prop · G803127 · 1984-12-31 00:00:00 — Dessa områden mottar också det största nedfallet iSverige från andra länder i samt från Slorbiilannien.Utbredningen av skadorna har visat sig överensstämma med lidigare beräkningarav sjöarnas försurningskänslighet i dessa delar av . I aktionsplanen och i underlagsmaterialet lilldenna redogörs för den kunskap som finns om luftföroreningarnas inverkanpå skogsmarken och direkt på trädens barr och blad. Runt punktkällor hartillväxtminskningar i skog kunnat konslaleras runtom i sedan lång tidoch sådana effekter har kunnal registreras upp lill från en punktkälla.Orsakerna tros vara direkta skador av svaveldioxid, evenluelll också ikombinafion med tungmelaller saml markförsurning lill följd av ulsläppen. Delanses alt den markförsurning som orsakats av bl. a. de omfattande utsläppenunder lång lid av försurande amen kan ha spelal en viktig roll i Uppkomsten avde torkskador på barrträd som observerades på flera ställen i på1970-lalel. I aktionsplanen framhålls vidare alt orsakerna lillde registrerade skogsskadorna i inie klart kan anges. Fyrahuvudhypoteser prövas nu inom forskningsverksamheten för alt utröna orsakerna.Dessa kallas gashypolesen, försurningshypoiesen, kvävemältnadshypolesen ochstress-hypotesen. Enligt gashypolesen orsakas skadorna på iräden avdirekta effekter av gaser, främsl svaveldioxid, kväveoxider, ozon ellerpartiklar. Ozonhalterna i är lidvis så höga alt de myckel välkan ge skogsskador. Samverkande effekter av olika gaser är mycket länkbara. Försurningshypotesen utgår från den konstateradeförsurningen av marken i stora delar av . I sydvästra ärpH-värdena i många fall ca 4,5 även relativt djupt ner i marken.Markförsurningen i skogsmark tros kunna leda lill frigörelse av aluminium ochtungmelaller, som kan ha giftverkan på trädens rötter och på viktiga organismeri marken av vital belydelse för trädens liv och tillväxt. Markförsurningen harockså lell lill au näringsämnen lakals ul ur marken, varför brist på magnesiumkan uppslå. Fosforbrist kan också uppkomma, genom atl fosfor binds hårdare isur mark och inte blir tillgänglig för iräden. 1984/85:127 14 Kvävemältnadshypolesen innebär atl mer kväve tillförsän vad växterna kan ta upp. Kvävenedfallet är förhållandevis stort i sydligasteSverige och har ökat mycket kraftigt sedan 1950-lalet. S.k. kvävemättnad kandärför uppstå på de allra bördigaste skogsmarkerna. Nilrat lakas då ul medvattnet lill grund- och ytvatten och vikliga näringsämnen förs med nitrateltill dessa vattensystem. Markförsurningen ökar också av kvävenedfallet. Enligt stresshypotesen utsätts skogen dels fördirekt påverkan av skadande gaser, dels för näringsbrist och melallförgiftningi marken, dels också för stora variationer i klimatet. En sådan kombination avpåfrestningar försätter träden i vad som kan betecknas som en utprägladslressi-tuation. Flera klimatfaktorer kan ha ökat denna stress på svenskaskogar . Det har varit ovanligt varmt särskilt ochvintrarna har präglats av snabba växlingar mellan låga och höga temperaturer.År 1983 var ett torrår i de drabbade länen, liksom för övrigl i större delen avSverige. Det har även varil blåsigare än vanligt påvästkusten och längs nortlandskusten. Slormfrekvensen har varit minst dubbeltså hög som genomsnittet för lidigare perioder. De nuvarande kunskaperna om förhållandet mellanluftföroreningar, klimat och skogsskador kan sammanfattas så att utanluftföroreningar skulle vi inte ha fått den skogsskadebild vi nu har. Utan detrelativt extrema klimat som rådde skulle skadorna inte ha fåttden omfattning de har. Det kan emellertid inte uteslutas atl någon hell okändfaktor spelar en mer eller mindre stor roll för uppkomsten av skadorna. Stora åkerarealer i har ell avsevärt lägrepH-värde i marken än vad som vore önskvärt för en optimal jordbruksproduktion.Kalkningenav skulle i slorl sell behöva fördubblas för altbåde motverka syratillskottet och höja produktiviteten. Del idealiskapH-värdet ligger runt 6,5 för lerjordar och 6,0 för lerfria och mineralfaltigajordar. pH-värdel 5,5 anses vara den undre gränsen för vad som kan belraktassom rationellt från odlingssynpunkt. finns många åkerjordar i medpH-väiden under 5,0. Åkermarken kan försuras av flera skäl. Försurandegödselmedel, NPK-gödselmedd, och brist på malerial för organisk nedbrytningsaml utlakning av växtnäringsämnen är tillsammans med del sura atmosfäriskanedfallet huvudorsakerna till atl jorden får etl syratillskolt som leder försurningsprocess. I som helhet svarar den moderna kvävegödslingenför ca en tredjedel av åkermarksförsurningen, men denna andel kan varieramellan 15 och beroende på var i landet man mäter. Del sura nedfalletorsakar generellt inte av försurningen. Även här förekommer docklokala variationer. Den försurande effekten av NPK-medlen skulle kunnamotverkas, om åkermarken också fick ell lillräckligl tillskott avneutraliserande kalk. Prop.1984/85:127 15 dagensgödselmängder i det svenska jordbruket har ca 600000 lon av totalmängden 1,4milj. lon försurande verkan. Resten har kalkverkan eller neutraliserandeverkan. spreds ca kalk inom jordbruket medan del verkligabehovet var ca för all bibehålla rådande pH-värden i åkermarken.Därtill kom ett behov av grundkalkning av ca 200000 lon för alt under entioårsperiod justera pH-värdei;ia i all lill en önskvärd nivå.Kalkningen skulle således behöva öka med ca 300000 lon för all på siktge optimala förhållanden. Delär således motiverat alt öka åkermarkskalkningen avsevärt dels för alt motverkaförsurningen, dels för atl höja produktiviteten. Ytterligare ett viktigt skältillkommer som en följd av de negativa effekterna av åkermarksförsurningen.Spridningen av kadmiumhaltiga handelsgödselmedel i kombination med nedfallet avluflburet kadmium från bl. a. sopförbränning och andra verksamheter ökarsuccessivt kadmiumhallen i svensk åkerjord. Markförsurningen medför all detlakadmium blir mer rörligt och kan las upp av växterna via rötterna. Sålunda harförhöjda kadmiumhalter uppmätts i svenskt vete. Denna halt har fördubblatsunder 1900-lalet. Expositionen för kadmium är stor redan utan detta tillskott,och det vore mycket oroande om befolkningen skulle utsättas för kadmium genomlivsmedel i en ökande grad. Om pH-värdel i åkermarken bibehålls över 6,0minskas kadmiumproblemei högst väsentligt. Problemet med åkermarksförsurning är allvarligast isödra och västra . har beräknat attbehovet av under-hållskalkning är som slörsl i , och ,, , , och . Ozon har nämnts som en länkbar orsak lilldireklskador pä iräd. I flera länder har man konslalerat alt ozon skadar grödoroch leder till minskad avkastning av dessa. Även i visar forskning allozonhallerna i främst de södra delarna av har negativa effekter påolika växter. Växterna kan skadas såväl av korta perioder av högaozonkonceniralioner i luften som av längre exposition av låga koncentrationer.Amerikanska studier har visat all förlorar grödor lill elt värde avca lill följd av skadligt höga ozonhaller i luften. Enligtsamma beräkningsmodeller har svenska forskare uppskattat atl de svenska förlusternaför l.ex. skördar av höslvele rör sig om ca 60 milj. kr. och ca 10 milj.kr. för minskade potatisskördar. Ozonkänsliga grödor odlas på mer än hälften avden svenska åkerarealen. Ozonskador har även konstaterats på bl. a. spenat, enmyckel ozonkänslig växt. Skad(>rpå .yöar, vattendrag och grundvallen I stora drag har vi samma omfattning avyivattenförsurningen som för elt par år sedan. Ca 18000 sjöar är ivarierande grad försurade och rinnande vatten har också så låga pH-värden alt skador på livet i vattnet kan förväntas. Det är fortfarandesvavelnedfallet som är den domi- 1984/85:127 16 nerandeorsaken till denna försurning. av försurningen beror på svavel. 1aktionsplanen anges att minskningar av nedfallet skulle krävas föralt rädda de känsligaste vattnen i undan försurning. För helaSverige anger man att tillståndet i sjöarna avsevärt skulle förbättras omsvavelnedfallet minskade . Sådana minskningar fömtsätter altsvavelutsläppen i vår nära omvärld, som svarar för av svavelnedfallet iSverige, kraftigt reduceras. Inte heller en sådan minskning skulle emellertidräcka för atl skydda de känsligaste vattnen i mellersta och norta Sverige.Försurningsskador har konstaterats även i stora delar av den svenskaQällvärlden. har snön varil så sur även långt uppe i nort,att känsliga organismer i dessa vatten har skadats. Enligt aktionsplanen kommer kvävenedfallet iframliden att ha störte betydelse för yivattenförsurningen. Kvävets roll kommersannolikt atl öka till mitten av 1990-talel dels på gmnd av den relativaförskjutningen mellan ökande kvävehalter och minskande svavelhalter inedfallet, dels föi" att kvävemättnad i omgivande marker kommer att ledalill nitralläckage lill sjöarna och vattendragen. Rent allmänt visarkvävehalterna i våra sjöar ingen tendens till minskning, medan sulfathalternanu är någol lägre . Enligt aktionsplanen bidrar försurningen lill attkvicksilverhalterna i insjöfisk ökar vilket leder lill all tusentals svenskasjöar måste svartlistas och fisken klassas som otjänlig som människoföda.Enligt planen ligger mellan 5 000 och 10000 sjöar i riskzonen för framtidasvartlistning på grund av fiskens kvicksilverinnehåll. Även halterna i ytvatten av andra metaller, l.ex.aluminium, järn och mangan, kan komma all stiga i takt med att pH-värdet i markomkring sjöar och vattendrag blir ännu lägre. finns lydliga teckenpå skador även av järnullösning både i södra och cenlrala . Aluminiumanses vara en av de viktigaste orsakerna lill skadorna på fiskbestånden i deförsurade sjöarna. Försurningen av grundvattnet i är elt problemsom ökat snabbt under de senasle åren. Grundvattnet är i dagförsurningspåverkal i stora delar av vårt land. Över en miljon svenskar hämtarsill vatten ur egen brunn och av dem bor hälften i områden som ärförsurningspåverkade. Inte bara grävda brunnar utan också borrade brunnar kanvara påverkade av försurningen. har konstaterats vid undersökningar iLerums kommun. Ytligt grundvatten drabbas emellertid först och uppskaliningarhar gjoris atl en Qärdedel av ca 100000 grävda brunnar redan har surtvatten. De största dricksvattenproblemen finns i , på och ivästra . har bedömts vara så illa utsatt alt man där ävenuppmäter sänkt alkalinitet, dvs. minskad förmåga atl neutralisera tillfördasura ämnen, i det kommunala vattensyslemet. Generellt gäller annars all delkommunala vattnet klarar sig bättre än enskilda 1984/85:127 17 brunnardels för att grundvattnet där tas från större, djupare liggande och därförfortfarande mindre påverkade vattenmagasin, dels för atl vattenverken kanbehandla vaUnet så aU dess pH-värde höjs. GrundvaUenförsur-ningen sker annars itvå steg. Först sker en långsam kemisk förändring som leder lill att vattnetsegen bufferlkapacilel sjunker, medan hårdheten och sulfathalten stiger.pH-värdet har då ännu inte börjat sjunka. Grundvatten i detla första steg blirallt mer korrosivt mot koppar, betong och asbestce-mentrör. Det andra steget iförsurningsprocessen visar sig som en pH-sänkning. I delta andra steg kanpH-värdet sjunka ända ned lill 3,8. Under pH-värdel5 saknas alkalinitet. Detmycket korrosiva vattnet löser ut aluminium, järn, mangan och tungmetaller, somhamnar i vattnet. Utlösning av koppar från vattenledningsrör sker redan vidett pH-värde lägre än 6. Det är också utlösningen av koppar och korrosionen avledningarna som f. n. är det största problemet med surt grundvatten. Skadornakostar san-noMkt mer än 100milj. Än så länge har de metallhalter som kunnat uppmätasi grundvatten i allmänhet inte ansetts vara så höga aU de medför risk förhälsoeffekter. Oron för att dricksvattnets kvalitet försämras genom bl. a. högametallhalter är dock på många håll stor. F. n. pågår en undersökning iBlekinge för atl kartlägga eventuella förhöjda metallhalter hos personer sombor i ett område med stort försurningstryck. En påtaglig markförsurning har under senare årkonstaterats i södra och . Exempel från har visatpH-sänkningar med '/2-I enhet, vilkel visar på stora förändringar imarkprocesserna . Denna markförsurning och försurningen avytvatten kan medföra risker för korrosionsangrepp på konstruktioner som ärnedsänkta i sur mark eller surt vatten. Detta har först på senare åruppmärksammals i högre grad. Svenska korrosionsforskare varnade för denna riski . Myckel stora ekonomiska värden kan stå på spel, emedandel moderna samhället har lagl en mängd ledningar, fundament, slag och andrakonstruktioner i mark och . El- och telekablar, avlopps- och dricksvattenledningar,vägtrummor, stålpålar under hus, fundament lill kraftledningsstolpar, ,förankringsstag, dammliickor, rörledningar i kraftverksbyggen är bara några exempelpå sådana konstruktioner. Zink,koppar, bly, gjutjärn och stål är de känsligaste materialen för syraangrepp.Betong angrips redan vid ell pH-värde kring 6. Korrosionsskador tros förstkomma atl visa sig på förzinkade stolpfundament, och förankringsstag.Förzinkade vägtrummor är särskill utsatta, eftersom de angrips både inifrån ochutifrån. Även blymanflade telekablar kan vara i riskzonen, efiersom blyet ärkorrosionsbenäget. Det har visat sig alt frekvensen av kabelskador i Sverigeär störst i de sydvästra delarna av landet, där försurningstryckel också ärstörst. Enligt kortosionsinstitutet kan ell samband inte uteslutas. 2 1984/85. 1984/85:127 18 S. k. almosfärisk korrosion är ellbättre kartlagt problem. publicerade rapporter från FörbundsrepublikenTyskland har angett alt materialförstöringen där beräknas kosta mer än 3miljarder , dvs. ca 10miljarder svenska kronor, . Svåra skador påbyggnader öch historiska och kulturella monument har orsakals under de senaste30 åren. har mer än 100000 blyinfatlade fönster i katedraler och andrahistoriska byggnader. Dessa fönster har räddals undan två världskrig, menhåller nu på all frätas sönder av luftföroreningarna i en sådan takt allblyinfaltningen kommer alt vara förstörd inom om inga verkningsfullaålgärder vidtas. Från hela kommer också rapporter om registrerade skadorpå byggnader, monument, minnesmärken etc. av kalksten, sandslen och andrakorrosionskänsliga material. Åtskilliga världsberömda minnesmärken håller påatl skadas svårt av korroderande svavel- och kväveföreningar. Till dessa hörkatedralerna i , , , , Er-fuhrl. St PauPs i Londonsamt konsiskatierna i , och och ytterligare en lång rad kändabyggnader och monument. I har utvecklingen i någonmån stoppals. Vi har fåll ned svaveldioxidhallerna i våra tätorter och dellahar enligt försök som gjoris bl. a. i lett lill all korrosionen intelängre ökar. Begränsningen av svavelhallen i eldningsolja har minskalsvaveldioxidhallen i södra och tätorter ochi många orter är halterna nu bara hälften av vad de var . Naturvårdsverketsplaneringsmål på per m-' underskrids nu i de flesta av våralä'lorler. Emellertid kostar luftföroreningarna även oss i stora summori form av bilar som rostar fortare och mer, husfasader och andra byggnads-ytorsom korroderar, etc. Försurning av mark och vatten ledertill ökad rörlighet hos aluminium och tungmetaller, som i en icke försuradmiljö skulle förbli kemiskt bundna och därmed ofarliga för djur, växter ochmänniskor. De giftiga metaller som främst nämns i försurningssammanhang ärkadmium, bly, kvicksilver, aluminium och arsenik. Ökad rörlighet hos mangan,järn m. fl. metaller har också nämnts. Kadmium, bly, kvicksilver och arsenik ärulan tvekan giftiga för människan. Aluminium tros kunna vara del.Tungmetallerna och aluminium når oss genom vatten och livsmedel samt i vissamängder också genom förorenad luft. Ökat kadmiumupptag i nylloväxter,främst vete, har redovisats som en följd av kalkningsunderskott i en sur,kadmiumkontaminerad åkerjord. Metylkvicksilver, den stabilastekvicksilverformen i biologiska syslem, las upp i insjöfisk. Bly sprids lillmänniskor främsl genom bilavgaserna. Forskningen har visat atl särskilt småbarnär mycket känsliga för blyexponering. Aluminium, som är ett av jordskorpansvanligaste ämnen över hela jorden, kan lösas ur marken och nå ytvatten.Fiskdöden i de försurade 1984/85:127 19 sjöarnaberor sannolikt på aluminiumförgiflning. Man har tidigare inte trott attaluminium kunde vara skadligt för människan, men vissa fall av nervskador ochmentala skador har kunnat härledas fill aluminiumhaltigt vatten. Det har dågällt njursjuka som fåu dialys med sådanl vatten. Kadmium kan ge njurskador ochmetylkvicksilver kan orsaka nervskador. Gravida kvinnor är härvid en särskildriskgrupp, då fostrets hjärna kan ta skada i sin utveckling. Bly anses kunna geupphov till skador på centrala nervsystemet och på blodet. Luftföroreningar medför i många fall också direktahälsorisker. Enhgt aktionsplanen väger hälsoskälen tungt för kraven på strängaåtgärder mol bilavgasutsläppen i . Blyet har redan nämnts, men ävenandra ämnen, främst kväveoxiderna och de polycykliska aromafiska kolvälena, ärskadliga för människors hälsa. Det finns ett hundratal olika kemiska former avsådana ämnen och vissa av dem är konstaterat cancerframkallande. Förmågan allskada gener kan förstärkas, när dessa kolväten reagerar med andra ämnen, t.ex. syror och kväveoxider i luften. Utvecklingen av bilavgasutsläppen sedan 1950-talethar medfört att vägtrafiken har en dominerande betydelse när det gällerföroreningshalterna i tätortsluften. Bilavgasutsläppen ger på en rad platser iSverige så höga halter av kväveoxider och koloxid allVärldshälsoorganisationens förslag till gränsvärden för dessa ämnen överskrids.Inalles svenska stadsgator anses ha halter som vissa tider överskriderdessa gränsvärden. Längs dessa gator bor ca 100000 personer och finns ca100000 arbetsplatser. av dessa bostäder och arbetsplatser finns iStockholm, och . Del finns enligt bilavgaskommittén skäl att antaatt bilavgasutsläppen bidrar till en översjuklighel i flera sjukdomar, bl. a.kroniska luftvägssjukdomar och lungcancer, i tätorterna. Även andrahälsorisker och besvär är förknippade med bilavgaserna. Dessa förhållanden göratt det är angeläget att vidta ålgärder för att komma till rätta medavgasutsläppen. Rent allmänt tror forskarna att omvandling av ämnen somsläpps ut i stadsluften kan ha slörre belydelse än man förut anal. Motbakgrund av dessa kort sammanfattade fakta om svenska tätorters luftkvalitet kan sägas, att de svenska tätortsluftsproblemen generelft setthuvudsakligen är ett bilavgasproblem. Inte bara i , ulan över hela och istora delar av östra , konstateras nu skadeverkningar avluftföroreningarna. Detta har redovisats i föregående avsnitt. Med få undantagaccepterar man nu internationellt alt luftföroreningar kan transporteras långasträckor med vindarna och orsaka miljö- och hälsoskador i andra områden ochandra 1984/85:127 20 länderän där de ursprungligen släpptes ul. Detta är en viktig grund för detinternationella samarbetet i luftföroreningsfrågor. Delta samarbete har ocksåutvecklats i takt med all allt slörre enighet kunnal nås om problemen medlångväga, gränsöverskridande luftföroreningar. 1 takt med atl de svenskaulsläppen av luftföroreningar minskar kommer bidragen från ul-ländska källorlill del sura nedfallet över atl relativt sett öka. Denna utvecklingunderstryker den stora och ökande betydelsen för svensk del av fortsatt och intensifieratinternalionelll samarbele i syfte all få till slånd internationella avlal ombegränsningar av luftföroreningsutsläppen. Redan i slutet av 1960-talel presenterade svenskaforskare resultat som visade på samband mellan utsläpp av svaveldioxid iMellaneuropa och och uppkomsten av miljöskador i skandinaviskasjöar. Fisken försvann och växtligheten i svenska och norska sjöarförändrades. Undersökningar inleddes och presenterade en rapportom gränsöverskridande, luflburna svavelföreningar vid iStockholm om den mänskliga miljön. I rapporten visade forskarna allluftföroreningsproblemen är internationella lill sin karaklär. Det är värt att notera att de svenska forskarna redanår 1972 förutsäg skadeverkningar på skogen. Man diskuterade skogsmarkenspH-värde i områden med surt nedfall och konstaterade atl i långsamt reagerandeekosystem som skogsmark kan man förvänta atl effekterna inte visar sig förränefter lång lid. Delta innebär i sin lur alt tillväxiförändringar kan komma altmärkas försl när del redan är för sent all göra någol ål dem. Man hänvisar istudien lill vissa gjorda undersökningar och beräknar en tänkbartillväxlminskning i slorieksordningen . En majoritel av dellagarna vid konferensfann de svenska teorierna och påståendena svåra att acceptera. Studien ladesdäiför lill handlingarna, men konferensen antog en punkt i den storaprincipdeklarationen som är väsentlig i luflvårdssammänhang. 1 punkt 21 sägsnämligen atl stater är skyldiga alt tillse all verksamhel i del egna landetinte orsakar miljöskador i andra länder. I början av 1970-lalel startades forsknings- ochundersökningsprogram om transport av luftföroreningar över nationella gränser.Inom tog initiativ till en omfattande mellanstallig studie, somskulle klariäg-ga frågan om förhållandena mellan luflföroreningsulsläpp påolika platser och uppmätta mängder svavelföreningar och pH-värden i nederbördpå skilda ställen i . Mätningarna pågick och i juli 1977publicerades projektets slutrapport. Projektet gav en allmän bild av spridningsmönsterför utsläpp och nedfall och resullalel har sedan kommii atl ligga till grundför fortsatta internationella diskussioner om luftförorenings-transporten. 1984/85:127 21 Mätningarna över fortsatteäven sedan OECD-projeklel avslutats och bedrivs nu inom ramen fördel s. k.mätprogrammet EMEP (Euro-pean Moniloring and Evaluation Program) med ett 60-lalmätstalioner i elt 20-lal länder i Väst- och . deltar med femstationer. EMEP är én integrerad del av arbelel inom konvenlionen om långväga,gränsöverskridande luftföroreningar inom ramen för FN:s ekonomiska kommissionför (ECE). Principbeslut har fatlats om all efterhand utvidgaEMEP-programmel lill atl även omfatta mätningar av kväveoxider, vid sidan avmälningarna av svavel och andra subslanser i nederbörden. gick efter mälningsprojeklet vidare och börjadestudera vilka direkla ålgärder som skulle kunna vidtas i medlemsländerna, hurmyckel dessa ålgärder skulle kunna länkas kosta samt vilka gynnsamma effekteråtgärderna skulle kunna få i form av minskade skador. a. genomfördes en särskildkoslnads-nytlosludie. Slulsatsen av denna var alläven vid en myckel hög ambitionsnivå för rening av ulsläppen skullekostnaderna inte för någol OECD-land överstiga av landels energikostnader.Olika alternativ presenlerades. De effekter som kostnadsberäknades varkorrosion, skördeskador, hälsoeffekter och försurning av sjöar.Sjöförsurningskoslnaderna beräknades i lermerav kalkningskosl-nader. värdet avminskad fiskproduklion saml konsekvenser för sportfiske och turism. Effektersom inte kunde värderas i monetära lermer i studien var riskerna för skador påskogstillväxi saml skador på kulturhistoriskt värdefulla monument ochbyggnader. Som slulsals av kostnads-nyllobe-räkningarna kunde, irots sloraosäkerheter, konstaleras atl det både vid en 20-procentig och vid en50-procenlig minskning av svavelulsläppen var sådana direkta ekonomiskafördelar av minskningarna att dessa var av samma storleksordning somkostnaderna för reningsåtgärderna. Till dessa fördelar kommer enligt studienockså sådana miljöförbättringar som inte kan kvanlifieras i pengar. Redan i mitten av 1970-talel logsockså en rad politiska initiativ på det internafionella planet för all få lillstånd överenskommelser om begränsningar av i första hand svavelulsläppen.Såväl inom olika inlernalionella organ som i bilalerala kontakter verkadeSverige och de övriga nordiska länderna aktivt i försurningsfrågan. År 1977lades inom ramen för samarbe-lel i ECE fram förslag från de nordiska ländernassida om alt en inlernationell konvenlion skulle ularbelas om begränsning avulsläppen av långväga gränsöverskridande luftföroreningar. Som grund åberopadesbl. a. den lidigare nämnda punkl 21 i principdeklarationen från . De nordiska länderna spelade också en myckel aktiv rollunder konvenlionsförhandlingarna.