prop · G803160 · 1984-12-31 00:00:00 — Prop.1984/85: 160 Regeringens proposition 1984/85: 160 omledningen av de civila delarna av totalförsvaret m. m. beslutad den 21 mars1985. Regeringenföreslår all anta de förslag som har upplagils i bifogade uidrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen lämnas förslag om ledningen av de civila delarna avtotalförsvaret. Åtgärder föreslås i syfte alt förbättra samordningen inomtotalförsvaret. Den civila delen av totaUörsvaret indelas i funklioner medansvariga myndigheler. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar ombildas liUöverstyrelsen för civil beredskap och får vidgade uppgifler när det gäller attsamordna de civila beredskapsförberedelserna. 1984/85:160 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , ,, , R. , , , , Propositionom ledningen av de civila delarna av totalförsvaret m. m. Motbakgmnd av ullalanden i samband med lotatförsvarsbeslul (prop.1981/82: 102 bU. 1, FöU 18, rskr 374) uppdrog regeringen i seplember 1983 () atl utarbeta ett sammanhängandeförslag lUl ledningsslmktur i fred och krig för totalförsvarets civUa del.Uppdraget redovisades liU regeringen i seplember 1984 genom rapporten (nr 3:84) Ledningen av det civila försvaret. Rapporten har remissbehandlats. Enredovisning av nuvarande förhållanden inom de civUa delama av totalförsvaretbör fogas till prolokollet i detta ärende som bilaga I. Ensammanfatining av rapportens innehåU bör fogas till protokollet i detla ärendesom bilaga 2. Enförteckning över remissinslanserna och en sammanfatining av deras yttranden börfogas tUl protokoUet i detta ärende som bUaga 3. Regeringenuppdrog vidare åt totatförsvarets chefsnämnd atl utreda hurtotatförsvarets intressen skall kunna tUlgodoses i den fredstidasamhällsplaneringen. överlämnade betänkandet (DsFö 1984: 4) Beredskapshänsyn i samhällsplaneringen till regeringen.Betänkandet har remissbehandlats. Det ankommer på regeringen atl besluta omhuvuddelen av de förslag som har lämnats i belänkandet, men vissa principfrågorbehandlas i det följande. Medbegreppet totalförsvar avses inle någon organisalion ulan en sammanfattning avalla de ålgärder som är nödvändiga för atl förbereda landels 1984/85:160 v. 3 försvarmol yttre hol och samhällels omslällning till kris eller krigsförhållanden. Isådana situationer omfattar totalförsvaret strängt tagel hela det omställdasamhäUel. Man bmkar indelatotalförsvaret i en mUitär och en civil del. Den civila delen omfattarciviUörsvarel, del ekonomiska försvaret, det psykologiska försvaret och del somgår under benämningen övrigt totalförsvar. I övrigl totalförsvar ingår bl. a.hälso- och sjukvården, polisväsendet och telekommunikationerna. Det militära försvaret ärjämförelsevis lätt att definiera. Den civila delen av lolalförsvarel är däremoimer heterogen. Den utgörs sålunda delvis av organisationer som liksomförsvarsmakten har lill uppgtft atl i en krigssituation lösa vissa uppgifler.Elt exempel härpå är civitförsvarsorganisa-tionen. Del ekonomiska försvarei haren annan karaklär. Det är här näringslivet och inle myndigheterna som utgörden viktigaste resursen för försöriningsberedskapen. Ekonomiskt försvar bmkardefinieras som de ålgärder som krävs för att förbereda och underlättasamhällels anpassning lill skilda krissituationer. Enligt1982 års lolalförsvarsbeslut är uppgtften i krig för totalförsvarets civUadelar dels alt stödja de samlade försvarsansträngningarna, dels all säkerslällabefolkningens och samhällsverksamhetens överlevnad. För atl nå del senare målelvidtas inom den civUa delen av totalförsvaret en rad beredskapsåtgärderavseende fysiskt skydd, försörjning, information, hälso- och sjukvård m. m. Inom den civila delen avtotalförsvaret sker vid sidan av en planering för krig även en planering föroUka slags kriser. Ett skede med allvarliga internationella motsättningar, meninnan krig i eller i vår omvärld har bmtit ut (förkrigsskede), är ettslags kris. Ett annat slags kris är en situation när krig råder i vår näraomvärld, men vi själva inle är berörda av krigshandlingar (neulralitetsläge).Ett iredje slag av kris är ett läge utan krig i vår nära omvärld när importenav en eUer flera för vår försörjning vikliga varor minskal väsentiigt(fredskris). Den civUa delen av totalförsvaret har sålunda viktiga uppgifterbåde under kriser och i krig. Vissa av totatförsvarets civila delar har docksina huvuduppgifler i aniingen den ena eller den andra situalionen. Denmodema vapenutvecklingen har bl. a. inneburit atl vapnens förslö-relseförmågahar ökat kraftigl och all stridskrafterna har fått en väsentiigt ökadrörelseförmåga. FörsamhäUet och civilbefolkningen får man i ell nutida krig räkna med många olikaslag av påfresiningar. När del gäller följderna av de direkla stridshandlingarnafår man utgå från förutsättningen att kriget kommer all föras över slora ytor. Trolsatl planeringen förutsätter all civilbefolkningen inte avsiktiigl Prop.1984/85:160 4 kommerall utsättas för en bekämpning måste hänsyn tas till att den under de senasledecenniernas krig har drabbats av en aUt större andel av de toiala förlusterna. Denmilitärtekniska ulvecklingen i omvärlden när det gäller bl. a. robotar ochflygslridskrafter ökar risken för all samhället och civilbefolkningen kan drabbasmed myckel kort förvarning och atl förluslerna i liv och egendom därför blirslora. Demodema vapnens precision gör del också möjligt för en angripare att slå utsådana anläggningar, l.ex. inom industrin och på el- och teleområdena, som harvital betydelse för samhäUets och civilbefolkningens överlevnadsmöjligheterliksom även för det mililära försvaret. Delfinns också risk för alt både civila och militära anläggningar av vitalbetydelse kommer att utsättas för sabotage. Totalförsvaretär, somjag har nämnt, en sammanfattning av alla de ålgärder som ärnödvändiga för alt förbereda landels försvar mot yttre hol och samhälletsomställning till kris- eller krigsförhållanden. I vilken utsträckning och hursnabbi samhället kan ställas om till sådana förhållanden beror i hög grad påhur samhället utvecklas under normala fredsförhåUan-den. Samhällsutvecklingenstyrs framför alll av fredstida önskemål och behov. Under de senastedecennierna har denna utveckling medfört att det svenska samhällel i fleraavseenden har blivil känsligare för störningar, inle minsl för siörningar iutrikeshandeln. Etl välkänt exempel på della är oljeområdet där emellertidutvecklingen kan bedömas ha medfört en minskad känslighet. Etlannat exempel är jordbmkets starka beroende av import av vissa insatsvaror,främsl gödselmedel och bekämpningsmedel. Förindustrin gäller att den fortgående internationella arbetsfördelningen ochspecialiseringen generelll sett har medfört en ökad ensidighet i produktsortimentetmed alll större importberoende inom de flesta varuområden. harlagerhållningen och därmed uthålligheten hos de svenska industriföretagensjunkit. Denna utveckling har inneburit atl det numera finns områden, bl.a.inom den kemiska sektorn, där slömingar i den normala importen snabbt kan fåallvariiga konsekvenser för möjligheterna alt framslälla produkter som har högprioritet från försörjningsberedskapssynpunkt, l.ex. Statsmakterna och beredskapsansvariga myndigheler hartvingals vidta särskUda åtgärder, som beredskapslagring och olika former avinduslriella åtgärder, för att i möjlig mån reducera de negativa effekterna avsådana störningar. Denlekniska ulvecklingen har i vissa fall medfört att beroenden av utlandet haruppstått på nya områden. Detta gäUer framför alU elektronik- Prop.1984/85:160 5 områdel.Det bör emellertid framhåUas all den svenska induslrin, bl.a. genom införandeav ny teknik och nya metoder, på vissa områden har fått en ökad flexibilitet,vilket i sig har inneburil en minskning av känsligheten för störningar iimporten. Vidarehar samhällsutvecklingen medfört en ökad känslighet för störningar inominfrastmkturen som t. ex. elförsörjningen och telekommunUva-tionerna samt denkommunaltekniska försörjningen, dvs. fjärrvärme, vatten och avlopp. Jag villäven peka på känsligheten när del gäller den centraliseradeinformationsbehandlingen, vilken påverkar hela det moderna samhälletsförutsättningar all fungera. Denregionala ulvecklingen med ökad koncenlration av bl. a. livsmedelsproduktionentill vissa delar av landet har inneburit problem från beredskapssynpunkl.Detta gäller främsl i etl läge då har råkat i krig. I en sådansiluaiion får man räkna med atl slömingar av kommunikationerna medförsvårigheter att tillgodose försvarsmaktens och befolkningens behov i aUa delarav landel. Denutveckling somjag kort har redogjort för har medfört ökade krav påeffektiviteten hos den civUa delen av lotatförsvaret Uksom på samordningeninom totalförsvaret för alt befolkningens och samhällsverksamhetens överlevnadskaU kunna säkerställas under kriser och i krig och för att försvarsmaktenskall erhålla lillräckligl stöd. Ensådan effektivisering kan ske på olika sätl. En väg som enligt min mening börprövas i slörre ulslräckning är alt på ett lidigare skede i samhäUsplaneringenta hänsyn till lolalförsvarsaspeklerna. En annan väg är att förbättrasamordningen inom den civila delen av lotatförsvaret för att effeklivare kunnaulnylQa samhäUets samlade resurser. Samhällsplaneringi fred är en myckel viltonrrfaltande verksamhel, som bedrivs av etl stort antalstatiiga myndigheter, landslingskommuner, kommuner m. fl. Samhällsplaneringkan definieras som en planering som ulförs i syfte att påverkasamhällsulveckUngen i en bestämd riktning. Såtolkat är samhällsplanering skild från den verksamhet som benämnsberedskapsplanering. Gränsen meUan dem är dock oklar. Verksamheternakompletterar varandra men lillgodoser i viss mån skilda intressen på så sällalt den fredstida samhällsplaneringen, även om den hell skulle underordnastotalförsvarets iniressen, likväl inte kan ersätta beredskapsplaneringen. DensamhäUsutveckling som i fred tillgodoser totalförsvarsiniressena förenklar,förbUligar och minskar behovel av en beredskapsplanering och andraberedskapsåtgärder. Därmed kan också samhällets samlade kostnader förlotatförsvaret minska. Ensådan utveckling kan ha stor positiv betydelse för fredssamhället,t. ex. genom att olycksriskerna minskas. Närfömtsättningar finns all redan i den fredstida samhällsplaneringen la Prop.1984/85:160 6 hänsyntiU totatförsvarsintressena är det enligt min mening väsentligt att dessafömtsättningar blir klarlagda och all kostnadema för all vidta ålgärder föralt tUlgodose dessa iniressen redovisas. Detta bör sedan vägas molfömtsättningarna och kostnaderna för all i efterhand tiUgodose totatförsvarsintressenagenom särskilda beredskapsåtgärder. Jag anser del viktigt alt en avvägning avdetla slag kommer liU slånd. Vissa lotatförsvarsinlres-sen kan dock tUlgodosesendast genom särskilda beredskapsåtgärder. Somjag har nämnl i del föregående innefattar lotatförsvaret alla de åtgärder sommåsle vidlas för all slälla om samhäUet liU en verksamhel under kris eller ikrig. Eftersom dessa åtgärder spänner över slörre delen av samhäUsverksamheleni fred har lotatförsvaret intressen att bevaka i praktiskt tagel allsamhäUsplanering. Riksdagenhar faslslälll målel för lotatförsvaret (prop. 1981/82: 102 bil. 1, FöU 18,rskr 374). För alt kunna svara mot de uppgifter som ligger i detta mål är detytterst betydelsefullt att samhällets skilda delar redan i fredstid så långtmöjligt planeras, ulvecklas och förbereds på elt bered-skapsmässigl lämpliglsätt. Del är angeläget all såväl kris- som krigssituationer beaktas. Deberedskapskrav som dessa situationer släUer kan sammanfattas i låg känslighetför störningar, god omställningsförmåga, tiUräcklig uthållighet och vissaspeciella krav, främst av mililär art. Somjag lidigare har nämnl har totatförsvarets chefsnämnd på regeringens uppdragutrett frågan om beredskapshänsyn i samhällsplaneringen. Chefsnämndenkonstaterar i sill betänkande all myckel av bristerna, när det gäller allbeakla totalförsvarsproblemen i den fredslida samhäUsplaneringen, hängersamman med dålig insikt i eller kunskap om problemen. Det är därför enligt minmening av slor vikl all de myndigheter som har ell särskilt ansvar förloialförsvarsfrågor får en ökad insikt i ansvarsförhållanden ochfömtsättningar i övrigt för samhäUsplaneringen lika väl som atl desamhäUsplanerande organen får kunskap om lolalförsvarel. Del är sedan avyttersta vikt atl beredskapsbehoven och betydelsen av deras beaktande spridstill myndigheter, organisaiioner, förelag m.fl., som dellar i planeringen avsamhällets olika delar. Del innebär bl.a. en ökad salsning på information ochutbildning. 2.1.4Myndigheter inom den civila delen av totalförsvaret Inomregeringskansliet har aUa departement ansvar inom den civila delen avtotalförsvaret. Samordningen handhas av försvarsdepartementet. Mångamyndigheter på cenlral nivå har beredskapsuppgifier inom den civUa delen avtotalförsvaret. Den grundläggande principen för ansvarsfördelningen är attansvaret för en verksamhet i fred behålls under kriser och i krig omverksamheten då skall upprätthållas. Delta ansvar är förenal med ett ansvar föratl erforderiiga beredskapsåtgärder vidlas i fredslid. För all få verksamhelenatl så snabbt som möjligt fungera effeklivl är del viktigt att undvikaändringar i ledningsförhåUandena när samhällel släUs Prop.1984/85:160 7 '(''v". omfrån freds- lUI kris- eller krigsförhåUanden. Flertalet av myndigheiema harberedskapsplanering som en deluppgift. Exempel på sådana myndigheter ärsocialstyrelsen, slatens jordbmksnämnd, och statensvattenfallsverk. Fyracivila myndigheter har enbart beredskapsuppgifter, nämligen (Cfs), överstyrelsen för ekonomiskl försvar (ÖEF), beredskapsnämnden förpsykologiskt försvar och . Cfs utövar dencenirala ledningen av civUförsvarsverksam-heten och är centralförvaltningsmyndighet för civilförsvarsverksamheten. ÖEF är centralförvallningsmyndighel för det ekonomiska försvaret och har tUl uppgift attsamordna del ekonomiska försvaret. ÖEF ansvarar dessutom för beredskapsålgärdernainom vissa försörjningsområden. försvarsvarar för beredskapsplaneringen inom det psykologiska försvaret. Den Ijuli1985 inrättas en ny myndighet, styrelsen för psykologiskt försvar, som skallöverta beredskapsnämndens uppgifter och de fredstida informationsuppgiflemaför totalförsvarets upplysningsnämnd. svararför central samordning av den kommunala, landstingskommunala och den kyrkligaberedskapsplaneringen. är ett organ för information och överläggningar på centralmyndighetsnivå inom hela totalförsvaret. Regionallutövas ledningen av de civila delarna av lotatförsvaret pä två nivåer. När detgäller högre regional nivå är landet indelat i sex civUområ-den somöverensslämmer med militärområdena. Regeringen ulser för varje civUområde en avlandshövdingarna inom området att vara civilbefälhavare (). På lägreregional nivä är högsta civUa totatför-svarsmyndighet. Enligtlagen (1964: 63) om beredskap och lagen (1981: 216) om kyrkligberedskap har kommuner, landstingskommuner och kyrkliga kommuner elt ansvar föratt kunna lösa uppgifter i en kris- och krigssituation. 2.1.5Principer för ledning av verksamhel inom försvarsdepartementels ansvarsområde Genombeslut i 1969 (prop. 1970: 97, SU 203, rskr 420) infördes år 1972elt särskilt planerings- och budgetsystem för försvaret. Systemet arbetar medledning genom målstyrning med uppdrag, decentralisering och delegering samtprogrambudgetering. Decentraliseringoch delegering av beslutsbefogenheter och ansvar främjas genom uppdragensutformning. Uppdragen riktar sig till myndigheter pä olika nivåer iorganisationen. Dessa myndigheler har sedan ell självständigt ansvar attgenomföra sin verksamhet (produktionen). Programbudgeteringkräver alt produktionen stmklureras på program som kan urskiljas ochidentifieras. Dessa går i allmänhet vertikalt genom 1984/85:160 8 I programbudgeteringens planeringsfas lägger man särskild vikt vid atldiskutera och precisera de långsikliga målen för produklionen. Stalsmaklemafår på så sätt genom ledningssystemet underlag för att bedöma resursbehoven ochstäUa dessa i relalion till de säkerhels-politiska målen. RiksdagenframhöU i anslulning tiU propositionen om försvarsmaktens högre regionalaledning (prop. 1979/80: 135) att försvarets planerings- och ekonomisystem äretl samlal ledningssystem för all verksamhet i fred inom försvarei (FöU1979/80: 19, rskr 326). Detär angeläget atl i detta sammanhang erinra om uttalande. Principemamed perspeklivsludier och programplanering bör också vara vägledande förledningen av verksamhelen inom totatförsvarets civila del. Mina förslag i detföQande ulgår från delta. 2.1.6Samordning av de civila delarna av totalförsvaret Dencivila delen av totalförsvaret är, somjag har nämnt, heterogen tiU sinkaraklär och omfattar bl.a. etl slort antal myndigheler. För atl planeringenoch beredskapsålgärderna skaU få en enhetiig inriktning erfordras samordning.En god samordning är särskilt angelägen i fråga om långsiktsplaneringen ochberedskapsålgärderna. Långsiktsplaneringenomfaltar perspeklivsludier och programplanering. Perspeklivstudiernas syfte äratl ge underlag för de långsikliga totatför-svarsbeslul som slalsmakternafattar . I programplaneringen, som bedrivs åriigen, utarbetasmllande förslag till handlingsprogram för närmaste femårsperiod. Ensamordning av långsiktsplaneringen på cenlral nivå förekommer endasl inom delekonomiska försvarei genom ÖEF. Vissa myndigheter med beredskapsuppgifteromfattas över huvud taget inle av långsiktsplaneringen. Decivila beredskapsålgärderna innefattar bl. a. iitformation, utbildning,övningar, förberedelser för konsumlionsregleringar, produklionsförberedelser -inkluderande bevarande av produktionskapacitet, framtagning av inhemskasubstitut och beredskapslagring - samt ålgärder för krigsanskaffning,undanförsel, förstöring, alarmering, skydd, räddningsQänst och utrymning.Allmänna utgångspunkter för myndigheternas planering är dels den fortgåendeulvecklingen inom berört område, dels de oftast myckel allmänt formuleraderikllinjer för beredskapen som lämnas av regeringen och . Del finnsemellertid ingen myndighet uiöver ÖEF som har till uppgtft atl vidareutvecklaoch konkretisera dessa. De kan därför ges olika innebörd av ansvarigaberedskapsmyndigheter. På flera områden saknas dessutom konkreta utgångspunkterför planeringen. Debrisier i samordningen som jag här har berört gäller främst samordningenmellan de cenirala myndigheterna men brislerna på denna nivå får ofördelaktigaeffekter såväl på regeringsnivån som på den regionala och lokala nivån. 1984/85:160 9 1978års försvarskommitté konslalerade atl samordningsuppgiften på den centralanivån är splittrad och atl ingen central myndighet kan överblicka decivila delarna av totalförsvaret. 2.2Ledning och samordning av de civUa delarna av totalförsvaret I1982 års lolalförsvarsbeslut gjordes belydelsefulla salsningar på de civiladelarna av lotatförsvaret för att uppnå ett bättre och mer uthålligttotalförsvar. Vid en fortsatt utveckling anser jag alt de stora och vikligaförändringama bör göras på det organisatoriska planet. Genom atl förslärkalednings- och planeringsfunktionerna inom de civila delarna av totalförsvaretkan man effektivare utnylQa de omfattande resurser som disponeras i samhällel.Det är också av slörsia vikl alt utveckla den civila beredskapsplanläggningens samhällsanknylning. Molbakgmnd av de uttalanden som gjordes tolatförsvarsbe-slul om denbristande samordningen uppdrog regeringen åt FRI atl ularbela ettsammanhängande förslag till ledningsstruktur i fred och i krig förtotatförsvarets civila del. FRIframhåller atl ledningen av totatförsvarets civila delar i huvudsak fungerarväl. Del finns dock vissa brisier, framför allt på central nivå, som bör rättaslill. FRI: s förslag innebär en försiärkning av den civila delen avlotatförsvaret. Del sker dels genom en precisering av ansvarei för de civilatotatförsvarsfunklionerna, dels genom en bälire samordning mellan dessafunktioner. Förslagel innebär också atl de civila delarna av lolalförsvarel fåren naturlig huvudman på central nivå. FRIföreslår atl uppdelningen av ansvaret under regeringen skall utgå tfrån delsansvar för att hålla igång vikliga civila samhällsfunktioner inom hela landelmed utnytQande av landels alla resurser inom resp. funkiion, dels ansvar föratt samordna funktionerna inbördes och inrikla försvarsan-strängningama i olikadelar av landel på aktuella uppgtfter. FRI föreslår därför en ansvarsfördelningsom bygger dels på samhällsfunktioner (funktioner) vUkas verksamhet skaUupprätthållas under kriser och i krig, dels på geografiska ansvarsområden(ledningsnivåer). FRIfinner ingen anledning atl föreslå någon ändring av nuvarande ledningsnivåer,nämligen den högsta ledningen, den centrala ledningen, den högre regionalaledningen, den lägre regionala ledningen och den lokala ledningen. FRIlämnar förslag liU en indelning av den civila delen av lotatförsvaret ifunklioner, som behandlas närmare i del följande. Påcenlral nivå föreslår FRI en förbällrad samordning av de olika funktionerna.Därför föreslås en ny myndighet - överstyrelsen för civUt försvar som geslill uppgtft att leda och samordna beredskapsförberedelserna för det civilaförsvaret. Påregional nivå föreslås att civilbefälhavarorganisationen stärks för att Prop.1984/85:160 10 effektivarekunna samordna de civUa beredskapsförberedelserna men också för atl bättrekunna samverka med mililärbefälhavarorganisationen. Beiräffande länsslyrelsernaföreslås alt försvarsenheten organisatoriskt placeras direkl underlandshövdingen. Närdel gäUer den lokala nivån i ledningssystemet föreslår FRI alt kommunstyrelsenblir högsta civila lotalförsvarsmyndighet och ingår i ledningsfunktionen.Kommunstyrelsen bör dock inte ges några generella befogenheter gentemot denstatliga och landstingskommunala verksamhelen. FRIhar i sin rapport skiU på funklionsledning och operaliv ledning. Medfunklionsledning avses alt lUlse alt funktionen fungerar på elt tUtfredsställandesätt i hela landel. En av huvuduppgtftema är atl föreslå och genomföraomfördelning av resurser mellan olika landsdelar. Inom varje funktion finns iregel ledningsorgan på olika nivåer t. ex. chefer för radioområden,teleområden, länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar. Även CB, länsslyrelseroch kommunstyrelser har ledningsuppgtfier av detta slag. Myndighetemainom ledningsfunktionen, dvs. CB, länsslyrelser och kommunstyrelser har enligtFRI:s förslag på resp. nivå och inom sina geografiska ansvarsområden ansvareiför all inrikla och samordna det civUa försvaret och atl samverka med militärchef innebär atl olika funktioners och underiydande myndighelersverksamhet skaU samordnas och inriklas mot etl gemensamt mål. Detta kallar FRIför operativ ledning. De operativa ledningsorganen skall i krig leda civilaoperaiioner dvs. verksamhel som berör flera funktioner och underlydandemyndigheter, t.ex. utrymning och inkvartering, undanförsel och förstöring. Jaganser del värdefuUt alt en samlad genomgång har genomförts av den civila delenav lolalförsvarel och all en samlad syn på della sätl har givils när det gällerledningsstmkturen. I likhet med FRI anserjag alt de civila delarna avtotalförsvaret i huvudsak har fömlsätlningar alt fungera väl, men att vissabrisier föreligger. Sell i ett internationellt perspektiv slår de civiladelarna av lotatförsvaret i på hög nivå. Jag anser det emellertidviktigt all ytterligare utveckla den civUa delen av lotatförsvaret liksomSJälvfaUet också den mililära delen. I likhet med FRI finner jag det väsentliglall den civila delen av totalförsvaret får en naturlig huvudman som kanaklivera och siödja övriga myndigheter med uppgifler inom totalförsvaret. Enförbättrad samordning på central nivå anserjag också angelägen. Ledningenoch samordningen av totatförsvarets civila del kan beskrivas på många olikasätt. Jag anser det viktigt att inte överskatta betydelsen av de formellainstmmenten i detta sammanhang utan vill i stället peka på betydelsen avsamordning i andra former som l.ex. informalions-, utbildnings- ochövningsverksamhel.