prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Den av såsomplaneringsram beslutade lilla ramen /87 omfattar 33 230 ärselevplalser,varav 12530 utgör minimiram för påbyggnadsutbildningar. För särskilda kurserför invandrarungdom avdelas I 000 ärselevplalser. Av skäl som jag anförde ifråga om 1985/ramar är jag inle heller för /87 beredd alltillstyrka någon utökning. Möjligheter lill avsleg från ramarna /87 Regeringen bör kunna görasmärre justeringar dels mellan sektorsramarna, dels mellan dessa och lillaramen pä samma sätt och villkor som föregående budgetär. Vidare bör regeringenliksom för lidigare budgetår ha möjlighel atl i den mån arbetsmarknadsskäl såpåkallar, besluta om en ulökning av totalramen. 3.3 Planeringsramar för /88Direktramen Budgetårel 1987/88beräknas antalet 16-åringar vara ca 113900. Mitl förslag till dimensionering avdirektramen och sektorsvis fördelning av platserna är följande. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 Förslag lill planeringsramar för budgelåiel1987188 på grundskoleanknul-na sludievägar (direktramen) Lilla ramen bör omfatta 33 230 ärselevplalser,varav 12530 såsom minimiram för påbyggnadsulbildningar. För särskilda kurserför invandrarungdom bör liksom hittillsavdelas ärselevplalser. Regeringen bör inhämtariksdagens godkännande av planeringsramar för /88 i enlighet medvad jag nu har förordat. 4 Resurser för skolledning Statsrådet hari inledningen (avsnitt 6.4) föreslagit förändringar av resurssystemel förskolledning i bl.a. gymnasieskolan. 1 del följande vill jag närmare redovisaförslagels olika delar vad avser gymnasieskolan. Jag vill erinra om altdet nya systemel avses träda i kraft den . Det bör fa ankomma påregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer alt avgöra vilkaövergångsbestämmelser som behövs. Bl.a. behöver beslämmelserna i förordningen(SÖ-FS 1982:112) om antalet skolledare och biträdande skolledare i gmndskolanoch gymnasieskolan vid sjunkande poängtal, den s. k. frysningsförordningen,förlängas till atl gälla även för /86. Syftet med reformen ärall kommunen eller landstingskommunen skall få en samlad skolledningsresurs somkan användas mer fiexibelt än vad som gäller. Som led i reformen ingårförändringar beträffande skolenheter samt tjänster som skolledare, bilrädandeskolledare och lärare. Jag tar upp vissa sådana frägor försl. Rättelse: S. 179 tabellen kol SÖ:s förslag, ärselevplalser Rättat: Nyasiffror 1984/85:100 Bilaga 10 180 F.n. finns tre kategorierav skolenheter med gymnasieskola, nämligen \ allmän skolenhet, särskildskolenhet typ 1 och särskild skolenhet typ 2. 1 likhet med SÖ föreslårjag en förändrad kategoriindelning. I fortsättningen bör det fmnas endastskolenheter typ A och typ B. Om del i kommunen finns endast en skolenhet medgymnasieskola, bör den räknas som typ A. Finns det flera skolenheter medgymnasieskola, bör de enheter som i huvudsak omfattar teoretiska utbildningarhänföras lill typ B, medan övriga räknas som typ A, om de har yrkesinrikladulbildning som motsvarar 15 poäng eller mer. Rektorer och bilrädande skolledare Det finns ett fiertalfiänsleslag för skolledare och bilrädande skolledare.Skolförfaltningsutredningen (U 1979:12) ser över ijänslekategorierna i sillarbete. 1 avvaktan på resultatet av utredningens arbele bör emellertid nugenomföras de förändringar som föranleds av del nya syslemel med en flexibelanvändning av skolledningsresurser. F. n. är gymnasieskolanstjänster som rektor, biträdande rektor och studierektor knutna till en vissskolenhet. Jag föreslår att de i stället knyts till gymnasieskolan i kommuneneller landstingskommunen. Min principiellauppfatlning är att varje skolenhet bör ledas av en heltidsanställd rektor. Detinnebär atl arvodestjänster som deltidsanställd rektor inte längre skulleförekomma. En sådan förändring förutsätter all vissa problem av främsl teknisknatur får en lösning. Del bör få ankomma pä regeringen att avgöra vilka reglersom skall gälla därvidlag. För delupphörde organisationen med huvudlärare och institutionsföreståndare den 1 juli1982. I stället infördes ell syslem med lärare med specialfunktioner (prop.1980/81:100 bil. 12 s. 283-285, UbU 22 och 30, rskr 283). Liksom SÖ och en majoritetav remissinstanserna anser jag att arvodestjänster som huvudlärare igymnasieskolan inte längre bör finnas. I motsats till SÖ men i likhet med fleraremissinstanser anser jag att även arvodestjänsterna sominstitutionsföreståndare bör upphöra. Inte heller uppdrag att vara huvudlärareeller institutionsföreståndare bör finnas kvar. Jag föreslår atthuvudlärarnas och institutionsföresländarnas uppgifter i stället skallfullgöras av lärare med specialfunktioner. Som jag återkommer till i detföljande bör de nuvarande resurserna för dessa ändamål tillföras den samladeskolledningsresursen, som också skall kunna användas för nedsättning avundervisningsskyldigheien för lärare med specialfunktioner. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 181 Det nya systemelinnebäratl varje kommun och landstingskommun med gymnasieskola fär en samladskolledningsresurs för dels skolledarupp-gifter, dels specialfunktioner som fullgörs av huvudlärare och inslilu-lionsföreståndare. Jag föreslår att vaehuvudmans skolledningsresurs framräknas i huvudsak enligt följande. Detnuvarande systemet med skolpoäng används för beräkning av poäng skolenhetsvis.För primärkommunala skolor bör poängtalet för en skolenhet lyp A (skola medbåde teoretisk och yrkesinriklad eller enbart yrkesinriktad utbildning)multipliceras med omräknings-faklorn 0,062 för de första 50 poängen och medfaktorn 0,052 för de yllerligare poängen. Poänglalet för en skolenhel lyp B(skola med i huvudsak leoretiskt inriktad utbildning) multipliceras medfaktorn 0,035. För landslingskommunala skolor bör något lägre koefficientergälla. Summan av de efter omräkningar framkomna poängtalen för huvudmannensskolenheter blir huvudmannens samlade resurs. Regeringen bör årligenfastställa vad en skolledningsresurs skall motsvara i kronor. Beräkningen börgrundas pä den genomsnittliga kostnaden för heltidsanställda rektorer ochbiträdande skolledare i gymnasieskolan. Den samlade skolledningsresursenbör huvudmannen fä fördela friare än mellan olika skolenheter medgymnasieskola och mellan olika skolledningsfunktioner och specialfunktioner.Pä del sättet ges möjligheter att ta hänsyn till lokala förutsättningar. SÖ har lämnat förslag omvissa begränsningar som verkel anser bör gälla i fråga om fördelningen. Jag harlidigare anslulil mig till förslaget att varie skolenhet i princip skall ha enheltidsanställd rektor. I likhet med vad statsrådet anfört omskolledningsresursens fördelning pä anser jag för gymnasieskolansdel att del behövs en minsta organisation med dels fasta skolledartjänsler,dels specialfunktioner. Det bör ankomma på regeringen eller den myndighetregeringen fastställer att besluta om nivåerna för detta. Syslemet kräver i övrigtall del finns vissa regler för hur mycket olika slag av tjänster som rektoreller biträdande skolledare "kostar" i resurs. gäller också fört.ex. nedsättning i undervisningsskyldigheten för specialfunktioner. Det finns vissa frägor -bl.a. rörande skolledarnas undervisningsskyldighet - som jag inte har gåll inpä. Jag avser alt i annat sammanhang återkomma till sådana detaljer i syslemet. Del bör fä ankomma päregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att avgöra vilkanärmare regler som skall gälla för det nya systemet. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 182 5 Resurser för undervisningen i gymnasieskolan Bl.a. timplanerna förolika studievägar och bestämmelser om delnings-tal för klass och gruppbeslämmer limunderlagel för lärartjänstgöring och därmed statsbidraget tillundervisningen. Den I juli 1982genomfördes vissa förändringar i gymnasieskolan, bl.a. en friare användning avtimunderlaget. Vissa lidigare regelstyrda resurser kan nu användas till debehov som prioriteras genom lokala beslut. Föreskrifter om den friareresursanvändningen fmns i förordningen (1982:39) om resurstimmar igymnasieskolan. Resurstimmar kallas de timmar som kan användas friare. Debildar tillsammans en s.k. förstärkningsresurs. SÖ har under år 1984redovisat sina erfarenheter av den friare resursanvändningen i gymnasieskolan.I en redovisning för /84, som inkom , finner SÖatt gymnasieskolorna endasl undanlagsvis utnyttjat de nya möjligheterna.Förstärkningsresursen har av olika skäl fördelats i huvudsak efter tidigarebindande regler. Gruppen elever med svårigheter, vilken särskiltuppmärksammades i den proposition (prop. 1981/82:14) som låg till grund förbesluiei om den friare resursanvändningen, har således inte fåll ökaderesurser. Ett viktigt mål för den friare resursanvändningen har alltså inteuppnätts. Jag anser att detta är allvarligt. F. n. beräknas förstödundervisning och samordnad specialundervisning för varjepåbörjat 16- eller 30-tal elever. SÖ har föreslagit en utökning från 0,65 till0,. Denna ökning skulle till största delen åstadkommas genom enöverföring av s.k. SAS-medel till denna resurs. nytt system för statsbidragtill undervisningen i gymnasieskolan övervägs f. n. i . SÖhar redovisal ett uppdrag att se över statsbidragssystemet förgrundskolan. SÖ har därvid även redovisat förslag rörande SAS-medlen. SÖ:sförslag remissbehandlas f. n. Mot denna bakgrund bör inte nu någon förändringske beträffande SAS-medlen. Eftersom gymnasieskolansförstärkningsresurs är relativt liten () och till största delen använtstill samma ändamål som tidigare, behövs vissa ändringar bl. a. för attåstadkomma påtagliga förbättringar för elever med svårigheter. De nu föreliggandeutvärderingsresultaten pekar enligt min mening på att det behövs en lydligaremarkering av målet för den friare resursanvändningen i föreskrifterna fördenna. En målinriktad användningav förstärkningsresursen kan främjas genom att skolslyrelsen beslutar om enplan med allmänna riktlinjer för resursens användning inom den eller deskolenheter med gymnasieskola som finns i kommunen. Jag föreslår därför alt ensådan ordning införs den Ijuli 1985. Jag vill i dettasammanhang ocksä kort beröra den särskilda återförings-resurs som infördes isamband med utvidgningen av systemet med timre- 1984/85:100 Bilaga 10 183 duktioner (prop. 1983/84:40, UbU7, rskr 91). Resursen(1900 veckolimmar, motsvarande 15milj.kr.) fördelas av SÖ via länsskolnämnderna lill dekommuner och skolenheter som har särskilda behov. Föreskrifier finns i förordningen (1984:43) om exlra resurstimmar igymnasieskolan. Jag överväger att iannat sammanhang föreslå regeringen vissa ändringar i föreskrifterna för atl främja en klarprioritering till förmån för de småskolenheter som är ensamma i sinkommun, i praktiken normall skolenheter med alternativa timplaner. Som statsrådetGöransson anfört i inledningen är det angeläget att åtgärder vidtas så atl des. k. lärarlösa leklionerna avskaffas i säväl grundskola som gymnasieskola. För gymnasieskolansdel har självsludietimmarna redan fr.o. m.innevarande läsår hell slopats för tvååriga linjer och minskats för treåriga linjer. Enligt vad SÖ redovisal har skolorna lokall omfördelat resurser för attundvika självsludietid i en omfattningsom motsvarar i genomsnitt två av de tre kvarvarande självstudietimmarna. Jag anser att de tre självstudietimmarnahell bör tas bort ur själva timplanerna ävenför de treåriga linjerna. Delta bör balanseras av en motsvarande minskning av resursen för delning avklass eller grupp vid studietekniska övningar för årskurs 1 av de tre-och fyraåriga linjerna. Detta bör ske genomatl tre av de för detta ändamål tas bort. Om man emellertid på en skola finner enväl fungerande form för självstudier,bör det genom en allmän föreskrift lilllimplanerna fortfarande finnas enmöjlighel alt i årskurs 3 lägga ut högst Ivå veckolimmar säsom självstudielid. Vid utläggning av sådan börmotsvarande resurser tillföras förstärkningsresursen. Som framgått avinledningen förordar jag dessulom ett resurstillskott om 15 milj. kr., vilkelhelt bör tillföras resursen för stöd- och samordnad specialundervisning.Denna kommer därmed alt uppgä fill per klass om 16 eller 30 elever. Jag vill ocksåanmäla min avsikt att inom korl återkomma till regeringen med två förslag som rör timunderlaget och statsbidraget lill undervisningen. Som jag nämnt ärtimunderiagel avgörande för slatsbidragei. En av de faktorer sompåverkar timunderlaget är antalet elever. F.n. ligger elevantalet den 15september (avstämningslidpunkten) normalt fill grund för beräkning avtimunderiagel för hela läsåret. Detta är otillfredsställande, eftersom en delelever slutar , kanske bara ett par mänader efter läsårets början.Från stalsbidragssynpunkl skulle en avslämningstidpunkt mitl i läsåret varamera rättvisande. Å andra sidan måste självfallet för de elever som deltarunder höstterminen finnas etl timunderlag som är tillräckligt med hänsyntill elevantalet. Det kan möjligen bli aktuellt atl under vissa omständigheter göra åtskillnad mellantimunderiagel för lärartjänstgöringoch timunderiagel för slalsbidrag. Hilhörande frägor övervägs f n. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 184 Förändringar börkunna genomföras fr.o.m. läsårel 1985/86. Regeringen bör inhämta riksdagensgodkännande av atl förändringar i kopplingen mellan limunderlag och statsbidraggenomförs i linje med vad jag nu har redovisat. Jag vill slutligen anmälamin avsikt atl återkomma till regeringen med förslag alt föreläggas riksdagenom även andra förändringar av statsbidragssystemet för gymnasieskolan. Etlarbete har påbörials inom i syfte alt åstadkomma ell system,där konsekvenser av olika förändringar kan överblickas och följas upp bättre äni dag. Avsikten är all nä en viss schablonisering av lönedelen ulan atl rubbagmndvalarna för dagens system. Målet att säkra en likvärdig tillgång tillutbildning i olika regioner i landel skall alltjämt vara en utgångspunkt. Andraviktiga utgångspunkter för översynen bör vara all ge utrymme för en ökadbehovs-orientering av gymnasieskolans resurser och att åstadkomma ett effekfivareutnyttjande av plaserna. Förändringar bör kunna träda i krafl den I juli1986. De förändringar jag föreslåri detta avsnitt bör gälla fr. o. m. /86, om jag inte anger annal. 6.1 Pedagogiska och organisatoriska förändringar 6.1.1 Ökat utbud av B- och C-språk Pä grundskolanshögstadium kan numera också annat språk än tyska eller franska läsas somtillval i en treårig studiegång. Jag föreslår att elever som i grundskolanunder studerat ett sådant språk som B-språk ges möjlighet alt fortsättastudiet av detta som B-språk i gymnasieskolan, om elevunderlaget ärtillräckligt. Normalt torde det bli fråga om spanska eller finska. erbjuds normalt somnybörjarspråk (C-språk) franska, ryska, spanska och lyska. Efter godkännande avSÖ får undervisning anordnas även i finska, italienska, kinesiska ochportugisiska. Jag föreslår att ävenandra språk än de nu nämnda - dock ej engelska -skall kunna väljas som C-språkpå de tre- och fyraåriga linjerna. De regler som gäller för bl.a. finska ifråga om krav på medgivande av SÖ, lägsta antal elever för bildande avundervisningsgrupp och timtilldelning bör gälla även för dessa nya C-språk. 6.1.2 Kursuppdelningen i B-språk på vissastudievägar 1 haruppdelningen i allmän och särskild kurs i franska och tyska slopats.Motsvarande uppdelning för språken såsom B-språk på tvååriga linjer i gymnasieskolanbör nu avskaffas där. 1 praktiken pågår redan samläsning i de fall antaletelever för resp. kurs inte skulle ha Prop.1984/85:100 Bilaga 10 185 medgivit start av undervisning. 1 de fallelevialen skulle ha räckt till att bilda en grupp för vardera allmän ochsärskild kurs sparas en viss timre-surs genom att indelningen i kurser slopas.Den timresursen bör i princip bevaras för de aktuella språken. Läsärei 1985/86bör den hillillsvarande uppdelningen fortfarande lillämpas för årskurs 2. 6.1.3 Miljöpraktik på T-linjen Miljöprakliken päT-linjen är föreskriven i läroplanen och omfattar . skallfullgöras mellan årskurserna 2 och 3 och de övriga mellanårskurserna 3 och 4. Under miljöpraktiken är eleven anställd påprakiikföretagel. Det har blivit allt svårare all skaffapraktikplatser för miljöpraktik. Eflersom fullgjord miljöpraktik är enförulsällning för all fullsländigl avgångsbetyg skall kunna utfärdas, har enofta bristfällig praktik godkänts eller ocksä har eleven fått ell ofullständigtavgångsbetyg. SÖ föreslår att man löserfrågan temporärt genom att medge att miljöprakliken mellan årskurserna 2 och 3övergångsvis ersätts med försöksverksamhet med praktik på terminstid i årskurs3. Enligt min mening är detmycket allvarligt att bristen på praklikplaiser hindrar elever från att få enfullständig ulbildning. Arbetsgruppen för översyn av den gymnasialayrkesutbildningen har haft i uppgift att med förtur analysera detla problem ochlägga fram förslag till lösning . I enlighet med detförslag som arbetsgmppen lagl fram förordar jag en försöksverksamhet sominnebäratl de sammanlagl miljöpraktik förläggs lill läsärslidefter årskurs 3 och atl utbildningstiden på linjen förlängs med en termin. Dentid som inte tas upp av miljöpraktik bör ägnas åt undervisning i ämnen somfinns på timplanen och som genom jämkning i timplanerna kan omfördelas till dennya terminen. Eftersom förslaget inteinnebär någon utökning av studieinnehållet och inte heller någon annanförändring av miljöpraktiken än all den tidsmässigt flyllas, leder enförsöksverksamhel i enlighet med förslaget inle till ökade kostnader förslaten. Med hänsyn till attsökande bör beredas tillfälle att ta ställning till en eventuellt förlängdstudietid pä T-linjen bör en försöksverksamhet i enlighel med vad jagredovisal starta tidigast för dem som böriar i årskurs 1 på T-linjen läsåret1985/86. En förutsättning för att försöksverksamhet skall få böria är atlkommunen i fråga har fått bindande garantier från företagen att praktikplatserkommer alt finnas när del blir aktuellt. Alla kommuner som så önskar och somkan uppfylla det nämnda villkoret bör fä delta i försöksverksamheten. Del börankomma på regeringen eller den myndighel som regeringen bestämmer alt meddelanärmare föreskrifter för denna försöksverksamhet. Delta innebär att det kommer all dröja nägra årinnan försök med den Prop.1984/85:100 Bilaga 10 186 nya miljöprakliken realiseras. Även om det är angelägetatt så många kommuner som möjligt deltar i försöksverksamheten, kommer alla inteomedelbart atl ha den möjligheten. Därför måste nuvarande problem med miljöpraktiken kunna lösas även på annatsätt. Eftersom tillgångenpå bra praklikplaiser är begränsad , anser arbetsgruppenatt de elever som går på T-linjen och som slutar efter årskurs 3 för atl t. ex.övergå lill högskolestudier, inte skall behöva redovisa fullgjordmiljöpraktik mellan årskurserna 2 och 3 för alt få avgångsbetyg med fullständigstudiekurs. Jag delar den uppfattningen och föreslår därför att miljöpraktikskall krävas endasl inom fyraårig utbildning pä linjen. Tidsförläggningen av miljöpraktiken börinte låsas. Den försöksverksamhetmed praktik på alla sludievägar i gymnasieskolan, som böriar näsla läsår, ger ävende elever som lämnar T-linjen efler årskurs3 möjlighet alt få praktik. Den nya ordningenbör gälla fr.o.m. den Ijuli 1985. Den kan väntas dämpa den samlade efterfrågan påmiljöpraktikplalser och leda lillbättre möjligheter att tillgodose dem som bäst behöver denna praktik - nämligende som avser atl fullfölja denlekniska linjen på årskurs 4. 6.1.4 Timplaneförändringar på treårig ekonomisk linje(E-linjen) Normaltimplanen E-linjen revideradesinför /83. Under de år som den nya timplanen tillämpats har förslagframförts om smärre justeringar som skulle göra utbildningen mer flexibel inom oförändradekostnadsramar. Jag avser atlåterkomma till regeringen med förslag i huvudsak enligt följande. Bortvalet av ett språk efter en årskursär f. n. begränsat till C-språk. Eleven börsjälv få avgöra om B- eller C-språk skall behällas i årskurserna 2 och3. somalternativämne till ekonomiskt specialämne har visat sig vara mindreattraktivt. Detta ämne bör i stället ligga i val mot andra färdighetsämnen iårskurserna 2 och 3. Maskinskrivning bör ulgå som alternativämne i årskurs 3. Den alternativa timplanen (AT-planen) Den alternativatimplanens utformning har enligt SÖ kommit atl skilja sig mer frånnormaltimplanen än vad som motiveras av samläsningsskäl. Framför allt börspråkprogrammet i AT-planen förstärkas i årskurs 3. En större överensstämmelse mednormaltimplanen kan åstadkommas utan ökade kostnader. Jag avser attåterkomma till regeringen med förslag i huvudsak enligt följande. I fråga om val av B-eller C-språk bör samma förändring göras som jag beskrivit för normaltimplanen. 1984/85:100 Bilaga 10 187 Vidare börspråkprogrammet förstärkas genom att ell andra främmande språk görsobligatoriskt i årskurs 3. Timmar för della bör tas från linjespecifika ämnen.Ett tredje främmande språk bör erbjudas i val mol matematik, såsom redan skeri normaltimplanen. Sedan grenarna slopats inormaitimplanen, har skälet till alt ha ett samordnat ämne som företagsekonomii årskurs 3 bortfallit. I stället bör administration och ett ekonomisklspecialämne (redovisning och dislribu-lion) ingå i årskurs 3, sä all olikhelergenlemol normaitimplanen inle bibehålls i onödan. Maskinskrivning ocharbelsmelodik bör reduceras med var sin vecko-timme.Maskinskrivningsundervisningen bör koncenlreras lill årskurs 2, medan ämnetarbelsmelodik lämpligen förläggs lill årskurs 3, vilkel ger eleverna möjlighelall vidmaklhålla sina maskinskrivningsfärdigheter. De planerade timplanernaför E-linjen bör fogas till protokollet i della ärende som bilaga 10.9. Regeringen bör beredariksdagen fillfälle atl la del av vad jag nu anfört om ändringar i timplanernaför E-linjen. Ändringarna berör årskurserna 2 och 3 och bör av informationsskälgenomföras successivt med början i årskurs 2 läsårel 1986/87. 6.1.5 för omsorger om barn och ungdom påvårdlinjen (Vd ) F. n. bedrivsundervisning pä värdlinjens gren för barna- och ungdomsvärd dels reguljärt,dels i försöksverksamhet. Mest frekvent är undervisning enligt den senare.Behovet av en enhetlig utbildning, anpassad efter de krav som samhälletsbarnomsorg ställer, är slarkt uttalat bland berörda parter. SÖ har föreslagit atlreviderade lim- och kursplaner för Vd skall bli reguljära fr.o.m. budgetåret1985/86. Bl.a. har naturorienlering införts som nytt ämne. SÖ:s förslag innebärvidare all samhällskunskap blir obligatoriskt ämne. Benämningen "grenför barna- och ungdomsvård" föresläs av SÖ bli ändrad till "gren föromsorger om barn och ungdom" i enlighel med formuleringar isocialtjänstlagen. Utbildningen bör ge enbred grundutbildning inom barn- och ungdomsverksamhet. Specialisering kan skevia päbyggnadsutbildningar. SÖ föreslär att den nuvarande varianten förbarnsjukvård utgår och ersäils med en påbyggnadsulbildning. Jag anser att dessaförändringar bör genomföras och ämnar återkomma till regeringen med förslagdärom. Den planerade timplanenför grenen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 10.10. Regeringen bör beredariksdagen tillfälle atl la del av vad jag anfört om gren för omsorger om barnoch ungdom pä värdlinjen. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 6.2.1 Tvåårig handels- och kontorslinje(Hk-linjen) SÖ har under de senasteåren föreslagil en successiv avveckling av Ek-linjen. Verkel anser att behovetav utbildad arbetskraft inom EM-sek-lorn skulle täckas, även om antaletstudievägar minskar till tvä, en längre, mer teoretisk och en kortare, merpraktisk. Den kortare bör dock ulformas något annorlunda än nuvarande Dk-linjeför all möla morgondagens krav. Den snabba tekniska utvecklingen och dä främsldatoriseringen av arbetsuppgifter inom handel och kontor påverkararbetsorganisationen och medför all vissa befattningar upphör och nyalillkommer. Del är nödvändigt alt utbildningen inom handels- och konlorsområdelsnabbi anpassas lill förändrade krav. Målet för en ny tvåårigstudieväg för handel och kontor är att skapa en yrkesutbildning som bällresvarar mol de förändrade kraven.