prop · G80381 · 1984-12-31 00:00:00 — Den andra avser vilket behov sora finns av ensärskild befälsorganisation på regional nivå för polishundstjänsten. Enligt rain raening visar del raalerial sorapolisberedningen har redovisat att det finns ett påtagligt behov av ensaraordnad hundverksarahet inora länet. Verksaraheten bör därförfortsättningsvis organiseras som en regional aktivitet och ansvaret för dennabör fördelas mellan och resp. polismyndighet i enlighet med deprinciper som gäller för regional verksamhet. Till skUlnad från annan regionalverksarahet saknas dock fömtsättningar för att inordna verksamheten i t.ex. enenda regional enhet, utan den bör lokalt vara knuten lUl de polismyndighetersom har tiUgång till hund i enlighet med den ordning som gäller . EntiUärapning av polislagens regler ora regional verksarahet innebär attregeringen beslutar vid vilka poUsrayndigheter det skall finnas en regionalhundverksarahet. Det ankoraraer därefter på att besluta omdimensionering och inriktning av verksamheten inom ramen för det antal hundarsora har tilldelats länet. Jag kan således i princip ansluta raig till deorganisatoriska lösningar som polisberedningen har valt i denna del. Jag ärdäremot mer tveksam till beredningens förslag att inrätta en ny, administrativtinriktad tjänstestmk-tur på regional nivå. En sådan lösning raåste enligt rainraening vägas raot andra krav sora ställs på polisväsendets begränsaderesurser. Jag finner då att de nu aktuella, regionala uppgifterna inte är merbetungande än att de bör kunna inrymraas i den organisation som står tUllänsstyrelsens förfogande för ledning och planering av annan regionalverksamhet. Jag är därför inte nu beredd att ansluta mig tiU beredningensförslag i denna del. Redan i 1980/proposition framhölls atl deförslag som lades fram i flera hänseenden skuUe komraa atl innebära etleffektivare utnyttjande av polisväsendets saralade resurser inom de ekonomiskaramar som gällde. frarahölls också att det var ett krav förförslagens praktiska genoraförande att de totalt sett höll sig inora kostnadsramenför polisväsendet. Detta betonades också i direktiven tiU 1981 årspolisberedning. Polisberedningen har i sina betänkanden redovisatde ökade kostnader som är förenade med de läranade förslagen. harberedningen framhållit de möjligheter till rationalisering och till eneffektivare resursanvändning som följer av de förslag som beredningen harförordat och tUl vilka jag nu i huvudsak har anslutit mig. 1984/85:81 55 reforraernakan finansieras inora de kostnadsraraar som gäller för poUsväsendet. Jag har i propositionen (1983/84:89) om polisensorganisation m.m. redovisat de rationaliseringsvinster och kostnader som varförenade med de då lämnade förslagen. Jag kom då fram till att dereformförslagen innebar besparingar för statsverket. Jag bedömer att de förslagsom jag nu har lagt fram endast innebär vissa begränsade kostnader förforskningsverksamheten vid . 1 övrigt bör de tjänster sominrättas, t. ex. i den nya kansliorganisationen, kunna tillskapas genomomvandling av befintiiga tjänster. Såsom polisberedningen har funnU bör på denandra sidan de förordade reformerna leda lill ett effektivare resursutnyttjandeinom polisväsendet och därmed, framför allt , till betydande rationaliseringsvinster.De krav som ställde upp som viUkor för en reform avpolisväsendet får därför anses uppfyllda. Jag har inledningsvis redovisat ochregeringens tidigare ställningstaganden rörande genomförandet av det nuaktueUa andra steget av polisreformen. Såsom jag där har nämnt bör detta ulanstörre problem kunna genomföras . Jag avser också alt vid minanmälan till budgetproposition redovisa raedelsbehovet m. ra. förpolisväsendet med utgångspunkt från det förordade systemet medbasorganisation, fria resurser och medelsramar. De övergångsproblem som uppkommer i samband medreformen på utbildningsområdet gäUer i huvudsak de ca 3 500 polismän som vidreformens ikraftträdande bara har genomgått den nuvarande eller den äldregrundutbildningen. Om en ny gmndutbildning införs från , medkursstart för grundkurs 1 , komraer gmndkurs II attgenomföras . Jag räknar sålundamed att man kan utnyttja undervisningskapaciteten vidpolishögskolan för att ge assistentutbildning till de polisraan sora inte harfått någon reguljär vidareutbildning. Med hänvisning till vad jag nu har anförthemställer jag all regeringen föreslår att godkänna de riktiinjer ifråga om polisens arbetsformer på lokal och regional nivå, utbildning ochrekrytering som jag har förordat. Regeringen ansluter sig lill föredragandensöverväganden och beslutar atl genom proposition föreslå atl anta detförslag som föredraganden har lagt fram. 1984/85:81 56 Sammanfattningav polisberednings betänkande (Ds Ju 1983:10) I sitt principbetänkande (SOU 1979:6) Polisenbehandlade polisutredning organisatoriska frågor och spörsraål om enrättslig reglering av polisverksamheten. Sedan polisutredningens betänkande remissbehandlatstogs de i belänkandet diskuterade frågorna upp i prop. 1980/81:13 om polisensuppgifter, utbildning och organisation m.ra. behandlade propositionenunder (JuU 1980/81:24, rskr 1980/81:210). 1 enlighet med vad somhade förordats av polisutredningen och i propositionen förutsätts iriksdagsbeslutet att det praktiska genomförandet av polisreformen och de isammanhanget aktuella frågoma skulle behandlas av en särskild beredning. På grundval av riksdagsbeslutet meddeladeregeringen direktiv för polisberedningen. Av dessa framgården huvudsakliga innebörden av det principbeslut om en reform av polisväsendetsom har fattat. Beredningen har behandlat frågorna om den rättsligaregleringen av polisverksarahelen i betänkandet (SOU 1982:63) Polislag. När detgäller uppdraget i övrigt har beredningen utarbetat prelirainära förslag tillett syslem där besluten i polisväsendet i stor omfattning fattas på lokal nivå.Förslagen har publicerats i ett antal promemorior i Ds-serien. Beredningen har berett ett stort antal myndigheterm.fl. tillfälle att yttra sig över de preliminära överväganden som innefattas ipromemoriorna. Beredningen redovisar nu sina slutliga ställningstaganden i deorganisatoriska frågorna. Åven om besluten i polisväsendet skall fattas pålokal nivå i stor omfattning, betyder det enligt beredningen inte attstatsmakternas styrning av polisverksamheten skall minska. Beredningen föreslåri stället att den skall vidgas att omfatta inriktningen av polisväsendetstotala resurser och inte som begränsas till hur vissa tjänster skallanvändas. I detta syfte föreslår beredningen en ny anslagskonsiruklion förpolisväsendet. Ett utflöde av denna nya anslagskonstruktion är att den lokalapolisstyrelsen ges en ekonomisk ram för sin verksamhet. Principen är attenskilda poster får överskridas, förutsatt att de sammanlagda utgifterna underposterna inte överstiger summan av posterna - den ekonoraiska raraen. Del ärgivetvis inte möjligt att hänföra utgifter, som avser den egentliga polisverksamhetenoch som inte är påverkbara, till poster som skall ingå i ramen. Som exempel påsådana utgifter under de nuvarande anslagen till den lokala polisorganisationennämner beredningen utgifter under posten till koslnader för lörpassning,polilitransporter samt för kost och sjukvård för omhändertagna personer. 1984/85:81 57 Ramen skall omfatta såväl kostnader för löner somandra kostnader i verksamheten. Kostnaderna för polisraanslönerna faller dockutanför raraen. Trotsde begränsningar sora nu har angetts räknar beredningen med att den ekonomiskaramen för en lokal polistyrelse kan komma att bli förhållandevis stor. Ramenger den lokala styrelsen möjligheter att besluta om utgifter för bl. a.expenser, inventarier och utmstning sora kan köpas mot avropsavtal, mindredatorer och mindre förhyrningar såsom lokaler för kvarterspoliser ochtillfälliga expeditioner. För att öka möjlighetema till en mer långsiktigplanering när det gäller medelsanvändningen föreslår beredningen bl.a. ettsärskilt sparsystem. En polismyndighet, som under elt budgetår inte utnyttjarhela den ekonomiska ramen, bör få tillgodogöra sig det sparade beloppet undernågot av de tre följande budgetåren. Förslaget om statsmaktemas styrning fömtsätter attstatsmaktema kommer att uttala sig om olika aktiviteter i polisverksamhetenoch att verksamheten i aktiviteterna följs upp. Beredningen föreslår enindelning i aktiviteter efter reformen som bygger på den indelning somrikspolisstyrelsen (RPS) nu tillämpar. Indelningen utgår från fyrahuvudaktiviteter, nämligen Beredningen anser att det är angeläget att vissaaktiviteter definieras klarare än nu så att den utåtriktade verksaraheten - denfaktiska polistjänstgöringen - klart kan särskiljas. Indelningen i aktiviteter bör framgå avregleringsbreven. RPS fär i sin anslagsframställning redovisa aktiviteterna medutgångspunkt i den ordning som anges i regleringsbrevet. Den indelning somkommeratl beslutas av statsmaktema bör givetvis gälla för hela polisväsendet.Det är emellertid klart att de regionala och lokala instansema skall kunnagöra ytterligare indelningar för sina behov. Beredningen uppehåller sig ocksåvid vilka mått som kan användas vid redovisningen av de aktiviteter som anges iregleringsbrevet. Närdet gäller planeringsprocessen efter reformen föreslår beredningen att RPSskall avge anslagsframställning liksom men att kraven påanslagsframställningar från länsstyrelse och lokal polisstyrelse slopas. Föratt förenkla administrationen vid resursplaneringen på regional och lokal nivåförordar beredningen ett enda planeringsdokument för den lokala polisstyrelsenoch en motsvarande handling för . Dokumentet skall innehålla deuppgifter som den lokala polisstyrelsen resp. behöver för beslutom fördelning av resurser under det närmast kommande budgetåret ochinriktningen av verksamheten under det därpå följande budgetåret - det år förvilket RPS skall avge anslagsframställning. 1984/85:81 58 När det gäller planeringsförfarandet i stort efterreformen fömtsätter beredningen att RPS informerar länsstyrelserna ochpolisstyrelserna efter det att regeringen har lagt frarabudgetpropositionen. bör RPS begära det underlag av länsstyrelsernasom kan behövas för RPS:s framställning till regeringen med anledning av detkommande regleringsbrevet för polisväsendet. Underiaget bör vara RPS tillhandasenast . RPS bör avge sin framställning till regeringen senast den Iapril. Om inte gör någon större avvikelse från regeringens förslag ibudgetpropositionen, bör ett regleringsbrev kunna utfärdas omkring . En viktig del i beredningens förslag till ökatinflytande för de regionala och lokala instanserna i polisväsendet utgörs avett system med basorganisation och fria resurser. Regeringen fömtsätts kommaatt liksom nu bestämma antalet polismanstjänster för varje polisdistrikt.Regeringen skall dessutom fastställa en basorganisation för distriktet. Övrigapersonalresurser skall utgöra fria resurser. anger vilka enheter som skallfinnas i distriktet, såsom avdelningar, rotlar och vissa arbetsgmpper. raed arbetsledande funktioner såsomchefer för ordnings- och krirainalavdelningar och vissa andra befälstjänster.Vissa administrativa tjänster bör också tas upp i basorganisationen. Sådanarotiar, vars ansvarsområde sträcker sig utanför det polisdistrikt där rotlarnaär stationerade, ingår också i basorganisationen. Det är enheter för bekämpningav narkotikabrott, för ekonomiska brott och för tekniska undersökningar.Dessutom anges vissa särskilda rotlar som utlänningsrotlar. 1 övrigl anges förkriminalavdelningen endast antalet befattningshavare med chefsfunktioner. Denlokala polisstyrelsen, i vart fall i de större polisdistrikten, får därigenomstor frihet att bestämma rotelindelningen med hänsyn till de lokalaförhållandena. Arbetsgmpper, dvs enheter utanför centralorten, ochchefer för arbetsgmpper skall också anges i basorganisationen i de fall därstatsmaktema har ett intresse av att bestämma på vilka orter det skall finnaspolis. Då det gäller mindre arbetsgmpper och posteringar föreslår beredningenatt den lokala polisstyrelsen själv skall besluta om inrättande resp.indragning. Dimensioneringen av de regionala enheterna skallenligt beredningens förslag ankomma på . 1 övrigt skall den lokalapolisstyrelsen besluta om sådana resurser i ett polisdistrikt som inte ingår ibasorganisationen och som inte heller har tagits i anspråk av länsstyrelsenför regionala enheter. En funktion för analys och planering bör enligtberedningen markeras i basorganisationen i det polisdistrikt i länet där denregionala verksamheten har sin tyngdpunkt liksom i vissa större polisdistriktdär verksamheten beräknas ta en hel tjänst i anspråk. Befattningen bör varabesatt med en polisman. 1984/85:81 59 Beredningen redovisar vissa allmänna övervägandenom de personaladministrativa effekterna av den nya organisationen. Dennuvarande tjän-stestmkturen behålls för polismän i den egentiigapolismanskarriären. När det gäller tjänstebenämningar och titiar förpolispersonal föreslår beredningen en särskild lösning. Både tjänster förpolispersonal och administrativ personal bör inrättas och tillsättas ihuvudsak efter nuvarande regler. Frågor som reformen aktualiserar påmedbestämmandeområdet bör enligt beredningens mening få en sådan lösning attflexibUiteten i organisationen vidmakthålls. Enligt beredningen skulle detvara en fördel om dessa frågor kunde lösas avtalsvägen. I den regionala polisorganisationen behållslänsstyrelsen som länets högsta polisorgan. framtida rollkännetecknas av inriktningen på planerings-, resursfördelnings-, samordnings-och tillsynsfrågor. Beredningens förslag fömtsätter ett ökatmedborgarinflytande på regional nivå genom länsstyrelsensförtroendemannastyrelse. En av styrelsens viktigaste uppgifter blir attbesluta om de regionala polisenheteraas dimensionering och att besluta ominriktningen av de regionala verksamheterna. Landshövdingens särskilda befogenheter när detgäller polisverksamhet under extraordinära förhåUanden undergår ingenförändring. Utrymmet för landshövdingen att hänskjuta polisärenden tillförtroendemannastyrelsen utvidgas emellertid. Länspolischefen skall i flertalet län fortfarandevara tjänsteman i . Hans ställning inomlänsstyrelseorganisationen förstärks och hans verksamhet inriktas i merautpräglad grad på planering, samordning och tillsyn. Beredningens förslaginnebär bl. a. att en särskild vikt läggs vid frågor om samverkan överlänsgränsema, beredskapsplanering och säkerhetstjänst. Tyngdpunkten i fråga omde operativa ledningsfunktionerna när det gäller den permanenta regionalapolisverksamheten förskjuts i riktning mot de lokala polisstyrelsema.Länspolischefens ledningsfunktioner ges således en indirekt karaktär som främsttar sikte på övergripande planering, samordning och tillsyn. Befogenheten atti särskilda faU överta ledningen - helt eller delvis - av polisverksamheten ilänet kvarstår. samt och länfömtsätts fa en från övriga län något avvikande organisation. Länsstyrelsenbehåller där liksom i övriga län sin ställning som länets högsta polisorgan.Länspolischefen ingår dock inte som tjänsteman i organisationutan befattningen som länspolischef och polismästare i respektiveGöteborg förenas till en tjänst. Beredningen föreslår att den regionalaorganisationen även i utformas i linje med storstadslänens. Närdet gäller frågan ora fördelningen av befogenheter och funktioner i övrigtmellan i dessa län och den regionala chefen utgår beredningensförslag från att de operativt betonade lednings- och samord-ningsfrågoma fallerpå den nye länspolischefen/polismästaren. Beträffande övriga funktioner innebärförslagen till fördelningen en avvägning med 1984/85:81 60 utgångspunktfrån de frågor om jävs- och intressekonflikter som följer av att den nyachefsbefattningen innefattar både regionalt och lokalt ansvar. Beredningen beskriver också RPS:s roll i denfraratida polisorganisationen. Styrelsen får viktiga uppgifter när det gälleratt förmedla statsmaktemas beslut i prioriteringsfrågor som rör helapolisväsendet. Vidare får RPS utökade uppgifter på metodutvecklingsorarådet.Här skall RPS studera olika problem i den dagliga polisverksamheten och läggafram förslag till förenklingar och förbättringar. RPS: s befogenhet att direktleda polisverksamhet föreslås upphöra beträffande trafikövervakningen ochsjöpolisverksamheten. Däremot bör RPS ha kvar sina ledningsbefogenheter beträffandeflygverksamheten och vid bevaknings- och säkerhetsarbetet i samband medstatsbesök och liknande händelser. RPS: s befogenheter att ledakriminalpolisverksamhet föreslås bli begränsade tUl sådana fall där en centralledning eller samordning framstår som helt nödvändig. Rikskriminalensverksamhet får därmed sin tyngdpunkt i stöd åt och förstärkning av de regionalaoch lokala polismyndigheterna i spanings- och utredningsarbetet. RPS blirockså central förvaltningsmyndighet för polisväsendet men endecentralisering sker av vissa arbetsuppgifter. Endast sådana administrativauppgifter som med nödvändighet måste handhas centralt kommer enligtberedningens förslag att ligga kvar hos RPS. Av vad som har sagts nu följer att RPS: s befogenheteratt meddela bindande föreskrifter av olika slag för polisverksamheten korameratt minska. När det gäller allmänna råd för polisverksamheten föreslår beredningenatt frågor av betydelse för rättssäkerheten och metodutvecklingen prioriteras.Beredningen förordar dock återhåUsarahet när det gäller regleringen av andrafrågor. En alltför omfattande central reglering kan motverka sitt syfte attvara ett stöd i polisdistriktens arbete. Beredningen tar också upp frågor om samarbete ochsamråd med åklagarväsendet. Dessa samverkansmtiner bör utvecklas både centrah,regionalt och lokalt. Beredningen slår fast att mlinerna skall vara enkla ochpraktiska. För genomförandet av reformen föreslår beredningenatt, i den mån tjänster behöver ledigförklaras, det kan t. ex. varatillräckligt om tjänsterna ledigförklaras bara inora det polisdistrikt där deär inrättade. Även för oraorganisationen av RPS bör ett förenklatansökningsförfarande kunna tillämpas. Beträffande koslnader för reformen räknarberedningen med att kostnaderna för uniform m. ra. till viss polispersonal vidkriminalavdelningarna rör sig om maxiraalt 10 milj. kr. Vidare räknarberedningen med atl dess förslag kommer att resultera i s. k. AB-förhandlingarför gmpper av anställda inom polisväsendet. Dessutom tillkoraraer vissa nyatjänster sora inrättas genom omvandling av andra tjänster. Slutligen uppkommervissa marginella kostnader, t.ex. genom att antalet sammanträden med polisstyrelsenkommer att öka. Beredningen anser emellertid att hela reformen 1984/85:81 61 kanfinansieras inom nuvarande kostnadsram för polisväsendet. Kostnaderna förövertid inom polisväsendet kan minskas. Polisstyrelserna får i den nyaorganisationen större frihet att disponera personalresurserna vilket ledertill ett mera ändamålsenligt resursutnyttjande. Vidare får polisstyrelsematillgång till ett bättre beslutsunderiag för personalanvändningen genom attanalys och planering får en mera framträdande roll i den nya organisationen. Ifyra bilagor går beredningen i detalj in på vissa frågor som rör de lokala,regionala och centrala organisationerna i polisväsendet. I bilagan sombehandlar den lokala polisorganisationen tas bl. a. upp kansliorganisationenoch förhållandet mellan polissstyrelsen och polischefen. 1 bilagan om denregionala polisorganisationen diskuteras frågor som rör de regionalaenheterna. RPS och rikskriminalen behandlas utförligt i en av bilagorna. 1 denfjärde bilagan berörs vissa administrativa frågor och lämnas förslag tillbeslutsstmktur i fråga om ADB inom polisväsendet. 1984/85:81 62 Sammanfattningav polisberednings betänkande (Ds Ju 1983:15) Rekrytering och utbildninginom polisväsendet Beredningen gör inledningsvis vissa allmännaöverväganden om den framtida polisutbUdningen. Där konstateras bl.a. attutbildningen måste anpassas till de krav som den föreslagna nyapolisorganisationen med basorganisation och fria resurser ställer påpolispersonalens användbarhet. Grundutbildningen måste ta sikte på att gepolismannen sådana baskunskaper att han kan fullgöra polisiära arbetsuppgifteri de fria resurserna. Detta leder till att vissa delar av den nuvarandefunktionsinriklade utbildningen, främst viss trafikutbildning, bör inordnas igmndutbildningen. Beredningen föreslår att grundutbildningen för polismäninleds med grundkurs I . I förhållande till den nuvarandegmndutbildningen föreslås inga mera omfattande ändringar. Bl.a. förordas attämnena engelska och kontorsteknik ulgår. Den nuvarande tvååriga alterneringstjänstgöringenföreslås ersättas av en praktiktjänstgöring som omfattar ett och ett halvt år.Praktiktjänstgöringen delas upp i tre delar. Den inleds vid kriminalavdelning.Tjänstgöringen där får inte understiga . Därefter följertjänstgöring vid ordningsavdelning. Inle heller denna tjänstgöring farundersliga . Inom ramen för den återstående sexraånadersperiodenläggs en sarahäUspraktik om in. Resterande tid avpraktiktjänslgöringen föreslås distrikten få rätt att förlägga vid valfrienhet. Sarahällspraktiken bör fullgöras vid någonmyndighel, i problem av olika slag som kan uppkomma till följd av sekretess m.m. vid tjänstgöring inom föreslår beredningen att en polismansom fullgör sarahäUspraktik inle bör ha polismans ställning. Gmndutbildningen avslutas med grundkurs II som tarsikte på en fördjupning av polismannens baskunskaper. Gmndkurs II motsvarasi huvudsak av den nuvarande assistentutbildningen och. inspektörskurs I samtdelar av den nuvarande funktionsinriklade utbildningen. När det gäller samordningen med annanhögskoleutbildning föreslår beredningen bl. a. att man i större utsträckningskall hämta lärarna från den allmänna högskolan och i övrigt i högre gradanpassa undervisningsformerna till vad som gäller för den övriga högskolan.Beredningen anser dock att man inte bör ge avkall på kraven på yrkesspecifikainslag i utbildningen. Många av de frågor som berör samordningen raed denallmänna högskolan är av komplicerad natur och kräver ingående överväganden.Kostnaderna för olika forraer av samordning måste också beaktas. Vissa förslagtill samordning leder till kraftigt ökade kostnader. Beredningen har därförinte ansett sig nu kunna ta upp dessa frågor till prövning, särskilt med Prop.1984/85:81 63 hänsyn till att så återstår innan reformen träderi kraft. Detta gäller sådana frågor som förläggning av utbildningen till denallmänna högskolan, ändrade förkunskapskrav, tillgodoräkning av ämnen inompolisutbildningen och poängberäkning. Beredningen anser att man börförsöka samordna antagningstillfällena med vad sora gäller för den allmännahögskolan. Beredningen förordar att en professur med polisiärinriktning inrättas. Den reguljära vidareutbildningenför polismän bör i princip förbehållas polismän som har fått tjänster ibasorganisationen. Den reguljära vidareutbildningen bör ersätta nuvarandeinspektörskurs II och kommissarieutbildningen. Utbildningen bör anpassas efter deberörda befattningshavarnas skilda arbetsuppgifter. En tredjedel avutbildningen bör bedrivas i specialavsnitt, anpassade för dels ordnings- ochtrafikpolistjänst, dels kriminalpolistjänst och dels tjänst på polisstyrelseskansli. alltsåsådan utbildning som krävs för att polispersonal skall kunna fullgöra tjänstsom t.ex. motorcykelförare, sjöpolis, hundförare, ryttare, kriminalteknikerosv., behövs enligt beredningen även . Viss funktionsutbildningförsvinner dock genom att den inordnas i gmndutbildningen eller i den reguljäravidareutbildningen. Ett inte oväsentligt antal specialkurser skall enligtberedningens förslag genomföras regionalt eller lokalt. Behovet av centralfunktionsinriktad utbildning på trafikområdet minskar kraftigt genom attutbildningen decentraliseras och genom att beredningen förordar en ordning sominnebär att all personal i yttre tjänst ges ökade befogenheter att kontrollerafordon och utfärda föreläggande om kontrollbesiktning i klara fall. Åven i fortsättningen behövs dockviss central funktionsinriktad utbildning.