prop · G803127 · 1984-12-31 00:00:00 — De totala svaveldioxidutsläppen harminskat krafligl till följd av delssvavelnedtrappningsprogrammet, dels energibesparingar och ändringar ifördelningen mellan olika energislag. Målet alt ha minskalsvavelutsläppen i till nivån i början av 1950-talel har uppnåtts medbred marginal. Ulsläppen från olikaindustriprocesser låg på ungefär samma nivå. Under desenaste tio åren har processutsläppen inom induslrin minskal till största delengenom stmkturtationaliseringar och utveckling av processer med återföring ochåtervinning av svavel. I tabellen anges de lovgivna ulsläppen. De verkligautsläppen från industriprocesser var ca 90000 lon. Kväveoxidutsläppen har ökat sedan1950-talel (tabell 3.2). Den kraftiga ökningen beror tillstörsta delen på bilparkens expansion. Uppgifterna är osäkra beroendepå atl uppgifter om avgassammansättningen från äldre fordon saknas. De bestämmelser om maximalakväveoxidulsläpp från vissa bensindrivna fordon som infördes medfördeen minskning med . Under samma lid skedde dock enlika slor ökning från dieseldrivna fordon. Ulsläppen från fordonsparken ärdärför i stort sett desamma som . Tabell3.2 Kväveoxidutsläpp i (NO, räknat som NO2) SamfärdselOljeförbränning Industriprocesser och övrigt ochluftvårdsforskning har på uppdrag utfört enemissionsinventering för svavel och kväveoxider gällande för år 1982.Resultatet sammanfallas i tabell 3.3. Man kan inte med säkerhet säga attkväveoxidutsläppen faktiskt har ökat . Det kan vara eneffekt av olika beräkningsmetoder. Tabell3.3 Svavel- och kväveoxidutsläpp i (ton/år) Industrier(inkl mottrycksanl) Flygtrafik(start och landning) Summa (avrundat) I tabell 3.4 framgår hur de länsvisautsläppen av svaveldioxid har förändrats . Den största reduktionenhar skett i , till stor del beroende på atl deloljeeldade kraftverket i Karis-hamn nu endasl fungerar som topp- ochreservkraftverk. I har utsläppen inte minskats nämnvärt mellan1975 och 1982. infördes bestämmelser om lågsvavlig olja i länet. 1984/85:127 13 Tabell 3.4 Länsvis sammanställning över utsläppen avsvaveldioxid 1975, 1978 och 1982 (SOj/år) Län 1975 1978 1982 Summa 670 510 330 Anm. har ca SO2, härtörande frånbiltrafiken inte kunnat regionuppdelas. Som redan nämnts svarar utsläpputomlands för en stor del av det sura nedfallet i . Förändringar inedfallet måste därför bedömas mot bakgmnd av utsläppsutvecklingen såväl inomlandet som utomlands. Svavelutsläppen ökade kraftigt iEuropa . har utsläppen varit i stortsett konstanta eller minskat något. Kväveoxidutsläppen i näranog fördubblades . Därefter har ökningen avtagit. Nederbördens sammansättning haranalyserats pä flera platser i landet alll . Övervakningsnätel harsedan dess byggts ut. Nederbördsdata visar attsulfathalten i nederbörden ökade under.1950-och 1960-talen. Sedan början av70-talet har sulfatinnehållet i nederbörden minskat . I de centraladelarna av och i norta är minskningen större. Den uppgår därtill . I Nortland och i viss mån i södraSverige har svaveldepositionen inte minskat i samma mån som sulfatinnehållet inederbörden. Delta antyder att perioder med stora nederbördsmängder samtidigtsom sulfatinnehållet är högt, sk episoder, hr slor betydelse i dessa områden. 1984/85:127 14 Del är intressant att jämföra denna utveckling meduppgifterna om hur svavelutsläppen har förändrats i och omgivandeländer. Med kännedom om hur stort svavelbidraget från enskilda länder är kanman beräkna att förändringarna teoretiskt borde leda till attsvaveldeposifionen i skulle ha minskat , i första hand genomvåra egna åtgärder. Denna beräkning stämmer således bra med den utveckling somman observerat vad beträffar svavelinnehållet i nederbörden. Nitrathallen i nederbörden har i stort settfördubblats . Inga entydiga trender kan utläsas avmätningarna under senare delen av 70-lalet och början av 80-lalet. Ökningentycks dock ha upphört. Begränsningen av svavelhalten i eldningsoljan harminskat svaveldioxidhalten i tätorterna i södra och under70-talet. I många orter har halterna halverats. I tätorter med väl utbyggdfjärtvärme är svaveldioxidhahen lägre än i tätorter av samma storlek men medmindre fjärrvärmeanslutning. De högsta halterna förekommer i allmänhet itätorter i norra . Det beror på skillnader i meteorologiska betingelseroch på störte värmebehov i nort men även på att nedtrappningspro-grammet försvavel i eldningsolja ännu ej är fullföljt. planeringsmål på /m(vinterhalvår) underskrids nu i de flesta tätorterna i . I allmänhetöverskrids inte heller gällande riktvärden för dygnsmedelvärden. Nedgången i svaveldioxidhalten i tätorterna harminskat kortosionen. Som exempel kan nämnas atl kortosionshastigheten hos zinkvid stationen i nu är lägre än när mätningarnainleddes . Minskningen av kortosionen bör ha medfört betydandebesparingar vid underhåll av fastigheter mm. Minskningen av svaveldioxidhaltenhar också varit positiv från hälsosynpunkt. Mälunderlaget är begränsat då det gällerkväveoxider. från långtidsmätningar saknas i slor utsträckning. 3.4 Förbättringari vissa sjöar Försurningssituationen i sjöar och vattendrag ärberoende av vad som deponerats under en följd av år av försurande ämnen. Årliganaturliga variationer i nederbörd, vattenflöden och temperatur är också avbetydelse. I sjöarna i södra och finns entendens till något minskade sulfathalter jämfört med . Äveni Rönnskärsområdel där svavelutsläppen reducerats med två tredjedelar desenaste tio åren syns en tendens lill lägre sulfathalter i sjöar närautsläppskällan. Prop.1984/85:127 15 Även vad gäller pH-värdet i små sjöar i Göteborgsnärområde syns tecken på atl värdena nu är något högre. Sjöar som för tio årsedan hade pH har pH . Istora sjöar med många års omsättningstid syns inte samma förbättring. Kvävehalteni sjöar visar inga tecken på att minska. De fåtal fall där kvävehalten följts imer än visar tvärtom att halten stigit med jämfört medtidigare.Orsaken torde vara att marksyslemets förmåga att ackumulera den allthögre depositionen börjar avta med följd alt kväve-läckaget ökar tillytvattnen. Kalkningen av sjöar och vattendrag har genomförts istörre omfallning . Även försöksverksamheten avseende mark ochgrundvatten är av sent datum. Erfarenheterna av dessa verksamheter redovisasnärmare i kapitlen 10 och 11 samt i bilagorna 57. Utsläppsutvecklingen i och till 1995 Med nuvarande miljökrav väntas de inhemskautsläppen av svaveldioxid minska . Räknat frånår 1980 väntas minskningen bli (se tabell 4.1). Energianvändningenantas då utvecklas enligt ett underlag från statens energiverk. Underlagetbygger på följande antaganden. Industriproduktionen anlas stiga enligtlångfidsutred-ningens (LU 84) högre alternativ. Industrins specifikaenergianvändning antas sjunka kontinuerligt. Uppvärmningsbehovel i Sverigeantas minska i avtagande takt. Mot denna bakgrund kommeroljeanvändningen atl fortsätta alt avta genom alt oljan ersätts med i förstahand el och naturgas inom industrin och med el, kol och inhemska fasta bränsleninom uppvärmningsseklorn. Fjärrvärmen väntas öka i något långsammare takt änsom fömtsågs . Kolanvändningen väntas öka i den takt somsvarar mot den aviserade försiktiga kolintroduklionen, dvs en förbrukning av3-4 Mton/år nås 1990. Utvecklingen styrs bla genom den energipoliliskakolprövningen som införts från genom etl tillägg ifastbränslelagen. torvslöd har initierat en ökad torvan-vändning frånnästan ingenting 1982 till ca 1990. Förbränningen av övriga inhemskabränslen väntas öka med till 1990. Avfallsförbränningen fördubblas till1990. Naturgasen introduceras i med fullbordandel av I omkringår 1992. Övergång till fasta bränslen, ökad elvärme samtenergisparande och spillvärmeulnyltjande har mellan och minskalsvaveldioxidulsläppen med ca 120000 lon om 1980 års krav på svavelulsläpp frånfossila bränslen tas som utgångspunkt för jämförelsen. till1990 väntas denna lyp av ålgärder minska svaveldioxidutsläppen med ca 50000 tonunder samma förutsättningar. 1984/85:127 16 Tabell 4.1 Förväntad utveckling av svaveldioxidutsläppen iSverige vid oförändrade miljökrav () Utsläppskälla 1980 1983 1990 1995 Eldningsoljor ] Gas J Ved mm j Avfall > Kväveoxidulsläppen kommer mednuvarande miljökrav att vara ungefär oförändrade fram (tabell4.2). Transportarbetet väntas då öka med 0,enligt transportrådetsprognos. Fram balanseras de ökade utsläppen från vägtrafiken avminskade utsläpp från energisektorn beroende på minskat bränslebehov samt vissövergång lill ved och gas som ger lägre utsläpp än oljeeldning. Dessutom harvissa åtgärder vidtagits inom industrin . Tabell 4.2 Förväntad utveckling av kväveoxidutsläppen iSverige vid oförändrade miUökrav () Övriga fordon m m 159 40 83 11 181 40 28 50 10 De beräkningar som redovisas itabellerna förutsätter att industriproduktionen ökar med 1,fram tillår 1990, 3,därefter, dvs enligt långtidsutredningens högalternaliv.För atl visa energiutvecklingens betydelse har vi också studerat ett annatalternativ. I detta har vi antagit att. industriproduktionen växer med 1,3 %per år fram , 2,därefter, dvs enligt långtidsutredningenslågalternativ. Vi har också antagit att naturgas introduceras i snabb takt ilandet. , Västgas och Östgas antas bli förverkligade lill år 1995.Industrins behov av bränslen minskar i detta fall och naturgas ersätter i vissutsträckning andra bränslen. Utsläppen av svaveldioxid blir15000-40000 ton lägre i delta alternativ än i grundalternativet.Utsläppsminskningen blir störst om naturgasen till övervägande del antasersätta tjock eldningsolja. Utsläppen av kväveoxider blir lägre. Flera länder i harfattat beslut om alt minska svavelutsläppen. Andra europeiska länder har mereller mindre långtgående planer. Av de länder som har betydelse försvaveldepositionen i är osäkerheten störst beträffande ,och . Tabell4.3 är ett försök alt bedöma utvecklingen fram . Tabell 4.3 Procentuell förändring av svaveidioxidutsläppenEuropa Förändring från börian av 70-talet till 1995 (prognos) till 1995 (prognos) ------t -' ---65%-50% - ----- ---' ---50%-30% - ' Avser uttransporten från De utsläppsändringar som anges itabell 4.3 leder till alt olika länders relativa bidrag till nedfallet iSverige förskjuts. har de svenska svavelutsläppen varit de utsläppfrån ett enskilt land som bidragit mesl lill nedfallet i . Vid mitten av1990-talel kommer det enligt vår bedömning att finnas två eller tre ländervars utsläpp har slörre belydelse än de svenska utsläppen för nedfallet iSverige (se tabell 4.4). Tabell 4.4 Svavelnedfallet i från olika länder,svavel/år 1995 (prognos) Övriga länder samt obestämt 2 1984/85. 1984/85:127 18 Uppgifterna om enskilda länders kväveoxidutsläpp ärbristfälliga. I kommer av totalutsläppen från vägtrafiken. Debensindrivna och de dieseldrivna fordonen torde svara för ungefär lika delarav trafikens kväveoxidulsläpp. Kraftproduktionen svarar för avulsläppen. Merparten kommer från koleldade kraftverk. I är antalet bilar per invånare lägre äni . Bilparkens sammansättning och vägarnas ulförande bidrar ocksåtill lägre kväveoxidutsläpp från trafiken. Bilar med äldre teknik som körsmindre snabbt släpper nämligen ul förhållandevis mindre kväveoxider. Förbränningenav kol torde därför dominera kväveoxidutsläppen i flera av dessa länder. är drivande inom EG för att införablyfri bensin och katalytisk avgasrening för bensinfordon. har visalintresse atl införa blyfri bensin men de stora bilproducerande ländernaFrankrike och har varit avvisande. Enligt de västtyskaintentionerna skall katalytisk avgasrening molsvarande USA-83-beslämmelsernainföras . Flera länder har förklarat atl de kommer att införa skärptaavgaskrav sä snart gjort del. har föreslagil att allamedlemsstater skall lillhandahålla blyfri bensin from . De medlemsländersom så önskar skall kunna införa blyfri bensin from . Kommissionen harvidare föreslagit atl krav på avgasrening motsvarande USA-83-beslämmel-sernaskall införas av alla medlemsländer lill . Medlemsländerna skall om devill kunna tillämpa de skärpla kraven på avgasrening redan tidigare. har skärpt kraven påkväveoxidutsläpp från förbränningsanläggningar med en effekt överstigande 50MW. De nya kraven är inte avsedda atl vara rättsligt bindande utan är utformadesom riktlinjer eller rekommendationer. De innebär all denitrifiering behövs vidolje- och koleldade anläggningar med en effekt över 300 MW. Vid mindre anläggningarbehövs sk lågNOx-leknik. Såväl nya anläggningar som befintliga anläggningarmed en kvarvarande driftlid på omfattas av de nyabestämmelserna. I tabell 4.5 visas hur olika åtgärder i Europaskulle påverka kväveoxidulsläppen. Där anges hur mycket ulsläppen kan beräknasha minskat efter det att nya regler har införts. Utfallet av olikaålgärder varierar mellan enskilda länder. I tabellen anges endasl ett grovtgenomsnitt. Beräkningarna är osäkra. Prop.1984/85:127 19 Tabell4.5 Effekter av olika åtgärder för att minska kväveoxidutsläppen i på krav på nya på krav på totalreduktion i"ör anläggningar >50MW på krav på nya Om katalytisk avgasrening införs för personbilarreduceras kväveoxidutsläppen från denna fordonskategori med ungefär treQärdedelar efter det all reglerna införs. För hela skulle detinnebära atl totalutsläppen av kväveoxider minskade med . Det finns ännu inte någon långtgående metod för atlbegränsa utsläppen av kväveoxider från lunga dieselfordon.USA-Kalifornienkraven är f n de strängaste i världen. Om dessa regler infördesi skulle lotalutsläp-pen av kväveoxider sjunka med efter 15år. Inom energiproduktionen kan billiga åtgärder, lexeffektivare energihushållning och förbättrad förbränningsteknik i nyakraftverk samt övergång till naturgas och kärnkraft, väntas få visst genomslag.Sådana åtgärder leder dock inte till någon störte minskning av utsläppen.Utsläppsminskningen blir kanske lill . Mer långtgående och kostnadskrävande åtgärder, lexinstallationer för att förbättra förbränningstekniken också i existerandekraftverk, skulle kunna minska totalutsläppen i . har föreslagit att svavel- ochkväveoxidutsläppen från förbränningsanläggningar med en lermisk effekt somöverstiger 50MW skall begränsas i medlemsländerna. De gränsvärden som föreslåsför nya anläggningar ligger nära de västtyska gränsvärdena. De krav somföreslås för koleldning är jämförbara med nuvarande svenska krav. Kommissionenhar föreslagil att bestämmelsema för nya anläggningar skall träda i kraft år1985. Reglerna skulle skärpas avsevärt . Parallelltmed dessa förslag avseende nya anläggningar har kommis- 1984/85:127 20 sionenföreslagit att svaveldioxid- och kväveoxidutsläppen från förbränningsanläggningarskall minskas resp . Om detta genomförs skulle detotala kväveoxidulsläppen i sjunka . Om de nya västtyska rekommendationerna belräffandekväveoxidutsläpp från förbränningsanläggningar fick lillämpning i Europaskulle utsläppen sjunka med från dagens nivå. Avgörande för utsläppen är också hurtransportarbetet och bränsleförbrukningen ändras. För beräkningarna i tabell4.5 har vi antagit atl förbrukningen av bränslen för energiproduktionen ärkonstant fram . För svenskt vidkommande har transportarbetetbedömts öka med 0,fram . Vi har antagit samma ökningför som underlag till tabell 4.5. Denna genomgång visar alt del krävs långtgåendeåtgärder för att man skall få en snabb minskning av kväveoxidutsläppen iEuropa. Vi har som etl huvudalternativ antagit alt utsläppen kommer alt minskamed mellanår 1980 och . 4.3Antagna förändringar av utsläppen Vårt huvudalternativ för utsläppsulvecklingen jämteen mer optimistisk och en mer pessimistisk bedömning redovisas i tabell 4.6. Tabell 4.6 Bedömning av utsläppsutvecklingen i utomSverige års nivå. Alternativ 1 (huvudalternativ) Alternativ 2 Alternativ 1 representerar elt läge där katalytiskavgasrening har införts i början av 1990-lalel. Förbrukningen av fossilabränslen har stagnerat. Vidare fömlses minskade utsläpp av kväveoxider från nyaförbränningsanläggningar och i vissa länder även från befintliga anläggningar. Alternativ 2 är ett alternativ där endaslsvavelutsläppen minskar. Inga åtgärder vidtas för att minskakväveoxidutsläppen. Energiförbrukningen antas öka med räknat från 1980års nivå. Alternativ 3 representerar ett optimistisktalternativ i huvudsak enligt förslag. Dessutom har katalytiskavgasrening införts liksom Kalifornienkraven på tunga fordon. Förbrukningen avfossila bränslen har minskat års nivå. I väntas svavelutsläppen minska med 60%mellan och enligt redan ställda krav. Kväveoxidutsläppen väntasvara ungefär oförändrade om inga nya åtgärder vidtas. Prop.1984/85:127 21 I denna aktionsplan lägger vi fram förslag somberäknas minska de svenska svavelutsläppen mellan och år 1995.Vi föreslår vidare att arbetet med att minska de svenska kväveoxidutsläppenskall ha som mål atl åstadkomma en reduktion . Vihar tagit detta som huvudalternativ för utsläppsutvecklingen i . Det merpessimistiska alternativet innebär för svensk del oförändrade kväveoxidutsläppoch det mer optimistiska en minskning av kväveoxidutsläppen (se tabell4.7). En så stor utsläppsreduktion fömtsätter, förutom genomförande av detekniska åtgärder som diskuteras senare, en minskning av såväl transportarbetetsom energiförbrukningen inom industri- och uppvärmningssektorn. Tabell 4.7 Bedömning av utsläppsutvecklingen i Sverigemellan och Svaveldioxid och kväveoxider omformas i atmosfärentill svavelsyra och salpetersyra genom flera kemiska reaktioner.Oxidationshastigheten för svaveldioxid är bla beroende av mängden oxidanler iluften och därmed av de primära luftföroreningar - kolväten och kväveoxider -som ger upphov till oxidanler. Del är därför fråga om ett komplicerat samspelmellan svavel- och kväveoxider. Det är inte säkert atl nedfallet via nederbördenöverallt förändras i direkt proportion lill ulsläppsförändringar. Kvävenedfallet är sannolikt av mer lokall ursprungän svavelnedfallet åtminstone . Nederbördsdata samluppgifter om skillnader i oxidationshastighet för svavel- och kväveoxider tyderpå detta. Mot denna bakgrund deponeras sannolikt en störte del av de svenskakväveoxidutsläppen än svavelutsläppen inom landet. Del är också mindreskillnader mellan utsläppen och vinter efiersom bilavgaserna ären dominerande källa. I våra beräkningar har vi antagit all förändringari depositionen är direkt proportionella mot förändringar i utsläppen. Vi harutgått från en spridningsmodell framtagen inom EMEP. Vi har vidare antagit altkväveoxider sprids på samma sätt som svaveldioxid saml att endast sulfat-,nilrat- och vätejoninnehållet i nederbörden förändras. Övriga ämnen har viantagit vara konstanta. Som framgår av tabellerna 4.8 och 4.9 minskarsvavelnedfallet med 0,5-0,svavel per m och år, dvs ihuvudalternativet medan pH i nederbörden ökar med 0,3-0,5 enheter. Merlångtgående åtgärder enligt alternativ 3 medför att pH i nederbörden stigertill 5,0 eller mer på de flesta platser i landet. Prop.1984/85:127 22 for luftforskning har med ledning avde antagna förändringar i utsläppen som redovisas i tabellerna 4.6 och 4.7beräknat vilka konsekvenser reduktionerna får på oxidantbildningen, dvs i dellasammanhang halten av ozon och peroxyacetylnitrat, . Studien har utgåttifrån de atmosfärkemiska förhållanden som rådde vid enozonepisod i . Luften i södra hade huvudsaklingenpasserat de . Som resultat erhölls att ozonbildningen minskademed i huvudalternativet och i alternativ 3. Alternativ 2medförde en mindre ökning av oxidantbildningen. Om inga ålgärder vidtas iSverige skulle reduktionen bli mindre. Del är viktigtatt påpeka att den största minskningen erhölls för de högsta halterna. Det bör framhållas att beräkningsmodellen är osäkeroch att resultaten grundar sig på ett begränsat dataunderlag. Transport avförorenad luft från andra delar av kontinenten kan dessutom ge andraförhållanden. Tabell4.8 Svavelnedfallet i vid alternativa förändringar av utsläppen "allet, g 1995 år (skogsmark) Ah 2 Alt 3 1.4 0,9 0.8 0,6 Anm.Depositionen på sjösystemen torde vara lägre än ovan angivna värden. Tabell4.9 Nederbördens pH i vid alternativa förändringar av utsläppen Försurningsläget behovet av åtgärder Försurningsläget i sjöar och vattendrag redovisadesutförligt i en skrivelse från och fiskeristyrelsentill regeringen. Där framgick att ca 18000 sjöar och rinnandevatten uppvisade pH-värden där skador på livet i vattnen kan förväntas. Försurningen är av ungefär sammaomfattning. Kalkningen har i viss utslräckning förbättrat läget (se kapitel10). 1984/85:127 23 ocksåtecken på en viss förbättring i områden där slora lokala utsläpp har minskats. Försurningen av ytvattnen kan lill 80-90%tillskrivas svavlet. Om svavelbelastningen och svavelhalten i sjöar ochvattendrag minskar förbättras vattnens tillståndavsevärt. Förändringen är dock inte tillräcklig för att skydda alla känsligavallen. Kväveoxidernasvarar för av surhelen i nederbörden. Kväve är ett gödningsämnesom tas upp av växterna sedan det deponerats. Om depositionen ökar utöver denmängd som kan tas upp av växterna kommer dock nilrat att läcka ul tillytvattnen. De sura kväveföreningarna spelar dessutom stor roll vid s k surstötar, dvs tillfälliga flöden av surt vatten främst isamband med snösmältningen . Marksyslemel hinner inte nämnvärt påverkadet sura innehållet i sådana flöden. Det är den ackumulerade syradeposilionenunder vinterhalvåret som spelar roll för surstötens sloriek. Surstötar kan förekomma även i områden där vattnetnormalt.är väl skyddat mot försurning. En enda surstöt kan räcka för attallvarligt skada en lång rad organismer. har försurningsskadorkonstaterats i stora delar av fjällvärlden. Under vintrarna 1978-1980 och 1984var snön sur långt upp i fjälltrakterna och känsligt vattenliv skadades. Kvävetsroll för försurningen kommer att öka till mitten av dels som följdav att salpetersyrans relativa betydelse för det sura nedfallet ökar, dels somföljd av att markens förmåga all ackumulera kvävet minskar. Det är främst pånäringsrika marker i som risken för denna sk kvävemättnad ökar. Sammanfattningsvis skulle belastningen av svavelbehöva reduceras i om alla buifertsvaga vatten skulleskyddas. Kvävebelastningen skulle behöva minskas med hänsyn till surstötarnaoch för att hindra framtida ökat läckage av kväve till ytvattnen. Marken har betydligl störte förmåga atl buffra mottillförseln av sura ämnen än vad de flesta vatten har. Försurningen iakttogsockså först i ytvattnen. Enpåtaglig försurning av marken har noterats i södra och . I eltområde i har t ex pH sänkts med i genomsnitt en halv pH-enhet under desenaste femtio åren. I vissa delar av det undersökta området är pH-sänkningenstörte än en pH-enhet vilket innebär en mycket drastisk förändring av markprocesserna. Försurningenav marken får till följd att magnesium och andra växtnäringsämnen tvättas uteller blir otillgängliga. Träd och annan växtlighet kan få brist på dessaämnen. 1984/85:127 24 Markförsurningen innebär också att aluminium ochmånga tungmetaller frigörs. Dessa ämnen kan vara giftiga för träden. Metallernatransporteras vidare lill gmndvatten och ytvatten och påverkar de ekologiskasystemen. Ledningar, byggnader och andra konstruktioner imarken utsätts för ökad kortosion när marken försuras. Det finns tecken på atldenna typ av kortosionsskador ökat . Frekvensen av rapporteradeskador är störst i de södra och sydvästra delarna av landet. Svavelföreningarna svarar ännu för huvuddelen avden markförsurning som uppkommer till följd av det atmosfäriska nedfallet.Efterhand som växternas förmåga alt ta upp kvävet i nedfallet överskrids kommerdock kväveföreningarna att få ökad betydelse för markförsurningen. Jordbruksmarkens surhet påverkas endasl i begränsadgrad av det sura nedfallet. Skördeuttaget, gödslingen och utiakningen av kalkfrån marken spelar den största rollen. Del sura nedfallet svarar i flertalet län för mellan10 och av försurningen av jordbmksmarken. De surgörande gödselmedlenbörjade användas i ökande omfattning . De olika försurningsprocesserna inom jordbruketmotverkas genom kalkning. Kalkanvändningen inom jordbmket sjönk fram till mittenav . Därefter har kalkningen ökat men den är fortfarande otillräckligför all kompensera syralillförseln.