prop · G803191 · 1984-12-31 00:00:00 — Dessa kan självfallet inte förväntas ha någon ingående kännedom omsvensk lagstiftning. Domstolen finner det redan av den orsaken anmärkningsvärtalt inte ens de grundläggande villkoren för alt bevilja utländsk bank oktrojåterfinns i lagtexten. Även om fråga är om en prövning, som ankommer påregeringen, framstår det från allmän rättssäkerhetssynpunkt som olämpligt omväsentliga regler inte las in i lag utan står att finna endast imotivuttalanden i en proposition eller, vilket skulle vara än mer betänkligt,i ett utredningsbetänkande. I belänkandet anges (s. 180) att som villkor för oktrojbl. a. bör gälla att sökanden har "ett gott förhållande" lillmyndigheter i hemlandet och de andra länder där den bedriver verksamhet. Ett rekvisitav den arten synes tvivelaktigt. Ett mer adekvat krav all ställa synes vara attden utländska banken fullgör sina åligganden gentemot myndigheterna i de länderdär den bedriver verksamhet. 5.5 Fullmäktige i riksbank Fullmäktige vill starkt understryka all utlandsägda bankerskall underkastas samma regler som svenska banker. Framförallt bör detundvikas att försöka att kompensera möjliga konkurrensfördelar genom ingrepp ideras rörelsefrihet. Detta innebär en naturlig fortsättning av den svenska bankpolitiken,som byggt på all olika bankinstitul, från de största affärsbankerna lill småsparbanker, fått arbeta utifrån vill skilda förutsättningar men under identiskarörelseregler. Det finns inget att erinra mol flertalet av kommitténsvillkor och förutsättningar för utländsk bankverksamhet i , men pånågra punkter vill fullmäktige ifrågasätta dessa. Slorlekskravei kan tolkas såatt den utländska banken förutsattes vara av internationellt sett betydandestorlek. Fullmäktige anser det tvivelaktigt all på delta sätt kvantitativtsöka binda beslutsfattarna då del kan uppstå fall då en bank, t. ex. i ettannat nordiskt land, bör kunna få etablera en dotlerbank i ulan att denuppfyller nyssnämnda storlekskriterium. Vidare finner fullmäktige det svårt attmäta den roll som den utländska banken spelar i hemlandet ellerinternationellt. Givetvis kan man inte bortse härifrån men denna roll synesvara en av de faktorer som kan vägas in i prövningen om så bedömes lämpligt ochbör ej vara ett bindande kriterium för regeringen. Fullmäktige vill också ifrågasätta om del är meningsfulltatt slå fast all en utländsk bank icke får domineras av en eller några få ägareeller ägargrupper. Kommittén har icke närmare utvecklat detta problem utannöjer sig med alt konstatera att de svenska privatägda affärsbankerna med fåundantag uppfyller detta kriterium. Fullmäktige vill icke utesluta altspeciella ägarförhållanden kan vara motiv för att vägra etablering men vill 1984/85:191 81 ifrågasätta om regeringen på detta sätt måste göra enbedömning av eventuell ägardominans vid oktrojbeviljandet eller vid senaretillfällen då ägarförhållandena i moderbanken förändras. Det självklara i att utlandsägda banker skall följa svensklag inom arbetsrättslagstiftningen gör det överflödigt alt ställa dettasärskilda krav för oktroj. Detsamma gäller kravet att de följer branschpraxissom arbetsgivare. Kommitténs intresse för utlandsägda bankersrekryteringspolitik har berörts tidigare: som krav är det väl tillräckligt attbanken visar att den kommer alt ha tillgång lill kompetent personal. Kommittén uttalar alt förekomsten av represenlationskontori ej bör tillmätas avgörande betydelse vid bedömning av ansökningarna.Enligt fullmäktiges mening bör del relevanta vara all den sökande banken kanantas ha kunskap om svenska förhållanden, inte om denna förvärvats genomerfarenheter från representationskonlor i eller på annat sätt. Slutligen kan fullmäktige här instämma i att kravet på attendast förstklassiga banker kommer i fråga gör att del inte är nödvändigt altsom sker i vissa bankcenlra avkräva moderbanken eller delägarbankerna enansvarsförbindelse avseende dotterbankernas förpliktelser. Den andragruppen av kriterier avser moderbankens tidigare relationer till Sverige.Kraven om moderbankens anknytning till har i detaljerna delsformulerats som avseende dess hemland - delta skall ha haft stort, ochlångvarigt handelsutbyte med dels ock huvudsakligen som bankenskontakter med svenska förelag i och utomlands. Häremot är inte någotatt anmärka: av bankens hemland ägda förelag i kan dock också nämnas.Del kan emellertid ifrågasättas om del skall föreskrivas alt "svenskaföretag bör vara etablerade i sökandens hemland i icke ringa omfattning".Fullmäktige finner det visserligen högst sannolikt att så i praktiken kommeratt vara fallet men finner likväl bestämmelsen vara onödigt restriktivspeciellt mot bakgrund av alt ett av de vanligaste skälen för bankelableringutomlands utanför finanscentra är att en bank önskar följa sina kunderutomlands. Kommittén säger också att det vidare bör beaktas om denutländska banken varit engagerad i den svenska statens upplåning utomlands.Fullmäktige vill bestämt avråda från krav av delta slag. Svensk siatsupplåningutomlands har skett i en strängt affärsmässig atmosfär och utländska banker harengagerat sig eller inte beroende på sin bedömning av de villkor som erbjudits.Del har ansetts som helt uteslutet att en banks val skulle ha någrakonsekvenser för hur den skulle komma att behandlas av svenska myndigheter iolika sammanhang. Att en bank aktivt deltagit i uppläggningen av svenskaförelags lån i utlandet är däremot givelvis av intresse vid bedömningen av bankenskontakter med . De övriga kriterierna avser sökandens redovisning av denplanerade verksamheten i och kommittén föreslär alt den sökande skall 6 1984/85. 1984/85:191 82 överlämna verksamhetsplan som skall tjäna som stöd vid oktrojprövningenoch vid den fortsatta tillsynen. En vikiig förutsättning skall vara att de utlandsägdabankerna skall syfta till att driva en relativt bred verksamhet inrymmandeflertalet av de traditionella banktjänsterna. Den skall också ha skyldighet altta emot inlåning som en bankkund önskar sätta in på bankräkning i banken. En slags verksamhetsplan kan, enligt fullmäktiges mening,vara en god form för att systematisera den information som kan behövas omsökandens planer. Fullmäktige vill dock ifrågasätta om inte detaljkraven hårdrivits för långt, t. ex. i fråga om uppgiftsskyldighet beträffande ny leknik,hur lokalfrågan skall lösas och personalens slorlek. Verksamhetsplanen kan också vara en bakgrund vid fortsattakontakter med tillsynsmyndigheten. Fullmäktige vill emellertid peka pä att avvikelserinom ganska vida gränser från den angivna planerade verksamheten naturligtvisär ett fullt normall inslag. Om rörelsen utvecklas på ett sätt så all det kanifrågasättas om de förutsättningar på vilka oktrojen gavs är uppfyllda fårmyndigheterna naturligtvis på allvar pröva vilka ingripanden som ärerforderliga. Kravet på en relativt bred rörelse låter rimligt men ävenhär torde del vara svårt alt precist lägga fast krav i förväg. Beträffandeinlåning från allmänheten bör en språklig anmäikning göras. I dagens praxistäcker detta all inlåning (utom mol obligationer) från förelag och hushåll ochäven s. k. specialinlåning ingår. Kommittén synes utesluta specialinlåning närden använder termen inlåning från allmänheten och synes ibland låta denbeteckna bara hushållsinlåning. För fullmäktige synes det naturligt att utlandsägdabanker kommer att ägna sig åt förmedling av utlandsbetalningar och i sambanddärmed arbeta med checkräkning i svenska kronor för förelagen. Därtill kommerutlåning och inlåning i utländsk valuta och specialinlåning och viss utlåning isvenska kronor. Detta bör vara tillräckligt för att fylla kravet i vad avserrörelsens omfattning. Det synes vara av föga betydelse om bankerna i frågabedriver inlåning frän hushåll på vanlig bankräkning. Detta krav bör utgå. I utredningen antydes all tillstånd alt få driva fondkommissionsrörelseförst kan aktualiseras sedan de utländska bankerna varil verksamma i Sverigeerforderlig lid. Fullmäktige anser all sådant tillstånd normalt skall ges isamband med oktrojen på samma sätt som förutsattes i fråga om valutahandelstillstånd. Kommittén föreslår slutligen alt reciprocilet inte böruppställas som formellt krav för en sökande utländsk bank, men skall kunnatillmätas vikt. Fullmäktige förutser att sökandenas hemländer kommer altuppfylla reciprocitetskrav och att frågan är av underordnad betydelse. Den avkommittén föreslagna lösningen förefaller vara den bästa. Kommittén avvisar tanken alt sätta ett fixerat mål för deutländska bankernas andel av marknaden men anger vissa gränser föraktiekapitalets Prop.1984/85:191 83 Aktiekapitalet bör iinitialskedet ligga . Om t. ex. tio banker skulle erhålla oktroj med ettgenomsnittligt aktiekapital om skulle detta innebära attaffärsbankernas aktiekapital ökade med . Denna siffra börjämföras med att aktiekapitalet i de fjorton svenska affärsbankerna vidutgången av 1983 var motsvarande drygt hälften av del egnakapitalet som då uppgick till . Även om ett aktiekapitalom endast motsvarar av aktiekapital /84 så skulle det antagna aktiekapitalet totalt motsvara ca 15%av de svenska affärsbankernas aktiekapital . Detta är enpåfallande hög siffra som dock synes något svår all tolka som indikator påpotentiell marknadsandel, bl. a. beroende på de olika strukturerna i de tvåslagen av banker och den tid det lar att bygga upp eget kapital och andra delarav kapitalbasen utöver aktiekapitalet. Del kan dock här erinras om altutredningen anger all de fyra utländska bankerna i med ett aktiekapitalom efter 3 ä hade ett eget kapital om 173miljoner danska kronor motsvarande 1,av samtliga bankers eget kapital om . Även om del kan ifrågasättas vilket syfte en maximigränsegentligen tjänar så motsätter sig fullmäktige inte kommitténs förslag i dettaavseende. Kommittén föreslår alt utlandsägda banker skall kunnaupprätta avdelningskontor, men all delta skall fordra bankinspektionens lillstånd.Fullmäktige anser all för utlandsägda banker bör gälla samma bestämmelser somför de svenska. För en svensk bank fordras endast att bankinspektionen ofördröjligenunderrättas om beslut alt upprätta ett avdelningskontor. Skulle en utländskbank etablera kontor i en omfattning som bankinspektionen anser olämplig fårinspektionen påtala detta. Del har framhållits all etablering av utlandsägda bankerinte får skada möjligheten alt driva valulareglering och kredilpolitik.Fullmäktige vill framhålla all i den kredilpolifiska styrningen kommer riksbankenatt ställa samma krav på utländska dolterbanker som på svenska banker. För allkunna åstadkomma detta erfordras dock vissa mindre kompletteringar i den kredilpolitiskalagstiftningen. Vid införande av t. ex. ett ulläningstak saknar de utländska dollerbankernaen bas lill vilken ökningstakten kan relateras eller också är basen myckelliten. Lagen behöver därför kompletteras så att ökningstakten kan anges iabsoluta tal (mkr). Andra liknande exempel finns men fullmäktige anser del intemotiverat att här i detalj gå igenom detta utan vill endast återigenunderstryka den grundläggande synpunkten, att i den kredilpolifiska styrningensamma regler skall gälla för utländska dolterbanker i som för svenskabanker. Fullmäktige har förtroende för att detta mål uppnås genom alt denutländska etablering- 1984/85:191 84 en sker genom helt utlandsägda bankaktiebolag som i krediipoliiikenbehandlas alldeles som svenska banker. 1 fråga om valutaregleringen vill fullmäktige poängteraett problem vid oktrojprövningen. Det är säkert sä alt en oktrojsökande bank päsamma gång söker bli anlagen som valutabank. Del vore inte en rimlig utgång atten bank som erhåller oktroj inte får lillsiänd som valutabank. Med tanke pä dehöga krav som ställs i oktrojprövningen torde en sådan utgång knappast uppslå,men ett ylteriigare skydd mot en sådan utgång ligger i deltagande ioktrojprövningsprocessen och en samordning av prövningen för oktroj och valutahandelstillstånd.Det är en annan sak att situationen senare kan uppstå då begränsareller drar in valutahandclstill-ständet. Utredningen har beskrivit de av tillvalutabankerna utfärdade valuiahandelstillstånden. Den på sidan 81 omtaladeöversynen av dessa är slutförd och tillstånden har följande funktion ochutformning (som också berörs på sidorna 206-207 i utredningen). Ett valutahandelstillståndger en bank rätt att handla med utländska valutor och gör därmed banken tillvalutabank. har även uppdragit åt valutabanken alt bedöma om enkunds betalning till eller från utlandet är tillåten eller förbjuden enligtgällande valutareglering. Valutabankerna spelar därför en betydelsefull rollinom adminislreringen av valularegleringen och deras valutaprövning avkundtransaktioner innebär en myndighetsutövning. Valutahandelstillständet innehåller regler som skallbegränsa valutabankernas risker av olika slag. Sålunda behandlas delsvalutakursrisker, dels likviditets- och ränterisker, dels ock kredit- och länderrisker.När det gäller de senare tvä slagen av risker föreskriver valutahandelstillständetendast att banken noga beaktar riskerna och strävar efter att i största möjligautsträckning begränsa dem. Valutakursrisken däremot regleras genom att varjebank tilldelas maximi- och minimilimiter för sina valutapositioner. Limiterna avser tre slag av valutapositioner, nämligen avistaposiiionen,nellopositionen i varje enskild valuta samt den aggregerade neitoposi-lionen.Limiterna sätts och ändras av med hänsyn lill omfattningen avrespektive banks utrikesrörelse och lill dess roll på valutamarknaden. När delgäller de två slagen av nellopositioner har som riktlinje därvid uppställts,att varje banks position i förhållande till bankens eget kapital inte skallöverstiga visst procenttal. De utlandsägda bankernas i valutahandelstillständetangivna roll i adminislreringen av valularegleringen finner fullmäktige ejbereda problem. Dessa banker kommer säkerligen alt, med kompetent personal,sköta denna uppgift. När det gäller att fastställa de olika limiterna i valulahandelslillslåndelskall i princip samma regler gälla som för svenskägda banker. Eftersom delinte finns någon ullandsrörelse alt relatera Prop.1984/85:191 85 limiterna lill innan tillståndet utfärdats, får limiternatill en hörjan sältas till en rimlig nivå och justeras sedan erfarenhetvunnits. Vad ovan sagts om viss relation mellan limiter och eget kapital ärinte någon fast regel utan endast ett riktmärke. De utlandsägda bankerna kankomma all ha ett relativt lågt eget kapital i förhållande till sin utrikesrörelsemen detta problem fär dä lösas. föreslår att de utländska bankersom vill etablera sig i skall uppfylla ett antal villkor. En del avdessa villkor förefaller vara .självklara. Delta gäller exempelvis villkoretatt de utlandsägda bankerna skall iaktta svensk arbetsrättslagstiftning. Andravillkor förefaller väl specifika. Exempelvis sägs det alt uppgift skall lämnasom ny teknik, hur lokalfrågan skall lösas och personalens storlek. Ett villkor berör mer direkt riksgäldskontorel. 1betänkandet föreslås det att regeringen innan beslut om oktroj tas bör beaktaom den utlandska banken varit engagerad i den svenska statens upplåningutomlands. Fullmäktige vill avråda från ett krav av detta slag. Den svenskastatliga utlandsupplåningen bedrivs enligt helt affärsmässiga principer, frånsåväl statens som bankernas sida. Icke affärsmässiga överväganden bör ej införasi detta sammanhang, särskilt inte från statens sida. Enligt fullmäktiges meningär det av central betydelse att en boskillnad upprätthålls mellan statens rollsom låntagare och statens och myndigheters lillståndsgivande och regleranderoll. Kommittén ställer upp krav i olika avseenden pä att denutländska bank som vill etablera sig skall ha anknytning till . a.anför kommittén: "Den utländska banken bör således vara hemmahörande iett land med vilket har haft ett väsentligt och långvarigthandelsutbyte". NO anser alt ett så långtgående krav på manifesterathandelsutbyte inte bör ställas upp. Även i övrigt ställs krav på dokumenteradanknytning. Avgörande bör enligt NOs mening inte enbart vara den historiskaanknytningen utan också den utveckling beträffande handel och andra kontaktersom kan förutses . Den föreslagna ordningen kan verka diskriminerandegentemot t. ex. banker från industrialiserade länder eller andra ländermed en betydande utvecklingspotential. Kommittén anser att de utlandsägda bankerna för närvarandeinte bör ges tillstånd att förvärva andra aktier enligt banklagens 55 § förstastycket 5 än de som medför ett delägarskap i företag med bankgemensamt ändamål.Enligt NOs uppfattning bör rörelsereglerna för de inhemska och utlandsägdabankerna så långt möjligt vara lika. NO anser därför att de utlands- Prop.1984/85:191 86 ägda bankerna bör ha möjlighet att äga aktier i andraförelag på samma villkor som de inhemska bankerna. Denna ståndpunkt står ocksåi god överensstämmelse med intresset av konkurrensneutralitet. De långtgåendeinskränkningar som kommitténs ståndpunkt innebär kan bara godtas under enkortare lid i avvaktan på kommitténs fortsatta arbete. Målsättningen bör dockvara den av NO angivna. De utlandsägda bankerna skall alltså kunna bildasidoförelag, även finansbolag, på samma villkor som inhemska banker. Alt de utlandsägdabankerna ges möjlighet att ingå som delägare i aktiebolag med bankgemensamtändamål anser NO vara ett minimikrav. Enligt kommitténs uppfattning skall de utlandsägdabankerna kunna inrätta avdelningskontor först efter tillstånd avbankinspektionen. NO avstyrker förslaget att pä nytt införa etableringskonlrollför bankkontor. Enligt NOs uppfattning finns ingen anledning att diskriminerade utlandsägda bankerna i delta avseende. Dessa måste, likaväl som de inhemska,själva bäst kunna avgöra hur de skall bygga ut ett rationellt konlorsnäl. Som tidigare framgått anser NO att det finns skäl som lalarför alt en utländsk bank eller en utlandsägd bank får förvärva aktier iinhemska banker. NO anser därför i princip att de möjligheter lill övertagandeav annan banks rörelse som nämns i 189 och 190 §§ banklagen bör stå de utlandsägdabankerna lill buds. De utlandsägda bankerna föreslås vara skyldiga att följade särskilda lagregler som gäller för bankverksamhet saml att vara underkastadebankinspektionens tillsyn. Jämfört med andra utlandsägda företag blir de utländskabankerna genom bestämmelser i banklagen om kapilalläckning och krav påkassabehållning skyldiga att ha en tillfredsställande soliditet och likviditet.Härigenom förhindras underkapitalisering dvs. det förhållande som uppkommer, dåett ullandsägt företag finansieras genom lån från moderbolaget i stället föratt tillföras ett tillräckligt stort eget kapital, som svarar mot bolagetsverksamhet. RSV noterar detta förhållande med tillfredsställelse. För de utlandsägda bankerna kommer att gälla sammabestämmelser beträffande kontrolluppgiflsskyldigheten som för de svenskabankerna. Av dessa bestämmelser kan särskilt nämnas 39 § I mom. p. 3taxeringslagen angående skyldigheten alt efter anmaning till skattemyndighetlämna kontrolluppgift om gollgjord ränta och innestående medel vid vissangiven fidpunkl samt 39 § 3 mom. taxeringslagen angående banks skyldighet attefter anmaning lämna uppgift om angiven persons insättningar och uttag underviss tid. Även kontrolluppgiflsskyldigheten enligt 40 § laxerings-lagen kannämnas. På punktskatteområdet kan nämnas bankernas skyldighet alt ta ut ochredovisa omsättningsskatt vid förmedling av köp och försäljningen avvärdepapper. 1984/85:191 87 ';.'. a. förslaget om förenklad deklaration kan det iframtiden ställas krav på allmän kontrolluppgiftsskyldighet för räntor frånbankerna. Eftersom de utlandsägda bankerna bara i begränsadomfattning synes rikta sig till hushällen torde kontrolluppgifter komma attinfordras i liten omfattning. Dock bör de utländska bankerna särskiltuppmärksammas på ovannämnda förhållanden. Vid transaktioner mellan de utlandsägda bankerna i i utlandet gäller att prissättningen på tjänster skallgrundas pä villkor som skulle ha avtalats mellan av varandra oberoendenäringsidkare (43 § 1 mom. kommunalskattelagen). Delta kan exempelvis avseprovisioner och räntemarginaler. För kontroll härav kan ifrågasättas om intekrav borde uppställas på en särredovisning i räkenskaperna om transaktionernamed övriga koncernbolag. Vad gäller den framlida revisionsverksamheten är tankenatt de stora företagen skall granskas planmässigt med mellanrum.Revisionerna kommer sannolikt även att omfatta flertalet utlandsägda banker. Etableringenav utländska banker i kommer således att ta vissa revisionsresurser ianspråk. Förutom att kontrollera skatter och avgifter hos de utländska bankernaär revisionsverksamheten också av stor betydelse för att upprätthållakonkurrensneutraliteten mellan svenska och utlandsägda banker. Detta kommeratt ställa stora krav pä revisorns kompelens. Kontrollverksamheten kommer i framliden alt i allt högregrad präglas av samarbete mellan skattemyndigheter på det internationellaplanet. Det pågår bl.a. diskussioner om s.k. simultana revisioner, som innebäratt skattemyndigheterna i två eller flera länder enligt en fastställd plansamtidigt företar granskning av bolag tillhörande samma företagsgrupp i respektiveland. 1 vilken utsträckning utlandsägda banker kan granskas i denna ordning ärtveksamt. Något system för simultana revisioner har ännu inte formats. Härtillkommer att saknar handräckningsavial med ett flertal länder ochdessutom att kontrollmöjligheterna är likartade länder emellan. RSV förutsätter att i vart fall banker i s. k. skatleparadisvid prövning av utländska bankers etablering inte får tillstånd att etablerabankverksamhet i . Anledningen härtill är att saknar avtal omhandräckning med dessa länder och att avsaknaden härav inte gör det möjligt attkontrollera t. ex. transaktioner med moderbolagels huvudkontor. I är utlandsägda banker med en balansomslutningöver 100 milj. föremål för planmässiga revisioner.Granskningsperioderna omfattar i regel 3-4 räkenskapsår och föranleder vaijeår betydande taxeringshöjningar. Genom avtal har och ettfortlöpande informationsutbyte om erfarenheter av bankverksamhet saml utför isamarbete simultana revisioner. 1984/85:191 88 Åberopande alt de svenska privatägda bankerna med fåundantag har ett spritt ägande anser kommittén (sid. 182) att samma förhållandebör gälla för de utländska banker som önskar etablera sig i . Dessautländska ägarbanker bör enligt kommittén således inte domineras av en ellernågra få ägare eller ägargrupper, med undanlag för statsägda banker. vill påpeka att kommittén intar dennaståndpunkt utan någon som helst analys av fördelar och nackdelar med enhetligtrespektive spritt ägande eller betydelsen av olika ägares art. Att en utländskbank är statsägd kan i delta sammanhang i vissa fall länkas vara ett likastarkt skäl mot etableringstillstånd som att den ägs av någon dominerandeprivat intressent. Det behöver å andra sidan inte heller alltid vara enolägenhet att den utländska banken ägs av en sådan intressent. Härtill kommeratt den av kommittén uppställda regeln skulle innebära krav på alt svenska myndigheterfortlöpande följer ägarförändringar i den utländska ägarbanken och upphäver denbeviljade oktrojen om en ägare blir dominerande. Enligt bankföreningens meningsaknas underlag för kommitténs förslag på denna punkt. Kommitténs uttalande (sid. 183) att de utlandsägdabankerna måste iaktta svensk arbetsrältslagsfiftning är självklart. Det ärockså riktigt att detta innebär laglig rätt att genom behöriga åtgärder, t. ex.blockad och strejk, framtvinga kollektivavtal. Kommittén säger i dettasammanhang (sid. 183) att "del förutsätts vidare att den utländska banksom önskar etablera sig här medverkar lill att dess bankbolag i följerden arbetsmarknads- och kollektivavtalspraxis som gäller för bankbranschen".Ullalandet är dunkelt: del kan dock inte få innebära att regeringen som oktrojvillkorskulle "förutsätta" utfästelse rörande sakinnehållet ikollektivavtal.