prop · G80348 · 1984-12-31 00:00:00 — om familjeplanering ochabortvård; Regeringenförelägger vad som har lagits upp i bifogade uldrag avregeringsprotokoll för de åtgärder och de ändamål som framgår av föredragandenshemställan. Ipropositionen föreslås enhetliga ersättningsregler gälla för abortrådgivningoch särskild utredning i samband med abort. Ipropositionen redovisas också vissa allmänna riktlinjer för abortvårdens innehålloch organisation. Vidare anmäls vissa behov vad avser omfattningen avpreventivmedelsrådgivningen och andra abortförebyggande åtgärder. I sambanddärmed redovisas också vissa åtgärder som regeringen har beslutat om för attförbättra samlevnadsundervisningen i skolan. Ipropositionen föresläs även att förordningen (1938:569) med vissa bestämmelserangående fosterfördrivande medel upphävs. 1 1984/85. 1984/85:48 2 Lag om upphävande avförordningen (1938:569) med vissa Härigenomföreskrivs att förordningen (1938:569) med vissa bestämmelser angående fosterfördrivandemedel skall upphöra att gälla vid utgången av . 1984/85:48 ; Närvarande: statsrådet I. , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , ,, , Thunborg Proposition om familjeplanering och abortvård Med stöd av regeringens bemyndigande den 21 febmari 1980tillkallade dåvarande hälso- och sjukvårdsministern en kommitté'med uppdrag att göra en utvärdering av abortlagstiftningen samt föreslååtgärder som syftar till att minska abortfrekvensen i landet. Kommittén, som antog namnet abortkommitté,avlämnade delbetänkandet Lära leva tillsammans, En kartläggning avsamlevnadsundervisning i skola och lärarutbildning (Ds S 1982:8) samt i juni1983 sitt huvudbetänkande (SOU 1983:31) Familjeplanering och abort.Erfarenheter av ny lagstiftning. En sammanfattning av kommitténs huvudbetänkande bör fogastill protokollet i delta ärende som bilaga 1. Ett åttiotal remissinstanser har yttrat sig överbetänkandet. Till protokollet bör fogas en sammanställning av dessaremissyttranden, bilaga 2. I bilaga 3 redovisas översiktligt innehållet i ochremissvaren över kommitténs delbetänkande Lära leva tillsammans. ' Riksdagsledamöterna , ordförande,och , statsrådet (t.o.m. den 20oktober 1982), landshövdingen (t.o.m. ),riksdagsledamöterna (fr.o.m. ) och GustavPersson (fr.o.m. ]982) samt avdelningschefen (fr.o.m.den 22 oktober 1982). Prop.1984/85:48 4 Abortlagen (1974:595), som trädde i kraft den 1 januari1975, ger kvinnan rätt att före utgången av 18:e havandeskapsveckan själv beslulaom hon vill fullfölja graviditeten eller inte. För abort vid längre framskridengraviditet krävs tillslånd av . Tillstånd får lämnas endasl omdet föreligger synnerliga skäl för åtgärden. Om graviditeten har framskridit sålångt, att det finns anledning anta att fostrei är livsdugligt får slyrelsen inlelämna tillstånd till abort. Enligl 2 § skall en särskild utredning genomföras då abortbegärs efter utgången av 12:e graviditelsveckan. Den abortrådgivning som skerföre denna tidpunkt är frivillig och regleras inle i lagen. Anvisningar för den praktiska tillämpningen av abortlagenhar utfärdats av (MF 1974:100). I dessa anvisningar understryksatt aborträd-givningen år frivillig och att den alltid skall erbjudas denkvinna som överväger abort. Rådgivningen skall utgöra elt slöd i en svårsituation och fär inte ha till syfte att påverka den abortsökande kvinnan attavstå från att begära abort. I anslutning till den nya abortlagen tillkom lagen(1974:525) om ersättning för viss föddsekontrollerande verksamhei m.m. för attstimulera utbyggnad av preventivmedelsrådgivningen och underlätta användningenav prevenliv-metoder för födelsekontroll. Lagen omfattar också ersällning vidabortrådgivning. En kraftig ökning av det årliga antalet utförda aborterinträffade den gamla lagstiftningen (lag om avbrytandeav havandeskap) var gällande. utfördes omkring 6 000 legala aborter,jämfört med drygl 30 1974. skedde en betydandeliberalisering av beslutspraxis vid abortansökan. Före liberaliseringenutfördes ärligen flera lusen aborter illegalt. abortlags tillkomst har antalet aborter perår varil i stort sett stabilt och varierat mellan 31 000-34 000 vilkelmotsvarar 18-20 aborter per 1 000 kvinnor i fertil ålder (). År 1983utfördes 31 014 aborter, vilkel innebär en nedgång av abortfrekvensen lill 17,9aborter per 1 000 fertila kvinnor. En sädan förhållandevis låg aborlfrekvenshar inte haft . Vissa intressanta äldersmässiga förändringar har noteratsi abortmönstret. Mest påtagligt är den kraftiga minskningen i graviditets- ochabortfrekvensen bland tonåringar. Deras abortnivå har sjunkit med en fjärdedelsedan år 1975. Detta är en positiv tendens som bör kunna få effekt på denframtida abortutvecklingen. Beteendemönster och värderingar som grundläggs iungdomen följer ofta individen uppåt i åldern. Prop.1984/85:48 5 Bland kvinnor i åldern har abortfrekvensen varili stort sett stabil sedan abortlagen infördes. För kvinnor noteradesen viss ökning av aborlfrekvensen . sjönk emellerlid aborlfrekven-senigen även bland de något äldre. Uppgången var somabortkommittén visade i huvudsak tillfällig. Del bör emellerlid noteras allganska många kvinnor slutar med p-piller. Kvinnor och män i dessaåldrar kan av denna anledning ha problem att hitta en lämplig prevenlivme-tod.Det finns därför skäl att särskilt för denna åldersgrupp uppmärksamma frågor omfamiljeplanering. Sedan mitten av 1960-lalet har födelsetalen sjunkitbetydligt. Antalet aborter har dock inte ökal i samma grad som födelsetaletsjunkit vare sig före eller efter abortlagens tillkomst. Den sedan flera årsjunkande graviditets-frekvensen som varil särskill framträdande bland kvinnorupp till , torde således kunna förklaras med förbättradepreventivmedel och effektivare användning av sådana. De farhågor som fanns närabortlagen infördes om alt abort skulle användas som medvetet alternativ tillpreventivmedel har inle besannats. Efter tillkomsten av abortlag har aborterna kommilatt utföras alll tidigare i graviditelsförloppet. Tidigareläggningen avabortingreppen har möjliggjorts genom den förenklade handläggning som kundegenomföras i och med den nya abortlagen och av att ökade resurser avdelades ochgjordes lättare tillgängliga. utfördes av aborterna senast i 12:egraviditetsveckan. Övergången till allt tidigare abortingrepp har ocksåinneburit att abort numera vanligen sker polikliniskt, dvs. inom den öppnavården. utgjorde sålunda andelen aborter i öppen vård inte mindre ån . Detta har inneburit minskade koslnader per patient. För kvinnor i abortsitualion har möjligheterna att fåtidig abort med en skonsam metod självklart inneburit såväl medicinska sompsykologiska fördelar. Tidiga aborter innebär också mindre psykisk belastningför sj ukvärdspersonalen. har man kommit att uppmärksamma deskillnader som föreligger i abortfrekvens mellan landels olika delar. I abortkommitiénsuppdrag har ingått att närmare försöka klarlägga och om möjligt, förklara deregionala skillnaderna i aborlutvecklingen. Kommittén har gjort vissajämförelser med fruklsamhetsutvecklingen. innehåller grundmaterialet tiU denofficiella aborlslatistiken uppgifter som gör det möjligt all beräknaåldersspecifika aborlal för olika Prop.1984/85:48 6 fär mänadsvisa/kvartalsvisa rapporter från samtUga kliniker ochöppenvårdscentraler som utför abort. Abortkommitténskartläggning av abortmönstret i län och kommuner har visat pä regionala skillnaderi inställningen till abort och barnafödande. Kommittén skiljer på regioner medhög, medelhög och låg abortfrekvens. Det går inte att entydigt säga vUken yttrefaktor som styr abortmönstret i en viss region. Mest framträdande är de trestorstadsområdenas (, och ) höga abortfrekvens. Dettypiska mönstret för storstäder tycks vara hög graviditets- och abortfrekvenssamt lågt och relativt sent barnafödande. Igruppen med medelhög abortfrekvens ingår norrlandslänen (utom ),och länen i . Någon enhetlig strukturell förklaringgår inte att påvisa. Den ekonomiska och sociala strukturen i dessa län ärmycket skiftande med såväl stora skogsbygder som industriorter. Del förekommeräven stora skillnader i aborttal och fruktsamhet mellan oUka kommuner inomsamma län. Denlägsta abortfrekvensen återfinns i samt i därflera av länen regelbundet redovisar 4-5 färre aborter per 1 000 kvinnor ifertil ålder än länen med medelhög abortfrekvens. En länkbar förklaring tillden jämförelsevis låga abortfrekvensen är att olika kyrkosamfund har en starkställning i dessa områden. Åven inom dessa län förekommer dock stora regionalaskillnader. Den kartiäggningabortkommittén har gjort visar också tydligt på etniska skillnader iabortmönstret. Invandrarkvinnor från östra och Östeuropagenomgår oftare abort än svenskfödda kvinnor. Dessa skillnader synes tUl stordel bero på en annan syn på sexuaUtet och familjeplanering i deras kulturer. Idessa länder är preventivmedel svåra att få tag i och abort synes vara envanlig metod för födelsekontroll. Kommittén beräknar att kvinnorna i deaktuella invandrargmpperna genomgår abort ungefär dubbelt så ofta som övrigakvinnor. 2.2En liberal abordag betyder mindre hälsorisker Igeneraldebattsanförandet vid i i augusti 1984uttalades från svensk sida förhoppningen, att alla världens kvinnor bordeerbjudas möjlighet att få lagUg abort under medicinskt betryggande former. Iförsta hand bör de dock få tillgång till en effektiv familjeplaneringsservice.Vid konferensen bidrog med en utvärdering av den svenskaabortlagstiftningen samt familjeplaneringsprogrammet (Ds UD1984:4) Free Means Fewer. Iländer med en restriktiv abortlag och dåUg tillgång på kvaUficerad hälso-ochsjukvård utgör aborterna ett aUvarligt hot mot kvinnors liv och hälsa. Detfinns många exempel på att en liberaliserad abortlagstiftning lett tUl en kraftigminskning av mortalitets- och morbiditetsfrekvensen i samband med 1984/85:48 7 En liberal abortlagstiftning förutsätter dock engod tillgång på medicinska resurser och en ökad användning av preventivametoder. Flera studier bl.a. från av frekvensen dödsfall eller medicinskakomplikationer efter abortingrepp visar en tydlig nedgång närabortlagstiftningen liberaliserats. En sådan nedgång har även noterats i de nordiskalånderna, vilket framgår av den slalistikserie på detla område som funnits ändasedan 1930-laIet. Del finns inte någon heltäckande statistik över hur mångaaborter som utförs i världen. En bedömning är emellertid att det rörsig om ca 40 miljoner, varav hälften anses vara illegala. Del är svårl att mera exakt ange mortalitetsrisken vidillegala aborter, eftersom det i detta begrepp kan inrymmas allt från medicinskkvalificerad abortvård vid privatkliniker till egenframkallade aborter underohygieniska förhällanden. Vid s.k. lekmannaaborler har man dock uppskattat mortali-tetentill 50-100 per 100 000 ingrepp. Dessa siffror framstår som särskilt skrämmandeeftersom en abort anses vara ett av de minst riskfyllda kimrgiska ingrepp som utförs i vårt land. 2.3 handläggning av sena aborter Efter utgången av artonde havandeskapsveckan får abortutföras endast om lämnar kvinnan tillstånd tiU åtgärden. Sådanttillstånd får lämnas endast om synnerliga skäl föreligger för aborten.Tillståndet får inte lämnas om det finns anledning anta att fostret ärlivsdugligt. Bestämmelser härom finns i 3 § abortlagen. handläggning av abortärenden och tolkningav uttrycket synnerliga skäl har varit föremål för debatti massmedia. () har granskat ett antal abortärenden somavgjorts av . Det beslut som JO meddelade efter sin granskningöverlämnades till . JO konstaterade att hans granskningklart visat att frågan om utformningen och tillämpningen av 3 § abortlagennärmare borde utredas, lämpligen av abortkommitté. har gjort en kartläggning av i vilken omfattningkvinnor ansöker om tillstånd till abort enligt 3 § abortlagen.Kommittén har vidare gjort en sammanställning av de huvudtyper av skäl förabortingreppet som åberopas i ansökningarna samt en ingående redogörelse försocialstyrelsens handläggning av ansökningarna, dess beslutspraxis och tolkningav uttrycket synnerliga skäl. Kommittén konstaterar att ansökningarna om abort efter 18:egraviditetsveckan bUvit allt färre. Kommittén har efter sin genomgång funnitatt i varje enskilt fall har gjort en saklig prövning av skälenför 1984/85:48 8 ochemot abort på det sätt som avsetts i förarbetena till abortlagen. Kommitténanser att vid en prövning av frågan om "synnerliga skål" skall ansesföreligga måste stor betydelse tillmätas förhållandena i del speciella fallet.Därvid bör kvinnans egen bedömning av sin situation tillmätas stor betydelse.De två konkrela exempel på "synnerUga skäl" som nämns i förarbetenatill abortlagen - eugenisk indikation och fosterskada - bör, enligt kommittén,ses som exempel pä ett par av flera möjliga skäl. Kommittén förordar attansökningarna om abort efter J8:e graviditetsveckan även fortsättningsvishandläggs av i enlighet med den praxis som utvecklats avstyrelsen. För egen del ansluter jag mig till abortkommitiéns bedömning. 3Vården i samband med abort 3.1Utvärdering av verksamheten med abortrådgivning Denredovisning som aborlkommittén har lämnat i sitt betänkande Familjeplaneringoch abort, av hur abortlagen praktiskt tillämpats av hälso-och sjukvården ute ilandet ger inte någon anledning alt ifrågasätta abortlagens utformning och dengrundprincip om kvinnans självbestämmanderätt som lagen vilar på. Som framgåttav vad jag har sagt i det föregående har lagen inle lett till den ökning avantalet aborter som vissa befarade i samband med lagens tillkomst. En positivutveckling har också varit att aborterna görs och på ett förkvinnan och personalen mer skonsamt sätt. Abortkommitténhar haft i uppdrag att särskill undersöka hur den rådgivning varit utformad somgivits de abortsökande kvinnorna dels före, dels efter en eventuell abort.Abortlagen innehåller inga bestämmelser om abortrådgivning. Anvisningarna förden praktiska tillämpningen av abortia-gen har utfärdats av (MF1974:100). I dessa anvisningar behandlas aborträdgivningen ingående. Detunderstryks att rådgivningen är frivilUg och att den alltid skall erbjudas denkvinna som överväger abort. Det betonas att rådgivningen skall utgöra ett stödi en svår situation och inte får ha till syfte att påverka den abortsökandekvinnan att avstå från att begära abort. Iabortlagen stadgas att särskild utredning skall göras dä abort begärs efter utgångenav 12:e graviditetsveckan och att abort skall utföras på allmänt sjukhus avbehörig läkare. Också den särskilda utredningen, som utförs av kurator, skallliksom aborträdgivningen vara ett stöd för kvinnan i en krissituation och skapabättre fömtsättningar för hennes eget ställningstagande. Abortrådgivningensinnehåll och utformning har ofta tagits upp i den allmänna debatten och flerariksdagsmotioner har behandlat frågan. Krav har framförts om obUgatoriskabortrådgivning. 1984/85:48 9 med i princip två skilda motiveringar. Ett motiv härförhar varit att lillförsäkra kvinnan slöd och därigenom l.ex. förhindra psykiska efterreak-lioner.Det andra motivet för krav på obligatorisk rådgivning har uppenbarligen varilall söka påverka kvinnan alt avstå från abort och därigenom nedbringa antaletaborter i landet. har avslagit motionerna och framhållit attrådgivningen, för att uppnå sitt syfte alt vara kvinnan lill slöd och hjälp ien för henne svår situation, måsle vara frivillig. Regionala skillnader i fråga om abortrådgivningensutformning och förekomst var ett viktigt argument när socialutskottettillstyrkte den utvärdering av abortlagen, som abortkommittén nu har genomfört.Abortkommitténs karlläggning visar all aborträdgivningen har olika utformningoch är av växlande kvalitet och innehåll. I genomsnitt av alla kvinnor ien abortsitualion har kontakt med kurator, men spridningen är slor. Vid vissakliniker hånvisas kvinnorna rutinmässigt lill kurator. Vid andra kliniker ärdet i ställel sä att kuratorn träffar få, men ofta har en längre stödkontaktmed upprepade samtal efter aborten. Ocksä den kuratorsverksamhet som är obligatorisk efterutgången av 12:e graviditetsveckan har mycket olika utformning. Vid mångakliniker sker en individuell bedömning av om kuratorskontakten kan underlåtas.Efter en sådan bedömning får mindre än hälften av kvinnorna kontakt medkurator. Kartläggningen har även visat all kuratorskontakler efter abortengenomgående är otillräckliga. Endast vid enstaka kliniker där man arbetaraktivt för att motivera kvinnan till en slödkontakt förekommer besök hoskuratorn efter aborten i nämnvärd omfattning. Stödet till kvinnans närståendeeller till hälso- och sjukvårdspersonalen är också otillräckligt. Mannen ärnästan helt bortglömd. Del tillhör undantagen att han är med vid kuratorssamlal. Jag kommer att presentera min syn på rådgivningen och hurersättningen vid abortrådgivning bör utformas. 3.2 Sjukvårdshuvudmännens ansvar att erbjuda en god vård isamband med abort Min bedömning: Etl gott psykosociall slöd bör erbjudassåväl kvinnan som mannen i samband med en abort. Att ombesörja detta får ansesvara etl ansvar för sjukvårdshuvudmännen enligl hälso- och sjukvårdslagen. Åvensjukvårdspersonalens behov av stöd i abortsitualioner bör uppmärksammas. Del psykosocialastödet bör omfatta dels abortrådgivning och dels en sådan särskild utredningsom avses i 2 § abortlagen. bör meddela allmänna råd tillledning för personalen i deras arbeie. 1984/85:48 10 Kommitténs förslag: Överensstämmer med min bedömning.Förslagets närmare innehåll (se belänkandet s. 70). Förslaget innebär bl.a. attkvinnan alltid skall erbjudas etl återbesök efter en abort. Remissinstanserna: Remissinstanserna är genomgående mycketpositivt inställda till förslaget. Några landstingskommuner påpekar allförslaget inle kan genomföras ulan ökade resurser. Skäl för min bedömning: Enligt hälso- och sjukvårdslagen skaUvarje landsting erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inomlandstingsområdet. Hälso- och sjukvården skall vara av god kvalitet ochtillgodose patientens behov av trygghet i vården. Ett gott psykosociall stödtill kvinnan och mannen i en abortsitualion får anses vara en sådan uppgift somsjukvårdshuvudmännen har att ombesörja enligt hälso- och sjukvårdslagen. Abortkommitiénsutredning har visat att psykiska efterreaktioner i samband med en abort inte ärovanliga. Med ett gott psykosociall omhändertagande av kvinnan och mannen iabortvården bör det vara möjligt att förebygga allvarliga sädana reaktioner,som annars kan leda till ohälsa. Utvecklingen av fosterdiagnostiken kommersäkert också att öka kraven på personalen i abortvården och på derasmöjligheter och förmåga att ge patienterna stöd i besvärliga och känsligabeslutssituationer. Stödet bör ges i form av kuratorskontakt eller annan slödkontaktsom bedöms lämplig utifrån kvinnans och mannens behov och önskan. Det årviktigt att stödkontakten erbjuds på ett aktivt och positivt sätt. Det är ocksåviktigt att stödkontaklen, om delta behövs, kan fortsätta även efteraborten. Som jag sagt inledningsvis bör även sjukvårdspersonalens behov av stödi abortvården uppmärksammas. Det bör ankomma på att utfärdaallmänna råd lill ledning för personalen i deras arbeie. 3.3 Enhetliga ersättningsregler för rådgivning i sambandmed abort Mitt förslag: All rådgivning som sker i samband med enabort skall vara kostnadsfri för den enskilde. Den särskilda utredningen enligt2 § abortlagen bör i ersättningshänseende följa samma regler som gäller för denabortrådgivning som enligt anvisningar alltid skall erbjudasden kvinna som överväger abort. Kommitténs förslag: Avviker frän mitt förslag och innebäratt all rådgivning i samband med en abort regleras i samma ordning som gäUer ifråga om läkarvård vid sjukdom. De särskilda bestämmelserna om ersättning förrådgivning angående abort i lagen (1974:525) om ersättning för viss föddsekontrollerandeverksamhet m.m. slopas. 1984/85:48 11 Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl.a.riksförsäkringsverket anser det viktigt framhålla all abortrådgivningen även ifortsättningen hör vara kostnadsfri för den enskilde. Remissinstansernainstämmer i att ett enhetligt ersättningssystem bör utformas. Skäl för mitt förslag: Enligl lagen (1974:525) omersättning för viss föddsekontrollerande verksamhet m.m. ulges ersättning frånden allmänna försäkringen för rådgivning angående abort m.m. Ersättning ulgestill offentlig sjukvårdshuvudman, organisationer som har tillståndatt bedriva sådan rådgivning saml lill privatpraktiserande läkare som äranslutna till den allmänna försäkringen. Som förutsällning gäller allrådgivningen är kostnadsfri för den försäkrade. I ersättningshänseende skiljer sig abortrådgivningen frånden särskilda utredning som är obligatorisk efter 12:e graviditetsveckan. Dennautredning, som i regel görs av en kurator, anses falla inom ramen för vadsjukvårdshuvudmannen har att ombesörja i anslutning lill abortingreppet. Dettainnebär att kostnaderna för kvinnan och ersättningen till huvudmannen reglerasi samma ordning som gäller för läkarvård vid sjukdom. Till skillnad mol vad somgäller vid aborträdgivning betalar den försäkrade patientavgift med f.n. högst40 kr. Jag delar kommitténs uppfattning om att det inte bör rådaoklarhet om hur ersåttningsbestämmelserna för abortrådgivning och särskildutredning skall tillåmpas. Ett enhetligt system bör dock enligt min mening åstadkommaspå ett sådant sått all den särskilda utredningen enligt 2 § abortlagen i ersättningshänseendeföljer samma regler som abortrådgivningen. Med mitt förslag garanteras denenskilde att all rådgivning som sker i samband med en abort blir kostnadsfri.De ökade kostnaderna som förslaget innebär för sjukvårdshuvudmännen ärmarginella eftersom av alla aborter eller ca 1 500 i hela landetvarje år utförs efter då den särskilda utredningen är obligatorisk.De ökade kostnaderna kan uppskattas till ca . totalt för hela hälso-och sjukvården . Förslaget kan genomföras i samband med att ersättningarnatill offentliga och privata vårdgivare bestäms. Del ankommer på regeringen attbesluta om deUa. Min bedömning: De särskilda abortrådgivningsbyråerna böravvecklas och abortverksamhelen integreras i övrig hälso- och sjukvård. Meddenna utgångspunkt bör sjukvårdshuvudmännen ha frihet att anpassa abortverksamhetensorganisation efter lokala förutsättningar och behov. Prop.1984/85:48 12 Kommitténs förslag: Överensstämmer i princip med minbedömning. Härutöver anvisar kommittén oUka organisationsmodeUer för aborlvårdensorganisation och inordning i primärvård eller länssjukvård. Kommittén förordarför sin del en utveckling mot att abortvården så långt möjligt inordnas iprimärvården (se betänkandet s. 73). Remissinstanserna: , institutetoch medicinska fakulteten vid avstyrker förslaget om enavveckling av de särskilda abortmottagningarna. Ur undervisningssynpunkt ochför det medicinska utvecklingsarbetet anser man den vårdformen vara mestrationell. Förslaget tillstyrks av övriga remissinstanser som yttrat sig därom. Många remissinstanser har kommenterat kommitténsorganisationsmodeller för hur abortverksamheten kan organiseras (se bil 2 s.2). Skäl för min bedömning: Med den nya abortlagen genomfördesen förenkling och avdramatisering av förfarandet i abortvården. Ett läkarbesöki ett abortärende bör inte skilja sig från andra läkarbesök. Kvinnan bör intehänvisas till särskilda mottagningar i en abortsituation. Om abortverksamhetenintegreras i den övriga hälso- och sjukvården blir det lättare för kvinnan attdiskutera sin situation förutsättningslöst och att ge uttryck för sin amibivalensoch tveksamhet. Hälso- och sjukvårdspersonalen och patienterna runt omkringhenne vet inte att hon överväger abort. Kvinnan behöver då inte på samma såttkänna att vårdpersonalen tar för givet att hon redan bestämt sig för abort. Vad i övrigt gäller abortvårdens organisation, om den böringå i länssjukvården eller primärvården bör sjukvårdshuvudmannen ha fullfrihet att avgöra med hänsyn till lokala förutsättningar och behov. Aborlkommitténhar anvisat olika modeUer som därvid bör kunna övervägas närmare avsjukvårdshuvudmännen. 3.5 Sjukvårdspersonalens medverkan i aborter