prop · G803143 · 1984-12-31 00:00:00 — , , genetiska institutionen i , och denhittills enda väl utbyggda genbanken i ,nordiska genbanken förjordbruks- och trädgårdsväxter bör ha värdefulla synpunkter i dettasammanhang. anledning av att flera genbanksverksamhetersintresseobjekt kan finnas i samma ekosystem finns det anledning till samråd med den verksamhet som pågår för att bevara andra organismer såsom fåglar, däggdjur, växter m.m. Inom finns stor kunskap omhotade vilda arter, stansar och biotoper. Föreningens kunskapsfond och expertisborde ha utnyttjats under hela utredningsarbetet rörande fiskbeståndens genresurser. Ansvarsfördelningen mellan och naturvärdsverket borde ha klarlagts inomramen för utredningen vilket krävde medverkan i utredningenfrån början. De genetiska grundproblemen är i stor utsträckning geraensanraa för olika organismgrupper. Många grundläggande problem är därmed gemensamma för olika bevarandeverksamheter. Degrundläggande kunskaper som finns inomnordiska genbanken borde därför ha tagits tillvars på ett tidigt stadium iutredningsarbetet. i har under en följd av år haft stora anslag från forskningsråd och för att kartlägga och utvärdera genetisk variation, främst hos fisk. Ett ansenligtfaktamaterial har därvid samlats. Fiskeristyrelsensutredning borde ha utnyttjat detta faktamaterial och den uppbyggda kompetensenpå ett tidigt stadium iutredningsarbetet. har uppdrag att kartlägga förändringar i den svenska faunan ochfloran. För detta har dess biodataavdelninganaenliga tekniska resurser. borde därför ha givits möjlighet till pi tidigtstadium i utredningsarbetet. Inom verksamheten som arbetar för bevarande av högre landdjur och skogsväxter finns stor erfarenhet av såväl insamling och lagring av data omarter, stammar och biotoper son utbildnings- och informationsverksamhet. Vid utformandet av åtgärdsförslag för bevarandet av den svenskafiakfaunan hade därför ett samråd med övrig verksamhet för bevarandet av flora och faunavarit av värde. Det vore värdefullt om redan nu kunde beakta ovan nämnda synpunkter rörande behovet av en fortsattutredning och dennas samsansattning och verksamhet. Bakom denna skrivelse står (fil dr, svenskagenbanksnännden), (skogsskyddskonsulent, avd för skogsentomologi, Sverigeslantbmkauni-versitetl, HåkanHalländer (fil dr, repr i genbanksnännden för husdjur), (fil lic,ordf för botaniska förening). , inst förekologi och miljövård, lantbruksunlvcraitec),(föreståndare för nordiska genbanken för jordbruks- och trädgård?, växter), (doktorand,genetiska institutionen, univer- sitct), (docent, trädgårdsintendent vid , ), PeterKrutzsch (fil dr, skogsgenbanken, ), (docent,genetiska institutionen, ), (fil dr,genetiska institutionen, ), (forskningsassistent, instför ekologi och miljövird, ),Per (professor i tillämpad miljökunskap, )sant undertecknade. t, -..i. Fil kand, f d sakkunnig i j;.-:;,-:t. ';:p. Ro;i>'iJu. :m I Ink 1984-10 2 9 ipnr. BEVARANDE AV DE SVENSKA FISKBESTÅNDENS GENETISKA RESURSER LÅNGSIKTIGT SKYDD AV ARTER OCHSTAMMAR AV FISK Prop, 1984/85:143 LW Föreliggande rapport ger teoretislcaoch praktiska aspekter på bevarandet av de svenska fiskbeståndens genetiska resurser med begränsning till sötvattensfiskari inlandsvatten och vandringsfiskar med reproduktion i vattendrag. Resultatenav en landsomfattande inventering av skyddsvärda och hotade fiskbeståndredovisas. Förslag ges till åtgärder för bevarande av skyddsvärda och hotade arter och stammar samt till fortsatt arbete i ett 5-årsprogram. AtgSrdsförslageninnebär sammanfattningsvis följande. Alla vattendragmed naturlig reproduktion av lax skyddas i lag (NRL) mot vattenkraftutbyggnad All o'dladlaxsmolt för utsättning i fria vatten gruppmärkes med s k nosmärken En fondavsattes för bildande av naturreservat(reservationsmedel) 1/ avsattes aredelbart son naturreservat 2/ Vissa andra vatten med utrotningshotade och skyddsvärda beståndavsattes som reservat 3/ Förutsättningarna för reservatbildning av utredes En analysgrupp inrättas förinventering av vildbestånd och för odlingskontroll under 5 är Särskilda forskningsmedel anslås under 5 år Projektanställning göresav en person under 5 är för utarbetande av riktlinjer, anvisningar, information och utbildning 8. . Ansvarsfördelningenmellan och naturvärdsverketklarlägges och förslag till genbanksorganisation för fisk utarbetas. Prop.1984/85:143 l.si 7.1 Urvalskriterier för skydd och bevarande Tvågrupper av skyddsvärda utrotningshotade arter ochstammar kan särskiljas. Den ena gäller fiskar där arten i eventuellt är utrotningshotad och skälen till bevarande främst är vetenskapliga och etiska(faunaskydd, grundforskning). Den andra omfattar fiskar som är skyddsvärda ur nyttjandesynpunkt för fiske, fiskevård, fiskodling ochfiskeriforskning. Till den första gruppen kan hänföras mal, sandkrypare, groplöja, asp, grönling, nissöga och vårlekande siklöja. Hit kan möjligen också räknas farna, vimma, faren ochhorn-simpa som glacialrelikt. Kunskapsläget är sompåpekats tidigare (6.2) bristfälligt för flera av dessa arter vad -gäller förekomst och numerär. Fältkarteringar torde vara behövliga för att fastställa utbredningen och beståndens storlek. För mal är det dock uppenbart att ett skyddbehöver införas omgående. Till den andra gruppen hör alla bestånd (stammar) av lax, många stammar av öring samt vissa stammar av och harr. Av dessa är östersjölaxens situation i särklass allvarligast eftersom fleraälvars stammar är akut utrotningshotade på grund av överfiskning och andelen odlad lax är mycket stor av totala laxbestånd. Laxen som art är inte utrotningshotad men det föreligger en överhängande risk för genetisk förändring och utarmning om ej särskilda åtgärder vidtages snabbt. Många öringstammar - havsöring och inlandsöring - är hotade till sin existens genomvattenkraftutbyggnad, vattenförorening och försurning.Särskilt ska nämnas öringen i som är känd för sin snabba tillväxt, höga slutvikt och som viktig för utplantering i vissa typer av sjöar. Ett skydd avbiotopen för det vildlevande restbe-ståndet bör skapas. Urvalskriterier för ett åsätt högt skyddsvärde av stammar av öring, och harr vid den genomförda inventeringen (5.) är främst tillväxtegenskaper, storlek ochvandrings-mönster samt att det aktuella beståndet betecknats som ursprungligtdvs varit föremål för fiske (känt sedan generationer) ochveterligt ej kommit till genom utplantering av fiskmaterial från annat vatten. 7.2 Metoder och åtgärderför skydd och bevarande Det enda helt godtagbara sättet att långsiktigt säkerställa fiskbeståndens genetiska resurser är att bevara tillräckligt många och tillräckligt stora populationer (stammar)av varje art i den naturliga miljön. För att uppnå detta kan anvisas ett antal vägar och medel. Varje annan lösning än bevarandet i naturmiljön innebär risker för oönskade förändringar och utarmning genomminskad genetisk variation och genetisk drift. 1984/85:143 152 För destammar som upprätthålles genom odling under en första fas av fiskens livscykel - medresterande del av livscykeln i naturmiljö - får påräknas förändringar i genetiska egenskaper.Genom särskilda åtgärder kan riskerna för negativa effekter dock minimeras. För deutrotningshotade populationer, där ingen möjlighet finns att under någon del av livscykeln utnyttjanaturmiljö, får som en nödlösning tillgripas vägen att hålla fisken kontinuerligt ifiskodling och genom avelsplaner söka minimera riskerna för negativa förändringar. Parallellt bör prövas vägen att säkra könsprodukter av ett brett urval föräldrafiskar genom djupfrysning. De olika metoder och åtgärdersom sammantaget kan övervägas anges nedan: Biotopvård och andra fiskevårdsåtgärder Genbanker (i snäv bemärkelse) För deangivna generella åtgärderna har vissastyrmöjligheter genomanslagsbeviljande respektive vid tillståndsprövning. En än viktigare komponent är dock att genom information ochutbildning skapa en allmänmedvetenhet om vikten av olika princioer för det praktiska handlandet och skötseln av fiskevattnen. Vad gäller det statliga stödet till fritidsfisket (fiskevårdsbidrag) prioriteras redan nubiotopvård fr2URför t ex fiskutplanteringar. FOrkalltning av försurade vatten prioriteras sjöar med sydsvenska bestånd av , vattendrag med bestånd av havsöring och lax samt i övrigt vatten med öring, och harr. Bestämmelserför fisket efter lax och öring utarbetas av länsvis enligt fiskeriförordningen (SFS 1982:126) 5 S för hela landet. Det ankommeremellertid på den lokala förvaltaren av fiskevattnet {fiskevärdsområdesförening .o d) att i detalj reglerafisket efter beståndens bärkraft m.m. Prop.1984/85:143 153 Tillståndsprövning för fiskutplantering sker med stöd av fiskeriförordningen 34 S, vilken är en förbudsparagraf som anger att"fisk får inte utan tillstånd planteras ut eller flyttas från ett.vatten till ett annat eller,i fråga om strömmande vatten, flyttas från ena sidan om en dammbyggnad tillden andra". Paragrafen tillämpas huvudsakligen dels för att förebygga spridning av fisksjukdomar och dels för att hindra spridning av icke önskvärd fiskart. Det bör övervägas om prövningen också skulle kunna omfatta val avfiskstam så att endast lokala stammar skullemedges i normalfallet för förstärkningsutsättningar. Här måste dock beaktas att även om lagstiftningen förbjuder omflyttning av fisk mellanolika vattenområden så är överträdelser vanliga dvs många fiskutplanteringar göres utan att tillstånd härför sökes. Den enda väg att stävja detta torde vara genomupplysning och propaganda. För att kunna sprida infor-.mation och stå för en god rådgivning måste först utarbetas riktlinjer för fiskutplantering gällande olika arter, typer av vattenoch delar av landet. En diskussion kring dessa frågor har pågått inom men några konkreta handlingslinjer har ejtagits freun. Det fär nu anses som en mycket angelägen uppgift att riktlinjerutarbetas och att därefter publiceras handböcker, undervisningsmaterial,informationsfoldrar och olika skötselanvisningar. Tillståndsprövning för fiskodling göres likaså med stöd av fiskeriförordningen vars 35 § anger att "fiskodling får ej anläggas utan tillstånd". Paragrafen tillämpas för att dels förebygga spridning av fisksjukdomarfrån odlingar till vildfiskbestånd men också med hänsyn till risken för inblandning i vildbestånd vid eventuell rymning av fisk från odling. har idetta fall utarbetat riktlinjer som tillämpas främst med hänsyn till det växande intresset för kassodling av konsumtionsfisk.Dessa innebär etableringsförbud för fiskodlingar inom vissa vattenområden med särskilt skyddsvärda vildfiskbestånd samt i närheten av större fiskodlingar av allmänt intresse -främst laxkompensationsodlingar - samtvissa restriktioner och villkor i övrigt. Riktlinjerna har verkat men är i behov av översyn dels med hänsyn till det material somframkommit genom den nu genomförda inventeringen av skyddsvärda fiskbeståndoch dels för den speciella frågan om kassodling av lax vidkusten, där en storskalig utveckling kan förväntas vid delar av Bottenhavet.Genom att flera naturligt reproducerande laxstammar är mycket svaga och utrotningshotade(1984:5) måste riskerna med inblandning vid rymning beaktas.-Xven med hänsyn till skyddet av dekompensationsodlade laxälvarnasstammar måste en styrning av lokaliseringen göras. I synnerhet för laxfrågan är en översyn av riktlinjerna brådskande. För allfiskodlingsverksamhet är detangeläget att riktlinjer för avelsfiske, avelsurval ochbefruktning utarbetas. Speciellt beträffande kompensationsodlingar (lax, havsöring, inlandsöring) sombaserar sin avel på odlad fisk generation eftergeneration bör avelsplaner tagas fram liksompraktiska handlingsprogram för urval, könsfördelning och befruktning. Prop.1984/85:143 154 Bi!j£§S_é£3iE5E Genom upprättande av mark- och vattendispositionsplaner dvs fysisk planering kanfiskets intressen vägas in och särskild hänsyn tagas till skyddsvärda och hotade staumnar. I första hand är det en uppgift för fiskenämnderna att medverka i en lähsplanering (och kommunplanering)medan pågrundval av fiskenämndernas material gör prioriteringar och preciserarskyddsvärda stammar av riksintresse. Dethittillsvarande kunskapsunderlaget är ofullständigt för vissa fiskarter och relativtfullständigt för andra. För lax föreligger tillräcklig kunskap för att hävda att varje vattendrag mednaturlig reproduktion ärskyddsvärt och i lag bör undantagas från vattenkraftutbyggnad samt tyngremiljöstörande verksamhet i övrigt. Det kan därför föreslås att samtliga dessa vattendrag iden kommande naturresurslagen (NRL) fär omfattas av 3 kap 6 § samt att gör freunställning till ifrågan. Som ett resultat av den fysiska planeringen och preciseringenav skyddsvärda stammar av regionalt intresserespektive riksintresse kan aktualiseras avsättande av vattenområden som naturreservat med stöd av naturvårdslagen (SFS 1974:1025) 7 S ellersom naturvårdsområde enligt 19 §. Med hänsyn till det väldokumenterade värdet av såväl stammen av lax som öring i bör denna avsättas som naturreservat medmotivering att bevata restbestånden av båda stammarna, som har storbetydelse för fiskevården och är av intresse för konsumtionsodling. Flera andrarestbestånd av storvuxen öring är i ett liknande läge och bör ges ett liknande skydd t ex Björkaån i , Bågede-forsen i m fl. En prioritering av riksintressenbör som nämnts göras av på basis av det nu redovisadematerialet från inventeringen. Vidare bör övervägas om i sin helhet kan ges ettli)cnande skydd. Motiven för detta är flera. Dels har i praktiken avsatts som enresurs för friluftsliv, turism ochrekreation inklusive fritidsfiske och särskilda statsmedel har tillskjutits bland annat för omfattande fiskevårdsåtgäder. har såväl en högt upp i systemet vandrande havsöringstam som en laxsteun. Genom attvandringsfisken måste passera laxtrappan i Norrforsfinns unika möjligheter att kontrollera och följa beståndens utveckling. Det finns vidareett stort kunskapsunderlag bakåt i tiden. har därutöver bestånd av stationär öring och harr samt i sjösystemen förutom ett antal andra fiskarterrepresentativa för mellersta Norrland.Fiskstammarna sammantagna är av intresse att skydda långsiktigt av vetenskapliga skäl, förfiskeri-forskningen, förfiskevården, för fiskodling och för fritidsfisket. Fiskeristyrelsenoch bör gemensamt utreda förutsättningarna för reservatbildning av . Prop.1984/85:143 155 Reservatbildning kommer i vissa fall att medföra ersättningskrav för intrång och mistat fiske samt sannoliktandra kostnader. Ett reservationsanslag bör avsättas för att täcka sådana kommande kostnader. För attskydda utrotningshotade arter kan övervägas fridlysning. Direkt aktuell är mal men närmare inventering kan visa på behov även för vissa andra småfiskarter t ex sandkrypare, groplöja, grönling, nissöga och asp. Förbud mot fiske efter en viss artkan utfärdas av länsstyrelse med stöd av fiskeriförordningen, då enbart gällande länet. För en fridlysning omfattande helalandet torde fiskeriförordningenej ge stöd utan härför fordras särskild kungörelse. Fridlysning av fiskart kanske med stöd av naturvårdslagen 14 §. De genetiska effekterna av kontinuerlig odling avvild-fiskstammar är inte kända. Förfarandet att hålla stamfisk i odling är däremot gammalt vad gäller "domesticerade"arter som t ex karp. försöksstationi har fått fungera som något av en genbank, där avelsbesättningar hållits i många generationer av hotade stammarbland annat frän . En fortsatt och merforskningsinriktad verksamhet är nödvändig för att effekter pä genmaterialet ska kunna utvärderas och avelsplaner ska kunnaanges. Beträffande djupfrysning av mjölke, rom och befruktade ägg är möjligheterna under utveckling men ännu så länge på forskningsstadiet. Ettin-ternordiskt samarbete pågår. Prop.1984/85:143 156 7.3 Behov av kontroll och fortsatt inventering Förkontroll av fiskmaterialets härstamning och genetiska konstitution vid sättfiskodlingar ochkompensationsodlingar samt för inventeringar av skyddsvärda vildbeståndbehöver inrättas en särskild analysgrupp. Gruppensverksamhet kan förläggas till försöksstation i och/eller en institutionexternt samt under huvudmannaskap utföra genetisk och ekologisk karteringav stammar av lax, öring, och harr i första hand. Tonvikten bör ligga på biokemisk analys avproteinvariation (den i tidigare avsnitt rekommenderade metoden medelektro-fores). Gruppen börtillsättas för att genomföra ett 5-årsprogram och torde behöva utgöras av en utbildad forskare samt två assistenter. Gruppen bör systematisera och lagra erhållna resultat i en databank. Enmodell för registrering av data för odlade fiskstammar finnsinarbetad i (Kincaid 1981 ) . Kartering av utbredning, förekomst och beståndsstorlek av eventuelltutrotningshotade smäfiskarter bör genomföras. och bör tillsammans definiera undersökningsbehovet artmässigt och geografiskt, anslå medel för karteringarna samt med hjälp av bland annat universitetensoch högskolornas biologiska institutionergenomföra dessa. Förkontroll av laxkompensationsodlingarnas avelsfisk och för att helt hålla isär odlad och naturligt reproduceradlax bör övervägas s k nosmärkning av all utsatt odlad laxsmolt.En sådan gruppmärkning för varje älv skulle medge en fullständig kontroll av vilketavelsmaterial som användesi respektive kompensationsodling. Varje fångad avelslax kan före användning kontrolleras och icke älveget material sorteras bort, bland annat eventuellainslag av rymlingar frånkassodlingar. Kostnaderna för en sådan märkning kan beräknas till högst /st vilket ska ställas i relation tillproduktionskostnaden om ca per smolt. Diskussioner bör tagas upp med laxforskningsinstitutetrespektive med kraftföretagenom finansiering av märkningen. 7.4 Behov av forskning, utbildning och information En mängdangelägna forskningsuppgifter kan angesvarav många är relaterade till vattenbruksfrågor (Vattenbrukets avelsmetodik,FRN 82:10, 1982 och Vattenbruksforskning vid , 1984). Viktiga grundläggande frågor gäller (1) effekten av odling avvildbestånd i flera generationer (genbanksmöjligheten) (2) tekniskgenbanksforskning dvs djupfrysning av könsprodukter (3) effekten av små t>e-stånd dvs frågan om minsta godtagbara effektivapopulation för olika arter samt (4) effekten avinblandning av odlat material på vildbestånd. Den senare frågan är av största betydelse för att belysa vilken roll (negativ,neutral eller positiv) fiskutplanteringar av öring, och harr har haft och har. 1984/85:143 157 Förspeciellt lax är frågan av vikt för att bedöma vilka begränsningarna och möjligheterna är för kassodling vid kusten samt för s k sea ranching. Vidare bör göras forskningsinsatser över laxkompensationsodlingarnas möjligheter att bibehålla eller öka den genetiska variationen. Sjukdomarseventuella selekterande inverkan är en annan försummadaspekt. Som ett forskningsbehov kan också anges det tidigare påpekade (6.2) bristande vetandet ivissa fiskarters utbredning och förekomst i landet. Trots att den svenska sötvattensf iskfaunan är relativt artfattig har vi intedessa grundkunskaper för många fiskarter. I det tidigare (6.2)har också omnämnts kunskapsbristerna för öring och forskningsbehovet inomkomplexet "karakterisering av stammar". Som en väg att snabbt nå ökade kunskaper på mänga av dessa forskningsfält föreslås att särskilda forskningsmedel tillföres . Medlen bör användas för en forskningstjänst vid försöksstation i samt i övrigt, dvs i huvudsak, till externforskning vid universiteten, laxforskningsinstitutet med flera institutionersom har möjligheter att angripa deforskningsfält som avses. bör således styra användningen av medlen enligt programsom upprättas av nämnden. y£&iiä0iG3_2£Ö-iSl2I!5å£i°5 Under punkt 7.2 har berörts behovet av riktlinjer och anvisningar,rådgivning, information ochpropaganda. För att dels utarbeta riktlinjer för fiskutplantering, avelsurval ochprövning av fiskodling och delsproducera informationsmaterial, handböcker och skötselråd föreslås projektanställning av en person vid . Vidare bör fiskevårdslinjens utbildning av fiskeritjänste-män kompletteras med särskild undervisning också i genresursfrågor. Fortbildning av nu verksammafiskeritjänste--män bör göras genom den särskilda tjänst som föreslagits. 7.5 Nordiskt och internationellt arbete är genom sötvattenslaboratoriet aktivtengagerat i såväl nordiskt som övrigt internationellt arbete. För de nordiska länderna är organiserad en fast arbetsgruppmed konkret program förbevarande av arter och stammar samt för teknisk genbanksforskning. I arbetsprogrammet sägs bland annat: "De huvudsakliga riktlinjerna för den Nordiska genbankensuppbyggnad och utveckling när det gäller jordbruks- och trädgårdsväxter bör även gälla samarbetet kring fiskfrågor. Detta innebär att skydds värt material bevaras i första hand i ursprungsmiljön, dvs på nationell nivå, men att det material som bedöms mest användbart genom att könsprodukter djupfryses kan bevarasi samnordisk anläggning. 1984/85:143 158 samarbetet om genbanksfrågor på fisk bör formaliseras genom den föreslagna gruppen. Dessutom föreslås även en samnordisk databaserad informationsbank för bevarat material lämpligen samlokaliserad med den samnordiska genbanken. Den ansvarigaorganisationen bör bestå av tvåmedlemmar från varje nordiskt land, helst med sådan sammansättning,att den totala kompetensen inom organisationen blir så allsidig som möjligt.Slutligen bör organisationen initiera och drivagrundläggande forskningsprojekt, somsyftar till att möjliggöra uppbyggandet av en fungerande genbank". övrigtinternationellt arbete framgår avbakgrundsbeskrivningen (1.2). 1984/85:143 159 I den nordiska samarbetsgruppen har varje nation angett ansvarigamyndigheter i respektive land. För del gälleri det samarbetet , . Det kan förefalla självklart att skaha huvudansvaret för skyddet och bevarandet av desvenska fiskbestånden och av kraft- och skaldjur somär föremål för fiske (beskattning). Som framgått i olika avsnitt av föreliggande rapport råder emellertid en viss oklarhet iansvarsfrågan dels beträffande djurgrupper och dels i olikafrågor. Flodpärlmussla omfattas således i nulägetav fiskelagstiftningen (fiskeriförordningen) vilket kan ifrågasättas för en art, som ej beskattas för konsumtion som är fallet för t ex blämussla. Skyddet av övriga arter av musslor liksom Éör den lägre faunan överhuvudtaget bevakas av (naturvårdslagen). Det kan övervägas om inte flodpärlmusslan bör avföras från fiskeriförordningen och fiskeristyrelsensansvarsområde. Påmotsvarande sätt kan diskuteras om de fiskartersom ej utnyttjas för fiske, fiskevård eller fiskodling får en tillräcklig bevakning genomfiskeristyrelsen och om huvudansvaret ska ligga där. A andra sidan är det orimligt att hänskjuta ansvaret till för varje fiskart som ej nyttjasdirekt av människan. Här får i stället kanske göras gränsdragningar efter vilken typ av frägor det gäller. Oklarheter i ansvarsfördelningen kan belysas av följande uppställning: Genresurser (skydd av populationer) Faunaskydd (skydd avarter) Utnyttjande ur näringssynpunktUtnyttjande ur rekreationssynpunkt har ett självklart ansvar för de båda sistnämnda och ett mer eller mindreuttalat ansvar även för de båda första. har å sin sida ett ansvar för faunaskydd, ett mer eller mindreuttalat ansvar för genresurserna och ett allmänt ansvar för vattnens nyttjande urrekreationssynpunkt därfritidsfiske ingår som en del. Mot bakgrund av vad som relaterats står det klart att ansvarsfördelningen mellan myndigheterna behöver ut. Lösningen kan mycket väl vara ett delat ansvar varvidformerna och organisationen för detta bör preciseras. Här föreslås att och ges i uppdrag attgemensamt klarlägga ansvarsfördelningen samt att ingeredovisning med förslag till fördelning och förslag till eventuella ändringar i lagstiftningen (fiskeriförordningen, naturvårdslagen m m). Vidare bör och gemensamt arbeta fram förslag till nationellgenbanksorganisation förfisk (jfr 7.5) 1984/85:143 160 7.7 Speciellt om laxbestånd