prop · G803123 · 1984-12-31 00:00:00 — om godkännande av protokoll nr 7 till konventionenangående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna; Regeringen föreslår del förslag som har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 propositionen föreslås altriksdagen godkänner protokoll nr 7 lill konventionen den 4 november 1950angående skydd för de mänskliga rättighe-lerna och de grundläggande friheterna.1 protokollet uppställs garantier för vissa ytleriigare rättigheter, bl. a.rätl till prövning i två inslanser av brottmål, rätt till ersättning förorikliga broitmålsdomar och krav på lika behandling av makar i vissafamiljerätlsliga frågor. 1 1984/85. Prop.1984/85:123 2 I. , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, , , R. , , , , Propositionom godkännande av protokoll nr 7 till konventionen angående . skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna Med stöd av godkännande (prop. 1951:165,UU 1951:11, rskr 1951:251) deponerade den 4 februari 1952ratifikationsinstrumentet avseende konventionen angåendeskydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. De ikonventionen upptagna rättigheterna har sedermera kompletterats genom tilläggsprotokollav (prop. 1953:32, UU 1953: I, rskr 1953:124) och protokoll nr4 av (prop. 1964:87, UU 1964:4, rskr 1964: 137). Desvenska ratifikationsinstrumenten avseende dessa protokoll deponerades den 22juni 1953 respektive . Genom protokoll nr 2 av (se betr.protokoll nr 4) fick den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheternabehörighet alt under vissa fömtsättningar avge rådgivande yttranden. Protokollnr 3, som också undertecknades (se betr. protokoll nr 4), avsågändring av artiklarna 29, 30 och 34 i konvenlionen i syfte atl underiällaarbetet för den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna. Genomprotokoll nr 5 av ändrades artiklarna 22 och 40 i konvenlionennär det gällde mandattiden för ledamöterna av kommissionen och av deneuropeiska domslolen för de mänskliga rättigheterna. Del senasle protokollet som har anslutitsig till är protokoll nr 6 av om dödsstraffets avskaffande ifredslid (prop. 1983/84:31, UU 1983/84:4, rskr 1983/84:62). har vid sitt 375: eslällföreträdarmöte antagit texten till elt sjundetilläggsprotokoll till konventionen. Protokollet öppnades för undertecknandeav ministerkommittén Prop.1984/85:123 3 den22 , dä det skrevs under av . De engelska och franskatexterna, som har samma giltighet, saml en översättning till svenska bör fogastill protokollet i detla ärende som bilaga. Jag avser nu atl la upp frågan om godkännande avdetta filläggsproto-koll. Under ärendets behandling i harkontakter under hand förekommit med justitiekanslern (), kammarrätten iJönköping, riksåklagaren, , statens invandrarverk,familjelagssakkun-niga saml justitieombudsmannen (JO). antog den internationella konvenlionen om ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheter, den internafionella konvenlionen om medborgeriiga ochpolitiska rättigheter saml det fakultativa protokollet till den senare konventionen(prop. 1971:125, UU 1971:13, rskr 1971:270). Konventionerna och protokolletundertecknades för vidkommande . De svenskaratifikationsinslrumenten deponerades . , som var medveten omatl problem kunde uppstå genom alt FN-konvenlionerna och den europeiska konvenlionenexisterade sida vid sida, gav en expertkommitté i uppdrag attundersöka frågan. lade fram en rapport tillministerkommittén om skillnaderna mellan de rättigheter som garanterades genomden europeiska konventionen och de rättigheter som omfattades av deninternationella konvenlionen om medborgeriiga och politiska rättigheter. antog den 23oktober 1972 rekommendation 683 (1972) om de åtgärder som borde vidtas medanledning av slutsatserna från en parlamentarisk konferens om mänskligarättigheter som hölls i . Församlingen lade framförslag till ett program för på kort och medellång sikt i fråga ommänskliga rättigheter. Den rekommenderade särskilt en undersökning av frågan omatt utvidga de rättigheter som skyddas genom den europeiska konvenfionen ommänskliga rättigheter. I sin rekommendation 791 (1976) om skyddet för demänskliga rätligheterna i rekommenderade församlingen vidareministerkommittén att sträva efter att i den europeiska konventionen införa såmånga som möjligt av de substantiella bestämmelserna i den internationellakonventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. inleddes på grundval av rapportetl arbete på att utvidga rältighelsskyddel i den europeiska konvenlionen.Detla arbele har numera ti 1984185. Prop.1984/85:123 4 uppdragitsåt en särskild expertkommitté. En ledsQärna i denna kommittés arbele har varilall bland de skyddade rältighelerna endasl la med sådana som kan anseslillräckligl specificerade för au kunna garanteras inom ramen för delkontrollsystem som upprättats genom konventionen. Del protokoll som föreligger har arbetats ul avexpertkommiltén och har behandlats av Europarådels huvudkommillé för demänskliga rättigheterna innan det anlagils av slällföreirädarkommiltén. 3 Allmänt om protokollets innehåll Genom protokollet kompletteras konvenlionen med femnya rälligheler. Dessa upptas i artiklarna 1 -5. Artikel 1 ger utlänningarvissa garantier för proceduren i samband med utvisning. Artikel 2 ger dömdapersoner rätl alt överklaga lill högre domslol. Artikel 3 stadgar om rätl tillersättning i händelse av felaklig dom. Genom artikel 4 uppställs förbud motlagföring mer än en gång för samma sak. Artikel 5 kräver likställdhet mellanmakar i fråga om rättigheter och ansvar både inbördes och i förhällande tillderas barn. Artiklarna 6-10 är av teknisk natur. Artikel 6 harall göra med den lerriloriella tillämpningen av proiokollel. Enligt artikel 7skall de nya bestämmelserna betraktas som tilläggsartiklar till konventionen..Artikel 8 innehåller bestämmelser om undertecknande och ratifikation m. m.Regler för protokollets ikraftträdande finns i artikel 9. Artikel 10 slutligenavser de uppgifter som Europarådels generalsekrelerare har i egenskap avdeposi-larie. 4 De enskilda bestämmelserna 4.1 Artikel I Enligt denna artikel får en utlänning som lagligenär bosall på en konven-tionsslats område inte utvisas utan ell i laga ordningfattat beslut härom. Han skall vidare tillåtas (a) framlägga skäl som talar molutvisningen, (b) få sin sak omprövad och (c) för dessa ändamål förelrädas genomombud inför vederbörande myndighet. En ullänning som lagligen befinner sig på enmedlemsslals område åtnjuter redan nu vissa garantier enligt den europeiskakonvenlionen när en ulvisningsåtgärd vidtas emot honom. Del är i synnerhetfråga om del skydd som ges genom artiklarna 3 (förbud mot omänsklig ellerförnedrande behandling) och 8 (rätt till skydd för privat- och familjeliv), iförening med artikel 13 (rätt lill effektiv möjlighet alt tala inför inhemskmyndighet). Rätten alt föra talan tillkommer enligt en dom av den europeiskadomslolen för de mänskliga rättigheterna var och en som vill göra gällande all Prop.1984/85:123 5 hansrättigheter och friheter enligt konventionen har kränkts (domen i fallet Klassoch andra ). Av den förklarande redogörelse (Explanatory Report)lill protokollet, vilken utarbetats av expertkommittén, framgår bl. Ordet "lagligen" hänför sig till den inhemska lagen i denstal det är fråga om. Det är därför den inhemska lagen som avgör vilka villkorsom måste vara uppfyllda för att en persons närvaro på statens område skallbetraktas som "laglig". Bestämmelsen gäller dock inte bara förutlänningar som har rest in på lagligt sätt ulan även för utlänningar som harkommit in illegalt, om de senare har fått tillstånd att bosätta sig i landet.Begreppet utvisning används i allmän belydelse och täcker varje åtgärd somframtvingar en utlännings avresa från territoriet men inbegriper inteutlämning. Rätten alt lägga fram skäl som talar motutvisningen (a) gäller redan innan saken kommer upp till omprövning. Dettaframgår av de procedu-rella garantiernas ordningsföljd. Rätten alt få sin sakomprövad (b) kräver inte nödvändigtvis etl förfarande i två instanser ulan kaninnebära atl den behöriga myndigheten omprövar saken i ljuset av skäl motutvisningen som lagts fram av personen i fråga. Det överlåts ål inhemsk lag atlavgöra på vilket sätl omprövningen skall ske. Beslämmelsen under (c) att utlänningen skall harält att företrädas genom ombud måste respekteras både med avseende på (a) och(b). När det talas om "vederbörande myndighet" förutsätts att dennakan vara antingen föryaltningsmyndighet eller domstol. Den myndighet som omprövarsaken behöver inte vara samma myndighei som fattar det slutliga beslutet omutvisning. Artikeln innebär ingen rätt för personen i fråga eller dennes ombudall fysiskt närvara när saken prövas eller omprövas. Hela proceduren kan alltsåvara skriftlig. Normall bör en ullänning vara befogad att utövasina rättigheter enligt artikelns första moment innan han blir utvisad. Genomdet andra momentet öppnas emellertid möjlighet lill utvisning ,när del är nödvändigt i den allmänna ordningens inlresse eller motiveras avhänsyn till den nationella säkerheten. Dessa undantag skall lillämpas underbeaktande av den proportionalitetsprincip som definierats i domar från deneuropeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Om den allmänna ordningenåberopas, måste staten kunna visa att den exceptionella åtgärden var nödvändigi det särskilda fallet eller i fall av detta slag. Om utvisningen sker avhänsyn till den nationella säkerheten, skall detta å andra sidan accepteras somtillräckligt skäl. I båda fallen skall personen i fråga emellertid ha rätt atlutöva sina befogenheter enligt del första momentet efter utvisningen. Denna artikel erkänner rälien förvaQe person som dömts för brott au få skuldfrågan eller del ådömda straffetomprövat av högre domstol. Del krävs inte generellt all både skuldfrågan ochstraffet skall kunna omprövas. Om vederbörande l.ex. erkänt gärningen, kanrättigheten begränsas till en omprövning av del ådömda straffet. Artikelnöverlämnar åt inhemsk lag att fastställa på vilket säll och enligt vilkagrunder denna räll kan utövas. I motiven (Explanatory Report) sägs alt rättenall begära prövningstillstånd i sig är all anse som en omprövning i den meningsom avses i artikeln. Artikelns andra moment medgerundanlag från rätten till omprövning i fråga om mindre grova gärningar, enligtföreskrift i lag, samt i fall då personen i fråga blivit dömd i högre instanssedan en frikännande dom överklagats eller dömts i första instans av den högstadomstolen. Det senare kan förekomma t. ex. när den tilltalade ärregeringsmedlem, domare eller innehavare av ell annal högt ämbete. Etl viktigtkriterium när del gäller all avgöra om brollel är mindre grovt är omfängelsestraff kan komma i fråga eller inte. Genom denna artikel införs en rälltill ersättning på vissa villkor vid felaktiga domar i brottmål. villkor äralt domen har vunnit laga kraft och elt annat att vederbörande person harundergått straff till följd av domen. Vidare krävs alt domen senare upphävtseller nåd beviljats, i båda fallen på grund av en ny eller nyuppdagadomsländighel som styrkt all domen var felaktig. Någon räll lill ersättningföreligger inte, om det kan visas alt det helt eller delvis berott på den dömdesjälv att den tidigare okända omständigheten inte blivit uppdagad i lid. När villkoren är uppfyllda skallersältning utgå i enlighel med den berörda statens lag eller praxis. Avsiktenär alt förplikta staten att beiala ersättning i sådana fall där det slår klartall personen i fråga var oskyldig. Artikeln stadgar att ingen fårrannsakas eller straffas på nytt genom brotlmålsförfarande i samma stal för etlbrott för vilket han redan blivit slutligt frikänd eller dömd. Detla brukaruttryckas med den latinska grundsatsen ne bis in idem. Tillämpningen ärbegränsad lill det nationella planet och avser endast slutliga avgöranden ienlighet med lagen och rättegångsordningen i den berörda staten. Enligt moment två kan målet dockåterupptas, om det föreligger bevis om nya eller nyuppdagade omständighetereller om elt grovt fel begåtts i 1984/85:123 7 del lidigare rällegångsförfarandel som kan ha påverkalutgången i målet, antingen till förmån för eller lill men för den person detgäller. Etl särskilt stadgande i moment treutesluter inskränkningar i denna artikel med stöd av artikel 15 i konvenlionen.Enligt den artikeln är del annars möjligt all göra undanlag frän vissa avkonventionens bud i krig eller i annal allmänt nödläge som hotar nationensexistens. Enligt denna artikel skall makarvara likställda i fråga om rälligheler och ansvar vid äktenskapets ingående,under äktenskapet och i händelse av dess upplösning. Kravet på likställdhetgäller bara i makarnas förhållande lill varandra, med avseende på deras personeller egendom, och i deras förhållande lill barnen. Rältighelerna och ansvaretär således av privat-rällslig natur. Den omständigheten all makarnaskall ha samma rälligheler och ansvar i förhållande lill sina barn skall inteförhindra staten från atl vidta sådana ålgärder som är nödvändiga i barnensinlresse. 1 detla sammanhang bör kommissionens och domstolens praxisuppmärksammas, särskill avseende artiklarna 8 och 14 i konvenlionen. När del gäller artikel 8 (rättenlill skydd för familjelivet) har kommissionen och domslolen betonatnödvändigheten all la hänsyn lill barnels inlresse. Vad avser artikel 14(principen om icke-diskriminering) har domstolen förklarat all denna arlikelkränks, om en dislinklion inte har något objektivt och skäligl berättigande. Arlikel 5 innebär inte all denationella myndigheterna hindras från all la vederbörlig hänsyn fill allarelevanta faklorer när de skall falla beslut angående delning av egendom ihändelse av äktenskapels upplösning. Protokollets slutbestämmelser gerendast anledning till några påpekanden i förarbetena (Explanatory Reporl). Dehar utformats med beaktande av de modellbeslämmelser som antogs avministerkommittén i febmari 1980. Enligt första momentet i artikel 7 skall denya bestämmelserna anses som lilläggsartiklar till konvenlionen, och allakonventionens beslämmelser skall följaktligen vinna lillämpning på de genomprotokollet tillagda rättigheterna. Det andra momentet i samma artikelinnehåller föreskriften all artiklarna 25 och 46 i konvenlionen inte skalllillämpas på protokollet, om inte den berörda staten genom en särskildförklaring gått med på delta. Artikel 25 gäller rälien för enskilda personeratl föra fram klagomål lill kommissionen om kränkningar av konvenlionen.Artikel 46 avser en stals förklaring om all den underkastar sig domslolensjurisdiktion. En skillnad bör uppmärk- 1984/85:123 8 sammas i förhållande till det Qärde protokollet, somstadgar att molsvarande förklaringar kan göras med avseende på artiklarna 1 4i protokollet "eller någon av dessa". Denna möjlighet står inte öppennär det gäller förklaringar angående artiklarna 25 och 46 enligt det sjundeprotokollet. 1 detta fall måste förklaringarna avse samtliga tilläggsarliklar(artiklarna 1-5). Sedan protokollet undertecknatsskall det ratificeras, antas eller godkännas. För ikraftträdande fordras attsju av medlemsstater har uttryckt sitt samtycke till atl varabundna av protokollet. Skyddet för de mänskligarältighelerna har byggts ut successivt. antog år 1948den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. varemeilerlid försl med alt utarbeta och anta en bindande konvention på området.Den europeiska konvenlionen angående skydd för de mänskliga rätligheterna ochde grundläggande friheterna tillkom . Genom konvenlionen upprättadesockså organ för effektiv övervakning av tillämpningen. Del är i första hand deneuropeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna och den europeiskadomstolen för de mänskliga rättigheterna som är kontrollorgan, men ocksåministerkommittén har tilldelats vissa uppgifter. kompletteradeskonventionen med etl tilläggsprotokoll, som omfattade tre rättigheter.Härigenom garanteras äganderätten (artikel I), rätten lill undervisning (artikel 2) och rätten tillfria val (artikel 3). Genom del Qärde protokollet tillkom fyra nyarättigheter. De gäller förbud mot frihetsberövande på grund av oförmåga attfullgöra avtalad förpliktelse (arlikel I), rätten till personlig rörelsefrihet (artikel 2),rälien alt vistas i sitt hemland (artikel 3) saml förbud mol kollektivutvisning av utlänningar (artikel 4). FN-konvenlionerna om medborgeriigaoch politiska rättigheter saml om ekonomiska, sociala och kulturellarälfigheter tillkom . Del har varit naturligt att därefter försökakomplettera den europeiska konventionen med vissa rättigheter frånFN-konvenlionerna som kan lämpa sig alt underkastas det effektivakontrollsystem som existerar enligt konvention. Del sjunde protokollet omfattar femrättigheter som har sin motsvarighet i den internationella konventionen ommedborgerliga och politiska rättigheter. Rättigheternas innehåll ochutformning avviker dock i vissa avseenden från motsvarande bestämmelser iFN-konvenlionen. Artikel 1 i del sjunde protokolletger utlänningar vissa procedurella garantier i samband med utvisning. Enliknande beslämmelse finns i arlikel 13 i FN-konvenlionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter. 1984/85:123 9 skillnad är emellertid all FN-konvenlionen avserutlänningar som lagligen befinner sig på en konventionsslals område, medan deneuropeiska beslämmelsen gäller för utlänningar som lagligen är bosatta på enstats lerrilorium. En strävan har även varil all ge etl klarare uttryck åtgarantiernas innehåll och förhållande till varandra. 1 del första momentel haren uppdelning sketl under tre punkter, och i det andra momentet har undanlagmed hänsyn till den allmänna ordningen eller den nationella säkerhetenuppställts. Gällande svenska beslämmelser lordeväl läcka innehållet i arlikel I. Avvisningarav utlänningar, som inte har erhållit uppehållstillstånd här, faller utanförartikelns tillämpningsområde. En dom eller ell beslut om utvisning får inteverkslällas förrän domen eller beslulel har vunnil laga kraft, om inteullänningen har avgell nöjdförklaring. För alt undvika eventuella framtidameningsskiljakligheler om innebörden av en nöjdförklaring bör i sambandmed ratifikationen avge en särskild deklaration. Det bör konslaleras atl enullänning som avgell nöjdförklaring enligt 70 S i utlänningslagen (1980:376)därigenom har avstått från rälien all få ell beslut om utvisning omprövat. Ennöjdförklaring kan inte heller . Har ullänningen överklagat beslulelinnan nöjdförklaringen avges, anses hans talan återkallad genomnöjdförklaringen. Artikel 2 avser rätlen för den somdömts för ell brott alt få skuldfrågan eller det ådömda slraffel omprövat avhögre domstol. En likartad beslämmelse finns i arlikel 14 mom. 5 iFN-konvenlionen om medborgerliga och politiska rälligheler. Några svårigheter alt förenabeslämmelserna med gällande svensk lag föreligger inte. Arlikel 2 innehålleringa föreskrifter med avseende på formen för omprövningen. I förarbetena tillartikeln sägs dock atl rätten atl begära prövningstillstånd i sig är atl ansesom en omprövning i den mening som avses i artikeln. Man kan utgå från allavgörandel av en fråga om prövningslillstånd inte fömtsätls ske vid en muntligförhandling. Delta skulle tyda på alt artikel 6: I i konventionen, som gällerrätlen lill opartisk och offentlig rättegång, inte är tillämplig på omprövningenligt arlikel 2 i den meningen alt muntlig förhandling krävs. som i vissa fall medger skriftlig handläggning i brottmål,kan därför inte anses stå i slrid med föreskrifterna i arlikel 2 i protokollet. Artikel 3 stadgar om rält lillersältning i vissa fall med anledning av felaktiga domar i brottmål. Enmolsvarande beslämmelse finns i arlikel 14 mom. 6 i den inlernalionellakonvenlionen om medborgerliga och politiska rälligheler. 1 svensk rält finns inie någon allmänbeslämmelse om ersältning lill den som dömts och undergått straff för brottsliggärning enligt en dom som senare visar sig felaktig. Om påföljden har varilfängelse, förvandlings-straff för böter eller frihetsstraff har den dömde rätllill ersäilning enligt lagen (1974:515) om ersältning vid frihetsinskränkning.Ersättning utgår 1984/85:123 10 oberoende av om den felaktiga domen har tillkommit genomnågot fel eller försummelse från domares eller domstols sida. Ersättning utgårför utgifter, föriorad arbetsförQänsl, intrång i näringsverksamhet ochlidande. Om påföljden är böter skall dessa, om de har betalats, avkortas ochåterbetalas i överensslämmelse med 11 § bötesverkställighetslagen (1979: 189). Enligt skadeståndslagen (1972:207)kan viss ersättning utgå, om den dömde har lidit skada till följd av fel ellerförsummelse vid myndighetsutövning. I lagen föreskrivs vissa särskildaförutsäUningar för sådan skadeslåndsskyldighet för stålen. a. förutsättsaU de krav har blivit åsidosatta som med hänsyn till verksamhetens art ochändamål skäligen kan ställas på dess utövning (standardregeln). De möjligheter till gottgörelse åtde dömda som sålunda föreligger enligt svensk rätt får anses uppfylla kraven enligtartikel 3. Artikeln kan således godkännas ulan lagändringar. Artikel 4 uppställer förbud motlagföring mer än en gång för samma sak. FN-konvenlionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter har ett något annoriunda utformat förbud i artikel 14mom. Bestämmelserna i artikeln stämmer väl med den svenskalagstiftningen. Artikelns tredje moment stadgar atlingen inskränkning får göras i denna rättighet med stöd av arlikel 15 ikonvenlionen. Den artikeln gäller rälien alt göra avvikelser från skyldigheternaenligt konventionen under krig eller i annat allmänt nödläge som hotarnationens existens. Artikel 5 kräver likställdhetmellan makar i fråga om rättigheter och ansvar både inbördes och i förhållandetill deras barn. Kravet på likställdhet gäller vid äktenskapets ingående,under äktenskapet och i händelse av dess upplösning. En likartad beslämmelsefinns i arlikel 23 mom. 4 i FN-konvenlionen om medborgerliga och politiskarättigheter. Den svenska lagstiftningen omäktenskap och barn svarar hell mot de krav som följer av arlikel 5. Av protokollets slutbestämmelserlorde endasl arlikel 7: 2 påkalla några kommentarer. har vidratifikation av konvenlionen samt del första och Qärde lilläggsprolokollelavgell förklaring enligt artikel 25 om erkännande av kommissionens behörighelalt motta framställningar från enskilda personer, icke-slalliga organisationereller grupper av enskilda. bör vid ratifikationen av del sjundeprotokollet avge en molsvarande förklaring beträffande artiklarna 1-5 iprotokollet. har även, med förbehåll om ömsesidighet, erkäntdomstolens jurisdiklion enligi arlikel 46 med avseende på konvenlionen samt delförslå och Qärde lilläggsprolokollel. Vid ratifikationen av det sjundeprotokollet bör genom en särskild förklaring godta domstolensjurisdiktion också belräffande artiklarna I -5 i proiokollel. Prop.1984/85:123 11 Med hänvisning lill vad jag nu har anförthemsläller jag atl regeringen föreslår atl dels godkänna protokoll nr 7 till konvenfionenangående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, dels medge alt vid ratifikation avprotokoll nr 7 avger förklaringar både om erkännande enligt artikel 25 avkommissionens behörighet att ta emot framställningar från enskilda personer,icke-slalliga organisationer eller grupper av enskilda och om godtagande enligtartikel 46 av domstolens tvingande jurisdiklion beträffande artiklarna 1-5 iprotokollet., Regeringen ansluter sig lill föredragandensöverväganden och beslutar all genom proposition föreslå atl anta detförslag som föredraganden har lagt fram. to theConvention for the Protection of HumanRights and Fundamental Free- å laConvention de sauvegarde des Droits de1'Homme et des Libertés fondamen- The member States of the Council ofEuropé signatory hereto, Being resolved to lake furthersteps lo en-sure the collective enforcement of certain rights and freedoms bymeans of ihe Conven-fion for the Protection of Human Rights and FundamentalFreedoms signed al on (hereinafter referred lo as"the ConvenUon"), agreed as follows: