prop · G803179 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1984/85:179 medförslag till lag om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål; Regeringenföreslår att anta det förslag som har upptagils i bifogade utdrag avregeringsprotokoll denna dag. 1propositionen föreslås en ny lag om skydd mol utförsel av vissa äldre kulturföremål.Lagen föreslås ersätta en kungörelse . Enligt1927 års kungörelse krävs lillstånd för utförsel av olika slag av Iräföremålsom är tillverkade före är 1860. I den nya lagen uividgas skyldigheten attansöka om tillstånd att också gälla etl flertal andra föremålsgrupper. Blanddessa kan nämnas folkdräkter, bonadsmåleri, musikinstrument, vapen, målningar,teckningar, skulpturer, samiska föremål, brev, dagböcker och manuskript. Förflertalet av föremålen föreslås en åldersgräns . I några fall skallandra åldersgränser gälla, l. ex. för samiska föremål 50 är. Vissaav föremålen föreslås bli skyddade oavsett deras ekonomiska värde medan andraskall ha ett visst värde för alt omfattas av lagstiftningen. Exempelvis kommermålningar, teckningar och skulpturer samt utländska föremål att varaunderkastade utförselrestriktioner endast om deras värde överstiger . Ansökningarom tillstånd att föra ut kulturföremål skall prövas av kungl. ,och statens historiska museer, , statenskonstmuseer eller Stiftelsen . Tillstånd till utförsel skall iprincip inte medges om föremålet är av stor betydelse för del nalionellakulturarvet. Tillståndsprövningen föresläs bli avgiftsfri. Riksantikvarieämbetetoch statens hisloriska museer får i uppgift att svara för information om dennya lagstiftningen och vikten atl värda och bevara kulturarvet. Den nya lagen föreslås träda i kraft . 1 1984/85. Prop.1984/85:179 2 Lag om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål Härigenom föreskrivs följande. Lagens ändamål ni. J !j 1 denna lag finns loreskrifter om ulförsel avvissa äldre svenska och utländska kuliuriöremål. Lagen har till ändamål au förhindra alt äldrekulturföremål, som är av stor betydelse för det nationella kulturarvet, förs utur landet. 2 § Med svenskt kulturföremål avses föremål, som äreller kan antas vara framställt i eller i etl annat land av en svensk. Med utländskt kulturföremål avses föremål som ärframställt i elt annat land av annan än en svensk. De gränser som har vid denna lags ikrafllrädandeär avgörande vid bestämmandet enligt lagen av vad som skall anses som Sverigeoch vem som skall anses som svensk. 3 § Den som vill föra ut ettkulturföremål ur landet skall ha tillstånd till utförseln, om föremålel är avdet slag som anges i 4-6§§. 4 § Svenska kuliurjöremål: Föremål, som har framslällls JÖre , oavsellvärde: a) tryckta skrifter, kartor och bildersaml b) handskrifter på pergament ellerpapper. Mer än föremål oavsett värde: a) dryckeskärl, seldon och texlilredskap,om de är av trä och har målad eller skuren dekor, b) folkdräkter och broderad eller mönstervävdfolklig textil, c) bonadsmåleri, d) möbler, speglar och skrin, e) golvur, väggur och bordsur, f) signerade fajanser, g) musikinstrument samt h) skjutvapen, blankvapen och skyddsvapen. Mer än föremål med ett värde över 50000kronor, i den mån föremålet inte kan hänföras under punkt 2: a) målningar, teckningar ochskulpturer, b) föremål av keramik, glas, guld,silver, brons och porfyr samt c) ljuskronor och vävda tapeter. Mer än föremål med elt värde över2000kronor, i den mån föremålet inte kan hänföras under punkt 1 eller 2: a) samiska föremål, b) icke tryckta protokoll, brev,dagböcker, manuskript, noter och räkenskaper, c) handritade kartor och ritningarsamt d) tekniska modeller och prototyper samt vetenskapligainstrument. Prop.1984/85:179 3 5 § Ulländska kulturföremål, som kun antas ba kommit lillSverige , och som har ell värde : a) möbler, speglar och skrin, b) golvur, väggur och bordsur, c) musikinstrument, d) skjulvapen, blankvapen och skyddsvapen, e) målningar, teckningar och skulpturer, f) föremål av keramik, glas, guld, silver, brons ochelfenben samt g) ljuskronor och vävda tapeter. 6 § Tillståndkrävs även för utförsel av en del av ett föremål som anges i 4 eller 5 §. 7 § Ettkulturföremål får föras ut ur landel ulan tillslånd, om 1. föremålets ägare flyttar från för au bosättasig i ell annal land, 2. föremålet genom arv, testamente eller bodelning harförvärvats av en enskild person som är bosatt i annat land, 3. föremålet förs ut av en offentlig institution här ilandet eller en inslilulion som får bidrag av slal, kommun eller landslingskommun och del skall föras tillbaka till , 4. föremålet förs ut av en enskildperson för atl användas i samband med offentlig kulturverksamhet och det skallföras lillbaka till eller 5. föremålet är tillfälligt inlånatfrån utlandet. Prövningen av ansökningar om tillslånd till utförsel 8 § Tillstånd till utförsel av kulturföremål skall ges, omföremålet inle är av stor betydelse för del nalionella kulturarvet. Även om föremålet har stor betydelse för det nationellakulturarvet får tillstånd ges till utförsel, om föremålel förvärvas av eninstitution i utlandet. 9 8 Frågor om tillstånd till ulförsel skall prövas av kungl.biblioteket, och statens hisloriska museer, , slatens konslmuseer eller Sliftelsen (lillståndsmyndigheter). För varje slag av föremål som anges i 4 och 5 §§ föreskriverregeringen vilken tillslåndsmyndighel som skall pröva ansökan om tillstånd. Handläggningen av tillståndsärenden m. m. 10 § Ansökan omtillstånd skall ges in till och statens historiskamuseer. Om ansökningen enligt föreskrift meddelad med stöd av 9§ skall prövasav annan tillslåndsmyndighel, skall ansökningen överlämnas till denna. 11 § Rör enansökan mer än en av lillståndsmyndigheterna beslutar riksantikvarieämbeletoch statens historiska museer vilken tillslåndsmyndighel som skall handläggaansökningen. Den tillständsmyndigheten fär fatta beslut i ärendet först eftersamråd med den eller de övriga tillstånds-myndigheter som är berörda. I sådanaärenden skall ansökan avslås, om nägon av de berörda lillståndsmyndigheternaanser att tillslånd inte skall beviljas. Prop.1984/85:179 4 12 § Den som ansöker om tillstånd all föra ul etlföremål skall till ansök ningen foga två svartvita fotografier av föremålel. Fotografier behövs dock inte, om ansökningen avser föremål som av;es i 4§ la) och 4 b). Fotogra fier behövs inte heller, om tillslåndsmyndigheten medger undanlag från detta krav. Sökandenskall på begäran av tillståndsmyndigheten ställa föremålel lill dess förfogandeför granskning. 13 § Förvaltningslagen (1971:290) skall lillämpasäven i fråga om lill- ståndsärenden som handläggs av Stiftelsen . Beslui i sådani ärende fattas av stiftelsens styresman eller annan tjänsteman som styresmannen utser. 14 § Har en tillslåndsmyndighel avslagil en ansökanom lillstånd till ulförsel, får beslutet överklagas hos kammarrätten genom besvär. Andra beslut, som en tillståndsmyndighet har meddelatenligt denna lag, får inle överklagas. 15 § Även om ett kulturföremål är av stor beiydelseför del nalionella kulturarvet, får regeringen om synnerliga skäl föreligger medge att föremå lel förs ut ur landet. 16 § Om ansvar för olovlig utförsel av kulturföremåloch för försök därlill finns bestämmelser i lagen (1960:418) om slraff förvarusmuggling. Denna lag iräderi kraft . Genom lagen upphävs kungörelsen (1927:129) angåendeförbud mot utförsel från riket av vissa äldre kulturföremål. Har alTsökanomutförsel getts in före utgången av och gäller den föremål som omfattasav kungörelse, skall äldre beslämmelser lillämpas vid prövningen avansökningen. Tillstånd somhar beviljats med stöd av kungörelse gäller fortfarande. Närvarande: statsministern , ordförande, och statsrådenLundkvist, , , , . , , ,. , , R. Carisson, , , , Lagrådsremiss om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål Utförsel av kulturföremål är i viss begränsad utsträckningreglerad. Nuvarande regler avser enligt en kungörelse (1927; 129)i huvudsak träföremål tillverkade . Genom beslut uppdrog Kungl. Maj;t ätkulturrådet, och att i samråd göra envärdering av erfarenheterna av gällande ordning i fräga om ulförsel avkulturföremål. Rådel fick i uppdrag atl avge de förslag som rådet kunde finnapåkallade med anledning av värderingen. Rådel redovisade resultatet av arbeteti rapporten mol ulförsel av kulturföremål (Rapport från kulturrådet1979:5). Rapporten har remissbehandlats. I proposition 1981/82:82 föreslog regeringen en ny lag omutförsel av vissa äldre kulturföremål. Lagförslaget bör fogas till protokolleti detta ärende som bilaga I. Tillpropositionen fogades en sammanfattning av och de irapporten framlagda författningsförslagen saml en sammanställning avremissyttranden. Beträffande rådets närmare överväganden, förfatiningsförslagsamt remissyttranden hänvisas till propositionen. Enligt propositionen skulle tillstånd till utförsel iprincip inte medges om föremålel var av stor betydelse för det nationellakulturarvet. Vissa undantag från kravet pä tillstånd föreslogs dock gälla. Bl.a.skulle lillstånd inte krävas om föremålel var framställt utomlands eller omdess värde inte översteg . När det gällde de utländska föremålenframhöll föredraganden i propositionen att förslaget innebar att vissa föremålsom var mycket väsentliga för det svenska kulturarvet lämnades utanför lagregle- Prop.1984/85:179 6 ringen men atl det saknades underlag för ställningstagandeom vilka ulländska föremål som borde omfattas av lagsliftningen. Föredragandenanmälde att han hade för avsikt att senare föreslå regeringen atl uppdra ätriksantikvarieämbetet och slatens historiska museer att utreda behovel av ulförselskyddför ulländska föremål. Utredningsuppdraget borde även omfatta frågan om skyddför fornfynd. framhöll i sitl betänkande (KrU1981/82:20) med anledning av propositionen atl det fäste särskilt vikt vid denfrän flera häll framförda åsikten atl en blivande lag borde omfatta även iutlandet framställda föremål som var av slor betydelse för vårl nationellakulturarv. Enligt utskottets uppfattning borde därför den utredning härvidlagsom regeringen avsåg att låla genomföra föreligga innan tog slällningtill en lag om utförselförbud. Utskottet ansåg också atl det behövdesytterligare överväganden av frågan om pä vilken nivå en värdegräns borde ligga.I samband därmed borde också enligt ulskollels mening övervägas möjlighelen ochlämpligheten av alt införa någon form av slallig förköpsrätt. biföllav utskottet gjord hemställan i ämnel (rskr 1981/82:213). Regeringen uppdrog åt riksantikvarieämbetetoch statens hisloriska museer att i samråd med statens konstmuseer ochStiftelsen överväga och lägga fram förslag om sådana ändringarav och tillägg till det av regeringen framlagda förslaget till lag om utförselav äldre kulturföremål m.m. som kunde anses erforderliga med hänsyn till vadriksdagen hade anfört. Regeringen uppdrog vidare ät ämbetet alt ulreda behovel avsärskild reglering av utförselskydd för fornfynd. Ämbetet skulle även samrädamed och kungl. och slatens hisloriska museeröverlämnade en promemoria med vissa förslag om lagstiftningavsedd atl förhindra utförsel ur landel av kulturföremål. Förslagen har remissbehandlats.En sammanfattning av förslagen och framlagt förfallningsförslag saml en sammanslällningav remissyttrandena bör fogas lill protokollet i detla ärende som bilagorna24. 2.1 Nuvarande skydd mot utförsel av kulturföremål Frågan om beslämmelser rörande utförsel av äldrekulturföremål har varit föremål för diskussion. De förstabegränsningarna om utförsel av kulturföremål kom för närmare . På 1920-lalelförekom en omfattande export av gamla allmogemöbler lill . Det var främslför att skydda dessa föremål som utförselbestämmelser infördes. Kungörelsenfrän (1927:129) som i huvudsak avser Iräföremål 1984/85:179 7 tillverkade gäller med vissa ändringarfortfarande. Tillslånd lill utförsel skall inhämlas hos riksantikvarieämbetetoch slatens hisloriska museer. Föremål som ingår i personligl bohag fåremellertid utan tillstånd föras ut ur landet när ägaren flyttar utrikes. Det finns bestämmelser som inte i första hand reglerarutförseln av äldre kulturföremål men som indirekt innebär visst exportskydd fördessa. Jag tänker främst pä lagen (1942: 350) om fornminnen. Föremål, sompåträffas i fast fomlämning och har samband med denna, skall tillfalla staten(10 §). Även bärgade skeppsvrak tillfaller staten om minst 100 är kan antas haförflutit sedan skeppet blev vrak och ingen ägare finns. Motsvarande gällerföremål som påträffas i närheten av sådant vrak och har samband med detta (9 a §).Andra föremål än de nu nämnda föremålen och skeppsvraken som kan antas vara minsl100 år gamla tillfaller upphiltaren om ägare inle finns. Upphiltaren har dockskyldighet att mot lösen hembjuda föremål som helt eller delvis är av guld,silver eller koppar till staten. Hembuds-skyldigheten gäller också andraföremål om de påiräffas tillsammans med föremål i nyssnämnda material (11 §). Jag syftar även på förordningen (1942:929) om vården avvissa kyrkliga inventarier. I den stadgas att i kyrka m.m. befintliga invenlarier,som tjänar att bevara minnet av äldre tiders bruk och konstfärdighet och intetillhör enskild person eller släkt, inte fär överlåtas lill annan utan regeringenslillstånd. Också lagen (1960:690) om byggnadsminnen, som anger när en byggnad färförklaras som byggnadsminne innebär indirekt visst utförselskydd. Ytteriigare skydd mot utförsel av kulturföremål utgör delsärskilda statsbudgetanslag som /66 finns för inköp avvissa kulturföremål av sådant konstnäriigt, historiskt eller vetenskapligtvärde alt det kan anses vara av synneriig vikl alt de behålls i Sverige.Anslaget disponeras enligt beslut av regeringen efter förslag av vederbörandemyndigheter. Anslaget är f.n. uppfört med ett belopp av lOOOOO kr. Beloppet kanöverskridas under fömtsättning att regeringen i efterhand anmäler medelsförbmkningenför . 2.2 utredningar och iniiiativ i fråga om utförselav kulturföremål I samband med att yttrade sig över regeringensförslag till kungörelse anförde atl det enligt dess meningur vissa aspekter kunde vara önskvärl all skyddel utsträcktes lill att omfattaäven åtskilliga andra kulturföremål. lade en offentlig utredning, kulturskyddssakkunniga,fram betänkandet (SOU 1930: 3) Skydd för äldre kulturföremål och ladeen särskilt tillsaU utredningsman fram betänkandet (SOU 1964:22) Förbud motutförsel av kulturföremål. Ingetdera av utredningsförslagen medförde dock någonförändring av gällande bestämmelser .' Prop.1984/85:179 8 Under 1970-talel har frågan om utförsel av kulturföremålvid flera tillfällen behandlats i . I olika motioner har behovel aven skärpt lagstiftning på områdel framhållits. Med anledning av bl.a. moiionerna(1975: 112 och 1311 samt 1975/76; 224 och 2015) uttalade (KrU1975/76:9) att uppgifterna entydigt pekade på all del behövdes ett effektivareskydd från samhällets sida mot ulförsel av äldre kulturföremål. Frågan har också behandlals i , som harrekommenderat ett ökal skydd mol ulförsel av kulturföremål frän de nordiskaländerna och en harmonisering av dessa länders lagstiftning på området(rekommendation nr 14/1977). Maj: t uppdrog genom beslut ätstatens kulturråd att i samråd med och Nordiska museetgöra en värdering av erfarenhelerna av gällande ordning i fräga om utförsel avkulturföremål och att lägga fram de förslag som kunde vara påkallade. har redovisat sina förslag i rapporten molutförsel av kulturföremål (Rapport från 1979:5). 2.3 Utförselskydd i andra länder Flertalel stater skyddar sitt nalionella kulturarv genombegränsningar i rälten att föra ul kulturföremål ur landet. De svenska bestämmelserna om utförsel av kulturföremålskyddar endasl vissa föremål tillverkade . Motsvarande reglering iandra länder är ofta mycket mer omfaUande. Så är förhållandet t.ex. i ,och . Angående regleringen i dessa länder och även vissa andrahänvisas till proposition 1981/82:82 (s. 7-8) som innehåller en redogörelseför utländsk lagstiftning. 2.4 förslag i rapporten motutförsel av kulturföremål föreslog en särskild lag om utförselförbud förvissa kulturföremål. För alt föra ut föremål som omfattades av förbudet skullesärskilt lillstånd erfordras. Utförselförbud borde gälla föremål vars kvarhällande ilandet varav stor betydelse för det nationella kulturarvet. Förslagel log siktepä en rad olika kategorier av föremål. Det ekonomiska värdet borde inte tillmätas betydelse. Utförselförbudel föreslogs i princip gälla föremål som varäldre än . För vissa föremål föreslogs dock en 50-ärsgäns. Föremål avutländskt ursprung skulle ha funnits i landet under för attomfattas av utförselförbudet. Undantag från utförselförbudet skulle gälla utförsel somgjordes av offenllig institution och om kulturföremålet inom viss lid skulleåterföras 1984/85:179 9 Undantag skulle också gälla kulturföremål somvar personlig tillhörighet om ägaren flyttade från riket för att bosätta sig i ullandet.I dessa fall skulle inte särskilt tillstånd till utförsel erfordras. Om inte särskilda skäl förelåg skulle ansökan om utförsellillståndbeviljas om utförsel avsäg a) föremål som genom arv, testamente eller bodelningtillfallit person som var bosatt ulom riket, b) föremål som skulle ingå iutländsk offentlig samling samt c) föremål av utländskt ursprung. Också för övriga föremål fömtsaltes att dispens från utförselförbudetskulle kunna ges i stor utsträckning. Ansökningarom utförseltillstånd skulle prövas av femmyndigheter med var sitt ansvarsområde, nämligen kungl. Nordiskamuseet, och statens historiska museer, samtstatens konstmuseer (lillståndsmyndigheter). Ett nytt organ inom statenskulturråd - delegationen för skydd mot ulförsel av kulturföremål - föreslogsfå vissa uppgifier i samband med utförselskyddet. har i samband medsin anslagsframställning för /83 frångått förslaget omdelegationen. 2.5 Remissyttranden över rapport Det övergripande syftet med förslag, nämligenall förhindra att det svenska kulturarvet utarmades genom en okontrollerad utförselav kulturföremål, fick ett övervägande positivt bemötande. Flera instanser framförde dock kritik mot förbudskonstmk-tion.Bl.a. avstyrkte flera juridiska instanser en lagstiftningsteknik som innebaralt regleringen utformades som ett omfattande straffsanklionerat totalförbudmot export, trots alt avsikten var att den allt övervägande delen av föremåleni praktiken skulle ges utförseltillstånd. Begränsningar borde eftersträvas såatt skyldigheten att söka tillstånd radikalt inskränktes. Vissa instansermenade atl en del föremålsgrupper i förslaget hade en så vid omfattning att enefterlevnad av utförselförbudet tedde sig närmast omöjlig. Många instansermenade att den föreslagna administrationen blev tung och osmidig och alltföromfattande i förhållande till sitt syfte. Remissinstansema hade inga större invändningar beträffandekulturrådets förslag om åldersgränser. Vissa instanser var kriliska mot förslaget atl föremål medutländskt urspmng skulle ha funnits i landet för att omfattas avutförselförbudet och menade att det kunde bli bevissvärigheter. Några remissinstanser föreslog att de av kulturrådetföreslagna undantagsfallen borde utökas så atl tillstånd inte skulle behövasökas vid tillfälliga resor utomlands för personliga tillhörigheter som t.ex.smycken eller brev som omfattades av utförselförbudet. Remissinstanserna var i stort sett positiva till rådetsförslag om tillståndsmyndigheter. Prop.1984/85:179 10 2.6 Proposition 1981/82:82 med förslag till lag omutförsel av vissa äldre kulturföremål Enligt propositionen fördes många värdefulla äldrekulturföremål ut ur landel i en utsträckning som inte var önskvärd. Nuvarandeskyddsbestämmelser borde därför utökas till att omfatta ytteriigare gmpper avkulturföremål. Principerna för utformningen av skyddel mot ulförsel avkulturföremål borde enligt propositionen bygga på den av angivnagrunden. I propositionen togs dock fasta pä den krilik som förtsfram mot kulturrådels förslag. De förslag som lades fram var enligtpropositionen sålunda av väsentligt mindre genomgripande nalur än vadkulturrådet hade föreslagit. De omfattade t.ex. en betydligt mindre krets avföremål än vad hade föreslagit. Vidare föreslogs att föremål somhade ett värde . undantogs från lagen. I propositionen föreslogssamma åldersgränser som hade gjort. För flertalet föremål föreslogsalltså en åldersgräns . I några fall skulle dock andra åldersgränsergälla, t. ex. för samiska föremål . I propositionen delades i princip uppfattningbeträffande de utländska föremålen men det föreslogs dock att sådanakulturföremål som var framställda utomlands t. v. skulle få föras ul ulan lillslånd. Motiveringen för detta var följande. Endast ett relativt sett mycket ringa antal utländskaföremål som hade varit i landet fick antas ha så slor betydelseför det svenska kulturarvet att de inte borde kunna få föras ut ur landet. Detvar dessutom ofla omöjligl att bevisa att etl föremål hade funniis i Sverigeunder kortare fid än . I propositionen (s. 1011) anfördes vidare; Enligt vad jag har erfarit är närmare hälften av deföremål som föranleder ansökan om utförsellillstånd framställdai ullandet. Det finns anledning tro att del kommer att röra sig om ungefärsamma proporlioner även med utökade föremälskategorier. Ettuteslutande av de utländska föremålen från skyddsreglerna innebär en väsentliglättnad i hanteringen av lagstiftningen. Härigenom blir det enklare förutländska medborgare att förvärva föremål som de vill återbörda till sinahemländer. Jag är dock medveten om att detla förslag innebär attvissa föremål som är mycket väsentliga för det svenska kulturarvet lämnasutanför lagstiftningen. Jag tänker då på sådana föremål som kan ha särskildanknytning lill vär svenska historia eller i hög grad har påverkat utvecklingeni inom olika kulturella områden. Detta har under beredningsarbetet framhållilsbl.a. av och statens historiska museer. En närmarebelysning av vilka ulländska föremål som bör omfattas av lagstiftningen saknasemellertid i det utredningsmaterial som f.n. föreligger. Jag har därför föravsikt att senare föreslå regeringen att uppdra åt ochstatens historiska museer atl utreda behovet av utförselskydd för utländskaföremål. Jag utgår från att också andra berörda myn- Prop.1984/85:179 11 digheterföljer utvecklingen och vid behov återkommer med förslag om skydd för speciellautländska föremål. Ipropositionen föreslogs i enlighet med kulturrådels förslag att ansökningar omtillslånd att föra ul kulturföremål borde prövas av kungl. , , och statens historiska museer,eller statens konslmuseer. 2.7Riksdagsbehandlingen av propositionen 1981/82:82 Medanledning av propositionen väcktes fyra motioner. I motion 1981/82:351 yrkades atlriksdagen skulle beslula om ett tillägg i lagförslagel, som gav regeringen befogenhelatt komplellera uppräkningen av före-mälsgmpper, som borde omfattas avutförselskydd. Imotion 1981/82: 352 yrkades att med avslag på propositionen begärdeett nytt förslag hos regeringen. Enligt motionärerna kom de negativaeffekterna av den föreslagna lagen att bli slörre än fördelarna. Kritiken molförslaget sammanfattades på i huvudsak följande sätl. Lagförslagetär ofullständigt eftersom behov av komplettering förelig ger redan innan det ens trätt i kraft. Lagen innefattar en så "omfattandeadministrativ omgång att det kommer alt upplevas som etl utslag av överdriven krängelmentalitet".Motionen hänvisade bl. a. till kammarrättens yttrande i det avseendet. Lagen ger de redan hårt ansträngda museer och andrainstitutioner som avses bli lillståndsmyndigheter belydande arbete med kontrollav ulförselansökningarna, vilket minskar deras möjligheter till aktiv kulturellverksamhet. Inga nya tjänster avses fä inrättas för ändamålet. Lagen innebär nya resurskrävande uppgifier förtullen. Motionen hänvisade till bl. a. brottsförebyggande rådel, som i sitlyttrande framhållit att del är viktigt att tullen inle avhänds resurser förnarkotikabekämpningen.