prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — Majoritetenav kemikalier är inte farligare än andra produkler i samhället och de mUjökatastrofersom hänvisas tiU beror i undantagsfall på de kemikalier som kommer attomfattas av denna lagsttftning. Bristandeproduktionskontroll vid bl. a. förbränning av olja, ved, avfall och därefterföljande utsläpp i luft och vatten är betydligt slörre miljöproblem. 15.1Förslaget till lag om kemiska produkter 15.1.1 : Eftersom förfatlningsförslagen1 och 2 på sid. 23-24 endast omfattar ämnen som kan ge hälso- eller miljöskadorföreslår brandnämnden att författningarna benämns 1 "Lag om hälso- eUermiljöfarliga produkter" och 2 "Förordning om hälso- ellermiljöfarliga produk-ler"i stället för det som harföreslagit i de båda faUen. 15.1.2 : I 3 § förslag tiULag om kemiska produkler föreslås all nämnda lag skaU kunna tiUämpas påläkemedel om det är påkallat ur hälso- och miljösynpunkt. Som skäl härför harkommissionen angivit att det kan finnas anledning att reglera läkemedlen isådana situationer där läkemedelsförordningen ej kan tiUämpas på ett tiltfredsstäUandesätt. Kommissionen har dock inte preciserat detta närmare. Socialstyrelsenanser att det kan finnas fördelar med en dylik tillämpning av den nya kemUagen.Dock bör det klarare definieras i lagsttftningen i vilka situationer den kan tiUämpaspå läkemedel. Det bör vidare preciseras vilken myndighet som skall bemyndigasatt fatta beslut. Prop.1984/85:118 218 läkemedlenseventueUa påverkan på miljön efter exempelvis destmktion anser socialstyrelsenatt del kan vara rimligt att ha möjlighel att tUlämpa den föreslagna kemilagen.Vad gäUer hälsorisker för människa kan det finnas skäl att tiUämpa lagsttftningeni de faU där farliga läkemedel hanteras yrkesmässigl, eller vad avser förvarings/förpackningssamt märkningsfrågor. I det förstnämnda fallet synes det lämpUgt atl denföreslagna kemiinspektionen ges erforderUga bemyndiganden. Beträffande deövriga faUen finner det olämpUgt att ytterligare en myndighetskall reglera hanteringen av läkemedel. Nuvarande läkemedelslagsttftning är ensä-kerhetslagsttftning som syftar tUl att tilUiandahåUa effektiva och så långtsom möjligt säkra läkemedel tiU allmänheten och sjukvården. Samtiigaled i läkemedelshanteringen är hårt reglerade genom tUlsyn frånsocialstyrelsen. Läkemedelsförordningen medger reglering av för-packningsutformning,förvaring och märkning av läkemedel, dock ej så långtgående som är möjligt iden föreslagna kemUagen. har såsom tUlsynsmyndighet enligtläkemedelsförordningen det övergripande ansvaret för läkemedelsförsörjningen iSverige. Den nya kemUagen skapar en möjlighet att reglera läkemedlen hårdare påvissa områden. I denna situation bör rimligen få bemyndigandetenligt den nya kemUagen. En uppdelning av ansvaret för reglering och tUlsyn avläkemedlen på två myndigheter synes opraktiskt och mindre ändamålsenligt ochkan leda tUl onödig byråkrati, dubbelarbete samt gränsdragningsproblem. 15.1.3 Lantbruksstyrelsen: I fråga om förfatlningsförslagenanser lantbmksstyrelsen alt det bör bättre klargöras vUka slag av ämnen somberörs av lagsttftningen om "kemiska produkter". Styrelsen har därvidtfrågasatt begreppet "kemiska produkter". 15.1.4 : anseratt den gmndläggande bestämmelsen i lagen om kemiska produkter att lämnaproduktinformation bör vara straffsanktionerad . SNVanser att 6 § lagen om kemiska produkter och kemikalieinspektionens ansvarenligt 32 § förordningen om kemiska produkter, bör begränsas till toxikologisklaboratorieverksamhet. 15.1.5 Statensstrålskyddsmstitut: Den terminologi som används i förslaget är inte helt entydig. Definitioner saknas av några centrala begrepp som kemisk produkt, kemiskt ämne och kemikalie. Detta är en svaghet i försla get som med säkerhet kommer att leda tUl oklarheter beträffande lagens tUlämpning. Det merarbete som kommer att bh följden borde kunna elimi neras genom att definitioner införs i lagförslaget. föreslår därför att förslaget kompletteras med definitioner av de begrepp som används. Prop.1984/85:118 219 15.1.6--------------------- Arbetarskyddsstyrelsen: villdock styrelsen framhålla att det ärönskvärt med en klarare definition i lagtexten av begreppet kemiska produkter,som är av avgörande betydelse för lagens tiUämpningsområde. Avsiktenmed (3 §) första stycket är atl ange att lagen i princip inte gäller förlivsmedel, läkemedel och fodermedel, eftersom dessa produkter regleras genomannan lagsttftning, men att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerfår föreskriva atl lagen om kemiska produkter skall liUämpas även på sådanavaror, om del är påkallat från hälso- och miljöskyddssynpunkt. Den föreslagnautformningen av första meningen ger inte klart uttryck för att angivna vamslagi princip regleras genom annan lagsttftning och att varje undantag från dennaprincip kräver föreskrift härom av regeringen eUer av regeringen bestämdmyndighet. 15.1.7 Överbefälhavaren:Verksamhelen inom försvarei måste i många avseenden bedrivas under specieUa fömtsättningar t. ex. incidentinsalser i fred, förberedelser för och i sista hand verksamhet i krig. Ställningstagan den inom olika områden måste ske med hänsyn tiU verksamhetens art och samhällets intresse av all verksamhelen kan ske under ändamålsenliga former. Försvarsmaktensoch totatförsvarets förhållanden har endast uppmärksammats i de allmännaformuleringarna tiU lagförslagets 4 § på s. 289. Kommissionen anser därmed atl försvarsmaklensspecieUa krav tUlgodo-setts. Inärliggande lagsttftning t. ex. arbetsmUjölagen och arbetstidslagen harintagits en bestämmelse som innebär bemyndigande för regeringen att meddela särskUdaföreskrtfter för lotatförsvaret i de frågor som avses i lagen. Särskildmotivering finns i regeringens proposition om ny arbetstidslag (prop.1981/82:154) punkl 281. Även andra lagar och förordningar där syftet är attskydda hälsa och miljö har sedan avsteg gjorts som motiveras av försvarsmaktensverksamhet. Avstegen innebär inte atl lägre krav staUs på försvarsmakten utan endaslen anpassning av tiUämpning och tiUsyn som rådande förhållanden motiverar. Somexempel kan nämnas: - Hälsoskyddslagen (1982:1080) 3och 15 §§ samt hälsoskyddsförordningen (1983:616) 2 §. Motiveringen återfinnsi SOU 1978:44 avsnitt 8.12. - Arbetsmiljölagen (1977:1160) kapilel1,4 § och arbetsmiljöförordningen (1977:1166)14 1. - RenhåUningslagen (1979:596) ochrenhållningsförordningen (1979:904) 8§. -Livsmedelslagen (1971:511) och livsmedelskungörelsen (1971:511) Principenatt, där särskUda skäl föreligger, ta hänsyn tUl försvarsmaktens speciellaförhållanden och krav är således väl förankrad i lagsttftningen. Prop.1984/85:118 220 Överbefålhavarenanser därför all i den föreslagna lagen om kemiska produkler skall införas enbestämmelse med samma lydelse som AML 1 kap. 4 § nämligen "Regeringeneller den myndighet som regeringen besiämmer får meddela föreskrtfter för lotatförsvaretmed avvikelse från denna lag". 15.1.8 : Termen hantering enligt lagförslaget passar in på de flesta aktiviteterna i samband med byggande, reparation och underhåll även fastän byggnadsverksamheten huvudsakligen bedrivs i andra former än andra industriella verksamheter. I byggprocessen med byggnaden som en långsiktigt använd slutprodukt agerar många relativt fristående parter ---- byggherrar, materialtiUverkare, projektorer, entreprenörer och fas tighetsförvaltare. För dessa är specieUt projektöremas och i viss mån även entreprenöremas hantering sådan att den inte helt täcks av lagförslagets hanteringsbegrepp. Dessa två parter har ett avgörande inflytande på ma terialvalet i projekterings- resp. byggskedet. Deras val gmndas på mate- rialföreskrtfter i byggbestämmelsema och i aUmänl accepterade upphand- hngsnormer. Dessa regler ger dock endast i undantagsfaU fullständig de taljinformation om hälsoriskema beträffande olika material. Därför finns det elt stort behov av särskild information från tUlverkama, vilken vänder sig tUl dessa yrkesverksamma parter och är anpassad tUl deras arbetssitua tion. Detta bör uppmärkseunmas vad det gäller produktinformationen och kompetenskraven avseende byggprocessens parter. ----- EnUgtlagförslagets 24 § och förordningsförslagets 41 § får konsu mentintresset tUlvaratas av arbetslagar- ocb arbetsgivarorganisationer vid överklagande av beslul. Bör inte också andra organisationer, t.ex. hyres gästföreningar och viUaägarföreningar, kunna svara för konsumentintres set? 15.1.9 Statensgiftinformationscentral: Själva mbriken "Förslag tUl lag om kemiska produkter" borde beUre vara "Förslag tUl lag om kemiska ämnen och produkter" då produkter är ett inarbetat begrepp och som inte tacker enskilda kemiska ämnen. 15.1.10 i län: I 9 § i den föreslagna lagen ges möjlighet för myndighet somregeringen bestämmer att föreskriva rapporteringsskyldighet angående rön somkan antas vara okända för myndighelen. Underiåtenhet kan medföra straffansvar.Länsstyrelsen anser att fömtsättningar för straffansvar är för vagtformulerade, vUket är otUUredsstäUande ur rättssäkerhetssynpunkt. 15.1.11 : Vianser att texten under 9 § pkt 1 skall ändras tiU: "1.lämna de uppgtfler om produkten och dess hantering som är nödvändiga för attbedöma hälso- eUer miljörisker." Prop.1984/85:118 221 SkälellUl vår uppfattning är att uttrycket "kan behövas" är alltför viltoch kan inbjuda tiU insamling av all sköns uppgtfler, som är mer eller mindrebehövliga. Det finns ett ofog hos skilda myndigheter atl begära in uppgtflermed råge, under motiveringen "det kan vara bra alt ha". Framför aUtpå miljöområdet har sådana insamlingar icke säUan inträffat och del sker ensuccessiv överföring av ofta konfidentieU informalion tiU skUda ellerdatoriserade miljöregister. a. i datoriserade register ärstora. Eftersom industrispionage generellt anses öka i omfattning bör man principieUlvara mycket restriktiv med insamling av känsliga uppgtfler. Ordet"nödvändig" i paragrafen bör utgöra en sådan restriktion. Ipunklen 2 samma paragraf krävs, under straffansvar, atl för myndigheten okändarön skall rapporteras. Detta är en dåligt genomtänkt skrivning som praktisktkommer att motverka sitt syfte. Det är dessutom juridiskt tveksamt, enligt våruppfattning, att under straffansvar kräva att man skall för myndighet tala omdet man inte tror myndigheten känner tiU. Det kan säkerligen bli intressantaförhandlingar i domstolar om denna skyldighet och bevisbördan lorde blisvårhanterlig. Vi hemstäUer därför atl pkt 2 tas bort. 15.1.12 Centralorganisationen /SR: Iförslaget till lag om kemiska produkter anges sålunda inte om de uppräknade tUlsynsmyndighetemaeller lagen gäUer för försvarsmakten. 11, ex. livsmedelslagen är detla klartangivet och reglerat. Brister som denna i de förslag kemikommissionen lagt frammåste elimineras. 15.1.13 kemiskaindustrikontor: I LHMV finns två andra villkor i 1 § som skall beaktas. Del enaär varans hantering. Det andra att skador skaU orsakas av varans kemiska ellerfysikalisk/kemiska egenskaper. Förslaget till ny lag beaktar hanleringen,däremot inte egenskapemas karaktär. Om lagen inle avgränsar skadoma tillsådana orsakade av varans kemiska respektive fysikalisk/kemiska egenskaperkommer en rad mekaniska skador att ontfattas. Det kan t. ex. gälla halkskadoretc. Detta förefaller långsökt. I 6§ i lagförslagel ställs vissa krav på "näringsidkare som ulreder kemiskaprodukters egenskaper från hälso- eller miljöskyddssynpunkt". Rimligtvisbör motsvarande krav riktas mot även andra organ vilka gör liknande utredningsarbete,såsom forskningsinstitut, högskolor och myndigheter. 19§ ges en formulering av företagens uppgtftsskyldighel som Kemikontoret finneranmärkningsvärd. För del första riktas uppgiftsskyldigheten mot den somyrkesmässigt hanterar eller importerar en kemisk produkl. Det är knappaslrimligt atl kunna rikta krav av detta slag mol alla "hanterare".Begreppet "hantering" definieras i 2 § och omfaltar t. ex. en Irans- Prop.1984/85:118 222 portöreUer en detaljist. Men dessa kan svårligen svara upp mol en sådanuppgiftsskyldighet. Skyldigheten bör begränsas tiU den som "tiUverkar eUerimporterar". - Vidare är den föreslagna lydelsen om uppgiftsskyldighet aUtföromfattande. I släUel för befogenhet att kräva in alla uppgtfler som "kanbehövas för bedömning av hälso- och mUjörisker" bör det vara tiltfyllestatt myndigheten (som f. kan kräva "uppgtfler som är nödvändiga för attbedöma varans eventuella hälso- och mUjöfarlighet". I17 § föreslås alt regeringen eUer viss myndighet får föreskriva om avgtfter förmyndighets verksamhet enligt denna lag. Med hänsyn tiU konsekvensema av sådana avgtfteroch de omfattande bedömningar som måste ligga tiU gmnd för dessa bör endastregeringen ha möjlighet att föreskriva om särskUda avgtfter. DenaktueUa skrivningen i 18 § är aUtför opreciserad och kan få oanadekonsekvenser. Som ett Ulustrerande exempel kan nämnas, att om myndighetenutformar en restriktion på ett Ula genomtänkt sätt Qfr kadmiumförbudet) ochsedan genom dispenser försöker komma tiU rätta med de oönskade konsekvensersom kan uppstå genom den bristföUiga utformningen, då skall företagen kunnaåläggas att betala avgtfter vUka motsvarar värdet av de extra kostnader somföretagen skulle åsamkas om myndigheten ej rättade tiU sitt misstag. Ju mer genereUaoch klumpigt utformade reslriktioner myndighetema utformar desto mer avgtfterkan man ta in från företagen genom att meddela dispenser från sina egnabeslut. 15.1.14Kemisk-tekniska leverantörförbundet: KTF avstyrker förslaget att utvidga lagen tiUatt omfalta "kemiska produkter". Ett sådant utvidgande skuUe avsevärtavlägsna oss från EG. Vi föreslår att LHMV behåUs eftersom den genomundersökningsplikten indirekt omfattar alla produkter och föreslår attden fortlöpande förändras och förbättras. 15.2Förslaget till lag om spridning av bekämpningsmedel 15.2.1Skogsstyrelsen: Förslagen tUl ny lag om spridning av bekämpningsmedel ochförordningen om spridning av bekämpningsmedel innefattar även de bestämmelsersom f n. gäller enligt lagen (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel överskogsmark. I specialmotiveringen anges att de föreslagna 5-7 §§ motsvarar 1-4 §§i nu gäUande lag men på några punkter är det oklart vad som egentligenföreslås gälla för skogsbmkel. Lagens 3 § är oklar genom atl det inte framgårhur paragrafen förhåUer sig tiU övriga bestämmelser i lagen, t. ex. dispensmöjlighetemai 6 §. fömtsätter att 3 § inle skaU vara lillämplig vad gäller bekämpningav lövsly på skogsmark och anser all della klart måsle framgå av paragrafen. Iannat fall kan det komma atl lolkas så alt två myndigheter (naturvårdsverketoch ) skaU pröva samma sak utifrån delvis samma be-dömningsgmnd,nämligen den ekonomiska. Prop.1984/85:118 223 alt3 § genom sitl avsedda vida tillämpningsområde fått en även i övrigt aUtföroklar utformning. Enligtlagens 2 och 3 §§ bemyndigas all meddela föreskrifter omspridning av bekämpningsmedel, samt även förbjuda sådan spridning avbekämpningsmedel som kan avvaras utan betydande ekonomisk olägenhet. TUl sådanspridnmg skuUe räknas s. k. planmässig spridning. har i principinget att erinra mot ulredningens förslag tUl förstärkt produktkontroU avbekämpningsmedel med möjligheter tUl behovskontroll men enligt skogsstyrelsensmening bör sådana föreskrifter och förbud utfärdas i samråd med resp.fackmyndighet dvs. för det skogliga området med . Skogsstyrelsenfår i det sammanhanget peka på att en stor andel av bekämpningen ex.vis motsvampskador i plantskolor är av förebyggande karaktär och skuUe vara meningslösom man väntar tiU skadesymptom kan iakttas. Beiräffande6 § 3 sista stycket har noterat den föreslagna lydelsen"människan och mUjön" istället för i nu gällande lag "naturmiljön".Det är skiUnad i betydelse mellan de båda uttrycken men kemikommissionen harinte berört detta i specialmotiveringen. Denna oklarhet bör undanröjas. För7 § noteras att kemikommissionen föreslår lydelsen "visst område inomkommunen" i stället för nuvarande lydelse "områden av kommunen"och därigenom förtydligar atl kommunema skaU pröva frågan för delar av kommunenock inte schablonmässigt besluta om totatförbud för hela kommunen. Vidare anserskogsslyrelsen det vara en fördel att man genom uppdelningen på 4 § och 5 §förtydligat möjlighelen att fatta olika beslul för olika spridnuigsmetoder. Detkan nu konstateras hur kommunerna har beslutat om möjligheten atl medgedispens från förbudet mot spridning av lövbekämpningsmedél över skogsmarkenligt nu gällande lag. Av de 239 kommunerna som fattat beslut har 166 st. beslulalom totalt förbud får alla metoder. 72 kommuner har möjliggjort dispens får s.k. selektiva metoder (fickning och liknande) inom viss del av kommunen. Dettainnebär att den i remissvar tiU betänkandet SOU 1983:11framförda förhoppningen om atl det näslan lotala förbudet som varil gällandeskulle upphöra med den nya lagen ej har infriats. 15.2.2 : LRFanser vidare att de straffavgtfter som föreslås i lagen om spridning avbekämpningsmedel är omotiverade med hänsyn tiU övriga straffbestämmelser ilagen. 15.2.3 Svenska arbetsgivareföreningen:Det kommunala vetot enligt författningsförslaget 6, 7 §§ bör omprövas. Innanrestriktionen fastställs bör en utvärdering göras angående det kommunala vetot- hur det utnytQas, vUka motiv som åberopas etc. Undantag bör för enhetligbedömning gmndas på sakUga och klara kriterier. Prop.1984/85:118 224 Vidarebör författningsförslaget 11 och 12 §§ angående straffavgtft utgå urlagförslaget. 15.2.4 : SSR tolkar uttrycket "ett visst område inomkommunen" i § 7 såsom ett förtydligande av att det inte är förenligt medlagen att lägga heltackande kommunala förbud mot användning av bekämpningsmedelmot lövsly. SSR viU vidare peka på att den avslutande meningen i § 6 har fåtten formulering som är oklar. 15.2.5 kemiskaindustrikontor: 2 § har fått en olämpUg utformning. Förslagsvis skuUe följandetext v£u en förbättring: "Användningav bekämpningsmedel skaU ske så att människor icke skadas eUer våUas annanavsevärd olägenhet och så att icke önskvärd miljöpåverkan så långt möjUgtundviks." Enligt Kemikontorets mening bör, såsom utvecklas i den aUmänna texten ovan,denna bestämmelse utgå. ---- straffavgiften sanktionen finner Kemikonlorel stötande och Det torde räcka med de gängse straffrekvisUen, böter eUer fångelse. 15.3Förslaget til] förordning om kemiska produkter 15.3.1 : Under 11 §på sid. 28 föreslår brandnämnden atl man tillägger "En hälso- eller mUjöfarligprodukl får inte samförvaras med sådana produkter som kan ge farliga reaktionerom produklerna skulle blandas med varandra vid spill. Samförvaring av hälso-eller mUjöfarliga produkter med brandfarliga varor får ej ske". 15.3.2 : Vissa flyktigalösningsmedel. Socialslyrelsen är tillsynsmyndighet enligt förordningen(1977:994) om försäljning och förvaring av vissa flyktiga lösningsmedel m. m.Socialstyrelsen åläggs enligt 3 § i denna förordning att samråda med produktkontrollnämndenbeträffande vägledande förteckningar. Även denna produktkontrollnämndens uppgtftbör därför liUfaUa den kommande kemikaliemyndighelen. Enligt förordningen harsocialstyrelsen ulfördal föreskrtfter om atl lösningsmedel av typ Ihinner eUerförtunning inte får säljas tUl den som är och att förpackning sominnehåller ovan nämnda lösningsmedel vid försäljning i detaljhandel skaU varamärkt med uppgift om säljarens namn eller firma. fömtsätter attdetta krav kommer att beaklas även av den kommande kemikaliemyndigheten. Socialslyrelsenhar bemyndigande enligt kungörelsen om lagen om hälso- och miljöfarliga varoratt klassificera ämnen som används i läkeme- 1984/85:118 225 del,l.ex. Denna möjlighet har använl även för atl regleraämnen som inte direkt är klasstficerbara såsom gift. Socialstyrelsenkonstaterar att motsvarande bemyndigande ej finns med i förslaget tUI ny kemUag.Socialslyrelsen anser all det av många prakliska skäl kan vara fördelaktigt omstyrelsen även i fortsättningen kunde utfärda vägledande listor över läkemedelsgtfteroch andra läkemedelssubslanser som bör regleras enligt den nya kemUagen.Underlaget för bedömning av dessa substanser finns i den dokumentation somföretagen inger lUl vid registreringsansökan. Del förefaUerytterst byråkratiskt alt översända denna information tUl en annan myndighet förbedömning och klasstficering då en utförlig toxikologisk värdering av läkemedelssubstan-semagörs vid granskningen av regislreringsansökan. föreslår därföratt bemyndigandet i kemUagen anförtros i likhet med vad som förnärvarande följer av 2 § LHMV. Vidareföreslås i betankandet att lantbmksstyrelsen, liksom tidigare, bör hahuvudmannaskap för utbUdning och tiUstånd. vUl i anslutning härtiUpåpeka att styrelsen utfärdar behörighet och har etthuvudmannaskap för utbUdning av personer som skaU använda bekämpningsmedelklass 1 SO och SOX mot ohyra och skadeåtgärder i bostader m. m. Enligtförslaget tiU förordning om kemiska produkter, 25 § skall ävenfortsättningsvis inneha huvudmannaskapet för UtbUdning och tiUstånd inom dettaområde. Slyrelsen ser det som naturligt att den kommande kemikaUeinspektionenövertar denna uppgift. 15.3.3GeneraltuUstyrelsen: Vidare föreskrifter om produktinforma tion skall enligt 9 § FKP meddelas av kemUcaUeinspektionen och socialsty relsen. Det framgår inte av författningsförslagen om produktinformationen skall finnas redan i samband med atl en kemisk produkt importeras tUl landet. Det fmns dock i 5 § LKP åliggande för bl. a. importörer atl vidta försiktighetsmått och att se tUl att det finns tUtfredsstäUande ulredning för bedömning av vUka hälso- eUer mUjöskador en kemisk produkt kan orsaka. Enligt styrelsens uppfattning bör kemiska produkter vara märkta vid im- porttUIfäUet för att tuUverkets Qänsteman dels för fullgörandet av sitt kontroUarbete, dels för sin personliga säkerhet, skaU kunna göra en be- dömnmg av eventueU hälso- eUer miljöfarlighet. ---- Styrelsenfömtsätter att även kravet på produktionformation i 5 § LKPinbegriper export.-- StyrelsentUlstyrker förslaget att ta bort den nuvarande "resandeventilen" i 9§ kungörelsen (1973:334) om hälso- och miljöfarliga varor. ----- föreslårstyrelsen att och dess tillsynsområde - gräns kontroll i samband med import och export av varor - förs in i 32 § i FPK. En motsvarande bestämmelse finns i lag (1982:821) om transport av farligt gods. Prop.1984/85:118 226 15.3.4 Riksskatteverket:Fr. o. m. tas en särskild avgtft ut för bekämpningsmedel (lag 1984:410). I lagen ges en definition på bekämp ningsmedel, som överensstämmer med definitionen i 22 § kungörelsen (1973:334) om hälso- och miQöfarliga varor med den avvikelsen att trä skyddsmedel inte skall omfattas av lagen. EnUgt utredningsförslaget skaU definUionen i kungörelsen föras över tiU "Förordning om kemiska pro dukter" och därvid ges en något annan lydelse. RSV anser att definitioner na även bör överensstämma utom såvitt avser träskyddsmedel. Genomförs förslaget bör därför även definUionen i lagen om avgtft på bekämpningsmedel ändras. Avgtftentas ut med för varje helt kUogram verksam beståndsdel i ettbekämpningsmedel. 1983/84:176 med förslag tUl avgtften uttalas (s. 10),att RSV vid tveksamhet rörande beräkningen av den eller de verksamma beståndsdelamabör samråda med produktkontrollnämnden. Om kemikalieinspektionen tar övernämndens arbetsuppgtfler fömtsätter RSV att samrådet får ske med dennamyndighet. I beskatl-ningsfunktionen är det vidare angeläget att RSV fåruppgifter om nya bekämpningsmedel, nya tiUverkare ocb importörer m. m. I denföreslagna förordnmgen anges (28 §) att kemikaUeinspektionen skall vara skyldigatt på begäran lämna uppgtfler ur produktregislret tUl vissa myndigheter.Sådana uppgtfter bör även lämnas tiU RSV. Enligt RSVs mening böruppgiftsskyldigheten m. m. också författningsregleras. 15.3.5 Konsumentverket:EnUgt KOV:s mening bör övervägas att komplet lera den föreslagna bestämmelsen i 10 § med en upplysning om KOV:s roll beträffande bamskyddande förpackningar. Om så inte sker finns uppenbar risk, att ett företag i en förhandUng med KOV gör tidskrävande och onödiga invändningar som går ut på, att KOV inte har någol som helst tillsynsansvar beträffande kemiska produkter.