982:821) om iransporl av farliglgods, moisvarar utan ändring i sak 3§ iredje stycket LHMV. innebär iprincip alt regleringen av sådana transporter inte skall ske med stöd av LKP,såvida inte särskilda skäl föreligger. Möjligheten för regeringen alt förordnaom gUlighel av LKP ger förfaltningsstöd för vissa bestämmelser om transport iförordningen (1975:364) om miljöfarligt av-faU. Ifiärde slycket avses lagen (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel överskogsmark. Jaghar i avsnitt 2.3 redogjort för förhållandel till marknadsföringslagen och arbelsmiljölagen. Regeringeneller den myndighel som regeringen bestämmer får föreskriva atl lagen skalltUlämpas på en vara som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkl. Paragrafenmotsvarar 11 § i kommissionens förslag. Regeringen eller den myndighet somregeringen besiämmer får enligt paragrafen föreskriva att lagen skaU lillämpasockså på sådana varor som innehåller eller har behandlats med kemiskaprodukler. Föreskrifterna kan avse skydd mot t. ex. effekler av ell ämne somavges när en vara hanteras, även om ämnet som sådanl inle ingår i varan ulanbildas vid hanleringen. De hälso- eller miljörisker som avses med bestämmelsenomfallar alltså även sådana risker som kan orsakas genom en hantering sominnebär all ett nytt ämne bildas och avges, t. ex. vid upphettning avplastmaterial. I tillämpningsföreskrifter får särskilt anges vilka regler somgäller också varorna. Innebörden av bestämmelsen är alltså - frånsett denallmänna bestämmelsen om försiktighetsmått som behandlas i 6 § - all lagen fårtillämpas på varorna först efler särskilt beslul. Prop.1984/85:118 43 Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva undanlag frånlagens tillämpning i fråga om visst produktslag eller viss hanlering ellerimporl av kemiska produkler. Paragrafenmoisvarar i sak 4 § LHMV och 4§ i kommissionens förslag. Medslöd av molsvarande bemydigande i LHMV har regeringen i kungörelsen om hälso-och miljöfarliga varor föreskrivii all LHMV inte äger tillämpning i fråga omlobaksvaror. I fråga om teknisk spril och alkoholhaltiga preparat äger LHMVlillämpning endasl i den mån varans hälsofariiga egenskaper betingas av annaldäri ingående ämne än elylalkohol. Detsamma bör gälla enligt den nya lagen. LKPinnehåller ingen specialbestämmelse angående försvarsmakten. Det allmännabemyndigandel i paragrafen all förordna om undanlag omfattar ocksåförsvarsmakten, såsom jag framhållil i avsnill 2.3. Skyldighetervid hantering och import av kemiska produkter Densom hanterar eller importerar en kemisk produkl skall vidta de ålgärder ochiaklla de försiktighetsmått i övrigl som behövs för alt hindra eller motverkaskada på människor eller i miljön. Vad som har sagts gäller även i fråga omen sådan vara som avses i 4 §. Regeringeneller den myndighet som regeringen besiämmer får meddela särskilda föreskrifierom försiktighetsmått. Paragrafenmotsvarar 5§ första slyckel försia meningen och andra slycket LHMV saml 5 §försia och fjärde slyckena i kommissionens förslag. Bestämmelsen i andrameningen i försia slycket motsvarar närmast 1 § försia slyckel 2 LHMV. Densom hanterar eller importerar en hälso- och miljöfarlig vara skall enligt 5§första slyckel försia meningen LHMV vidta de åtgärder och iaktta deförsiktighetsmått i övrigl som behövs för alt hindra eller motverka skada påmänniskor eller i miljön. Denna grundregel för hanteringen av hälso- ochmiljöfariiga varor kompletteras i LHMV med allmänna beslämmelser omundersöknings- och märkningsskyldighel. Aktsamhetsregeln riklar sig till allasom på ett eller annal sätt befattar sig med hanteringen av en vara. Förevarandeparagraf innebär ingen ändring i sak i förhällande till bestämmelsen i LHMV.Eflersom LKP omfaltar alla kemiska produkler och inte bara sådana som är hälso-och miljöfarliga, skall emellertid aktsamhetsregeln alllid iakttas vid allhantering och import av kemiska produkler. Bestämmelsenfår ett konkret innehåll för särskilda situationer genom de följandeparagraferna i lagen och genom föreskrifier som meddelas av regeringen ellerden myndighel som regeringen besiämmer men är också direkl slraffsanktionerad. Prop.1984/85:118 44 Aktsamhetsregelngäller förutom yrkesmässig hantering och import också användning ikonsumenlledel av kemiska produkter samt prival import. Som elt viktigt exempelvill jag nämna all barn skall skyddas mot de förgiflningsrisker som enbristfällig hantering innebär. Jag ämnar också föreslå regeringen allföreskriva atl förpackningar lill hälso- eller miljöfarliga produkler skallvara betryggande ulformade. De skall inte heller genom sin ulformning medförarisk för förväxling och skall vid behov utformas med särskUd hänsyn till barnssäkerhel. Delåligger särskUl den som lillverkar eller importerar en kemisk produkl atlgenom egna undersökningar eller på annal sätt se till att det finnstillfredsställande utredning för bedömning av vilka hälso- eller miljöskadorsom produklen kan orsaka. Ennäringsidkare som utreder kemiska produkters egenskaper från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt skall göra del i enlighel med vetenskap och beprövaderfarenhei. Regeringeneller den myndighel som regeringen besiämmer får meddela yllerligareföreskrifier beiräffande ulredningen om kemiska produkter. Paragrafensförsta stycke motsvarar 5 § försia stycket andra meningen LHMV samt 5 § andraslyckel i kommissionens förslag. Andra slycket, som saknar motsvarighet i LHMV,moisvarar 6§ första meningen i kommissionens förslag. Tredje stycket motsvarar5§ andra slycket LHMV saml 5 § fjärde stycket och 6§ andra meningen ikommissionens förslag. Enligt 5§ första stycket andra meningen LHMV skall särskilt den somlillverkar eller importerar en hälso- eller miljöfariig vara noggrant undersökavarans sammansättning och egenskaper i övrigt från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt. Undersökningsskyldighelenenligt LHMV åvilar alltså i särskilt hög grad tillverkare och importör. Dellaöverensslämmer med del synsäll som präglar LKP. Skyldighelen skall ses molbakgrund av all del inle är möjligt all undvara alla produkler som har någotslag av farliga egenskaper. Det är därför nödvändigt alt hanleringen av kemiskaprodukter över huvud laget ordnas så alt skada på människor eller i miljö kanundvikas. En förutsäuning för della är atl de som skall hanlera produkternavet på vilkel säu produkterna är farliga. Tillverkare och importörer skalldärför bedöma vilka egenskaper en produkt har. Utredningsskyldigheten ärforllöpande och upphör t.ex. inte när produklen har förts ul på marknaden.Vilken ulredning om en produkl som får anses liilfredsslällande måste bliberoende av en rad olika omständigheter. Höga krav måsle t. ex. ställas närdet är fråga om ell helt nylt användningssätt även om del aktuella ämnet är välutrett i hell andra användningar. Delsamma gäller i fråga om nya ämnen. Denmöjliga expositionen är alllid en belydelsefull faktor. Del måsle ocksåframhållas att den närmare innebörden av kraven på ulredning besläms av den vidvarje lidpunkl rådande velenskapliga kunskapsnivån. Bestämmelsen harkommenterats utföriigt i avsnitt 2.5 i den allmänna moliveringen. Prop.1984/85:118 45 Densom lillverkar eller importerar en kemisk produkt bör bedöma produklen medhänsyn till arten och graden av fariiga egenskaper och klassificera den medavseende på dess hälso- och miljöfarlighet. Bestämmelseni andra stycket lar sikle också på andra näringsidkare än tillverkare ellerimportörer, l.ex. sådana som bedriver toxikologisk konsultverksamhet.Naturiiglvis behöver en tillverkare eller en importör inte själv genomföra de utredningarom produktens egenskaper från hälso- och miljösynpunkt som behövs för hansverksamhel. Han måsle ha möjlighel att förlita sig på resultat från utredningarsom andra har gjort och att t. ex. anlila konsulttjänster. En förutsätlning äratt utredningarna har genomförts och redovisats på etl vetenskapligt korrektsätl. Del är angelägel all all yrkesmässig utredningsverksamhet inom detlaområde håller en hög kvalilel, såväl den som bedrivs av tillverkare ochimportörer som den som bedrivs av t. ex. konsulter. Denärmare föreskrifterna om utredningsskyldighet får enligt tredje slyckelmeddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Genom sådanaföreskrifter bör bl.a. kunna preciseras hur en utredning skall genomföras ochredovisas med avseende på vilka ämnen eller föreningar som ger produktenfarliga egenskaper, arlen och graden av de fariiga egenskaperna, lämpligaskyddsåtgärder samt vilka åtgärder som behovs för all ta hand om avfall frånproduklen. Densom yrkesmässigt hanterar eller importerar en kemisk produkl skall ha tillgånglill den kemiska och toxikologiska kompetens som behövs med hänsyn lillverksamhelens omfallning och produktens egenskaper. Regeringeneller den myndighel som regeringen besiämmer får meddela ytteriigare föreskrifteromkompetenskrav. Enligtparagrafen, som saknar motsvarighet i LHMV och i kommissionens lagförslag,gäller atl den som yrkesmässigl hanterar eller importerar en kemisk produktmåste ha en viss sakkunskap. Kompetenskravet gäller med olika slyrka beroendepå i vilkel led hanleringen sker. Densom lillverkar eller importerar en kemisk produkt skall i den omfallning sombehövs med hänsyn lill arlen och omfaltningen av verksamheten ha tillgång lillkemisk och toxikologisk kompetens samt hålla sig underrättad om forskning ochteknisk utveckling av betydelse för skyddel av hälsa och miljö. Densom yrkesmässigl överlåter en kemisk produkt bör ha del kunnande som behövs medhänsyn till produktens egenskaper. Återförsäljare av kemiska produkler skalllill köparna vidarebefordra korrekt risk- och skyddsinformation. Särskiltåterförsäljare med större kemikalieförsäljning måsle ha god kännedom om deregler som gäller t. ex. för klassificering och märkning av produkler eflerderas hälso- och miljöfarlighet. Förståelse för dessa regler förutsätterallmänna kunskaper om kemiska produkters egen- 1984/85:118 46 skaperoch effekler saml kännedom om begrepp som kan förekomma i märkning och annanproduktinformation, l.ex. akut och kronisk giftighet, allergiframkallande ochfrätande egenskaper, nedbrytbarhet och bioacku-mulering. Återförsäljarna börnormall kunna få sill behov av informalion om de saluförda produkternasegenskaper tillgodosett genom den risk- och skyddsinformalion som tillverkarnaoch importörerna skall lämna om varje produkl. De ytteriigare kunskaper sombehövs för atl återförsäljare skall kunna fullgöra sina skyldigheler, t. ex.alt tillgodose köparnas behov av informalion, kan byggas upp inom förelagen.Som framgår av 11 § kan även i fortsättningen handel med särskilt fariiga varorunderkastas någon form av lillslåndsprövning. En sådan prövning ger samhällelmöjlighel all ställa villkor för tillstånd och bör i fortsättningen ha entydligare inriktning på kunskapskrav än f n. Reglerna om kompetenskrav äravsedda att bl. a. uigöra en bas för tillståndsprövningen. Företagsom hanterar kemikalier behöver kunskaper om kemiska risker på lägst den nivåsom behövs för all förslå innebörden av de begrepp som används för atl angekemikaliers hälso- och miljöfarlighet. De behöver också yrkeshygienisk ochomgivningshygienisk sakkunskap för att kunna bedöma vilka hälso- ellermiljörisker som kan uppstå på grund av hanteringen. Sloraförelag med omfattande kemikaliehantering bygger ofta upp en egen kompetens föralt inhämta och bedöma information från leverantörerna eller från annal håll.Detla brukar ske bl.a. inom förelagshälsovården som normalt inrymmer medicinskoch skyddsteknisk saml ofta även yrkes-hygienisk sakkunskap. Användarförelagulan egna resurser för bedömning av riskerna vid hanteringen måsle anlilauiomslående sakkunskap. Detta gäller även för tillverkare och importörer. Arbelsmiljölagstiflningeninnehåller de krav som bör ställas på yrkemässig användning av kemikalier frånarbetsmiljösynpunkl. Motsvarande gäller om miljöskyddslagstiftningenbeträffande den yttre miljön. Förevarande paragraf ger möjlighel alt slälla deytterligare kompetenskrav som kan behövas för en säker kemikaliehantering inomförelagen. Densom yrkesmässigl hanterar eller importerar en kemisk produkt skall genommärkning eller på annat säll lämna uppgifter av belydelse från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt (produktinformation). Regeringeneller den myndighel som regeringen besiämmer får meddela yllerligareföreskrifier om produktinformation. Paragrafenmoisvarar närmasl 5§ första slycket iredje meningen och andra slycket LHMV samt5 § Iredje och fjärde slyckena i kommissionens förslag. Enligt5 § LHMV gäller alt en hälso- eller miljöfarlig vara skall märkas tydligt meduppgifler av belydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt. 1984/85:118 47 18§ kungörelsen om hälso- och miljöfariiga varor finns vissa föreskrifter om hurförpackning tiU gift eUer vådligt ämne skall vara märkt. Med slöd avregeringens bemyndigande har produktkontrollnämndéh vidare meddelat allmännaföreskrifter om märkning av hälsofariiga varor. Den lagstadgadeproduktinformation som enligt LKP skall åtfölja kemiska produkter skaU, uiövervad som har kunnat föreskrivas med slöd av LHMV, kunna innehålla sådanproduktinformation som inte är av ren varningskaraktär men som ändå är avbelydelse från hälso- eUer miljöskyddssynpunkt. är en följd av atllagens lillämpningsområde inle är begränsai på motsvarande säu som LHMV. Somexempel på informalion som här avses kan nämnas uppgifler om en varasidentitet, tillverkarens eller importörens namn och resultatet av gjordbedömning. För brukaren är sådana uppgifler av belydelse även för produkler somleverantören inle anser hälso- eUer miljöfariiga. Fortfarandebör dock syftet med informalionen primärt vara alt sprida upplysning om riskersom är förenade med hanteringen av en kemisk produkl. Informationenkan enligt LKP lämnas även på annal sätl än genom märkning. Informalionen kanlämnas l.ex. Produktinformationen kan avse såvälhälso- som miljörisker. Olika krav på informationen kan ställas beroende på omden som skall la emot informationen är en konsument eller en näringsidkare. Delbör ankomma på regeringen eller den myndighel som regeringen bestämmer attmeddela närmare föreskrifter om produktinformation. Andra stycket ger stöd fördella. Densom yrkesmässigt hanterar eller importerar en kemisk produkl skall till denmyndighet som regeringen bestämmer och i den omfallning regeringen eller,efter regeringens bemyndigande, myndigheten föreskriver 1. lämnade uppgifler om produkten och dess hantering som kan behövas för all bedöma hälso- eller miljörisker, 2. rapporterasådana rön som har betydelse för bedömningen av produk ten från hälso- eller miljöskyddssynpunkt och som kan antas vara okända för myndigheten. Punkt1 moisvarar närmasl 8 § LHMV, medan punkt 2 saknar motsvarighet där.Paragrafen motsvarar 9 § i kommissionens förslag. Enligt 8§ LHMV är den som yrkesmässigl hanterar eller importerar ämne,beredning eller annan vara skyldig au tiU myndighet som regeringen bestämmeroch i den ordning sådan myndighel föreskriver lämna de uppgifter om varanssammansättning, egenskaper i övrigl och hantering som är nödvändiga förulredning om varans hälso- eller miljöfarlighet. ILHMV föreskrivs en rapporteringsskyldighet som inle är begränsad lill hälso-och miljöfarliga varor. Skyldighelen enligt LHMV omfattar såväl 1984/85:118 48 kemiskavaror i allmänhel ulan hänsyn till deras farlighet för människor som andravaror som del är av särskild belydelse från hälso- och miljöskyddssynpunkt allfå uppgifler om. Detfår ankomma på regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer alt meddelaföreskrifter om omfattningen av uppgiftsskyldighelen för den som hanterar ellerimporterar en produkl. Genom tillämpningsföreskrifter får också angestidpunkten för uppgiftsskyldighelens inträde och vem som i ell visst fall äruppgiftsskyldig. Den uppgiftsskyldighei som får föreskrivas går längre änmolsvarande skyldighel enligt LHMV och kan omfatta alla de uppgifter omprodukten och dess hanlering som kan behövas för alt överblicka och bedömatänkbara hälso- eller miljörisker inle bara lill följd av användningen av varjeenskild produkl för sig utan av hela kemikalieanvändningen i samhällel. Denuppgiftsskyldighei som behandlas i förevarande beslämmelse avser bl. a. sådanauppgifler som samlas in lill del produktregister somjag nämnl i avsnitt 2.8 iden allmänna motiveringen. Del bör dock framhållas alt stadgandet också geruirymme för sådana uppgifisinsamlingar som behövs t. ex. för kartläggningen avell problemområde utan alt insamlingen har någon direkt anknytning tillproduktregislret. Deuppgifter som behövs för lillsynen av lagens efterlevnad i ett enslaka ärendeskall däremot inle inhämtas med slöd av bestämmelserna i ifrågavarandeparagraf utan med slöd av 15 §. Förall underlätta myndigheternas kontroll av användningen av kemiska produklerföreskrivs i punkt 2 alt den som yrkesmässigt hanterar eller importerar enkemisk produkl skall rapportera sådana rön som har belydelse för bedömningenav produklen från hälso- eller miljöskyddssynpunkt och som kan antas varaokända för myndighelen. Den som är osäker om sitt egel ansvar ellermyndighelens kunskap i en viss fråga måsle för att ha fullgjorl sinaskyldigheler förvissa sig om ifrågavarande rön är kända hos myndigheten. Mankan dock förutsätta atl kemikaliemyndigheten följer de viktigare velenskapligatidskrifterna. Rapporteringsskyldigheten gäller inte bara egna rön utan ocksåsådanl som inhämtas t. ex. från en utländsk tillverkare.