prop · G803130 · 1984-12-31 00:00:00 — Erfarenheternafrån brylförsök lyder på att män söker ett kvinnojobb somalternativ till arbetslöshet, medan kvinnor söker mansjobh som utlryck för enönskan om alt få jusl det arbetet. 1984/85:130 30 hade tre fjärdedelar av deförvärvsarbetande kvinnorna en sjukpenninggrundande inkomst som understeg 70000kr. jämfört av männen. Medianinkomsten - mätt som sjukpenninggrundandeinkomst - var . för de förvärvsarbetande kvinnorna och 75 000kr. för motsvarande grupp män. En stor del av denna inkomstskillnad kan förklarasav att kvinnorna arbetade deltid. Inkomstskillnader föreligger dock även mellanhdtidsarbetande kvinnor och män. En inte oväsentlig orsak är att kvinnor ochmän arbetar inom olika sektorer av arbetsmarknaden, där man generellt kan hävdaalt typiska kvinnoarbeten är lägre lönesatta än typiska mansarbeten.Lönesättningen skall vara relaterad till en mängd olika krav i arbetet.Värderingen av dessa görs i förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. Andrakvartalet uppgick den genomsnittliga lönen för vuxna hellidsarbelandekvinnliga industriarbetare till av lönen för vuxna manligaindustriarbetare. Inte ens en fullständig könsmässig utjämning mellanbranscher, yrken och arbetstider skulle emellertid helt reduceralöneskillnaderna mellan könen. Ävenjämförelser mellan kvinnor och mani sammabefattningsskikt visar lägre lön för kvinnorna. Bland industriljänslemännentjänade kvinnorna i genomsnitt av en manslön vid jämförelser inomsamma befallningsskikt. I sammanhanget bör påpekas all medan 5,av männenhade ledande befattningar eller chefsposter innehades sådana befaUningar avendasl 0,av kvinnorna. Kvinnorna utförde istället av de rutinmässigaarbetsuppgifter jämfört av männen. En jämförelse mellan hellidsarbelandekvinnor och män visade vidare att männen har högre inkomster på samtligautbildningsnivåer. Delta gällde även sedan effekler av olika ålderssammansättningräknats bort. Skillnaderna var så stora alt män med endast förgymnasialulbildning hade högre inkomster än kvinnor med gymnasial utbildning samtidigtsom män med gymnasial ulbildning hade högre inkomster än kvinnor medeftergymnasial utbildning. De allra största inkomstskillnaderna mellan individermed jämbördig ulbildning förelåg mellan kvinnor och män i åldrarna 45-64 årmed eftergymnasial ulbildning. a. amerikanska undersökningar av löneskillnadermellan kvinnor och män har visat att den arbetsvärdering som ligger till gi-undför lönesättningen ofta systematiskt missgynnar kvinnorna. Egenskaper somskulle leda lill fördelaktigare lönesätlning för vissa arbetsuppgifter, som t.ex. krav på tålamod, har bedömts som om de skulle ligga i kvinnans natur ochdärför inte behöva medföra lönemässig kompensation. Vidare värderas enligtdessa undersökningar fysiskt tungt arbele högre än snabbhet i lättare arbetenoch arbele med teknisk inriktning högre än personinriktal arbele. Prop.1984/85:130 31 Förvärvsfrekvensen varierar mellan olika delar avlandet. Enligt FoB 1980 var förvärvsfrekvensen lägst i med 54%av befolkningen i förvärvsarbete och högst i med69% av befolkningen i arbete. Stora skillnader kan även noteras mellan olikakommuner inom samma region. Skillnadernamellan olika delar av landet beror dels på befolkningens ålderssammansättningdels på arbetsmarknadssituationen i olika regioner. 1 regioner och på orler medväl utbyggd offentlig service och med privat tjänstesektor har kvinnornalättare all finna ell arbete. Den offentliga sektorn är av väsenllig betydelseför kvinnornas förvärvsfrekvens men kan ändå inte förväntas ta emol hela densysselsättningsökning som följer av ell ökat kvinnligt arbelskraflsulbud.Enligt FoB 1980 arbetar i Norrbollens län av kvinnorna och av männeninom offentlig sektor medan i , som hade den lägsta andelenkvinnor i offentlig sektor, av kvinnorna och av männen hadeslatligeller arbetsgivare. Arbetslöshetstalen i de två länen var 6,5%resp. Det lidigare skönjbara mönstret atl hög manligarbetslöshet ofta ål-följdes av låg kvinnlig förvärvsfrekvens är inte längrelika påfallande. Även i regioner med hög arbetslöshet försöker kvinnorna nuhävda sin plats på arbetsmarknaden. Regioner med hög förvärvsfrekvens har ofta en mermarkant uppdelning av arbetsmarknaden i en kvinnlig och en manlig del. Godamöjligheter all välja sysselsättning tycks alltså leda till etl mertraditionellt yrkesval. En jämförelse mellan med en kvinnligförvärvsfrekvens (enligt FoB 1980) på 59,, (53,) ochJämtlands län (51,) visar således att kvinnorna i arbetade merotraditionelll än kvinnorna i medan de mesl traditionellayrkesvalen gjordes i . Svårigheter för alla vuxna medlemmar av ell hushållatt finna ell arbete på samma ort har tilltagit och medfört ökad pendling.Enligt långtidsutredningens rapport (SOU 1984:4) väntas männens arbetsmarknadutveckla sig mer ojämnt i skilda delar av landet än kvinnornas. Resultatet kanbli elt ökat behov av flyttningar av män mellan olika landsdelar eller atlmännen väljer all slanna kvar och i slällel konkurrera inom del somtraditionellt varil kvinnornas arbetsmarknad. Utvecklingen under framför alll 1970-ialei harinneburit alt kvinnorna definitivt befäst sin position på arbetsmarknaden.Farhågor all en lågkonjunktur skulle tvinga kvinnor alt lämna arbetsmarknadenhar inte besannats utan tvärtom har såväl förvärvsiniensiiet somarbetstidsuibud fortsatt atl öka oberoende av konjunkturutvecklingen. 1984/85:130 32 Målen för regeringens ekonomiska politik är fullsysselsättning, stabilt penningvärde, hög ekonomisk tillväxt, jämn fördelningav levnadsstandarden, regional balans och balans i de utrikes betalningarna.Full sysselsättning anges som det viktigaste målet. Utifrån dessaförutsättningar har långtidsutredningen presenterat två möjligautvecklingsalternativ så att dessa mål skall kunna realiseras senast år 1990.Även behandlas. Alternativ I innebär en inriktning på privatkonsumlion och näringsliv och alternativ II har eninriktning på offentlig konsumtion och offentlig sektor. Enligt långtidsutredningens bedömningar kommerbefolkningstillväxten att ske i långsammare takt än under 1970-talet.Under perioden fram väntas befolkningssammansättningen förskjutasså att den yrkesaktiva befolkningen växer medan andelen barn och ungdomarfortsätter att minska. Antalet personer ökar krafligl underperioden. Fmklsamheten väntas sjunka från 1,8 under 1970-lalet och till 1,7under 1980-lalel. Medellivslängden väntas öka obetydligt fram . Arbelskraftsulbudel väntås fortsätta öka under1980-talet och liksom under 1970-lalet väntas ökningen bero på elt ökat kvinnligtarbetskraftsdeltagande. Ökningen väntas emeilerlid inte bli lika kraftig somhittills. Den skisserade utvecklingen innebär all antalel personer iarbetskraften skulle öka med 280000 personer fram lill , varav 240000kvinnor, och atl kvinnor och män skulle förvärvsarbeta i lika hög utslräckningi slutet av prognosperioden. räknar med altmedelarbelsliderna kommer au fortsätta minska under 1980-lalet, bl. a. som enföljd av eri fortsatt ökning av deltidsarbetet, främst kvinnors deltidsarbete.Den tendens till ökad medelarbelstid som har kunnat noteras de senasle årenförutsätts vända igen när sysselsättning och reallöner ökar. Sammanlagt innebär detla en beräknad ökning avantalet arbetstimmar med I % . En annan utveckling av framförallt kvinnornasdeltidsfrekvens än den som långtidsutredningen har räknat med ger en radikaltförändrad bild av sysselsättningsutvecklingen. ser i sittbetänkande (SOU 1984:20) den pågående ökningen av arbetstidsulbudel hos de deltidsarbetandesom en av de faktorer som kan försvåra situationen för nylillträdande kvinnorpå arbetsmarknaden. Enligt dataeffektutredningen skapar den nya teknikenfömtsättningar för en reducering av livsarbetsii-den. Det kan i sammanhangetpåpekas alt enligt () undersökningar omlevnadsförhållanden () uppgav av dehellidsarbelande att de önskade en arbetstidsförkortning med motsvarandeminskning av bruttolönen. En undersökning som genomfördes av DELFA år 1984visade atl av alla hellidsarbelande kvinnor och män föredrog enarbetstidsförkortning framför ökad privat konsumtion. 1984/85:130 33 har genomfört en analys aveffekterna av en generell arbetstidsförkortning som utgår från all arbetstideni genomsnitt sänks lill . En arbetstidsförkortning i denstorleksordningen väntas få slora effekter på andelen sysselsatta inom deolika näringsgrenarna inom ramen för samma totala sysselsätlningsnivå som ialternativen I och II. Om en arbetstidsförkortning genomförs underprognosperioden anser långtidsutredningen all möjligheterna alt i någon slörreutsträckning höja den privata eller offentliga konsumtionen bortfaller.Möjligheterna atl genomföra en arbetstidsförkortning anses därförvara beroende av lönlagarnas attityder och beteende i valet mellan konsumlionoch frilid. gör beräkningar av del totalaresursulrymmel enligt de två alternativa inriktningarna privat resp. offentligkonsumtion. I båda alternativen har avräkning gjorts förnödvändiga resurser i syfte all öka exporten och industrins investeringar. För kommunernas del innebär del första alternativeten fortsall konsumtionsökning och det andra alternativet . För den statliga konsumtionen innebär båda alternativen antingen enminskning eller en oförändrad nivå. För privat konsumlionberäknas en ökning med 1,eller 0,. beräkningar avsysselsällningsulvecklingen i olika sektorer enligt de två alternativen framgårav tabell 1. Sysselsatta i olika näringsgi-enar åren1970-90. 1990 prognos 1970 1980 1983 Alt 1 Alt 2 kraftproduktion 1 780 000 1 546 600 1 422 000 1 481 500 1 429 500 Summa privat tjänsteproduktion 1 327 600 1 390 100 1 427 000 1 535 800 1 481 600 Offentlig sektor 756 200 1 259 100 1 324 000 1 451 700 1557 900 Totalt 3 863 800 4 195 800 4 173 000 4 469 000 4 469 000 Näringsliv 3 107 600 2 936 700 2' 849 000 3 017 300 2 911. Staten 195 900 278 400 276 000 253 200 275 000 Kommunerna 560300 980 700 1 Anm. Offentliga sektorn omfattar endast offentligamjrvdigheter. Offentligt ägda bolag och affärsverk ingåi- i näi-ingslivet.Källa: . Sysselsättningsökningen under resten av 1980-lalelkommer enligt långtidsutredningens båda alternativ atl vara mindrekoncentrerad till offentlig 3 1984/85. 1984/85:130 34 svarar den offentiiga sektorn även enligt dessakalkyler för en stor del av den totala sysselsättningsökningen, nämligen iprivat - konsumtionsalternativel och i offentlig -konsumtionsalternativet. som dataeffektutredningen påpekar att stmk-turomvandlingenkommer att fortgå i hög takt under resten av 1980-talet. Den yrkesmässiga ochgeografiska rörligheten torde också komma att vara hög. påpekardataeffektutredningen atl arbetskraften har blivit en mera fastproduktionsfaktor . Rekryterings-, introduktions-ochutbildningskostnaderna i samband med nyanställningar har ökat. Bindningenmellan arbetsgivare och arbetstagare tenderar atl bli mer långsiktig. Detförhållandet att anställningsbesluten mer får karaktären av investeringsbeslutleder till en noggrannare "sortering" av de arbetssökande i sambandmed nyrekryteringar. För kvinnorna som grupp kan denna utveckling sannoliktinnebära ökade svårigheter på arbetsmarknaden, inte minst vid otraditionellayrkesval. Viktenav ett vidgat yrkesval för kvinnorna accentueras . Den offentligasektorn kan inte i samma utsträckning som tidigare ta emot ett ökatarbetskraftsutbud. Många mtinbetonade arbetsuppgifter såväl inom industrin sominom tjänstesektorn kommer att förändras genom den omställningsprocess somdatoriseringen ger upphov till. Härvid kommer inte minsl kvinnorna att beröras. 2 Könsskillnader i utbildningen Kvinnornas möjligheter på arbetsmarknaden harstarkt samband med deras ulbildning. Det ingår därför i skolans uppgifter allmolverka sådana studie- och yrkesval som beror på tradilionellt könsrolls- ochstalustän-kande. Enligt SCB: s undersökningar om levnadsförhållandenhade fler män än kvinnor en utbildning som motsvarar,de längregymnasiala eller längre eftergymnasiala utbildningarna. Så hade l.ex. avmännen och av kvinnorna gymnasial utbildning . Kvinnornahade däremol i betydligt högre grad än männen högst ettårig gymnasialUlbildning, nämligen av kvinnorna jämfört av männen. Den faktiskamedelutbildningstiden var också längre för männen änför kvinnorna. Destörsta skillnaderna mellan kvinnors och mäns ulbildning gällde emellertidutbildningens inriktning snarare än utbildningens nivå eller längd. Medan 57%av kvinnorna inte hade någon yrkesinriktad utbildning gällde della för avmännen. Av kvinnorna hade yrkesinriktning 1984/85:130 35 motvårdområdet jämfört av männen. Inriktning mot förvaltning, handel,kontor m.m. hade av kvinnorna jämfört av männen. Medan avkvinnorna hade utbildat sig till ett yrke inom industri, hantverk eller teknikhade av männen en sådan yrkesinriktning. Ulbildningsskillnader tenderar atlförslärkas efter utbildningstidens slut. Även när det gäller utbildning iarbetslivet finns skillnader mellan könen. Män på alla utbildningsnivåer deltogenligt SCB-undersök-ningen mer i utbildning på arbetstid än kvinnor påmotsvarande utbildningsnivå. Dessutom var utbildning på arbetstid vanligare juhögre grundutbildning en person hade. Utbildningsskillnaderna mellan äldre och yngre äremellertid mer påtagliga än mellan kvinnor och män. av alla kvinnoroch män hade ingen annan skolutbildning än folkskola eller grundskola ihögst . I hade ungefär en Qärdedel högst dennautbildningsnivå jämfört med fyra femtedelar av befolkningen mellan 65 och 74år. De utiändska kvinnorna i har i genomsnitt samma utbildningsnivåsom de svenska kvinnorna men med större spridning. Det nuvarande utbildningssystemet ger formelltsamma möjligheter för könen. Ännu så sent som fordrades dock lägreintagningspoäng till läroverket för pojkar än för flickor, vilket ansågs varanaturligt efiersom pojkar mognar senare än flickor. När hänsyn tas tillkön så tillämpas emellertid denna ordning slrikt åt bägge håll, som l.ex. vidansökan till gymnasiets linjer där såväl flickor som pojkar får extrapoäng omde söker lill en för sitt kön underrepresenterad linje. I vilken utsträckningexlra-poängen har avsedd effekt är svårt atl bedöma. har nära 280000 barn, dvs. avsamtliga barn i åldern , plats i förskolan. Personalen i förskolan domineras i mycket hög gradav kvinnor. Av t. ex. barnskötarna var 96,kvinnor. har påbörjat arbete med att utformaetl pedagogiskt program för förskolan. Ett förslag till pedagogiskt program harvarit på remiss hos landets kommuner. Programmet kommer att färdigställas /86. Programmet avser att ge ramarna för utveckling av detpedagogiska arbetet i förskolan och utformas så att del kan tjäna som ettadministrativt underlag för kommunens ledning. Avsikten är att kommunerna,genom alt utarbeta kommunala riktlinjer för barnomsorgens pedagogiskainnehåll, skall anpassa programmet till lokala förutsättningar och behov. I förslaget till pedagogiskt program för förskolananges att förskolan i sin pedagogiska verksamhet skall bidra till att ge entrygg och stimulerande uppväxt för barnen, genom att de där får möjlighet attträffa andra barn och vuxna och genom den omsorg och del stöd den kan ge barneni deras Prop.1984/85:130 36 utveckling.Förskolan ger barnen kunskaper och erfarenheter av omvärlden, förmedlar etlkulturarv och lägger grunden lill all barnen blir fungerande samhällsmedlemmar.Härvid kommer könsrolls- och jämställdhetsfrågor in på ett naturiigl säll förbarnen genom lek, arbete och inlärning. Del praktiska genomförandet av delpedagogiska programmet på lokal nivå fär därmed en avgörande betydelse förbarnens utveckling. Förskolans verksamhet leds av pedagogiskt utbildadpersonal. Ur jäm-slälldhelssynpunkt kan del vara elt problem atl denövervägande delen av förskolans personal är kvinnor. Både pojkar och flickorbehöver såväl män som kvinnor som förebild och slöd när de växer upp. I förskolan är det därför speciellt vikligl allpersonalen på ett medvetet och ett välplanerat sätt ger barnen erfarenheter ochförebilder som kan bidra till att bryta ett traditionelltkönsrollsmönster. Detla är emellertid inte enbart förskolans uppgift ulan detmåste också ingå i samhällsmönslrei som helhet. I läroplanen för (Lgr 80) betonas altsamlivet i det demokratiska samhället måsle ulformas av fria och självständigamänniskor. Skolan skall därför verka för jämslälldhet mellan kvinnor och män.Den nya läroplanen är mer än de föregående inriktad på könsjämlikhel. Såinfördes t. ex. undervisning i henikunskap och teknik redan från lågstadiet.Liksom lidigare är undervisningen sammanhållen t.o.m. sjätte klass. 1 sjundeårskursen och för resten av högstadiet kan eleverna välja mellan särskild ochallmän kurs i engelska och matematik och väljer dessutom ett tillvals-ämne.Till skillnad från den lidigare läroplanen kan lillvalsämnei utformas ganskafritt inom rektorsområdena. Franska och tyska skall dock alltid erbjudaseleverna. I Lgr 80 föreskrivs atl lillvalskurserna skall vara så utformade atlde inte kan förutses få myckel sned könsfördelning. 1 1984 årsbudgetproposition (prop. 1983/84:100, bil. 10, s. II) harstatsrådet uttalat att denna målsättning i vissa fall fått en alltförsnäv tolkning. Del anfördes alt det därför är angelägel betona altjämställdhetsmålet måsle ses i ell längre perpekliv än från elt läsår till etlannal. För alt få fler flickor alt intressera sig för en lillvalskurs medteknisk inriktning bör positiva metoder såsom information och aktivstudievägledning användas. Del bör härvid vara möjligl alt hämta erfarenheterfrän de projekt inriktade på flickors teknikintresse som bedrivs inom ramen förregeringens industrikampanj. Inom gmndskolans lågstadium dominerar kvinnor blandpersonalen. Inte av alla lågstadielärare inkl. speciallärare ärkvinnor. På mellanstadiet är av lärarna kvinnor, medan lärarna påhögstadiet är mera jämnt könsfördelade. Del utbildas fler manligamellanstadielärare än som sedan tjänstgör på mellanstadiet. Prop.1984/85:130 37 nämligensin ulbildning och blir i stället lärare på högstadiet. Bland skolledarnafinns kvinnor. På högstadiet undervisar kvinnliga och manligalärare oftast i traditionellt kvinnliga resp. manliga ämnen, en naturlig följdav deras utbildningsval. Övrig skolpersonal har också mycket könsuppddadearbetsuppgifter, dvs. i huvudsak kvinnlig skolmållidspersonal och kvinnligalokalvårdare men manliga vaktmästare. När eleverna börjar i lågstadiet har derasattityder lill könsrollerna redan grundlagts. Åtskillig forskning lyder också påalt flickor och pojkar särbehandlas från första klass. Flickorna är vanligtvistidigare skolmogna och kräver på så sätt mindre uppmärksamhet. Såväl svenskasom utländska undersökningar visar att pojkarna i klassen upptar lärarens lidmer än flickorna både på grund av atl pojkarna stör mer och på grund av all debehöver mer hjälp. Lärarna tilldelar flickorna en passiv roll medan pojkarnafår mycket mer frihet och uppmuntras på så säll atl komma med egna idéer ochuppslag. I en undersökning uppmanades lärarna all försöka fördela sin tid likamellan flickor och pojkar. Trots att läraren efter denna uppmaning ägnade såmyckel som av sin tid åt pojkarna kände dessa sig förfördelade och tyckteatt flickorna fått för mycket utrymme. Flickorna väljer oftare språk som lillvalsämne änvad pojkarna gör, vilket i sin tur påverkar deras val av studieväg i gymnasiet.På grundval av höstlerminsbelyget i nionde årskursen (fr.o.m. /86på vårtermin i nionde årskursen) skall eleverna efter praktisk arbetslivsorienteringm.m. välja studieväg i gymnasieskolan. fordras det inte längre s. k.särskild kurs för att vara behörig till någon studieväg. Avsikten är atteleverna med hjälp av studie- och yrkesorientering själva skall avgöra vilkenlinje som passar dem bäst. I de fall där eleven gärna vill gå en linje, förvilken han eller hon inte har nödvändiga förkunskaper, har eleven rätl tillstödundervisning när han eller hon börjar på den linjen. 2.4Elever som inte fortsätter till gymnasieskolan av eleverna fortsätter inte tillgymnasieskolan. En del av dessa elever har lämnat utan slutbetyg. Andelen elever som lämnade utanslutbetyg var 1,för elever födda , jämnt fördelat mellan flickor ochpojkar. Dessa elever har vanligtvis haft s. k. anpassad studiegång, vilkelinnebär att de hell eller delvis befriats från undervisningen och undermotsvarande tid l.ex. () har undersökt engmpp elever som slutade /75 med ofullständiga betyg. Avdessa gick av pojkarna mol av flickorna vidare till gymnasieskolan.Flickor som har haft anpassad studiegång är oftare arbetslösa än pojkar somhaft anpassad studiegång. Skillnaden i arbetslöshet mellan flickor med och utananpassad studiegång var mycket störte än mellan pojkar med och utan anpassadstudiegång. 4 1984/85. 1984/85:130 38 Del är ungefär lika många flickorsom pojkar som inte går vidare lill gymnasie efter grundskolan.Flickor som inte går vidare har genomgående bättre betyg än de pojkar som integår vidare. Del finns en klar social skiktningbland de barn som går direkl ut på arbetsmarknaden efter . Medan 24%av arbetarbarnen gick direkt ul på arbetsmarknaden gjorde endasl avakademikerbarnen delta. För ungdomar som har gåu direktfrån ut i arbetslivet gäller enligt tillgängliga undersökningarattarbetslösheten i alla sociala skikt är Slörre bland flickor än bland pojkar. Dearbetslösa flickorna har också genomsnittligt längre arbelslöshelstider änpojkarna. Flickorna som har arbete haremellertid också en sämre situation än pojkarna eftersom de myckel oftare hartillfälliga arbeten. Delta kan bl. a. vara en följd av all de iradilionellakvinnoarbetena i slor utsträckning finns inom den offentliga sektorn där juslvikariat är vanliga. Enligt hade av de förvärvsarbetande flickornai åldern deltidsarbete jämfört av molsvarande grupp pojkar. Avde flickorna deltidsarbetade av arbelsmarknadsskäl mol av pojkarna. 2.5 Könsfördelningen i gymnasieskolan Gymnasieskolan omfattar en fyraårigteoretisk linje, fyra treåriga teoretiska linjer och 20 tvååriga linjer(teoretiska eller yrkesförberedande) saml ca 500 specialkurser. När eleversöker till gymnasiet har de rätt att rangordna fyra olika alternativ. De somsöker lill för sill kön olraditionell linje får lägga 0,5 exlra poäng till sittgenomsnittsbetyg. Eleverna väljer inte över särskill slora områden ulan valenär vanligtvis rangordnade inom en och samma sektor, vilket inte ger särskiltmyckel utrymme för atl använda exlrapoängen för icke traditionsbundet val. hade av de treåriga linjerna, denekonomiska och den naturvetenskapliga jämn könsfördelning (- ) och av detvååriga linjerna den ekonomiska linjen, musiklinjen, den livsmedelstekniskalinjen, irädgårdslinjen och jordbrukslinjen. De linjer som hade en mycket snedkönsfördelning fanns inom vård, social- och konsumtionssektor, som alla hademinst flickor, och inom den lekniska och industriella sektorn, med i delnärmaste lika hög andel pojkar. Bygg- och anläggningsteknisk, dteleleknisk,fordonsmekanisk, träleknisk och verksladsieknisk linje hade inte i någol fallmer än flickor. På skogsbrukslinjen var andelen flickor . har del skett vissaförändringar i elevernas val lill gymnasielinje. Så har l.ex. andelen flickorsom söker sig till fyraårig teknisk linje ökat från lill år1983. Andelen pojkar som söker sig till vårdlinjen har ökat från år 1971till . Social linje är mindre kvinnodominerad än tidigare.Andelen flickor var där endasl mol . I övrigl ärförändringarna myckel små. 1984/85:130 39 var andelen flickor i förstaårskursen på fyraårig teknisk linje . Det finns kommuner med särskilljämställdhetsinriktad studie-och yrkesorientering där andelen flickor på denlinjen uppgick , vilket visar att det finns stora möjligheter attförändra den nuvarande snedfördelningen inom gymnasieskolans linjer. av alla elever avbryter studierna igymnasiet. På de två och treåriga linjerna är det dock så hög andel som 33 %som inte fullföljer sina studier. Med studieavbrott avses atl de antingen görett uppehåll för all återkomma till samma eller till annan gymnasielinje eller altde avslutar sina gymnasiestudier för gott. (Att direkt byta linje räknas intesom studieavbrott.)