prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — 1 §Lider konsumenien skada på grund av fel eller dröjsmål, har han rätt till skadeslånd, om ej näringsidkaren visar att skadan inte beror på för summelse av honom själv eller någon som han har anlitat. Med dröjsmål likställs här atl näringsidkaren inic har iakttagit överenskomna tider vid Uänstens påböGande eller under dess utförande. AvvikerGänsien från vad som kan anses uiläsl av näringsidkaren, är denne ansvarig ävenom någon Ibrsummelse inle föreligger på hans sida. Ansvaretpå gmnd av fel och dröjsmål enligi törsta och andra styckel omfaltar även skadapå föremålel för Uänslen eller på konsumenlens egendom i övrigt. 2 §Har konsumentens egendom skadats på annan grund än fel eller dröjs mål, medan den var i näringsidkarens besittning eller i övrigt under dennes konlroll, har konsumenten rält till skadestånd, om ej näringsidkaren visar att skadan inte beror på Ibrsummelse av honom själv eller någon som han har anlitat. Liderkonsumenten i övrigt skada på annan grund än fel eller dröjsmål, ärnäringsidkaren ansvarig om skadan har vållats genom Ibrsummelse av honom själveller någon som han har anlitat. 3 §Bestämmelserna i 1 och 2 §ij gäller inte rätt till ersättning för person skada. 4 §Är näringsidkaren ansvarig för skada på föremålet för Uänsten, skall bestämmelserna i 3 kap. 5 8 Ullämpas i fråga om avhjälpande av skadan. 5 §Skadeslånd skall beräknas på grundval av den skada som konsumenten visar sig ha lidit. Näringsidkaren är dock inte skyldig atl ulge ersällning lör större skada än sådan som vanligen kan uppkomma i liknande fall, såvida han inie har handlal i strid mol tro och heder eller försummat atl begränsa skadan eller i övrigt särskilda skäl löieligger. Försummarkonsumenien atl vidla skäliga åtgärder för all begränsa skadan sällsskadeslåndel ned i motsvarande mån. 1984/85:110 26 Skadeslåndelkan även sältas ned i den mån det är skäligl med hänsyn näringsidkarenssvårigheier att fömtse och hindra skadans uppkomst sami omsländighelerna iövrigl. 6§ Har avtal iräftäis om en normalersätining som näringsidkaren skall ulge förskada och olägenhel på grund av dröjsmål eller annan försening, gäller sådanöverenskommelse om ersättningen är skälig. Även om del inie är avlalal, harkonsumenien räll till skälig normalersäiining om sådan ersällning vanligenlillämpas inom branschen. Harnäringsidkaren handlal i strid moi iro och heder eller försummal alt begränsaskadan eller föreligger i övrigt särskilda skäl, har konsumenien rält tillskadestånd enligt 5 § i slället för normalersäiining. 1 §Skall Uänslen belalas helt eller delvis innan den har avslutals och belalar konsumenien inle i rält lid, f näringsidkaren inslälla arbelet till dess han har fåll beiall. Har Uänslen påböoals, är näringsidkaren dock skyldig ati utföra sådant arbele som inle kan uppskjulas utan belydande risk för allvariig skada för konsumenten. Beslämmelsernai försia slyckel gäller i molsvarande mån om konsumenten inle lämnar nödvändigmedverkan. 2 §Insläller näringsidkaren arbelel enligi 1 § har näringsidkaren räll lill ersällning för kosinad som uppkommer lill följd av atl arbetet inställs, om ej konsumenien visar all dröjsmålet inle beror på försummelse från hans sida. 3 §Näringsidkaren fåi' häva avlalel belräffande ålerslående del 1. om del måsle anias attkonsumenien inte kommer all belala ulan dröjsmål som är av väsenllig beiydelseför näringsidkaren, 2. om konsumenien, sedan tiden tÖrbeialning är inne, irots påminnelse inie belalar ulan dröjsmål av väsenlligbeiydelse för näringsidkaren, 3. om konsumenien irois påminnelseinle lämnar nödvändig medverkan inom rimlig lid. Harpåminnelse som näringsidkaren vill lämna konsumenien inlämnals fbr befordranmed posl eller i övrigl avsänls på ell ändamålsenligl säu, medför del ejräiislbriusi fbr näringsidkaren all påminnelsen försenas eller inle kommerfram. 4 §Häver näringsidkaren avtalei, är konsumenien skyldig atl belala som om han hade avbeslälll Gänsien den dag då näringsidkaren hävde. Prop.1984/85:110 27 enligt2 kap. 9§ andra slyckel skall dock ej ulgå, om konsumenien visar alt dröjsmåletinle beror på försummelse från hans sida. Rätlall k\'arhålla föremålet för Ijänslen 5 §Gäller Gänsten lös sak, som har överiämnals i näringsidkarens besittning, och belalar konsumenien ej i räll lid, får näringsidkaren kvarhålla saken lill dess han har fåll beiall. Konsumenien har dock räll alt få ul saken, om han släller belryggande säkerhel för näringsidkarens krav. Näringsidkarenskall, i den utsträckning som rimligen kan krävas, vårda sak som han kvarhållerenligi försia slyckel eller som konsumenien inte avhämiar i räll lid.Näringsidkaren har rält lill skälig ersättning Ibr vården. 1fråga om näringsidkarens räll all sälja annans sak finns särskilda beslämmelseri lagen (1950:104) om räll för haniverkare all sälja gods som ej avhämtals. 6 §Vid konsumenlens dröjsmål med betalningen har näringsidkaren rätl till ränta enligt räntelagen (1975:635). Dennalag iräder i krafl den Lag omändring i marknadsföringslagen (1975:1418) Härigenomföreskrivs all 4 8 marknadsföringslagen (1975:1418) skall ha nedan angivnalydelse. Saluhållernäringsidkare lill konsument för enskilt bruk vara, som på grund av sinaegenskaper medför särskild risk för skada på person eller egendom, kanmarknadsdomslolen förbjuda honom au fbnsäita därmed. Detsamma gäller, om varanär uppenbart oUänlig lör sill huvudsakliga ändamål. Förbud kan meddelas ävenanställd hos näringsidkare och annan som handlar på näringsidkares vägnar. Försia slycket äger molsvarande Ullämpning, om konsumentenerbju-des all mol vederlag förvärva nylljan-deräti lill vara för enskill bruk. Förbud enligi denna paragraf får ej meddelas i den mån deli förtäiining eller beslut av myndighel har meddelals särskilda beslämmelserom varan med samma ändamål som förbudei skulle fylla. Försia stycket äger molsvarande lillämpning, omnäringsidkaren erbjuder sij,' all lill konsumenl mol vederlag upplåtanyiijanderäii lill vara lör enskill bruk eller införa ijänsl som omfatlas avkonsumenlljänsllagen (1900:000). Förbud enligi denna paragraf fåi' ej meddelas i den måndel i föriättning eller beslut av myndighel har meddelals särskildabeslämmelser om varan eller tjänsien med samma ändamål som förbudei skullefylla. Denna lag iräder i krafl den Prop.1984/85:110 29 Lagom ändring i konsumentkreditlagen (1977:981) Härigenomfbreskrivs atl i konsumentkreditlagen (1977:981) skall införas en ny paragraf,23a8, och närmast före denna paragrafen ny rubrik av nedan angivna lydelse. 23a § Beslämmelserna i 10-14 §§ är lillämpliga på avtal mellan konsumenl ochnäringsidkare om ulförande av Gänst som omfattas av konsumentGänstlagen(1900:000), om konsumenien fär ansiånd med betalningen eller lån på motsvarandesäll som sägs i 3 8 om kredilköp. Dennalag träder i krafl den Prop.1984/85:110 30 Sammanställning av remissyttrandena över konsumenttjänstutredningensbetänkande Efler remiss har yttranden över betänkandet avgetls avhovrätten för , , ,brottsförebyggande rådet, trafiksäkerhetsverket, ,bankinspektionen, kommerskollegium, ,näringsfrihelsombudsmannen, konsumenlverkd/KO, allmänna reklamalionsnämnden,stålens planverk, statens industriverk, juridiska fakultelsnämnden vid Uppsalauniversitet, småhusköpkommiilén (Ju 1975:02), konsumentköpsutredningen (Ju1977:13), i (LO), (), Centralorganisationen /SR, , . , ,, hantverks-och industriorganisation (SHIO)-Familjeförelagen,Svenska Handelskammarförbundel, . Näringslivetsdelegation för marknadsrätt. Motormännens riksförbund.Svenska Båtindustriföreningen , , Sjösportenssamarbetsdelegalion. , , , och . /SR har i sill remissvar instämt i etl yttrande , samhällsvetare och ekonomer (), vilkel harbifogats svaret. Näringslivets delegation för marknadsrätt',SHIO-Familjeföretagen, , . Svenska Handelskammarförbundel, , och Svenska BåtindustriföreningenSweboat har lämnat ett gemensamt yttrande, vilket i det följande redovisasunder mbriken Vissa organisationer inom näringslivet. SHIO-Familjeföretagen ochSveriges köpmannaförbund har dessutom kommit in med ett branschspecifikl, gemensamlyttrande. Kompletlerande yttranden har lämnats även av , Sweboat ochFinansieringsfördagens förening. ' Delegationen representerar med sitt yttrande ävenAuktoriserade . ,, , , . , , och . Prop.1984/85:110 31 Kommerskollegiumhar till sitt yttrande bifogal ell av handelskamrarna i landel gemensamtavgivet yttrande, som också kommit in direkl från kamrama. Yttrandenhar också kommit in från kommuns konsumentnämnd. Yttrandetfrån är praktiskt lagd hell likalydande medSvenska kompletterande yttrande. Dessa bådayttranden redovisas därför i det följande som etl yttrande. , och samt föreningsbankers förbundhar beretts lillfälle att avge yttranden men har avstått från att yttra sig. 1det följande återges yttrandena i oavkortat skick under olika avsnitt. Ulredningensförslag innebäratl en viktig del av serviceområdet regleras genom lag.Därigenom får 1970-talets konsumentlagstiflning etl myckel värdefullllillskoit. Utredningen har emellertid hafl en svår uppgifl i att skapalagbestämmelser på etl område som omfattar en mängd olika lyper av Gänsteralltifrån en enkel reparation av en klocka till omfattande och kostnadskrävandearbeten på fast egendom, uppförande av byggnad etc. Detkan lill en böGan ifrågasättas om man sä som ulredningen föreslår börsammanföra regler om arbete på lös sak och arbete på fasl egendom i samma lag.Del är fråga om två vilt skilda typer av Uänster. Reglerna om arbete på faslegendom torde till sin natur och uppläggning höra hemma i jordabalken.Jordabalkens regler om vad som avses med fast egendom, om tillbehör till faslegendom, om fel och brisl vid köp av fasl egendom, om nyttjanderätt till fastegendom, om lidpunkten för farans övergång med flera rättsverkningar lordekunna appliceras på arbele på fasl egendom. Å andra sidan har Gänster som avserarbete på lös sak så myckel gemensaml med köp alt det borde övervägas att i enför lös egendom gemensam konsumenllag införa bestämmelser för konsumentköp ochkonsumenlGänster. Utredningen har genomgående framhållit dessa likheter. Ensådan lag skulle kunna innehålla i huvudsak gemensamma regler för dessa tvåavtalstyper och dämlöver de särregler som är betingade av skillnaderna mellandessa. Den skulle kunna byggas på med regler förändra icke lagregleradeavtalstyper som hyra av lös egendom, förvaring av lös egendom etc. Vidareskulle man därigenom till slor del kunna undvika de svårigheter som kan uppståvid s. k. biandavtal i fråga om tillämplig lag. Omen gemensam konsumentlag och ell inarbetande av lagregler om arbele på faslegendom i ett särskilt kapilel i jordabalken inle anses kunna komma i fråga ärdet i varje fall angelägel alt regleringen av konsumentUänsler ochkonsumentköp blir enhellig. En konsumenttjänsllag bör därför inte slutligtutarbetas förrän den kan samordnas med de nya regler som kan komma atl föreslåsav konsumentköpsutredningen. Nya regler på dessa två områden bör träda i kraflsamiidigi. Prop.1984/85:110 32 Den föreslagna laglexlen innehåller en del nyabegreppsbestämningar som ur språklig synpunkt kan diskuteras. "Avtal omUänsl" kan läll förväxlas med det vedertagna begreppet Uänsteavtal inomarbetsrätten. tänkbart alternativ kunde vara arbelsbeUng. Detta förjuristen vedertagna begrepp är visserligen ur språklig synpunkl ålderdomligtmen skulle kanske ändå såsom skett med del lika ålderdomliga ordel häleri kunnabli ett välkänt begrepp för allmänhelen. Etl annat förslag är"uppdragsavtal". Utredningen har föreslagil en kapitelindelning ochparagrafnumrering som överensstämmer med det norska förslagel. Enligthovrättens mening skulle det vara lämpligare all bygga upp enkonsumenttjänsllag på samma sätt som köplagen och konsumenlköplagen, dvs. meden genom hela lagen löpande paragrafnumrering. En sådan metod hindrar inte enändamålsenligt rubricering av olika avsnitt. Regler som är gemensamma för samtliga Gänster börsammanföras i en och samma paragraf. Beslämmelserna om vissa meddelanden i 3kap. 17 § är desamma som för påminnelser enligt 5 kap. 3 § 2 st. Dessabeslämmelser bör sammanföras till en paragraf i I kap., förslagsvis efler 5 §. Som redan framhållils har del varil en svår uppgift förulredningen atl skapa lagbestämmelser på etl så vittomfattande område varom ärfråga. Även med den begränsning lill arbele på lös sak och på fasl egendom somulredningen har gjori blir bestämmelserna alltför generella med ibland svepandeformuleringar på bekostnad av enkelhet och klarhei. Utredningen har förklaratatt den vall all avfalla en "fyllig laglexl" för att göra reglernamera läitillämpade och underlälta en smidig konfliktlösning. Trolsbeaktansvärda försök har utredningen dock haft svårt att åstadkomma den åsyftadeenkelheten och klarheten. Lagtexien innehåller också alltför obestämda uttrycksom t.ex. "eller i övrigl särskilda skäl föreligger" (4 kap. 5 § 1si. in fine), "saml omsländighelerna i övrigt" (4 kap. 5 § 3 st infine). Därigenom urholkas lagregelns betydelse eflersom alliför slort ulrymmelämnas för allsköns olika ställningstaganden. Detsamma gäller sådana uttrycksom "av väsenllig betydelse", "skälig tid", "endasl iden mån del är skäligl", "skälig normalersätining". Vidare börlerminologin vara enhellig; försening bör inte användas i stället för dröjsmåloch brislfällighd inte i stället för fel såvida icke någon skillnad i sakåsyftas. Även om hovrätten är medveten om att det är svårt all komma fram lillmera konkreta ullryck i en lag som skall reglera ett så stort område villhovrätten dock framhålla önskvärdheten av alt utrymmet för skönsmässig bedömningminskas så myckel som möjligt särskilt vid lolkning av ivingande lagregler. Hovrätten har i det föregående inskränkt sig lill alt pekapå vissa frågor som hovrätten anseti vara av särskilt intresse. Som helhetfinner hovrätten emellertid utredningens arbete mycket förtjänstfullt. Delframlagda lagförslagel kan därför bli en god grund för forlsalllagsUflningsarbele i ämnel. Hovrätten vill emellerlid än en gång understrykaviklen av att lagstiftningen sker i nära samarbete medkonsumentköpsutredningen för åstadkommande av i möjligaste mån likartaderegler för köp och Gänsl. Tingsrätten anser atl del, lika väl som belräffandekonsumenlköpområ-del där vi har konsumenlköplagen, finns etl behov avcivilrällslig lagsliflning även pä konsumenttjänslområdet. Behovel all sökaåsladkomma ökad fasihel finns i fråga om ett flertal relalioner inom hilhöranderällsom- 1984/85:110 33 rade.Dock framsiår del såsom särskilt angelägel alt klargöra rättsförhållandenamellan näringsidkare och konsumenl saml fasllägga lagregler härom. Med dennauigångspunkl lillslyrker lingsrälten alt lagstiftning i ämnel nu kommer lillslånd. Del framlagda förslagel synes väl ägnal alt läggas lill grund för sådanlagsliflning. Denna bör få indispositiv karaktär i den omfallning som förslagelanger. Tingsrättenvill belöna all, även om lagstiftningen nu av olika skäl får en förhållandevisbegränsad räckvidd, den lorde få betydelse vid bedömning av tvister av liknandeslag även uianför del egenlliga lillämpningsområdei. Ilagförslagel förekommer liksom i konsumenlköplagen rekvisit och Uttryckssättsom måsle vara ganska obegripliga för en enskild konsument. Atl molivenhärvidlag ger vägledning må så vara; konsumenien lorde inle ha tillgång tilldem. Tingsrätten vill därför förorda atl, i den mån uttryckssätten inle ärnödvändiga för kongruens med köplagen och konsumenlköplagen, de formuleras påell begripligare säll även om därvid måhända omskrivningar med flera ord måsleske. Tingsrättenanser all del föreligger ell klart behov av att stärka konsumenlernasrättsskydd på Uänsleområdet. Del är värdefulll all den osäkerhel, som hittillsrått i fråga om rättsläget, när del gäller vilka rättigheter och skyldigheterparterna har vid avtal om arbete på fasl och lös egendom. slor delundanröjs om lagförslagel antas. Detta särskilt med tanke på det väsenlliglökade behov av Uänsler som uppkommit genom konsumenternas ökade anskaffning avvaraktiga konsumtionsartiklar och småhus. Även med hänsyn till andra avutredningen angivna skäl är lagsliftningen betydelsefull. Det bör emellerlidanmärkas att lagens värde måste anses begränsal när del gäller atl komma lillrätta med oseriöst bedriven näringsverksamhet. För detta krävs betydligtkraftfullare ålgärder och yllerligare lagstiftning. ÅtskilligaGänster faller uianför lagen. Behovet av en lagreglering beträffande vissaandra konsumenlGänster t. ex. sällskapsresor och ulhyrning av varor är slortoch bör snarasl föranleda lagstiftning. Dålagregler i slorl sell saknas inom Gänsleområdd kan del ifrågasällas om detinte vore lämpligare med en lagsliflning beslående av disposiiiva normalreglerför Gänster i allmänhet och med tvingande beslämmelser för konsumenttjänster.En sådan lagstiftning skulle visseriigen bli mer omfattande men vara värdefullför såväl parter som domstolar och mer lillfredsställande än en analogisktillämpning i vissa fall av konsumenlUänsllagen såsom utredningen föreslår (s.120 f.). Underlagstiftningsarbetet bör uppmärksammas att inle onödiglvis olika rättsreglerkommer att gälla för köp och Gänster beträffande t. ex. reklamation, beräkningav skadestånd etc. Gränsdragningsproblem när del gäller frågan lill vilketrättsområde etl avtal skall hänföras kommer alltid atl finnas och även avhänsyn lill rättssäkerheten bör så långt möjligl samma regler gälla förnäraliggande avtalstyper. Förslagelinnebär att i flera avseenden principen "pacla sunl servanda"åsidosälls. Dd är naturiigl all så sker när en lagsliflning skall lillvaraia ensvagare parts inlressen. Man bör emellertid vara uppmärksam på all en delkonsumenter kan komma att utnyttja den slarkare ställning de fått genom lagenpå etl sätt lagstiftaren ej avsett. Det är därför vikligt atl lagenslillämpning följs upp och all konsumenterna vid informalion angående lagen ejges överdrivna förhoppningar om sina rättigheter. 3 1984/85. Prop.1984/85:110 34 Tingsrätten kan trots del anförda - uiifrån de synpunklertingsrätten har all beakta - i huvudsak ansluta sig lill del föreliggandelagförslagel, dock med följande ändringar och påpekanden. Konsumenttjänsiulredningen har avlämnat sittslutbetänkande (SOU 1979: 36) Konsumenttjänstlag. Belänkandel har nyligenremissbehandlals. 1 anslulning härtill önskar slyrgruppen för den inombrottsförebyggande rådel (BRÅ) på regeringens uppdrag bedrivna översynen avlagsliflning mot organiserad och ekonomisk brottslighet anföra följande. 1 direkliven för nämnda ulredning pekade föredragandesialsrådel på all Gänsler av "immaleriell" arl såsom bl.a. juridiskrådgivning evenluelll kunde behöva läckas in i en ny konsumeniskyddslagsliftning.Under avsnill 3 av nämnda belänkande behandlar ulredningen frågan om vilkalyper av Uänsler som lagsliftningen bör omfatta. Ulredningen uttalar all bl.a.rådgivningsverksamhd hör de lyper av Uänsler, som del kan finnas skäl allinbegripa i en allmän konsumenttjänsllagsUflning lill den del verksamhelenbedrivs i privalrättsliga former. Bl.a. dessa Uänsteiyper kan enligtulredningen, generellt sagt, tillmätas samma vikl från konsument-skyddssynpunktsom arbete på lös sak och arbete på fasl egendom. Utredningen har alltsåansett att konsulttjänster av ekonomisk och juridisk nalur faller under den lypav konsumenttjänster som bör kunna komma i fråga i en konsumentUänsllag.Utredningen har dock begränsal sill arbete så att bl.a. dessa Gänsldyperhållils uianför förfallningsförslagd. Utredningen uttalar atl den föreslagnakonsumenttjänstlagen utformats så alt den i etl senare skede kan byggas på medytterligare kapitel rörande bl.a. dessa Uänsteiyper. Man pekar också på möjlighetentill analogisk tillämpning av den föreslagna lagen på bl.a. dessa typer avGänsler. Utredningen har vidare i avsnitt 8.4 av betänkandet förordat attfrågan om införandel av elt näringsförbudsinstitut, bl.a. med sikle pånäringsidkare som tillhandahåller konsumenlGänster, blir föremål för särskildutredning. I BRÅs översynsarbete har behovet av att utveckla deetiska normerna för vissa kategorier av rådgivare uppmärksammals. Detla arbelehar resulterat i promemoriorna Revisors verksamhel (PM 1978:2) ochAdvokal-verksamhel (PM 1979:8). Det hänvisas lill dessa promemorior. 1 förordettill den sistnämnda promemorian har styrgruppen uttalat all del är väsenlligtatt kunna motverka att sådana rådgivare, som inle är åtkomliga för samhälleligkonlroll på samma sätl som exempelvis advokater och kvalificerade revisorer,kan bedriva verksamhel med allvarliga brisler i t.ex. etiskt hänseende.Styrgruppen har också hafl lillgång till material som givit stöd för anlagandeatt organiserad och ekonomisk brottslighet främjats av vissa rådgivare av dettaslag. Frågor med anknytning till det här aktuella problemet harockså behandlals i justilieutskotts betänkande (1979/80: 12) medanledning av motion om konlroll av verksamhelen vid vissa juridiska byråer. BRÅs yttrande i ärendet som refererats i betänkandet. Styrgmppen anser atl sådan oseriös verksamhet som kanbedrivas av vissa ekonomiska och juridiska rådgivare och som kan främjaorganiserad och ekonomisk brottslighet måste ses som ett allvariigtmissförhållande i samhället som även bör beaktas när konsumenlGänstulredningensförslag nu skall bedömas inom . Denna lyp av brottslighet är i Prop.1984/85:110 35 slor utsträckning riktad mot det allmänna och någolmolsatsförhållande mellan rådgivaren och dennes klient föreligger väl sällandirekl. Dessa förhållanden kan givelvis sägas lala för att problemel i förstahand bör mötas med offenlligrättsliga ålgärder i form av system för lillsyn ochkonlroll, näringsförbud etc. och inte med direkl syftande konsumentpoliliskaåtgärder. Slyrgruppen menar emellerlid alt konsumentpolilisktsyftande lagslift-ningsålgärder kan medföra alt den diska nivån kan höjas i enbransch som är utsatt för oseriösa näringsidkare. Kan samhället på ett områdeåsladkomma en ordning som medför att näringsidkare håller en godtagbar etiskslandard i förhållande till konsumenterna är det etl rimligl antagande allnäringsidkarna i stor utsträckning kommer atl sköta sig även i andra avseenden,l.ex. gentemot borgenärer, konkurrenter och fiscus. En kon-sumentpolilisklmoUverad konlroll bör också kunna utvecklas så all även myndigheler somföreträder skilda samhälleliga intressen, l.ex. skatiemyndighelerna, för sinaändamål kan utnyttja den erfarenhel och information som de konsumentpolilisktverksamma organen erhåller. En närmare civilrällslig reglering för de aktuellarådgivarkalegoriernas verksamhel är därför enligi slyrgruppens meningangelägen. En sådan reglering kan sedan ge ulgångspunkler för utformningen aven tänkbar framlida offentligrättslig reglering på områdel. Siyrgmppen vill alliså från de särskilda synpunklergruppen har all företräda biträda den i belänkandel framförda tanken allrådgivning av juridisk och ekonomisk art bör göras lill föremål för enkonsumenlrällslig reglering. Gmppen understryker viklen av all arbetet iriktning mot en sådan lagstiftning nu drivs vidare. Verkets yllrande begränsas lill de avsnitt som kan haanknylning lill fordon och fordonsreparalioner och omfattar således ejförslagen rörande arbele på fast egendom. 1 och för sig finns del naluriiglvis skäl all genomförbättrad lagsfiftning söka göra en mera preciserad avvägning mellankonsumenl- och produ-ceniinlressen på Gänslemarknaden. Genom införande av denföreslagna lagen skulle nuvarande frivilliga regler för bilreparationer i vissgrad skärpas och dessulom komma all gälla alla bilverkstäder samt ävenverkstadsarbete på övriga fordonskalegorier. ifrågasätter dock effeklen av sådanlagsliflning belräffande fordons trafiksäkerhet. De av ulredningen ejredovisade kostnaderna för delta ökade konsumentskydd kan få lill följd altandelen ej yrkesmässigt utförda reparationer ökar. Med anledning av ovannämnda remiss får sjöfartsverketmeddela all verket, från de synpunkler verkel har all beakta, inle har någonerinran mot det framlagda förslaget.