prop · G803143 · 1984-12-31 00:00:00 — Storleken av detta besläms i principav hur slor summa pengar som Svensk fisk disponerar för överskottshanteringen.Den kan beslå av dels ett särskilt anvisat belopp, dels summan av de inkomslersom erhålls vid försäljningen av överskottet. Denna försäljning fär inte ske såall den konkurrerar med normal handel. Normkvanlileler, normpriser m.m. besläms efter förslag avslatens jordbruksnämnd som överlägger med företrädare för yrkesfisket och mednämndens konsumenldelegalion. ulgår från etl uppdrag somlämnas av regeringen. Slutlig ställning lill kommande års prisreglering las avriksdagen efler förslag av regeringen. Enligt föreskrifter som utfärdas avregeringen administreras prisregleringen av jordbruksnämnden och Svensk fisk. Finansieringen av prisregleringen sker i första hand genomatt en prisregleringsavgift saml in- och uiförselavgifter tas ut på fisk ochfiskprodukter med slöd av lagen (1974:226) om prisreglering på fiskels område.Del innebär all det bara i mycket speciella fall kan bli aktuellt med annanfinansiering, l.ex. genom alt budgetmedel anvisas. Avgifterna lillförs den avjordbruksnämnden förvaltade prisregleringskassan för fisk. De medel som Svenskfisk erhåller av prisregleringsmedel för att administrera sin del avregleringen och som inle utnyttjas lillförs Svensk fisks konjunkturuijämningsfond.Sammanlagl uppgick medlen, i kassan och fonden vid utgången av föregåenderegleringsår till 124 milj. kr. Inräknat inflytande avgifier och räntor slärsammanlagt 197 milj. kr. till regleringens föribgande innevaranderegleringsär. Utredningen har inle föreslagit några ändringar avprisregleringssyslemet men förordal en aktivare tillämpning av det.Remissinstanserna har i huvudsak ingen erinran häremot. Vissa framförytterligare synpunkter på del. Prisregleringen är avsedd att vara elt verkningsfulltmedel i fiskeripolitiken. Prisregleringen kan om den används pä avsett sättslimulera till etl fiske som är rationellt och lönsamt och som därmed kan geavsett ulbyte både för fiskaren och konsumenten. medverkar den utjämning av fiskarens inkomster mellan olika år. Tillprisregleringssyslemet är knuten en viktig förulsättning som ännu inte harinfriats och som till en del förklarar varför fiskets ekonomi allmänl sett ännuinle är tillfredsställande. Jag tänker då på den samordning av mottagningen ochmarknadsföringen av fisk som förutsattes i förarbetena till beslut omprisregleringen på fisk. Jag ålerkommer lill den frågan särskilt i delföljande. 1984/85:143 21 jag närmast alt gå in på tillämpningen avprisregleringssyslemet som sådant. Det har gått principerna förprisregleringen beslutades och de började lillämpas. Under dennatid har förhållandena i vissa fall på fiskets område ändrats väsentligt. Vårlberoende av export har ökat kraftigt som det har uppstått etl stortöverskott av sill på europamarknaden. Ulländska fiskprodukler har numera omfallning på den svenska marknaden. Våra möjligheter till ökal gränsskyddär inle stora. Denna utveckling släller krav pä anpassningar inom den svenskafiskerinäringen. Prisregleringssyslemet är emellertid inte i alla delar uppbyggtpå sådant sätt alt det lar hänsyn lill detta krav. 1 slället kan man hävda attsystemet medverkar till en konservering av näringens struktur. Mot denna bakgrund gavs jordbruksnämnden införöverläggningarna om nästa ärs prisreglering i uppdrag atl särskilt ta upp vissafrägor som närmasl berör ulformningen av prisregleringssyslemet som sådant ochsom därför kan sägas vara av mera principiell karaktär. Till dessa frågor hördel.ex. frågan om prisel på exportmarknaden skall tillåtas påverka storieken päprisstödet och om exporten av oberedd fisk överhuvud skall omfattas avprisregleringen. En annan fräga rörde underlaget för bestämning avjämförelsepriser och normpriser med hänsyn lill att de stora variationernamellan olika regioner gav väsenlligl skilda utfall i inkomst trots prisstödet. Yllerligare en fråga som logs upp gällde principerna förkompensation till konsumenterna. har i samband med sina överiäggningarfunnit att dessa frågor fordrar ytterligare studier och atl det behövs enöversyn av prisregleringen. Del finns flera inslag i prisregleringen som är otillfredsställandeoch som på sikl kan leda till svårigheter bäde med finansieringen och med attlillgodose syftet med regleringen. Dessa problem är inle möjliga alt lösa medhjälp av del underlag som finns lill hands. Jag avser mol den bakgrunden alli ell annal sammanhang återkomma till regeringen i frågan om en översyn avsystemet för prisregleringen på fisk. Frågan om prisregleringen för nästa regleringsår tar jagupp i det följande. 2.4.6 Distribution och marknad.sföring av fisk Mitt förslag: Prisstödet på fisk skall i fortsättningenlämnas endast till de licensierade fiskeföretag som levererar sin fisk till deuppköpare som deltar i en organiserad samordning av distributionen av fisk. Utredningens förslag: Ulredningens förslag innebär attalla förstahandsmottagare erbjuds della i en samordning genom altobligatoriskt till en cenlral anmäla och för försäljning ställa till förfogandede kvantiteter fisk 1984/85:143 22 sominte används i egen beredningsinduslri. Utredningens förslag om anknytning lillprisregleringen överensslämmer med milt. Ulredningenhar diskuleral etl alternativ som innebär att all fisk säljs tillfördelningscentraler som i sin tur säljer vidare till nästa led, även beredningsindustrin.Enligt della alternativ, som avvisas av utredningen, förekommer det alltsåinle att beredningsindustrin också fungerar som förstahandsmottagare. Fiskförsäljningsföreningarnasförslag: Föreningarnas förslag innebär alt antalet förslahandsmotlagare skallminskas kraftigt och alt samordningen skall ske genom atl en prisdelegation medföreirädare för de olika kuststräckorna fastställer marknadspriser och vidbehov beslutar om fångstbegränsningar. Föreningarna förordar samma anknytninglill prisregleringssyslemet som utredningen. Remissinstanserna:Utredningens förslag har fält ett blandat mottagande av remissinstanserna.Många inslämmer i utredningens uppfattning om behovel av en samordning. Fleraanser alt förslagel inle är tillräckligt detaljerat för att en bedömning av detskall kunna göras. Nägra är iveksamma till all en samordnadförstahandsmottagning över huvud kommer alt leda lill de avseddaförbättringarna. anser att ulredningens alternativ medfördelningscentraler är atl föredra medan är avmotsatt uppfattning. KF kan länka sig en vidareutveckling av alternativet.Sveriges grossistförbund föreslår kraftfulla åtgärder inom prisregleringens rami stället för någon form av samordning. Inle någon har invänt mot att prisstödendasl skall ges för leveranser till mottagare som deltar i en samordning. Fiskförsäljningsföreningarnasförslag har fält ett i huvudsak negativt bemötande. Skälenför mina förslag: Förstahandsmottagningen av fisk i handhas avfiskarägda försäljningsföreningar, fiskauktionsföretag, privata s.k.kuslgrossister, inlandsgrossister samt enskilda fiskare. Anlalel förstahandsmottagareuppskaftas av försäljningsföreningarna lill ca 200. Första-handsmoltagarnasvarar i stor ulslräckning också för den fiskberedning som sker i Sverige.Produktionsställena är relativt små och spridda över ell myckel långtkuslomräde. Moltagarna bearbetar sina kunder i huvudsak på egen hand. Någonnämnvärd samordning som stärker branschen och möjliggör en rationell hanteringhar inte skett. Delta skiljer oss frän våra huvudsakliga konkurrentländer päfiskförsäljningsområdet. 1förarbetena lill fiskeripolitiska beslut förutsattes ett vidgatsamarbete mellan fiskerinäringens utövare och en effeklivisering av fiskdistributionengenom en bättre samordning av förstahandsmottagningen och den därpå följandevidareförsäljningen. En sådan samordning ansågs 1984/85:143 23 nödvändigför att övriga fiskeripolitiska medel skulle fungera. Särskiltprisregleringssystemet var beroende av en båttre samordning. 1 anslulning lillriksdagsbeslutet konstaterades emellerlid endast att försök hade startats medsamordning. Delta försök misslyckades emellerlid och verksamhelen upphördeefler elt par år. Utredningenhar funnit att vid sidan av lämplig fiskeinriktning är en samordning avförsäljning, distribution och övrig marknadsföring en viktig förutsättning fören varaktig lönsamhei inom fiskei. Utredningen förordar mot bakgrund härav enmodell för samordning som innebär att prisstödet belalas ul endast tilllicensierade yrkesfiskare som levererar till uppköpare vilka deltar isamordningen. Fiskförsäljningsföreningarnaföreslår till skillnad från utredningen att anlalel förstahandsmoltagare skallreduceras till 25-50 och all en prisdelegation skall skapas som har lilluppgift att fastställa marknadspriserna. Föregen del vill jag betona att näringens karaktär och dess beroende avförhållanden i andra länder samt den starka konkurrensen på den internationellamarknaden för fiskprodukter kräver effekliviiet och en begränsning avkoslnaderna. Ettområde inom näringen som fortfarande drar alltför höga kostnader är ledenmellan själva fisket och försäljningen i detaljistledel. Om koslnaderna fördenna del av kedjan mellan fiskaren och konsumenten kan minskas skapas utrymmefördels rimliga konsumentpriser, dels tillräckliga inkomster för fiskaren. Enrationell marknadsföring och distribution av fiskprodukter är dessutom engaranti för en hög kvalitet pä varorna. Detär mol bakgrund härav naluriigl att som förutsättning för samhällels medverkanoch slöd i övrigl till fiskenäringen ställa krav på att näringen självorganiserar sin verksamhel rationellt. Jag noterar med tillfredsställelse atldel nu pä nytt finns en i stort sett allmän uppslutning kring vad jag här harsagl från de närmast berörda. De olika förslag som har redovisats ochremissbehandlats har visserligen kritiserats på vissa punkter. Men kritiken röri huvudsak detaljer, inte principen som sädan. Särskilt vill jag framhålla denenighet som råder i fråga om att prisstödet skall förbehållas den som medverkari en samordnad förstahandsförmedling av fisk. Vad som har framkommiltalar sålunda för att del är möjligt att organisera ensamordning på fiskförsäljningens område i regi av fiskarenas egnaorganisalioner. Det är inte heller uleslulel atl de slörre delaljislkedjornakan medverka härfill. Jag utgår från alt samordningen kan ske ulan direktmedverkan av statsmakterna. Med hänsyn härtill och till vad utredningen ochremissinstanserna har uttalat föreslär jag att prisstöd i fortsältningen inteskall lämnas till fiskeföretag som levererar till förslahandsmotlagare som stårutanför en organiserad samordning som kan godkännas av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. Eftersom en viss övergångstid är nödvändigbör denna ändring för prisstödet gälla fidigast fr.o.m. den . 1984/85:143 24 ankommapä regeringen alt beslula om den närmare lidpunkten för ikraftträdandet. Enviktig fråga i sammanhanget är marknadsföringen av fisk och fiskprodukter.Fisk är elt högvärdigt och hälsoriktigt livsmedel. Bland allmänheten färemellertid fisken inle den användning den mot bakgrund härav förtjänar. Detlakan bero pä dels bristande kunskaper om fisk, dels alt människor känner sigosäkra över hur fisk skall tillagas. För avsättningen av fisk är del därför vidsidan av snabba leveranser och noggrann hantering nödvändigt med information omfisk som livsmedel och om hur den skall tillagas. Inte minst viktig ärkunskapen om hanteringen av fisk i slorkök, t. ex. i skolorna. En angelägenuppgift för en samordnande organisalion är att kompletlera den informalion idessa frågor som lämnas av regleringsföreningen fisk. Givetvisär det inte rationellt att bedriva en marknadsföring och distribution av fisksom inte omfaltar både fiskad och odlad fisk. Alla möjligheter till samordningav förädling och distribution mellan dessa delar av näringen bör sålunda tastill vara. Detta krav bör ställas för att statligt stöd av det slag jagtidigare har behandlat skall komma i fråga för förädling m. m. av odlad fiskoch skaldjur. Ytterligare rationaliseringseffekter bör kunna nås omsamordningen vidareutvecklas till grossisl- och detaljistledel. Elt inslag idetla bör t.ex. kunna vara utnyttjande av ett gemensamt informationssystem omden aktuella tillgången på fisk på marknaden och samarbete i fråga omutveckling av förpacknings- och distributionssystemen. Med anledning av vad ettpar av remissinstansema har påpekat om konkurrensbegränsning m. m. vill jaganföra att jag utgår från att vederbörande myndigheler liksom följerprissättningen på fisk och fiskprodukter. Vadslutligen gäller ansvaret för finansieringen av kostnaderna för administrationenav en samordnad distribution och för marknadsföringen vill jag betona att dengivetvis bör ankomma på näringen. Om viss del av finansieringen skall ske inomramen för prisregleringen får bedömas i anslutning till de återkommandeöveriäggningarna. Lekbeståndenav lax i de outbyggda älvarna i landet har reducerats kraftigt. Minskningen ärkraftigast i fråga om östersjölaxen. 1 vissa älvar finns nu bara små rester avde tidigare bestånden. 1 andra älvar har man kunnat konstatera en gradvisminskande lekuppvandring och att tillgängliga lekområden är mycket glestbesatta med laxungar. I de utbyggda älvarna har laxodlingarna i vissa fall intekunnat få tillräckligt avelsmaterial för all uppfylla de krav på utsättning avlaxungar som har lagts fasl i vattendomar. Prop.1984/85:143 25 Insatserna för alt vidmakthålla laxfisket i Östersjöngenom odling och utsättning har varit framgångsrika. De har emellerlidsamtidigt lelt till en ökad belastning av nalurbeslånden som inle på samma sätlsom de odlade har förstärkts. En slor del av all beskattning av öslersjölaxsker nämligen på uppväxtområdena lill havs där de olika bestånden blandas ochdär fiske dimensionerat efter de skilda beståndens bärighet inte är möjligl.Också vid mynningarna lill de outbyggda älvarna sker ett betydande fiske efterden naturreproducerande laxen. Skälen för atl bevara en naturlig laxproduktion som basför odlingsverksamheten är starka. De olika laxstammarna har stora olikheler ivandrings-beleende och tillväxlförhållanden. Förmodligen finns också andraskillnader, t. ex. i vitalitet. Urvalel vid odlingsförfarande kan medföra attvissa egenskaper som inle kan definieras försvagas eller förslärks. Riskernamed detla är uppenbara. Beståndens motståndskraft mol sjukdomar av olika slagoch mol miljöförändringar kan tänkas försvagas. En reduklion av den genetiskavariabiliteten minskar också våra möjligheter atl i avels-arbelet finnalämpliga laxstammar för konsumlionsfiskodling. Även från strikt vetenskaplig synpunkl är del angelägetatl bevara så många som möjligt av våra laxstammar. Angelägenheten atl skyddakvarvarande naturreproducerande laxbestånd i ursprungsmiljön undersiryks avalt laxreproduktionen i andra i slor utsträckning upprätthållspå artificiell väg och är beroende av svenskt avelsmaterial om ett lämpligtgeninnehåll skall kunna behällas hos malerialel. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att laxen vandraröver stora områden är del numera som med stöd av 5 §fiskeriförordningen beslular om laxfiskets vård och bedrivande. Särskildabestämmelser har sålunda införts för kust- och älvfiskel efler lax. Del nuakluella utredningsförslaget (Ds Jo 1984:5) om laxen och remissyttrandena överdel visar atl ytteriigare åtgärder behövs. Jag anser att det är nödvändigt atl vidta sädanaåtgärder som innebär all bestånden av naturreproducerande lax kan byggas uppigen. Endast härigenom kan elt bra fiske efter lax säkras för framtiden. Deåtgärder som är aktuella är ytterligare restriktioner i fisket och andrabeslåndsfrämjande åtgärder. Den allmänna inriktning av åtgärderna som harkommil till uttryck i belänkandet och som remissinstanserna i huvudsakansluter sig lill innebär att uppoffringar måsle göras av alla kalegorierlaxfiskare. Även jag anser att en sådan ulformning av åtgärderna är lämplig-Främstminskningen av naturreproducerande lax har motiverat det internationellahavsforskningsrådel (ICES) att rekommendera en reduklion av de ärliga fångsternai . Det har emellertid inte varil möjligl atl få till ståndöverenskommelser mellan strandslaterna om en största tilläten laxfångst ochdess fördelning. Detta har givetvis betydelse för möjligheterna att på ettmeningsfullt säll minska elt enskill lands Prop.1984/85:143 26 havsfiske efter lax. En ensidig svensk neddragning avhavsfisket efler lax har sålunda av remissinstanserna bedömts som i detnärmaste meningslös. Anledningen härtill är dels det svenska laxfiskets förhållandevislåga andel av lolalfiskel i , dels del förhållandet atl fiskei bl.a.öster om sker ulan någon som helsl reglering. Hur det svenskayrkesfisket till havs inledningsvis i stället bör bidra till uppbyggnaden avbestånden skall jag slrax återkomma till. För kust- och älvfiskets del bör ihuvudsak begränsningar i fisket av den typ som redan nu lillämpas med slöd av 5§ fiskeriförordningen vara ändamålsenliga. Enbart reglering av fisket löser som jag nämnt inteproblemen med minskade laxbestånd. Beslåndsfrämjande åtgärder av annat slag ärockså viktiga. De medverkar till att en reglering av fisket kan hållas pä ennivä som är acceptabel för alla. De beståndsfrämjande ålgärder av annat slagsom främst bör komma i fråga är enligt utredningen dels ell mer effektivtutnyttjande av det nuvarande utsättningsmaterialel, dels en utökning av deområden som kan användas för laxens reproduktion och ett mer effektivtutnyttjande av lekområdena. Ocksä forskning och undersökningsverksamhet bedömsfå stor betydelse för möjligheterna att bältre än nu bevara och pä ett lämpligtsätt utnyttja laxen. Remissinstanserna har allmänt anslutit sig tillutredningens förslag i dessa delar. Även jag anser alt enbari administralivaregleringar i fångstbegränsande syfte inte är tillräckliga. Genom mer aktivaåtgärder för laxens uppväxt och genom en väl anpassad utsättning av laxungarkompletteras begränsningarna på ett lämpligl sätt. Därigenom kan etl varieratoch livskraftigt laxbestånd åstadkommas till fromma för framtida laxfiske. Jag gär nu över lill all närmare redovisa mina förslag ilaxfrågan. Till forskningsfrågorna ålerkommer jag särskili i del följande. Laxfiskel i öppna havet Min bedömning: Havsfisket efter lax behöver begränsas ochbegränsningen omfatta alla . Pågående överiäggningar med övriganationer om en reglering måste intensifieras och avse såväl fisket i denalionella fiskezonerna som fisket på inlernationellt vatten. Några andrabegränsningar för havsfisket aktualiseras inte . Vid licensiering föryrkesfiske behövs lills vidare en restriktiv inställning när del fiske somavses bedrivas är bl.a. laxfiske. Fortsatta försök med fördröjd utsättning avlaxungar, s. k. delayed release, är angelägna. Utredningens förslag: Utredningens förslag i denna delinnebär atl fisket från svensk sida i etl inledningsskede skall minskas genomen redskapsbegränsning och en begränsning av antalet fiskande. Under tidenskall nya metoder för utsättning av lax utvecklas och internationella överenskom- 1984/85:143 27 melser om begränsning nås. Slulligen skall enligtförslaget allt fiske efter lax utanför från kusten förbjudas. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttratsig över utredningens förslag lill begränsning av antalet fiskande ochfiskeredskap i ett inledningsskede avstyrker företrädarna för yrkesfisket ochhusbehovsfisket förslagen. De förra avstyrker även förslagen till begränsningi ett längre perspekliv. De allra flesta remissinstanserna är posiiiva till atlutsättning av lax enligt delayed-release-metoden vidareutvecklas. Skälen för min bedömning: Som jag har framhållit i delföregående är del nödvändigl att vidta åtgärder för atl bevara dennaturreproducerande laxen. Vid del fiske som bedrivs till havs kan åtskillnadinte göras mellan naturiigl reproducerad lax och lax som har fölls uppartificiellt och sedan satts ut. Detta förhållande och det faktum alt laxfisketär intensivt från alla länders sida gör alt begränsningar för havsfisket ärangelägna. Mittanförande gäller i denna del i huvudsak förhållandena i men itillämpliga delar även i övrigt. Även om jag är enig med utredningen om behovetav begränsningar i havsfisket efter lax vill jag inte förorda en svensk,ensidig begränsning. andel av laxfisket lill havs kan beräknas uppgålill , vilket är väsenlligt mindre än vad som svarar mot vår andel avfiskevattnen. Merparten av delta fiske sker i annan del av än våregen fiskezon. Etl tillbakadragande från svensk sida skulle enligt minbedömning enbari leda till all andra länders fiskande tar över. Etl agerande iden riklningen tillgodoser således inle syflel med åtgärden. Det är mot denbakgrunden jag i likhel med flera remissinslanser vill betona viklen av att vi snarastnår internationella överenskommelser om begränsning av laxfisket i isyfte atl återuppbygga de naturliga laxslammarna. På miu initiativ harsärskilda överiäggningar inletts i denna fråga. Mol denna bakgrund anserjag attde omedelbara begränsningar för havsfisket som utredningen har föreslagit intebör komma lill stånd. Däremol bör vid prövning av fräga om yrkesfiskelicensslor resiriktivitet tillämpas då den sökande har för avsikl alt fiska lax. Detankommer på atl utfärda de närmare bestämmelser härom som behövs. Jämsidesmed internationella överläggningar som syfiar lill gemensamma begränsningarbör emellertid, som utredningen har föreslagil och de allra flestaremissinstanserna har tillstyrkt, försöken med utsättning av lax enligt metodendelayed release fortsätta. Denna innebär i det här sammanhanget i korthet atlfrisläppandet av odlad lax för utsättning sker senare än normall och frän andraplatser än f. n. Fisken släpps från nälkassar i havet nära kusten. Försök visaratl laxen vid ålervandringen söker sig till ut-sältningsområdet. Delta ökaräterfångslmöjligheterna väsenlligt och fisket till havs kan minska utan allyrkesfiskets fångster totalt sett blir lidande. Prop.1984/85:143 28 Därvid kan vilda stammar restaureras och hållas på ennaturligt högre nivä. Fiskei kommer också i ökad utsträckning att kunnabedrivas eftersom det sker efler sädan lax som inte ärnaturreproducerande och därigenom inle behöver skyddas för lekuppvandring i älvarna.Kostnaderna för delta fiske kan också väntas bli lägre än för sedvanligthavsfiske. Denna lyp av laxutsältning kan sålunda direkt komma altgynna del svenska laxfisket och därmed ulgöra en god kompensation för debegränsningar som internationella överenskommelser kan resultera i. Insatserfrån svensk sida på detta område borde i del sammanhanget också kunnaintressera de övriga strandslaterna i för motsvarande åtgärder. Medhänsyn till mitt ställningstagande i det föregående i fräga om alla berördaparters medverkan i åtgärder för att rädda laxen och till att jag i motsatstill utredningen inte förordar några redskapsbegränsningar m. m. för havsfisketär det enligt min mening rimligl att yrkesfisket medverkar i finansieringen avförsöksverksamheten. Till den frågan återkommer jag i det följande. Mitt förslag: Laxfiskel med fasta redskap på allmänlvatten minskas genom en begränsning av tillståndsgivningen. På enskilt vattenminskas fisket med fasta redskap genom säsongvisa fiskeförbud i de kustområdendär laxen lekvandrar. För fiske efter lax med rörliga redskap på allmänl ochenskill vatien lillämpas säsongvisa förbud. Genom alt i ökad utsträckning bildafiskevårdsområden skapas förutsällningar för andra fiskevårdande åtgärder.Fiskådrans läge och syfte hävdas genom att den lämnas fri från redskap. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt.Utredningen föreslär också skärpta bestämmelser om straff vid brott motföreskrifter om fisket. Utredningens förslag till reglering av kustfisket syftartill atl etl tillräckligt antal lekmogna laxar skall nå lek- ochuppväxtområdena i älvarna. Detta skall uppnås genom en kombination av regleringav fisket och andra beståndsfrämjande åtgärder. 1 fräga om de fasta redskapenpä allmänt vatten föreslås en begränsning av anlalel.