prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — omutvecklingslinjer för hälso- och sjukvården, m. m.; Regeringen förelägger vad som har tagits upp ibifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder och del ändamål somframgår av föredragandens hemslällan. I propositionen redovisas - mot bakgmnd av hälso- ochsjukvårdslagens mål för hälso- och sjukvården om en god hälsa och en vård pälika villkor för hela befolkningen - regeringens syn på inriklningen ochutvecklingen av hälso- och sjukvården med särskild tonvikt på de förebyggandeinsatserna. Propositionen utgår från det remissbehandlade förslag tillprincipprogram för hälso-och sjukvården i perspektivet 1990-2000 som lagls framav den s.k. HS 90-ulredningen i huvudrapporten och sjukvård inför90-talel. Propositionen utgår vidare från cancerkommitténs remissbehandladebetänkande Cancer - orsaker, förebyggande m.m. I fräga om förtroendenämndernainom hälso- och sjukvården ulgår propositionen från den remissbehandladerapporten inom hälso- och sjukvården. När det gäller denpsykiatriska hälso- och sjukvården grundas bedömningarna på socialberedningensremissbehandlade betänkande Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten samtSpri-rapporlen Psykiatri i samverkan. I de psykiatriska ivångsfrågorna pågårberedning inom . I propositionen föreslås att lagen om förtroendenämnderinom hälso- och sjukvården förlängs atl gälla under ytterligare ell är t.o.m.den 30 juni 1986, i avvaklan pä fortsatt beredning av frågan om formerna förförlroende-nämndsverksamheten och dess omfattning. Bl.a. övervägs en samordningmed de av socialberedningen föreslagna insynsnämnderna för den psykiatriskavården. Vidare föreslås den ändringen i hälso- och sjukvårdslagen alt som etlsärskilt krav pä en god hälso- och sjukvård skall gälla alt värden skallinriktas på att förebygga ohälsa och att kraven på en god hälso- och sjukvårdskall avse all hälso- och sjukvård och inte enbart den som drivs avlandstingen. 1 1984/85. 1984/85:181 2 I propositionen betonas betydelsen av en samladfolkhälsopolitik. Speciell uppmärksamhel ägnas de grupper i samhällel somutsätts för de slörsla hälsoriskerna. Hälso- och sjukvårdens fortsaitautveckling bör baseras på principerna om ett offentligt ansvar, solidariskfinansiering, närhet, tillgänglighet och valfrihet, slöd lill egenvård, kravpå en helhetssyn med patientens problem i centrum och en offensivt prägladhälsopolilik som så långt möjligl leder lill alt ohälsa förebyggs. Utvecklingenmåste ske inom begränsade samhällsekonomiska ramar och i enlighet med de mälsom redovisats i propositionen (1984/85:40) med rikllinjer för den ekonomiskapolitiken lill 1980-talels slut. I fråga om det förebyggande arbetet förordas ipropositionen ell starkare samarbete mellan de många samhällssektorer som kanmedverka till alt främja goda hälsoförhållanden och motverka ohälsa. Underlagför hälsopolitiska program mot hjärt-kärlsjukdomar, cancer och skadorredovisas liksom vissa hälsopolitiska ulgångspunkler för samhällsplaneringen.Underlag lill program mot psykisk ohälsa och rörelseorganens sjukdomar bör tasfram med förtur. En bältre skadestaiistik föreslås som grund för intensifieradeskadeförebyggande insalser. Hälsoupplysningens roll och behoven av olikaälgärder för förbättrade kostvanor och minskal tobaksbruk betonas. Enintensifierad informationsverksamhet om tobakens skadeverkningar inriktad iförsta hand mot barn och ungdom förordas. Vidare redovisas vissa hälsopolitiskamål och insatser vad avser alkoholpolitiken. I syfte att siärka samarbetet mellan olikasamhällssektorer kring del förebyggande hälsoarbetet kommer en rådgivandehälsopolitisk expertgrupp att knytas till hälso- och sjukvårdsberedningen inomsocialdepartementet. Vidare betonas betydelsen av alt del samhällsmedicinsktinriktade arbelet vidareutvecklas pä landstingsnivå. Mol bakgrund av hälso- och sjukvårdslagens krav på bl.a.tillgänglighet och kvalitet i vården redovisas den pågående och önskvärdautvecklingen mot en förstärkt primärvård och en delvis förändrad roll förlänssjukvården. Därvid betonas bl.a. behoven på lokal nivå aven förstärktsamverkan mellan landstingens hälso- och sjukvård och olika primärkommunalaorgan. Inriktningen av forsknings- och utvecklingsarbetet molpreveniion, allmänmedicin, epidemiologi, omvårdnad och rehabililering börstärkas. Forskning om arbetslöshetens hälsomässiga konsekvenser bedöms mycketangelägen. Hälso- och sjukvårdsberedningen bör i sitt arbele behandlaforskningsfrågor, och del bedöms önskvärt atl landstingen fördjupar sitlengagemang i forskningsfrågor och bl.a. slimulerar all forskning förläggs lillprimärvården. 1984/85:181 3 Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs i fråga om hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) dels att 3 § skall ha nedan angivna lydelse, dels atl i lagen skall införas en ny paragraf, 2 a §, ochnärmast före 2 a § en ny rubrik av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Krav på hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvården skall bedrivas så atl den uppfyllerkraven på en god vård. Detla innebår särskih att den skall 1. inriktas mol all förebygga ohäl sa, 2. vara av god kvalilet och tillgodosepatientens behov av irygghel i vården och behandlingen, 3. vara lätt tillgänglig, 4. bygga på respekl för patienlenssjälvbestämmande och integritet, 5. främja goda konlakler mellanpatienten och hälso- och sjukvårdspersonalen. Vården och behandlingen skall så långt det är möjligtutformas och genomföras i samråd med patienten. Patienten skall ges upplysningar om sitt hälsotillståndoch om de meloder för an förebygga, utreda och behandla sjukdom och skada somSlår till buds. Om upplysningarna inle kan lämnas till patienten skällde istället lämnas lill en nära anhörig till honom. Upplysningar får dock inlelämnas till patienten eller någon anhörig i den mån det finns hinder för detlai 7 kap. 3 # eller 6 § sekrelesslagen (1980:100) eller i 6 § andra stycketeller 6 a § försia stycket lagen (1980:11) om lillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m.fl. Prop.1984/85:181 4 Varjelandstingskommun skall erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosattainom landstingskommunen. Även i övrigt skall landstingskommunen verka för engod hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landstingskommunergäller också kommuner som inte ingår i en landstingskommun. Bestämmelser omförvaltningsutskott skall därvid avse kommunstyrelsen. Vad här sagts ulgör intehinder för annan att bedriva hälso- och sjukvård. En god hälso- och sjukvård skall särskih 1. vara av god kvalitet och tillgodosepatientens behov av irygghel i vården och behandlingen, 2. vara lätt tillgänglig, 3. bygga på respekl för patientenssjälvbestämmande och integritet, 4. främja goda konlakler mellanpaiienien och hälso- och sjukvårdspersonalen. Vården och behandlingen skaU så långi del är möjliglutformas och genomföras i samråd med patienten. Patienten skall ges upplysningar om sitt hälsotillståndoch om de behandlingsmetoder som står tid buds. Om upplysningarna inle kanlämnas tiU patienten skaU de i stället lämnas tiU en nära anhörig UU honom.Upplysningar får dock inte lämnas till patienten eller någon anhörig i den måndet finns hinder för detta i sekretesslagen (1980:100). Denna lag träder i kraft . 1984/85:181 5 Lag om fortsattgiltighet av lagen (1980:12) om förtroendenämnder Härigenomföreskrivs att lagen (1980:12) om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården,som gäller till utgången av , skall fortsätta att gälla till utgångenav . 1984/85:181 ( Närvarande: statsministern , ordförande, ochslalsråden , , , , , ,, , , , , , R. , ,, , Proposition om utvecklingslinjer för hälso- ochsjukvården, m. m. Hälso- och sjukvärden utgör en viklig del av den svenskavälfärden. Vårdfrågorna angår och engagerar människor mer än det mesta i detsvenska samhället. Det finns också etl starki stöd hos allmänhelen för enrättvis demokratisk hälso- och sjukvård som finansieras solidariskt. Dess grundär att människor tillerkännes ett värde i sig som är lika för alla och inteberoende av ekonomiska, sociala eller hälsomässiga faktorer. Denna människosynoch vår demokratiska vård utgår från människors intresse och levande engagemangför atl gemensaml forma elt samhälle där riskerna för ohälsa, ulslagning ochisolering akfivt bekämpas. En sådan kamp måste föras på demokratins grund ochmed möjlighel lill aktivt deltagande för alla. Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763; HSL) anger detövergripande målet för hälso- och sjukvården i termer av en god hälsa och envård pä lika villkor för hela befolkningen. En utveckling mol HSL:s mål förutsälter en samladfolkhälsopolitik inriktad pä att skapa goda livsvillkor för befolkningen ochdärigenom förebygga ohälsa. Härfill kommer krav på god kvalitet och tillgängligheti vården. Detla kräver en konstrukfiv samverkan mellan slaten och huvudmännenför hälso- och sjukvården. Ansvarsfördelningen mellan stal och landstingfastställdes av vid behandlingen av propositionen om hälso-ochsjukvårdslag m.m. (prop. 1981/82:97, SoU 51, rskr 381). ochregeringen har ett övergripande ansvar för planeringen och samordningen avhälso- och sjukvården. Landstingen har det demokratiska ansvaret för atl ulformahälso- och 1984/85:181 7 sjukvärdens insatser med utgångspunkt i HSL:s krav ochlokala förutsättningar och behov. Under har huvudmannaskapet förolika grenar av den offenlliga hälso- och sjukvården såväl i fred som krigöverförts till landstingen. Provinsialläkarväsendet övergick lilllandslingen och primärkommunernas sladsdistriktsläkare m.fl. inordnades år 1968i landstingens organisalion som därmed fick ansvaret för den helt övervägandedelen av den öppna hälso- och sjukvård som bedrivs utanför sjukhusen. År 1967överlog landstingen de tidigare slatliga mentalsjukhusen. sjukhusetoch akademiska sjukhus har överförts till resp. landsting. Stora delarav de uppgifter som tidigare ankom på länsläkarorganisalionerna har ocksåövertagits av landslingen. I riksdagsbeslutet om HSL slås också fasl att den ifred gällande hälso- och sjukvårdslagstiftningen utgör grunden för sjukvården ikrig enligt den s.k. totalförsvarsprincipen. Del innebär att ansvar i fred förviss verksamhel följs av ansvar för atl förbereda, genomföra och leda sammaverksamhel i krig. Enligt HSL åligger det således hälso- ochsjukvårdshuvudmännen att redan i fred planlägga och vidta de olikaförberedelser som fordras för att de skall kunna bedriva sin verksamhet underberedskap och krig. Landstingen har numera del demokratiska ansvaret förhuvuddelen av all hälso- och sjukvård. Därvid skall landstingen enligt HSLplanera hälso- och sjukvården med utgångspunkt i befolkningens behov av vård.Verksamheten skall vidare samordnas med kommuher, enskilda vårdgivare saml ävenandra landstingskommuner för alt åstadkomma elt samlat utbud av värd. Det övergripande målet för hälso- och sjukvården som angesi HSL gäller såväl landstingens verksamhet som den hälso- och sjukvård sombedrivs av andra huvudmän än landsling, t.ex. inom företagshälsovård,skolhälsovård. studerandehälsovård vid universitet och högskolor samt denprivata hälso-och sjukvärden. och regeringen har etl särskilt ansvar för atlutveckla en samordnad politik som vägledning för de beslut av hälsopolitiskbetydelse som ligger utanför huvudmännens direkta beslämmande men som spelar enavgörande roll för utvecklingen av hälsotillståndet i landel. Statsmakterna har också ett övergripande ansvar förresursfördelningen mellan olika samhällssektorer. Detla kräver tillgång tillunderlag för överväganden av regering och riksdag om bl.a. hälso- ochsjukvärdens resurser. är totalkostnaden för samhällels hälso- och sjukvårdomkring . moisvarar närmare 10 procenl avbruttonationalprodukten. Från alt under 1970-talel ha ökat mer än BNP harhälso- och sjukvårdens andel av samhällsekonomin varit i stort selt oförändradde . Utbyggnadstakten har således de allra senasle åren svarat mottillväxten i hela samhället. De direkta slatliga bidragen och ersättningen fränsjukförsäkringen svarar 1984/85:181 8 för närmare en fjärdedel av dessa kostnader. Dessa bidragoch ersällningar bör vara utformade så all de stimulerar en utveckling av hälso-och sjukvården i överensstämmelse med de värderingar och överväganden somligger i HSL. Proposifionen (1983/84:190) och beslut (SfU 31, rskr393) om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m.m. är ell uttryckhärför. Beslutet innebär att statsbidragen och ersättningen frän den allmännaförsäkringen till hälso- och sjukvärden i ökad ulslräckning fördelas utifrånbefolkningens behov av vård i stället för all ge ersättning för prestationer. Staten har också etl ansvar för läkarutbildningen och endel av utbildningen av andra personalkategorier inom hälso- och sjukvården.Slalen har även direkt ansvar för medicinsk forskning och annal forsknings-ochutvecklingsarbete av betydelse för hälso- och sjukvårdens utveckling. Tillsyn av säkerhel och kvalitet inom hälso- ochsjukvården hör också lill statens ansvar. och hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd har pä myndighetsnivå givits detta ansvar. Isocialslyrelsens tillsynsfunktion ligger också atl löpande följa i vilkenutsträckning lagstiftningens mål för hälso- och sjukvården förverkligas. svarar enligt instruktionen (1981:683 m.fl.) för tillsyn över bl. a. hälso- och sjukvård och hälsoskydd. Tillsynenskall ske med beaktande av huvudmännens självständighet och behov av altanpassa sin verksamhel efter lokala förhållanden. Styrelsen skall även förstatens del svara för övergripande planering, samordning och uppföljning påriksnivå av verksamhetsgrenarnas omfattning, innehåll, kostnader ochulveckling. I uppgifter ingår naturiigen att göra analyseroch bedömningar av det medicinska innehållet och den medicinska effektiviteteni hälso- och sjukvården- Tillsammans med huvudmännen driver staten ochsocialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri) som har vikligauppgifter för att utveckla och effektivisera hälso- och sjukvården, dessplanering, organisation och utnyttjande av lokaler och utrustning. Staten har således ett övergripande ansvar för hälso- ochsjukvårdspolitiken liksom ett direkl ansvar för lagstiftning, utbildning,forskning och viss finansiering. Med hänsyn härtill finner jag det angelägetatl regelbundet får del av fakta om utvecklingen vad avserbefolkningens hälsa samt hälso- och sjukvärdens verksamhet för att kunna görade ställningstaganden som föranleds därav. I denna proposition kommer jag mot denna bakgrund attredovisa vissa allmänna utgångspunkter och överväganden som enligt min meningbör vara vägledande för hälso- och sjukvårdspolitiken. Speciell uppmärksamhet ägnas behovet av en samladhälsopolitik som Derör även andra samhällsområden än hälso- och sjukvården. Vidare behandlas vissa frågor om vårdens innehåll,struktur och fillgång- 1984/85:181 9 lighet samt om personalförsörjning, utbildning, forskningoch statistik, Behovel av långsikliga utvecklingsperspektiv är stort inomhälso- och sjukvårdssektorn, Mina överväganden skall i första hand ses som eltunderlag för den långsiktiga utvecklingen av hälso- och sjukvården i landet. Mot denna bakgrund tar jag även upp vissa frågor rörandeplanering och uppföljning av hälso- och sjukvärden samt motiverar de ändringari hälso-och sjukvårdslagen som jag föreslär. Patientens behov av slöd vid problem i kontakterna medhälso- och sjukvården behandlar jag något i anslutning lill mitt förslag om enettårig förlängning av lagen om förtroendenämnder inom hälso- och sjukvården.Vissa frägor kring patienlens krav på integritet och sekreless i värden har jagemellertid behandlat i den lagrädsremiss med förslag till en nypalienljour-nallag, som jag denna dag kommer all föreslå alt regeringenfattar beslut om, I det följande anmäler jag de belänkanden och annalutredningsmaterial som ulgör grunden för mina överväganden och förslag. sjukvårdsdelegation (S 1966:39) logmed utgångspunkt i principprogrammet Hälso- och sjukvård inför 80-talel (HS80) initiativ till arbetet med ell samlat underlag för ett nytt principprograminför 90-talet (HS 90). Arbetet har - sedermera under hälso- och sjukvårdsberedningen(S 1983:02) - letts av en arbetsgrupp med föreirädare för staten.Landstingsförbundet och de centrala fackliga organisationerna. Arbetsgruppenhar överlämnat huvudrapporten (SOU 1984:39) Hälso- och sjukvård inför 90-talet.Denna har remissbehandlals. Inom ramen för HS 90-arbelet har vidare publiceratsett femtontal underiagsstudier, huvudbilagor och expertrapporter (SOU 1981:1saml SOU 1984:40-48). Huvudrapportens sammanfattning m.m., uppgifier omarbeisgruppens sammansättning samt en redovisning av remissutfallet bör fogaslill regeringsprolokollet i detla ärende som bilaga 1 och 2. Cancerkommitlén (S 1979:07) har överlämnat betänkandet(SOU 1984:67) Cancer - orsaker, förebyggande m.m. jämte elt slort antalexpertrapporter (DsS 1984:1-6) m.m. Betänkandet har remissbehandlals. Detanknyler, i vad avser cancerfrågorna, nära lill del hälsopolitiska synsätt somförespråkas i HS 90. Betänkandels sammanfattning, uppgifter om kommitténssammansätlning och en redovisning av remissutfallet bör fogas tillregeringsprotokollel i detta ärende som bilaga 3 och 4. En arbetsgrupp inom har utvärderatverksamhelen enligt lagen (1980:12) om förtroendenämnder inom hälso- ochsjukvården och avgetl rapporten (Ds S 1984:16) Förtroendenämnder inom hälso-och sjukvården. Rapporten har remissbehandlats. Rapportens sammanfattning,uppgifter om arbetsgruppens sammansätlning och en sammanslällning avremissutfallet bör fogas till regeringsprolokollet i detta ärende som bilaga 5och 6. Prop.1984/85:181 10 Socialberedningen (S 1980:07) har avgetl betänkandet (SOU1984:64) Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten. Frågan om en reviderad psykialrisk tvångslagstiftning beredsf.n. I betänkandet behandlas även den allmänna psykiatrinsinrikining och ulveckling. Spri, , Landsiingsförbundei ochSvenska kommunförbundel har gemensamt lagl fram rapporten (Spri-rapport1984/176) Psykiatri i samverkan. Jag kommer vid mina överväganden om denpsykiatriska vården atl beakta rapporten och socialberedningens förslag i frågaom psykiatrins allmänna inrikining och ulveckling. Vidare har till regeringen överlämnatrapporten (1982:7) Kullur i vården. Jag kommer att åberopa denna rapport vidmina överväganden när det gäller innehållet i vården, särskilt den instilutionsbundnalångtidssjukvården. Riksrevisionsverkel (RRV) har i revisionsrapporten (Dnr1982:719) Kostnadsutveckling och resursutnyttjande inom hälso- och sjukvårdenbehandlal frågor om planerings- och uppföljningsansvaret inom hälso- ochsjukvården. Jag kommer delvis atl utgå frän denna rapporl vid mina övervägandeni dessa frågor. Vidare har RRV tili regeringen överlämnatrevisionsrapporten (Dnr 1984:235) Personal- och utbildningsplaneringen ihälso- och sjukvärden. En granskning av ansvar och uppgifter.Jag kommer atl åberopa denna rapporl vid mina överväganden i anslutning tillpersonal- och utbildningsfrågorna. En särskild utredningsman har i betänkandet (Ds 8 1984:12)Vissa ansvarsfrågor i hälso- och sjukvård analyserat innebörden av bestämmelsernai HSL om det medicinska ledningsansvaret och föreslagit vissa författningsändringar.I belänkandel har också redovisats ansvarsfördelningen mellan skildayrkesgrupper inom hälso- och sjukvården. Betänkandet har remissbehandlats. Avremissutfallet framgår att det finns starka önskemål framför allt från hälso-och sjukvårdshuvudmännen och vissa personalorganisationer att analyserna ibetänkandet bör läggas fill grund för ytterligare överväganden om huransvarsfrågorna i framliden bör vara reglerade inom hälso- och sjukvärden. Jagavser inom korl att i annat sammanhang återkomma angående formerna för defortsalla övervägandena i dessa frågor. 2.1 En samlad folkhälsopolitik En av de viktigaste delarna av vår personliga välfärd äratl sä längl möjligl behålla en god hälsa och att vid sjukdom, skada ellerhandikapp erhålla en 1984/85:181 11 högl kvalificerad vård och omsorg. Vår hälsa bestäms i hög grad av de livsvillkor och denlivsstil som präglar våra liv. I etl historiskt perspekliv framgår lydligt hurden ekonomiska och sociala utvecklingen och fördelningen av välfärden haftavgörande betydelse för befolkningens hälsa. Detla återspeglas t.ex. iutvecklingen av spädbarnsdödligheten som var -150 döda barn för varje tusen levande födda. På1930-talet hade den tack vare förbätlrad näringssituation, ulbildning ochhygien sjunkit avsevärt. fanns dock stora skillnader ispädbarnsdödlighet mellan olika samhällsgrupper. I varieradeexempelvis spädbarnsdödligheten mellan 14 och beroende pä familjenssociala och ekonomiska situation. föranledde medicinalstyrelsen atl år1935 framhålla atl det inle fanns anledning att acceptera en spädbarnsdödlighetför någon samhällsgrupp som var högre än den som gällde för den ekonomiskt meslvälsituerade fjärdedelen av befolkningen. "Vad en socialgrupp kan köpa förpengar skall samhällel lillgodose för andra grupper." De åtgärder somkrävdes för att nå detta mål gällde i försia hand bättre hygien ochnäringsstandard samt en utbyggd - för hela befolkningen lätl tillgänglig-hälso- och sjukvård. anlog mot bl.a. denna bakgrund eltförslag om en avgiftsfri mödra- och barnhälsovård. har spädbarnsdödlighetensjunkit till och skillnaderna mellan olika samhällsgrupper är mycketsmå. Jag har genom detta exempel sökl illustrera hur vi genomen samlad politik för folkhälsan lyckats uppnå en i ett internationelltperspektiv myckel låg spädbarnsdödlighet. På motsvarande sätl kan konstateras vilken betydelsebättre hygien och kost. förbättrade arbetsvillkor och arbets- ochboendemiljöer, allmän skolgång samt medicinski förebyggande insalser under detsenaste århundradet haft för befolkningens hälsoutveckling. De livshotande infektions- och bristsjukdomar, som förrdominerade sjukdomsbilden och skördade mänga offer i unga är, är i stortsett utplånade. var den förväntade livslängden förnyfödda . är den förvänlade livslängden för en nyfödd flickaca 79 är och för en pojke . De senaste redovisade uppgifterna från SCBvisar för all medellivslängden ökat med 0,9 är förkvinnornas del och med för männens del. Det senare innebär all 70-laletstendens till stagnation för männens del har brutits. Den aktuella utvecklingen innebär inle bara atl denförväntade medellivslängden ökat utan också atl befolkningens hälsaförbältrals i olika avseenden. Störst skillnad redovisas för de äldre där varjeny generation är mindre märkt av etl tidigare hårl liv i det gamlafatiig-Sverige. Tillsammans med starkt förbättrade ekonomiska villkor innebärdelta möjligheter till aktivitet och delaktighet i samhället långt upp i åren.För befolkningen i s.k. förvärvsakliv ålder har minskade risker i irafik- ocharbetsmiljön inneburil 1984/85:181 12 väsentliga förändringar liksom den reducerade konsumtionenav sprit och tobak. Inom sjukvården har genomförls en rad förändringar somgett starkt förbättrade resultat och som ökal möjligheterna lill delaklighet ivärden och samhällslivet. Utvecklingen inom psykiatrin ger ytterligare etltusental människor chansen atl byla en passiv institutionsvård mol etlegel liv ute i samhället med erforderliga stöd- och hjälpinsatser. Nyundersöknings-och behandlingsmelodik ger människor alll bältre hjälp vid t.ex.nedsatt syn, hörsel och rörelseförmåga. Vårdinsatser flyttas i snabb takt frånlångtidsvård lill aktiv sjukhemsvård eller hemsjukvård vilket innebär ökademöjligheter till ell liv pä egna villkor för den enskilde. De erfarenheter som vunnits i detta folkhälsoarbete är ihög grad relevanta även för dagens och morgondagens hälsopolitik, trols atlhälsoriskerna och hälsoproblemen inte är de samma som . Hälsoriskerna i dagens samhälle finner vi i bl.a. fysiskloch socialt bristfälliga arbetsmiljöer, trafik- och boendemiljön, arbetslöshetoch risk för arbetslöshet, missbruk av alkohol och narkotika, konsumlion avtobak, olämpHga kostvanor, samt psykologiska och sociala påfrestningar som ärförknippade med våra relalioner - och brist på relationer - till medmänniskor.