prop · G803213 · 1984-12-31 00:00:00 — Förbundet har förståelse för att det kan vara svårt att utformaen begränsningsregel men hävdar med bestämdhet aU MDs beslut i medgivnaärenden i praktiken inte kan sägas ha ett mindre prejudikatsvärde än andraavgöranden. Det finns flera exempel där MDs avgörande i medgivna ärenden de factoutgör tungt vägande prejudikat som styrt såväl KOV/KOs som MDs behandling avliknande frågor. En möjlighet för olika näringslivsorganisationer att medverkai MD-processen i sädana ärenden kan förvisso bidra lill att gemarknadsdomstolen ett bättre beslutsunderiag men skapar enligt Förbundelsmening inte tillräckliga garantier för ett effekfivt kontradiktorisktförfarande i MD-processen. Förbundet anser därför att KOs möjligheter all föramedgivna ärenden lill MDs prövning bör begränsas. Denna fråga bör ytleriigareutredas inom . 4.2.11 : förslag skall en sammanslutning av näringsidkare under vissaförutsättningar få medverka i ell ärende vid sidan av KO:s motpart. Motivethärtill är bl. a. att MD:s avgöranden skall efterievas inte bara av dennäringsidkare som är KO:s motpart utan även av andra näringsidkare. Det måstedärför ses som ett beräUigat önskemål att även företag som inte är instämda gesmöjlighet au genom sina organisationer komma till tals i principiellt viktigafrågor. Föreningen ser med tillfredsställelse au kommittén framlagt ett förslagsom ger organisationer och sammanslutningar av näringsidkare rätt att medverkai ett ärende. 4.2.12 Näringslivets Delegation förmarknadsrätt (NDM): DNM menar, liksom kommittén, att en lalan om regel vägledni ng kan fylla ett praktiskt behov i vissa lägen. En regel som gör det möjligtför en näringsidkare alt få prövat om ett ingripande kan ske mol ett visstförfarande eller viss underiätenhet med stöd av 2, 3 eller 4 8 MFL - eller 1 8avtalsvillkorslagen - framstår också som tilltalande frän principiellsynpunkt. Prop.1984/85:213 208 innebär ett ytterligare steg mol att tillförsäkra näringsidkarenen i och för sig självfallen partsjämställdhei med KO i MD-processen. Väsentligtviktigare från praktisk synpunkt är emellertid kommitténs förslag om en nybestämmelse i marknadsdomstolslagen (MDL) om "rällegångsmedverkan''.vilken öppnar möjlighet för sammanslutning av näringsidkare att medverka i MD-processenpå en enskild näringsidkares sida. En - som NDM ser det självklar -förutsättning för sådan medverkan är enligt förslaget att ärendet har betydandeintresse för sammanslutningens medlemmar och/eller är av allmän betydelse. NDM,som fortlöpande nära följt MDs verksamhet sedan domstolens tillkomst och som imånga ärenden fått en direktkontakt med svarandeparien/näringsid-karen, kanvitsorda att företagen har stort behov av ett verksamt stöd från i första handden egna branschorganisationen i förfarandet inför MD. Det kan nämligen integenerellt anses vara det enskilda företagets uppgift vare sig att göraekonomiska uppoffringar för att engagera sig i ett ärende, som företaget inte harnågot verkligt eget intresse av att driva, eller alt ta på sig något slagsställföreträdande samhällsansvar för att MD bereds tillfälle alt på grundval avett allsidigt och väl presenterat processmaterial pröva en viss från allmäntmarknadsrättsliga, inbegripet konsumenträttsliga, synpunkter intressant ochbetydelsefull principfråga. 1 åtskilliga fall har läget just varit det allföretaget i fråga saknat ett sådant egenintresse all driva ärendel och attsatsa nämnvärda resurser på att utveckla sin talan. Detta har i sin tur letttill all förutsättningarna för en allsidig belysning av ärendet brustit. Genomen regel om rättegängsmedverkan av det slag kommittén föreslagit skulle engrundläggande svaghet i det gällande systemet för rättsbildning pä marknadsrättensområde mildras. Man skulle uppnå en viss garanti för en allsidig belysning avprincipfrågorna. Dessutom skulle man mildra de för rättskänslan mänga gångerstötande konsekvenserna av "offerlammsprincipen" i MFL, nämligen attett företag som exempelvis av misstag eller förbiseende gjort sig skyldigt tillett enstaka övertramp eller som förbehållslöst vidtagit rättelse antingenspontant eller efter ett påpekande från KOV tvingas att ensamt schavottera irättsbildningens namn. I diskussionerna kring frågan om en regel röranderättegångsmedverkan har ibland vissa farhågor yppats för att kanske flerabranschorganisationer skulle komma att önska medverka och att ensådan regel därmed kunde befaras leda till processuella komplikationer. Det är NDMsbedömning att sådana farhågor saknar verklighetsförankring. I praktiken kommeren regel om räUegångsmedverkan att leda till underhandskontakter mellan berördaintressenter redan på ett tidigt stadium i syfte att lösa eventuella problem. NDMvill också peka på att de kostnader som är förbundna med en rättegängsmedverkanulgör en mycket effektiv spärr mot eventuellt tänkbara missbruk av enmedverkansregel. Prop.1984/85:213 209 4.2.13------------------------------------------------------- (): ifrågasätter TCO om det finns behov av att ge sammanslutning avnäringsidkare större möjlighet att medverka i förfarandet i MD vidsidan om KOs motpart. Som utredningen påpekar kan en sådan organisation uppträda som ombud för ett instämt förelag. Det bör vara tillräckligt. bör självt avgöra vilket behov av stöd från sin organisationsom det kan ha. 4.2.14 : Den föreslagna regeln i13 8 andra siycket lagen om marknadsdomstol, som möjliggör talan om faslställelse huruvida ett ingripande mot en näringsidkares förfarande eller underläten het kan ske med stöd av 2, 3 eller 4 8 marknadsföringslagen eller I 8 lagen om förbud mol oskäliga avtalsvillkor, är enligt samfundets mening att se såsom en saklig förbättring av de processuella reglerna. Därmed tillgo doses pä ett i princip rikligare sätt det behov som i nuvarande praxis tar sig uttryck i att förbud meddelas utan att förenas med vite. Kommitlén synes emellertid inte ha förebragt några övertygande skäl varför sådan talan inte också bör fä föras av den berörde näringsidkaren i form av negativ fast ställelsetalan. Att behov härav kan föreligga bekräftas i betänkandet, och den omständigheten att möjligheten härtill skulle komma att utnyttjas mera sällan talar inte emot ett genomförande av en lösning som i princip synes stå i god överensstämmelse med motsvarande regler om fastställelsetalan på andra områden. En sådan lösning synes inte heller ge upphov till de problem som är förknippade med ett lagförklaringsinstitut. Samfundet föreslär därför att bestämmelsen utformas sä att såväl positiv som negativ fastställelsetalan av ifrågavarande slag möjliggörs. Enligt samfundets mening stär det klart, attmarknadsdomstolens normskapande i betydande utsträckning, särskilt när delgäller lagen om förbud mot oskäliga avtalsvillkor, skett i ärenden som irealiteten kommit att få karaktär av enpartsärenden på grund av altkonsumentombudsmannens motpart uteblivit eller medverkat endast i ringaomfattning. Detla är uppenbart otillfredsställande och påverkarmarknadsdomstolens funktion. Mol bakgrund härav framstår införandet av 13 a 8lagen om marknadsdomstol, som ger utrymme för medverkan av berörd näringsidkarorganisalion,såsom en principiellt vikiig förbättring. Förslagel i denna del bör därförgenomföras oavsett att möjligheten knappast kan väntas bli utnyttjad annal än ispeciella fall. Av sistnämnda skäl finner samfundet anledning att samtidigtunderstryka det otillfredsställande i alt i principielli viktiga ärenden iandra fall lalan förs mot näringsidkare som inte kan väntas bidra tilldomstolens beslutsunderlag. Del finns därför enligt samfundets mening numeraskäl att bryta med den i tidigare lagförarbeten uttalade uppfattningen all denprincipiella betydelsen hos ett ärende kan motivera att konsumentombudsmannenför talan i medgivna ärenden. 14 1984/85. Prop.1984/85:213 210 4.2.15 : Del tycks finnas ett behovav all kunna fä frågor enligt avtalsvillkorslagen och marknadsföringslagenprövade av utan att ett förbud eller åläggande aktualiseras.Förbundet har inte någol att erinra mol att ett sådant prövningsförfarandetillskapas. Av motiven lill förslagel framgår att förfarandet är avsett attanvändas i konkreta fall när det förment otillbörliga beteendet redan harupphört. Däremot framgår inte i vad mån mera hypotetiska åtgärder av ennäringsidkare kan las upp i den föreslagna ordningen. Klargöras bör sålunda omett företag genom en sådan kan fä till stånd en förhandsbedömning imarknadsdomstolen av en planerad reklamkampanj. Mot den föreslagna intervenlionsrätten för näringslivetsorganisationer finnes ej anledning lill erinran. 4.3 Interimistiska förbudsbeslut och vissa andrarättegångsfrågor 4.3.1 (): Flertalet förslag i detta kapitel föranleder lagändringaroch kommenteras i det följande i anslutning till den föreslagna lagtexten.Därutöver behandlas i kapitlet frågor om rätt att överklaga marknadsdomstolensbeslut och om rättegångskostnader. Kommittén aktualiserar sålunda möjlighetenatt med vanliga rättsmedel överklaga beslut som berör tryckfrihetsrättsligaspörsmål. ser i princip inga skäl mot alt en sådan ordninginförs. De gränsdragningsproblem som härvid blir ofrånkomliga får bedömas närnärmare överväganden föreligger. Vad gäller frågan om ersättning för råttegångskostnaderhar denna tidigare - bl. a. i remissvar över betänkandet (SOU 1981:31)Avtalsvillkor mellan näringsidkare -berörts av domstolen. Det är fortfarandedomstolens mening att det är önskvärt att frågan blir löst men att detta börske i ett större sammanhang. 15 § marknadsdomslolslagen tillstyrkerförslaget. Oi'r// vill slutligen föreslå alt närmarknadsdomstolslagen ändras ytterligare en bestämmelse modifieras.Delgivningsreglerna i 20 8 1 st. framstår som onödigt omfattande dä de har tillföljd alt i princip all skriftväxling med parter frän domstolens sida måste skegenom delgivning. Ett formellt krav pä delgivning bör kunna inskränkas lillhandlingar av större vikt. har i betänkandet (SOU1981:77) Hyresrätt 3 i sitt förslag till hyresprocesslag vilken bl. a, reglerarförfarandel i bostadsdomstolen, tagit in lämpligare delgivningsregler, se 5kap. 12 8 i förslaget. Delgivningsreglerna i marknadsdomstolslagen torde kunnaut- Prop.1984/85:213 211 formas pä motsvarande sätl. Några sakliga intressenåsidosätts inte genom en sådan ändring. Enligt mening böralltså 20 8 1 st. marknadsdomstolslagen kunna erhålla följande lydelse:"Skall ansökan, kallelse eller föreliggande tillställas part eller annansker del genom delgivning. Detsamma gäller beslut som sänds till parternaenligt 19 8. Inlaga eller annan handling får tillställas part eller annan genomdelgivning om del anses erforderligt." 4.3.2----------------------------------------------------------------------- (): Kommittén behandlar----------------------------------------------------------------- frågan om ersättning för rättegångskostnader i MD och framhålleralt ett generellt förslag om ersättning i alla ärenden skulle kunna medförautgifter för det allmänna. a, med anledning därav avstår kommitlén från attlägga fram något förslag i den vågen. Kommittén pekar även på möjligheten atti ärenden mellan enskilda företag låta vinnande part fä ersättning för sinarättegångskostnader av motparten. Kommittén lägger emellertid inte heller framnågot förslag av denna innebörd. NO anser för sin del. mot bakgrund av altnågra utgifter för det allmänna inte lorde uppkomma, att ersättning förrättegångskostnader efter mönster borde kunna införas isistnämnda slag av ärenden. 4.3.3 (): MD:s interimistiska heslutKOV delar den uppfattning som kommittén framför. Om synnerliga skäl föreligger bör MD i produktsäkerhetsärenden kunna meddela interimistiskt beslut utan före gående kommunikation med den mot vilken ett sådant beslut riktas. 1 betänkandet görs slutligen, s. 317. två uttalandenangående iryckfrihetsrättsliga spörsmål och regler angående ersättning förrättegångskostnader i MD. Verket delar för sin del utredningens uppfattningangående de iryckfrihetsrättsliga frågorna. Vad sedan gällerrättegångskostnaderna vill KOV - i avvaktan på ytterligare utredning - ejuttala någon deciderad uppfattning. KOV ställer sig dock tveksamt till enovillkorlig rätt för en näringsidkare att fä ersättning för sinarättegångskostnader vid en framgångsrik talan. Snarare borde bedömningenöverlåtas ät MD i varje enskilt fall. Frågans lösning måste i varje fallövervägas i ett större sammanhang. 4.3.4 i län:Länsstyrelsen delar kommitténs bedömning, att det i vissa situationer kan varaav stor vikt att snabbt få bort särskilt farliga produkter från marknaden. MDbör därför få möjlighet att i ärenden enligt MFL 8 4 meddela interimistisktbeslut utan föregående skriftväxling med berörda näringsidkare, om synnerligaskäl föreligger. 4.3.5 : För aumarknadsdomstolen skall få meddela ell interimistiskt beslut krävs enligt 13 8marknadsföringslagen att särskilda skäl föreligger. Enligt 15 8 tredje siycketmarknadsdomstolslagen får ett Prop.1984/85:213 212 interimistiskt beslut i princip inte meddelas utan att densom avses med beslutet fått lillfälle att yttra sig. Kommitlén föreslår nu allmarknadsdomstolen i produktsäkerheisärenden. om synnerliga skäl föreligger,skall fä meddela interimistiska beslut utan all först behöva inhämta sådantyttrande. Rekvisitel synneriiga skäl synes i de avsedda fallennärmast ta sikte pä att det föreligger fara i dröjsmål (betänkandet s. 315).Kommittén synes emellertid anse alt del skall krävas starkare skäl än vad som iandra fall behövs för interimistiska beslut för alt rätten skall fä underlåtakommunikation. Enligt RB räcker det i motsvarande situation med alt fara idröjsmål föreligger. Del finns vad vi kan se ingen anledning all ha någonannan regel i della sammanhang. Under sådana förhållanden kan uttrycket"om synnerliga skäl föreligger" bytas ut mot "om det är fara idröjsmål". Kommittén har tagit upp frågan om rätt alt föra talan motmarknadsdomstolens beslut. Under vårt arbete med prejudikatbildningen kommervi all ta upp frågor av detta slag. 4.3.6 : Riktlinjekommitiénnämner i betänkan det (s. 312) att den har gjort yttrandefrihetsutredningen uppmärksam pä att del i vissa fall med ytlrandefrihetsrätlslig anknytning kan anses diskutabelt att beslut inte kan överprövas av högsta domstolen annat än i de rena undantagsfall där det kan finnas grund för resning. har fullbordat sitt arbelepä ett förslag till vidgat och stärkt grundlagsskydd för yttrandefriheten. Enliglvår mening bör den fräga som riktlinjekommittén har tagit upp inte regleras igrundlag utan i vanlig lag. Vi kommer därför i vårt betänkande med förslag tillyttrandefrihetsgrundlag att uttala, att frågan bör uppmärksammas i samband medkommande överväganden om följdlagstiftning lill den grundlagsreglering viföreslär. 4.3.7 : Riktlinjekommitténsförslag att MD i ärenden enligt 4 8 MFL skall få möjlighet alt meddela interimistiska beslut utan föregående kommunikation syftar till att ingripanden skall kunna göras mycket snabbt, t. ex. när det redan har inträffat olyckor och förelig ger en överhängande risk för ytterligare skada på person, dvs. när det är fara i dröjsmål. En sådan ordning kan tänkas bli av betydelse även i äterkallelsesitualioner, och vi tillstyrker att den genomförs. Tankarna bak om förslaget ansluter sig nära till vissa bestämmelser i (se särskilt 15 kap. 5 8 tredje siycket). Liksom där skett torde i 15 8 lagen om marknadsdomstol m.m. böra anges att det interimistiska beslutet skall gälla till dess annat förordnas. Givetvis skall beslutet när som helst kunna omprövas av domstolen, t. ex. när den drabbade begär det. Prop.1984/85:213 213 4.3.8 Näringslivets Delegation för marknadsrätt (NDM):Rätlen att föra talan mol MDs beslut. Kommittén berör kortfattat den ofta diskuterade frågan om rätten att föra talan mot MDs beslut (avsnitt 13,6.1), Enligt kommitténs mening "kan del anses diskutabelt" alt () inte kan överpröva MDs beslut i ärenden som berör gränsdragningen mellan tryckfrihet/yttrandefrihet och marknadsföring. Kommittén upply ser all man uppmärksammat på problemet. Enligt vad NDM erfarit underhand kommer emellertid den utredningen inte att ta upp frågan i sitt kommande betänkande. NDM vill - med all respekt för MD - framhålla att detmåste anses klart otillfresställandc att en specialdomstol vars särskildakompelens ligger på helt andra områden ställs inför uppgiften att som förstaoch sista instans avgöra tolkningsfrågor som gäller innebörden av dengrundlagsfästa medborgerliga yttrande- och tryckfriheten. Det är också, inteminst sett ur MDs synvinkel, olyckligt att de grannlaga och kompliceradetolkningsfrågor som del här gäller endast kan bringas under HDs prövningresningsvägen, innebärande att part måste tillvita MD att ha ort sig skyldigtill rättstillämpning som uppenbart strider mol lag. NDM finner det angelägetatt denna anomali i regelsystemet möjligt avlägsnas och att möjlighetöppnas alt föra talan mot MDs beslut såvitt gäller frågor om grundlags-tolkning. NDM instämmer i vad kommittén anfört omrättegångskostnader i MD och MDs interimistiska beslut (avsnitten 13.6.2 och13.6.3), 4.3.9 (): Såsom kommilténfram håller kan beslut inte överklagas annat än med sär skilda rättsmedel, l.ex. ansökan om resning. Delta gäller enligt 2 8 lagen om marknadsdomstol såväl domstolens avgöranden i huvudsaken som dess beslut under rättegången. 1 flera fall har domstolens beslut inneburit att domstolen tagit ställning i frågan om gränsdragningen mellan opinions bildande och kommersiella inslag i reklamen. 1 två fall har domstolens beslut i ärenden av detta slaggenom ansökan om resning kommil under högsta domstolens prövning. Ett av fallengällde beslut i fräga om löpsedeln för tidningen domstolen ansåg att inte borde ha tagit upp tillprövning frågan om tidningens löpsedel innebar otillbörlig marknadsföringeftersom frågan föll inom ramen för tryckfrihetsförordningens ansvarssysiem. 1 en skrivelse lill yltrandefrihetsutredningen harkommittén anfört att del inom ramen för dess arbele har förekommit diskussionersom visar att det kan finnas skäl att överväga behovet och lämpligheten av attmed vanliga rättsmedel kunna föra frågor om gränsdragningen mellan tryckfri- Prop.1984/85:213 214 hetsförordningen och marknadsföringslagen till högstadomstolen. Enligt kommitléns mening ligger det närmast till hands att fråganbehandlas i yltrandefrihetsulredningens kommande belänkande. Yllrandefrihelsulredningen anser såsom framgår av dess yllrandeöver rikllinjekommitténs belänkande - att frågan bör uppmärksammas i sambandmed kommande överväganden om följdlagstiftning till den grundlagsreglering somyttrandefrihetsutredningen kommer all föreslå. TU finner angeläget att såsker. Del är högst otillfredsställande att frågan om gränsdragningen mellanopinionsbildande och kommersiella inslag i reklamen i normalfallet bedömsenbart av . 4.3.10---------------------------------------------------------------------- Hemkonsulenternassamrådsgrupp: Hemkonsulenterna delar kommitténs bedömning, att det i vissa situationer kan varaav stor vikt att snabbt få bort särskilt farliga produkter frän marknaden. MDbör därför få möjlighet alt i ärenden enligt MFL 8 4 meddela interimistisktbeslut utan föregående skriftväxling med berörda näringsidkare, om synnerligaskäl föreligger. 4.3.11 i (LO):LO anser alt MD i produktsäkerhetsärenden bör kunna meddela interimistiskabeslut ulan föregående kommunikation med den mot vilken ett sådant beslutriktas, om synnerliga skäl föreligger. 4.3.12 : bör i produktsäkerheisärendenkunna meddela interimistiskt förbud utan kommunikation med den mot vilken ettsådant beslut riktas om synnerliga skäl föreligger. 4.3.13 (): finner TCO det angeläget att medge MD möjlighet att i produktsäkerhelsrärendenmeddela interimistiskt förbud utan föregående kommunikation med den ett sådantbeslut riklas mot. 4.3.14-------------------------------------------------------- : Förbundet tillstyrker alt interimis tiska förbud i produktsäkerheisärenden bör kunna meddelas av marknads domstolen utan föregående kommunikation med den som förbudet riktar sig mot, under förutsättning att synnerliga skäl föreligger. 4.4.1 Hovrätten för Nedre : Beträffande 15 8 2 st.marknadsföringslagen och 6 a 8 2 st. avtalsvillkorslagen i dess föreslagnalydelser ifrågasätter hovrätten om inte skrivsättet kan förleda näringsidkareatt tro att ett godkännande av ett föreläggande kan ske muntiigen, vilket ejtorde vara kommitténs avsikt. 1984/85:213 215 4.4.2 Kammarrätten i Sundsvall:Kammarrätten delar uppfattningen att det föreligger ett visst behov avföreskrifter som innebär att ett föreläggande enligt MFL eller AVL blirgällande inte bara efter godkännande utan också om näringsidkare mot vilkenföreläggande riktas underlåter att meddela att han motsätter sig detta, Kammarrätlenansluter sig alltså till vad kommitléns majoritet uttalat i det avseendet ochhar inte någon invändning mot förslagen till ulformning av föreskrifterna i 158 MFL och 6 8 AVL. 4.4.3 (): 14 och 15 §murknadsjöringslagen saml 6 och 6 a avlalsvillkorslagen. Marknadsdomstolenfinner det tveksamt om det finns tillräckliga skäl för de föreslagna nyareglerna beträffande KOs förelägganden. Syftet med förslaget är all kommatillrätta med de fall av förhalning och obstruktion som förekommer underkonsumentverkets ärendehandläggning. Problemet är dock enligt betänkandet inteav någon större omfattning. De föreslagna reglerna framstår som krångliga ochkan, såsom påpekas i en reservation lill betänkandet, också medföra vissanackdelar. vill emellertid, med hänsyn till möjligaeffektivitetsvinster, inte motsätta sig att den föreslagna ordningen prövas. I anslutning till vad kommittén anför i specialmoiiveringen(s. 327) kan påpekas att det särskilda beslut av KO, som delges den berördenäringsidkaren, självfallet bör innehålla avskrift eller kopia av detföreläggande som beslutet avser. Med hänsyn till den verkan KOs beslut får börmeddelas beslämmelser om delgivning motsvarande vad som föreskrivs i 20 8 2 st.marknadsdomstolslagen. Den processuellasituation som uppstår i vid en omprövning av föreslagen artbör övervägas något grundligare än som sker i betänkandet. I detta har denföreslagna omprövningen jämförts med omprövning enligt 12 8marknadsföringslagen. Det är dock enligt domstolens uppfattning missvisandeatt jämställa dessa tvä fall. skall enligt betänkandet prövabäde det materiella innehållet i KOs föreläggande och de formellaförutsättningarna för KOs beslut. Förfarandet i domstolen initieras avnäringsidkaren och denne är enligt betänkandet alt betrakta som sökande.Samtidigt förutsätts att KO har att precisera sin lalan på samma sätl som iandra ärenden. Frågan är därför om inte KO i det fortsatta förfarandet idomstolen bör behandlas som sökande. 1 detta sammanhang uppkommer flera frågor.Kan exempelvis KO ändra eller återkalla sitt yrkande och vilket innehåll bör iså fall domstolens beslut ha? Skall domstolen vid bifall lill KOs talanfastställa KOs beslut eller meddela eget föreläggande? Kan domstolen delvisbifalla KOs talan och skall domstolen i så fall ändra innehållet i KOs besluteller undanröja detta? Dessa och liknande frågor torde kunna lösas i praxis.Icke desto mindre vore en ylteriigare belysning av frågorna värdefull. Därvidbör även uppmärksammas förhållandet lill 8 8 konsumenlköplagen som närmareberörs i del följande. 1984/85:213 216 4.4.4 (): förslagel angående rätts verkan av KOs förelägganden-- föranleder kommentarer frän NOs Förslaget, som innebär alt ett KO-föreläggande kanfå verkan även i vissa fall av passivitet från den näringsidkare somföreläggandet riklas mot, tillstyrks av NO. Någol hinder mol all motsvarandeändring även görs i konkurrenslagen anser NO inte föreligga. 4.4.5 (): KO:s förelägganden.Föreslagen ändring av 15 8 MFL innebär alt näringsidkaren kan bli bunden av sin passivitet. En förutsättning för detta är dock särskilt beslut från KO och ny delgiv ning. 1 betänkandet sägs.