prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta senare beslut grundades bl.a. på särskilda analyser av situationen till följd av den ogynnsamma utvecklingen av främst dollarkursen och ianslulning härtill på överläggningar mellan företrädare för de partier som ärrepresenterade i försvarsutskottet. Vidare har beslutat att medhänsyn till det rådandesamhällsekonomiska och statsfinansiella läget skall ambitionsökningarna försvarsbeslut rörandecivilförsvaret inte till alla delargenomföras i den takt som tidigare hade planerats (prop. 1983/84:40 bil. 2, FöU7, rskr 88). Regeringen avseratt förelägga förslag tillsäkerhetspolitikens inrikining och totalförsvarets fortsatta utveckling /87. Arbetet med att ta fram erforderligt underlag för detta förslagoch för beslut med anledning härav har pågått sedan år 1982.Orientering om arbetet har lämnats till utrikes-och försvarsutskott. Regeringen har imars 1984 beslutat tillkalla en kommitté med uppdrag att överväga ochlämna förslag om säkerhetspolitikens inriktning och totalförsvarets fortsattautveckling m. m. efter /87. Kommittén, som har antagit namnet1984 års försvarskommitté, skall lämna sitt förslag till regeringenefter . avser kommittén redovisa sina analyseroch överväganden om svensk säkerhetspolitik. Underlag för försvarskommitténs arbetetas fram bl.a. av värn-pliktsutbildningskommitté och avmyndigheterna. Vämpliktsutbildnings-kommitténhar överlämnat betänkandet (SOU 1984:71) Vämphkten iframtiden. I tilläggsdirektiv (Dir 1984:15) har utredningen fått i uppdrag att se över dels utbildningen avvapenfria tjänstepliktiga, dels dennuvarande ordningen för frikallelse från värnpliktens fullgörande. Kommitténsöverväganden och förslag i dessa frågor skall vara avslutade under år1985. Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 12 Myndigheterna har ijuni 1984 överlämnat den första delen av sina rapporter. Det nu pågående studie- ochplaneringsarbetet vid myndigheternaskall rapporteras . Jag hemställer att regeringen bereder riksdagentillfälle att ta del av vad jag har anfört omförberedelser totalförsvarsbeslut. Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 13 Förhållandet mellansupermaktema har varit mycket kyligt. Den konstruktiva dialogsom inleddes i böljan av avstannade istort sett . Allt färre kontaktvägar har hållitsöppna. kunde dock en viss ljusning skönjas i och medtillkännagivandet att och enats om ett sammanträffande påutrikesministernivå för att diskutera viktiga nedrustningsfrågor. Det är ännu ovisstvad dettakan leda till och svårt att se hur spänningen och misstänksamheten inom en näraframtid skulle kunna vändas i samarbete och en konstruktiv dialog. De spändarelationerna mellan supermakterna sätter sin prägel på hela det internationellaklimatet. Eftersom supermaktema uppfattar att deras intressen är direktberörda i många regionala och lokala konflikter i världen, kan ävengeografiskt begränsade oroligheter få vittomfattande säkerhetspolitiskakonsekvenser. Ett exempel på detta är utvecklingen i , där dedjupa motsättningarna mellan och flertalet av dess grannar påsenare år centrerats kring . Kriget mellan och fortsätter påfemte året med mycket stora offer på båda sidor utan att någon lösning kanskönjas. Tillförsel av mer avancerade vapensystem och anfall mottankfartyg och oljeanläggningar innebär en fara för ytterligare upptrappning av konflikten. Den sovjetiska interventionen iAfghanistan går in på sitt sjätte år, medanbefolkningens motstånd och omvärldens protester mot detta grova övergrepp mot folkrättens principer och ett litetlands suveränitet fortsätter.Sverige har uttryckt en bestämd reaktion mot de brott som begåtts mol defolkrättsliga reglerna för skyddet av befolkningen. I möts folkliga krav på en drägligare tillvaroefter århundraden av nöd och förtryck med fortsatt militärt våld och förtryck.Yttre inblandning i form av vapenleveranseroch militärt bistånd innebär ökade risker för öppet krig iregionen. I södra och har utvecklingen visat hur stormakternas engagemang på grund avstrategiska intressen fördjupar lokala konflikter och försvårar fredligalösningar baserade på respekt för folkens oberoende och rätt tillsjälvbestämmande. Tid efter annan harmotsättningar mellan folkliga frihetssträvanden och regimemas kontrollkrav skapat spänning iÖsteuropa. Inom båda maktblocken har under senare årförsvarsstrategin varil föremål för intensiva diskussioner. Inom Warszawapaktendiskuteras i ökad grad möjligheten avutdragna konventionella operationer i samband med ett krig i . har deklarerat att man inte kommeratt vara först att använda kärnvapen. Inom NATO förefaller det vara en allt mera utbredd åsikt att det upplevda beroendetav tidig kärnvapeninsats bör minskasgenom förstärkning av det konventionella försvaret. Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 14 Den kvalitativakappmstningen har fortsatt i ett uppdrivet tempo, medan obetydliga framsteggjorts i rustningskontroll- och nedrustningsfrågor. Den växandefredsrörelsen utgör en sund reaktion mol regeringarnas oförmåga att bryta de etablerademstningsmönstrens onda cirkel. Huvudansvaret för de uteblivna resultaten inedmstningsarbetet får bäras av de bådasupermakterna. Samtalen om begränsning av de strategiska kämvapnen, des. k. START-förhandlingarna, har efter avbrottet helt legat nere. Mot bakgrund av densnabba militärtekniska utvecklingen är det angeläget att få tillstånd förhandlingar om stopp förrymdvapenutvecklingen. De sonderingar som gjorts har dock intelett till något resultat. Supermakternasförhandlingar i om de regionala kärnvapnen i avbröts på senhösten1983. NATO: s ulplacering av nya medeldi-stansraketer i har följtsav ulplacering av nya sovjetiska käm-vapensystem i DDR och . Ett nytt ochfarligt skede i kärnvapenkapprustningeni har sålunda inletts. Även andra pågående förhandlingar av betydelseför säkerhet präglas av låsningaroch djupa motsättningar. Wiensamtalen om militära styrkereduktioner i (MBFR) avbröts islutet av men åtemppiogs imars 1984. Några påtagliga framsteg har emellertid inte gjorts . Inte heller vidnedrustningsförhandlingama i har man nått överenskommelser på senare år.Beträffande frågan om förbud mot C-stridsmedelhar dock vissa framsteg gjorts . I fråga om förbud mot militärt angrepp mot kämkraftverk har Sverigetagit ett nytt initiativ. Konferensen om förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärder och nedmstningi inleddes i ijanuari 1984. Därmed har etablerats ett viktigtfomm för en fortsatt dialog mellan öst och väst i syfte att minskamisstron mellan maktblocken, minska risken för en väpnad konflikt och på siktge bidrag till en nedrustningsprocess. Konferensen är också viktig därför att arbetet i så många andra fora legat nere.Värdskapet för lägger ett speciellt ansvar på Sverigeatt bidra till framsteg iförhandlingarna. Tillsammans med andra neutrala och alliansfria stater söker bidra medkonstruktiva förslag till lösningar, somäven tillgodoser våra egna säkerhetsintressen. kunde slutligen en uppgörelse träffas om formerna förkonferensens arbete. Därmed harvägen öppnats för mera konkreta förhandlingar. De nordiska ländernakan inte undgå att beröras av de stormaktsmotsättningar som gäller . Härtill kommerdessutom att det nordiska området i sig successivt vuxit i strategiskbetydelse. Huvudorsaken till dennautveckling är utbyggnaden av de sovjetiska marinbaserna på , vilkas lokalisering till stor del ärbetingad av globalslrategiska och geografiska faktorer i förening med denvapentekniska utvecklingen. Dennautbyggnad har följts av det norska beslutet om förhandslagring i mellerstaNorge av viss utmstning för amerikanska marinkårsförband. 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 15 ökning av den militära aktiviteten i det nordiska områdetsom ägt mm på båda sidor bör i första hand ses som ett led i supermakternas bevakandeav sinaglobala intressen och som en del av den strategiska maktbalansen dem emellan. Utvecklingen får dock på olikasätl återverkningar också för del.Vårt land befinner sig inte längre i periferin av stormakternas militärstrategiska intressekonflikter. Ett teckenhärpå är de allvariiga kränkningarav svenskt territorium som ägt mm . Respekten för vår säkerhetspolitiskalinje kräver att vi redan i fredstid ingriper med största fasthet motkränkningar av vårt territorium. Betydande resurser har anslagits för atl påskynda enförstärkning av ubåtsskyddel. Vår förmåga att upptäcka och ingripa motfrämmande ubåtar stärks nu efterhand. Det är vår skyldighet och vår bestämdaföresats atl med alla till buds stående medel hävda territoriellaintegritet. Regeringen kommer inte att tveka att ingripa mot den eller dem somkränker svenskt territorium. Målet är och förblir att förmå främmande makteralt avstå från kränkningar. Det är etl globaltintresise att kärtvapnens roll i stormakternas relationer reduceras. I de nordiska länderna finnsinte några kärnvapen. Det är viktigt att detta förhållande består. Regeringenönskar därför att få till stånd enkärnvapenfri zon i . Syftet med ett zonarrangemang är alt främja avspänningen i vår del av väriden och attminska risken för kärnvapenanvändning mot det nordiska området. Arbetet för enkorridor i fri från slagfältskärnvapen är också ett led isträvanden att minska spänningen mellanstormaktsblocken. syftar det till att minska risken för atl en väpnadkonflikt snabbt trappas upp till ett för alla parter förödandekärnvtipenkrig. Regeringen avser att fortsätta arbetet med dessa förslag i förvissningen att ett genomförande av dem verksamt kan bidra till att lindra (notsättningarna mellanblocken och därmed öka vår egen säkerhet. De senaste årensallvariiga utveckling i världen förändrar inte de gmndläggande slutsatsersom drogs försvarsbeslut. Trots skärpta stormaktsmotsättningaroch ökad militär aktivitet i vårt närområde är det gmndläggandemönstret i norra oförändrat. De senaste årens kränkningar av svensktterritorium har föranlett förstärkta insatser för ubåtsskydd. 1 övrigt kvarstårförutsättningarna för de överväganden som redovisades i samband med det senaste försvarsbeslutetoförändrade. Den svenska säkerhetspolitiken, gmndad på vår alliansfrihet i fred syftandetill neutralitet i krig och stödd på ett för våra förhållanden starkt försvar,ligger fast.Regeringen kommer att fullfölja denna politik med kraft, klarhet och konsekvens.Förtroende för vår vilja och vår förmåga all i krig bevara neutraliteten måstevidinakthållas. Del får varken skapas farhågor eller förväntningar om attSverige ens under starkt yttre tryck skulle överge sin neutralitetspolitik. Detråder bred uppslutning kring den syenska säkerhetspolitikens principer. Dettaär en väsentlig nationell tillgång. Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 16 Jag hemställer att regeringen bereder riksdagentillfälle att ta del av vad jag har anfört om säkerhets- ochförsvarspolitiken. 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 17 1980/81:20(bil. 3) anmälde dåvarande chefen för försvarsdepartementet att hanavsåg att låta kartlägga de besparingar som skulle kunna uppnås genom samverkanmellan försvaret och övriga samhällssektorer. Vidare anmälde han i prop. 1980/81:100 (bil. 7) att ett översynsprojekt hade startats. Jag vill här redovisa arbetslägetbeträffande de delar som återstårav projektet. Som jag anmälde iprop. 1983/84: 100 (bil. 6) har överbefälhavaren med regeringensmedgivande bedrivit försök med försvarsmaktens transportflyg för bl. Jag anmälde också att jag avsåg att föreslå regeringen attbereda tillfälle att ta del av de erfarenheter som hade vunnits underförsöken när överbefälhavarens redovisning av dem förelåg. Överbefälhavaren hari lämnat en sådan redovisningtill regeringen. Försöken harbedrivits fr.o.m. t.o.m. med varierande inriktning och omfattning. Syftet var att fåerfarenheter av ett ökatutnyttjande av försvarets transportflygplan för transport av värnpliktiga. I viss utsträckningskulle man även analysera möjligheterna att utnyttja egna resurser vid tjänsteresor.Ett mål i vid mening för försöken var attfå underlag för ett ställningstagande i frågan om utnyttjande av försvarsmaktens egna flygresurser som komplement tillde vanliga transportföretagen skullegöra det möjligl att begränsa kostnadsökningarna för värnpliktigasledighetsresor. Försöken har gällt värnpliktiga som tjänstgjort påGotland. Överbefälhavarensslutsats av försöken är att det behövs ytteriigare undersökningar och analyser.I det fortsatta arbetet deltar . Rapport frånden fortsatta studien beräknas föreligga underår 1985. På regeringensuppdrag har överbefälhavaren i samråd med generaltullstyrelsen utrett fråganom gemensamt utnyttjande m. m. av flygplan för övervakning till sjöss. Regeringen hari givit överbefälhavaren i 2 1984/85. 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 18 uppdrag att redovisa kostnadsjämförelser vid anskaffningeller leasing av nya eller begagnade flygplan. Överbefälhavaren skall också isamråd med generaltullstyrelsen redovisa kostnaderna för drift och underhåll ide olika allernafiven. 4.4Samordning mellan kommuner, landsting och fredsförband 1981/82: 102om säkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvarets fortsattautveckling (bil. 1) anmälde dåvarande departementschefen att en inventeringhar gjorts av möjligheterna till ett ökat samutnyttjande av försvarets och det övrigasamhällets resurser. Han anmälde vidare attarbetet med atl undersöka möjligheterna till en ökad samordning mellan kommuneroch fredsförband borde drivas vidare med hänsyn till de besparingar som kunde förväntas. (FöU1981/82:18, rskr 374) hade inte något att erinra mot vad departementschefenanförde. gav i uppdrag att kartlägga möjligheterna till en ökad samordning mellanförsvarets fredsförband och övriga delar av samhället. har i febmari 1984 överlämnat rapporten (29 (48): I) Sambmk av resurser mellan förband, kommun, landsting - en förstudie. Av förstudien framgår bl.a. att förband,kommuner och landsting i allmänhet har egnaresurser såväl för utövande av sin verksamhet som för de stödfunktioner som verksamheten kräver. Dettainnebär att i den offentligaförvaltningen inom en kommun där fredsförband och landsfing är representerade finns resurser i form av personal,organisation och utrustning på två eller flera ställen för administrativt ochtekniskt liknande funktioner. Vidare bedöms iförstudien det samutnyttjande av resurser som finns som ringa. När det förekommer skerhuvudsakligen detta i form av "köp av tjänster, gratistjänster och byte avtjänster" mellan de olika enheterna. I förstudienredovisas dessutom de hinder som anförs mot vidgat samutnyttjande bl.a. iform av överordnade myndigheters bestämmelser, bristande resurser för att delta iförberedelser för samutnyttjande, ålagda personalramar m. m. I förstudien redovisasinte några ekonomiska konsekvenser av vad ett vidgat samutnyttjande av resurser kaninnebära. utgår dock med stöd av erfarenheter från andra områdenifrån att ett vidgat samutnyttjande kan ge väsentliga fördelar, i form av såväldirekta besparingar i drift- och kapitalkostnader som möjligheter till ökadtillgänglighet hosresurserna. Regeringen uppdrog åt försvaretsrationaliseringsinstitut Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 19 att,efter överenskommelse med ell lämpligt antal kommuner, landsting och fredsförband, genomföra ett antal studier ochförsök med syfte all dels lämnaförslag på hur ett vidgat samutnyttjande av resurser mellan kommuner, landsting och fredsförband kanåstadkommas, dels initiera praktisk tillämpning av etl sådant vidgatsamutnyttjande. De generella erfarenheter som därvid förvärvas bör sammanfattasoch redovisas i form av en "idékatalog" som andra kommuner,landsting och fredsförband har möjlighet all utnyttja. Vidare skallredovisas ekonomiska och andra konsekvenser av ett vidgat samutnyltjande samt behov av ändringar i nuvarande reglerför atl underiätta ett vidgat samutnyttjande. De genomfördafallstudierna och försöken skall redovisas . I 1982 årsförsvarsbeslut uttalades att totalförsvaret inte utgör någon organisation utan är ett samlingsbegreppför alla nödvändiga åtgärder i syfte attförbereda samhällets omställning till kris- och krigsförhållanden. Vidareuttalades att den som leder en verksamhet i fred skall leda samma verksamhet i krig och ansvara för de fredstidaberedskapsåtgärderna. har i enlighet med regeringens uppdrag lämnat förslagtill en ny ledningsstmktur för de civila delama av totalförsvaret.Förslaget har remissbehandlats och bereds f. n. Jag återkommer tillledningsfrågorna under avsnittet Övrigt totalförsvar, programmet Ledning m. m. (s. 265). 4.6Utredningen om försvarets gemensamma myndigheter 1982/83:100(bil. 6) anmälde föredragande departementschefen att en utredning ()pågick om försvarets gemensamma myndigheter(Fö 1982:06). Kommittén har haft i uppdrag att göra en förstudie om möjlighetema till dels stmkturförändringar och ytterligarekostnadsreduceringar inom försvarets s. k. gemensamma myndigheler, dels ökad samordning med övriga statligamyndigheter. Kommittén har i september1983 överlämnat betänkandet (Ds Fö 1983:5) Stmkturförändringar ochsamordning. Flera av kommitténsförslag berör verksamhet utanför försvarsdepartementets område. Förslagen innebär i regel att fortsattautredningar behövs. Jag vill här redovisavissa delar av det arbete som bedrivs med anledning av kommitténsförslag. Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 20 4.6.1 Samordning av förplägnadsverksamheten Kommittén föreslåratt en tolal översyn genomförs av den offentliga storhushållssektorn. I ensådan bör enligt kommittén bl. a. ingå en granskning av hur statliga medel fördelas tillolika forsknings- och utvecklingsorgan och vilka samordningsåtgärder som därvid skullekunna vidtas. Flertalet remissinstanser förordarfortsatta studier i någon form. Däremotbedöms inte en total branschöversyn nödvändig. Statskontoret har därför fått i uppdrag att isamverkan med senast i slutet av år 1985lämna förslag till åtgärder för att öka samordningen inom den offentligastorhushållssektom i fråga om tekniskforskning, utveckling, utbildning samt informations- och erfarenhetsutbyte.Hämiöver skall nuvarande rollfördelning mellan statliga och statligt finansierade organ inom storhushållssektorn granskas.Förslag i anslutning härtill skall ge förutsättningar för ettrationellare utnyttjande av de statliga insatserna. 4.6.2 Samordning mellan myndigheter i Kommittén föreslåren fördjupad studie av möjligheterna lill ökad samordning mellanförsvarsmyndigheterna och de civila myndigheterna i i fråga omadministrativ service. Möjligheterna till samordning med landsting och kommun bör också prövas. Även jag anser atlsamordning av det administrativa stödet till myndigheterna i bör utvecklasvidare. En fördjupad studie härav börgenomföras när resurser för en sådan kan avdelas. Oaktat detta bör försvaretsmaterielverk, som huvudman för förvaltningskontoret i ämbetsbyggnaden , ta initiafiv till ochgenomföra administrativa samordningsåtgärderför de myndigheter som har lokaler i . 4.6.3 Samordning av telekommunikationerna Kommittén föreslåratt möjligheterna till en bättre samordnad organisation för att tillgodose totalförsvarets behov avtelekommunikationer undersöks i en huvudstudie. Ett flertalremissinstanser förordar en begränsad studie för att klarlägga om förutsättningar finns för en ökadsamordning. Sedan lång tidtillbaka pågår samarbete mellan försvarsmakten och inomtelekommunikationsområdet. Samarbetet regleras i avtal ochöverenskommelser samt genom deltagande i gemensamma utredningar och arbetsgmpper. Bl.a.har en arbetsgmpp med representanter för försvarsmakten och ioktober 1983 lämnat förslag till ett övergripande avtal om samordnatutnyttjande av försvarets och trans-missionslinjenät (SAFT). Förslagetsyftar bl.a. till att ett samarbeteskall Prop.1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 21 ske vid planering, utbyggnad och användning av såväl deanaloga som de digitala linjenäten så att den totala kostnaden kan minimeras. Förslaget har fåttelt i huvudsak positivt mottagande vid remissbehandlingen. Det kompletteras f. n. inomteleverket. Jag utgår från attdetta arbete resulterar i att intentionerna i SAFT kan genomföras så snartsom möjligt och med berörda myndigheters positiva medverkan. Enligt minuppfattning bör vinster totalt sett kunna uppnås genom en ökad samverkan t.ex. vid anskaffning och utnyttjande av transmissionslin-jenäten. Molbakgmnd av det arbete som pågår inom detta område är jag inte nu beredd attförorda en sådan särskild studie som föreslår. Jag anser emellertidatt det är väsentligt, att samverkan inom telekommunikationsområdet följs uppfortlöpande. Totalförsvarets teleberedning (TTB), som är ett beredningsorganunder totalförsvarets chefsnämnd, har till uppgift att svara för samordning avteleverksamheten inom lotaLför-svaret. Mot bakgmnd av dels att TTB bör ges enmer aktiv roll inom detta område, dels att samverkansbehovet i operaUvi hänseendehar förstärkts , är det lämpligt med något ändrade regler förverksamheten. Jag avser därför att återkomma till regeringen med förslag tilluppdrag till totalförsvarets chefsnämnd att ändra beredningens inriktning ochsammansättningi syfte att i TTB få ett effektivt organ för samordning, uppföljning m. m. av televerksamheten. Jag har i dessafrågor samrått med chefen för . 4.6.4 Samordning av byggnadsverksamheten Kommittén rekommenderar en huvudstudiesom i första hand skall belysakonsekvenserna av en sammanslagning av fortifikationsförvaltningen och samt av ett genomförandeav övriga samordningsåtgärder mellan dessa myndigheter. Flertaletremissinstanser anser att möjligheterna att utvidga redan pågående besparings-och samordningsarbete mellan fortifikationsförvaltningen och bör prövasoch att huvudstudien således inte i förstahand bör inriktas mot en sammanslagning utan mot en kartläggning av samordningsmöjligheter mellanfortifikationsförvaltningen och byggnadsstyrelsenoch statsförvaltningen i övrigt samt att belysa konsekvenserna av ensådan samordning. Regeringen hartillkallat en särskild utredare (1984: 32) för alt utreda statsförvaltningenslokalförsöijning. Avsikten är att bedriva utredningsarbetet i två etapper. I den första etappen är inriktningen att granska systemetför den statliga 1984/85:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 22 lokalförsörjningen, dvs. de processer somomfattar behovsanalys, projektering och byggande samt förvaltning. I en andra etapp skall,om skäl härför finns, analyser göras och förslag lämnas tillsamordningsåtgärder och organisatoriska förändringar inom byggnads- ochanläggningsförsörjningen inom statsförvaltningen. Utredningens förslag i den första etappenredovisas . 4.6.5 Översyn av forskningsverksamheten Kommitténs förslagangående försvarsforskningen avser främst tre områden nämligenprogramsamordningen inom försvarssektom och med andra sektorer,produkiionssamordningen med andra sektorer samt ambitionsnivån förförsvarsforskningen. Regeringen anmälde iprop. 1982/83: 100 (bil. 6) vissa frågor om försvarsforskningens ställning,långsiktiga utveckling och finansiering. hade inte något att erinramot dessa. Regeringen har därefter beslutat om erforderliga ändringar iinstmktionema för berörda myndigheter. Dessa innebär bl.a. att försvaretsforskningsanstalt fortfarande har programansvaret för den gemensammaförsvarsforskningen men har fått en ställning utanför försvarsmakten. Härigenombetonas ytterligare att totalförsvarets myndigheter har ett likställtinflytande över försvarsforskningens inriktning. Regeringen har i juni1983 och gett i uppdrag att isamråd med överbefälhavaren, , överstyrelsen förekonomiskt försvar, och lämna förslag till en samlad syn på försvarsforskningens långsiktigautveckling efter /87. Enligt anvisningarna skall såvälambitionsnivån för försvarsforskningen som möjligheter till utökadproduktionssamordning med andra sektorer utredas. Jag anser därför att någonhuvudstudie enligt kommitténs förslag inte behöver genomföras.