prop · G80359 · 1984-12-31 00:00:00 — omny organisation för den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen m. m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har upptagits i bifogade utdrag urregeringsprotokoll. Ipropositionen läggs fram förslag till ny organisation för den särskill anordnadearbetsmarknadsutbildningen som innebär att arbetsmarknadsutbildningen får enegen organisation fristående från både arbetsmarknadsverket ochskolöverstyrelsen. Denna organisation bedöms bättre än f. n. kunna siärka ocheffektivisera verksamheten saml ha större förutsättningar att kunna anpassaverksamheten efter förändrade behov pä arbetsmarknaden. Den nya AMU-organisalionenföreslås ha en uppdragsmyndighel i varje län med ansvar för alt drivaverksamheten samt en central myndighel med begränsade uppgifter. De nyauppdragsmyndigheterna för AMU skall anordna utbildning som beställs av i förstahand länsarbetsnämnderna. AMU-myndigheterna föreslås ocksä fä möjlighet att motersättning förmedla utbildning och utbildningstjänster till bl.a. förelag ochförvaltningar. Den regionalauppdragsmyndigheten föreslås bestå av ell mindre regionkansli saml länets AMU-cenleroch filialer. Den regionala organisationens huvuduppgift skall enliglpropositionen vara att driva utbildningsverksamheten med bästa möjliga ulbildningsresultaloch ekonomiska utfall. Den regionala uppdragsmyndighelen föreslås ledas av enstyrelse som utses av den cenlrala . Den centralamyndigheten föreslås ledas av en styrelse som utses av regeringen. Styrelsensfrämsta uppgifter skall enligt proposilionen vara att ansvara för uppföljningdels av kvaliteten i utbildningen, dels av de ekonomiska resultaten. 1 1984/85. Prop.1984/85:59 2 Förslag läggs fram om att de kurser som AMU-organisalionenanordnar för arbetsmarknadsverkets räkning skall bygga på kursplaner som harutarbetats efter samråd med arbetsmarknadens parter och med (). Läns-AMU-organisalionen föresläs få möjlighel att anpassa de centraltfastställda kursplanerna efter regionala behov och att utarbetaförsökskursplaner. kommer i vid mening att ha ansvar förutbildningens kvalitet i egenskap av beställare och köpare av utbildning. AMU-organisalionen föreslås övergångsvis lillföras etlsärskilt driflbi-drag att användas för bl.a. utvecklingsarbete,personalutbildning och marknadsföring. Den elevsociala verksamheten föreslås förbli fmansiseradgenom anslag fill (). Samarbete mellan AMU och det ordinarie utbildningsväsendetförekommer . föreslås en utökad samordning främsl med komvux vadgäller allmän teoretisk utbildning inför planerad yrkesutbildning. Vidareföresläs alt säväl länsarbetsnämnden som den regionala AMU-organisalionenskall vara represenlerade i de regionala samråd som det ankommer på länsskolnämndernaatt ta initiativ till. Ansvaret för den grundläggande ulbildningen av vuxnazigenare föreslås överföras lill gmndvux, som därvid bör lillföras resurser sommotsvarar nuvarande omfattning av grundutbildningen inom AMU. Omorganisationen skall genomföras inom ramen förbefintliga resurser. skall omorganisationen minskadekostnader för staten. föreslås ta ställning till huvudsakligariktlinjer för organisationen av den särskilt anordnadearbetsmarknadsutbildningen. En organisationskommitté avses bli tillkallad föratt närmare bereda frågan om organisation för AMU m. m. Den nya organisalionenfömtsätts träda i kraft . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , R. ,, , . Propositionom ny organisation för den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen m. m. Arbetsmarknadsutbildningenhar sedan tillkomsten i slutet av 1940- talet utvecklats till etl av deviktigaste arbelsmarknadspolitiska medlen. Från en mycket begränsad verksamheimed enstaka kortare yrkesinriktade kurser för arbetslösa i AMS regi hararbetsmarknadsutbildningen dels utvidgats både vad gäller omfattning ochmålgrupper, dels givits en fastare organisatorisk form. Underkonjunkturnedgången i slutet av 1950-talel bemyndigades AMS att beviljautbildningsbidrag till arbetslösa för studier inom del ordinarieutbildningsväsendet. Under1960-lalet utvidgades rätten till arbetsmarknadsutbildningen frän att tidigareenbart ha gällt faktiskt arbetslösa till all omfatta även dem som löper riskför arbetslöshet. Genom särskilda regler för bristyrkesutbildning blev detvidare möjligt även för dem som inle är eller löper risk att bli arbetslösa,att genomgå utbildning lill vissa yrken med påtaglig brist pä arbetskraft. Under1960- och 1970-talen utvecklades vidare flera olika former av bidrag tillföretag för utbildning av anställda. Sedanmitten av 1960-lalel har arbetsmarknadsutbildningen successivt expanderat. Under1970-lalet fördubblades i stort sett anlalel deltagare i arbetsmarknadsutbildningenvid jämförbara konjunkturlägen. Därefter har anlalel deltagare frånsett åren1981 och 1982 legat kvar på en hög nivå. Innevarandebudgetår beräknas 130000 personer genomgå arbetsmarknadsutbildning varav 80000i särskill anordnade kurser för arbetslösa. Prop.1984/85:59 4 Den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen sker f. n.i SÖ: s regi och äger företrädesvis rum vid AMU-cenler. I varje län finns en kurssiyrelseoch elt anlal kursnämnder som är SÖ: s regionala organ för AMU. Merparten avdem som deltar i arbetsmarknadsutbildning studerar vid AMU-cenler, men en stordel bedriver också utbildning inom del ordinarie skolväsendet främsl inomgymnasieskolan och komvux. Utbildningen av anställda vilken innevarandebudgetär beräknas omfatta ca 30000 personer, kan äga rum vid AMU-cenler eller iföretagen. I det följande används benämningen arbetsmarknadsutbildning (AMU)synonymt med den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen. Utvecklingen med en stark ökning avarbetsmarknadsutbildningen ledde till att vissa frågor måste ul. Delgällde bl.a. möjligheten alt snabbt kunna ändra omfattningen av den särskiltanordnade arbetsmarknadsutbildningen saml frågan om hur den tilllagande "in-stitutionaliseringen"av AMU-centren skulle kunna motverkas. Mot bakgrund av den stigandekostnadsutvecklingen framstod även bl. a. frågan om samverkan med andra utbildningsanordnaresom angelägen. En kartläggning av personalutbildning i företag, kommuneroch landsting redovisades av utredningen om förelagsutbildning i betänkandetUtbildning i förelag, kommuner och landsting (SOU 1977:92). I denna rapportframkom bl.a. behovet av samverkan mellan samhällel och företagen i fråga ompersonalutbildning. Mot denna bakgrund och med stöd av regeringensbemyndigande tillkallade dåvarande arbetsmarknadsministern enkommitté (A 1980:02) för att göra en översyn av arbetsmarknadsutbildningen ochsådan utbildning som sker inom. Kommittén, som påbörjade sitl arbete iaugusti månad 1980, antog namnet kommittén för arbetsmarknadsutbildning ochföretagsutbildning (KAFU). Enligt sina direktiv skulle kommittén bl.a. pröva om dennuvarande inriktningen av arbetsmarknadsutbildningen svarar mol de av riksdagenantagna målen för arbetsmarknadsutbildningen eller om verksamheten, för attuppnå dessa mål, skulle behöva ändras. Kommittén skulle därvid bl. a. analyseravad som behövs för alt säkerställa en sådan flexibilitet att resursinsatsernakan anpassas efter rådande konjunktur- och arbetsmarknadsläge. I uppdragetingick vidare att pröva möjligheterna att så långt möjligt decentraliserabefogenheter och ansvar vad gäller verksamhetsplanering samt drifladminislration.Därvid skulle kommittén ta del av fidigare utredningsförslag och erfarenheteroch även pröva möjligheterna att förändra den nuvarande organisalionen.Flexibilitetsaspekterna framhölls därvid som väsentliga. En annan uppgift för kommittén var alt klargöra gränsernamellan arbetsmarknadsutbildningens ansvarsområde och de uppgifter som normallbör ankomma på företagens utbildning för de anställda. En tredje huvuduppgift var att pröva om det behövsåtgärder från 1984/85:59 st; 5 samhälletssida att främja en sädan inriktning av personalutbildningen alt såvälsamhällets som förelagens och de anställdas inlressen blir tillgodosedda.Genom tilläggsdirektiv fick kommittén i uppdrag att utreda frågan om inrättandeav särskilda fonder för utbildning i företag. Enligtdirektiven skulle KAFU med förtur pröva frågan om ett system för lokalbudgetering och uppföljning vid AMU-centren. Detla uppdrag redovisades för regeringeni (DsA 1981:3) Budget för AMU-cenler. KAFU:s förslag utgör /82 grunden för det budgetsystem som tillämpas inom den särskiltanordnade arbetsmarknadsutbildningen. KAFUöveriämnade sitt huvudbetänkande (SOU 1983:22) Utbildning förarbetslivet. En sammanställning av remissyttrandena har upprättals och finnstillgänglig i (Dnr A 1868/83). Iproposilionen 1983/84: 100, bil. 12, sid. 100-108 redovisade jag huvuddragen iKAFU;s betänkande i fräga om arbetsmarknadsutbildningen. Därvid anförde jag bl.a. att del, mot bakgrund av det alltmer komplicerade läget på arbetsmarknaden, inlegår alt upprälthålla någon strikt ansvarsfördelning i fråga om gränsdragningenmellan arbetsmarknadsutbildningens och arbetsgivarnas ansvar för utbildning avanställda. Omfattande strukturella förändringar, s.k. flaskhalsproblem iindustrins produktion, risk för arbetslöshet vid svaga konjunkturer och ojämnfördelning mellan män och kvinnor kan genom beslut om arbelsmarknadsutskotlelsbetänkande (AU 1983/84:21) utgöra skäl för samhället att stödja utbildning föranställda. Jag vill i detta sammanhang erinra om att regeringen i denekonomisk-politiska propositionen 1984/85:45 aviserat ett förslag om avsättningav företagens vinster till s. k. förnyelsefonder som skall användas tillutbildning, utveckling och forskning. Idirektiven till KAFU angavs vidare att kommittén skulle pröva och analyseramöjligheterna att förändra den nuvarande organisationen för den särskillanordnade arbetsmarknadsutbildningen med beaktande av de särskilda krav påflexibilitet i verksamheten som följer av förändringarna pä arbetsmarkanden.Kommittén var därvid oförhindrad att överväga om den nuvarandeansvarsfördelningen mellan AMS och SÖ skulle bibehållas med den begränsningenatt det pedagogiska ansvaret även borde åvila SÖ. KAFU:s förslag till organisation för den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningeninnebär i korthet att arbetsmarknadsverket är ensam huvudman för verksamhelen.Den kursstyrelse som finns för arbetsmarknadsutbildningen i varje län ombildastill en delegation hos länsarbetsnämnden. Nämnden får överlåta ål delegationenatt i dess ställe fatta beslut i den utsträckning som AMS avgör. En särskild AMU-avdelning inrättas vid länsarbetsnämnden. Kursnämnderna ges möjlighet alt replierapå AMU-avdelningens kansliresurser. SÖ: s ansvar och uppgifter koncen- 1984/85:59 6 treraslill pedagogisk tillsyn, läroplansarbete och pedagogisk utvärdering. En sammanfatlningav KAFU: s överväganden och förslag bör bifogas till protokollet för dellaärende som bilaga 1. Motbakgrund av att ett slort anlal remissinstanser har ifrågasatt om enbart KAFU:sförslag till organisation kan leda lill en högre grad av flexibilitet iverksamheten, uppdrog jag ål AMS att i samråd medstatskontoret, riksrevisionsverkel och skolöverslyrelsen att vidareutveckla KAFU:s förslag. Utredarna skulle därvid se över förutsättningarna och formerna fören från AMS mer fristående organisation för produklion avarbetsmarknadsutbildning efter beställning frän länsarbetsnämnderna. Iriktlinjerna för uppdraget förutsattes vidare all AMU-kurser i slörre ulsträckningän skulle kunna köpas från andra utbildningsanordnare. Ienlighet med KAFU: s förslag förutsattes även att utbildningstjänster av olikaslag skulle kunna säljas lill företag och kommuner eller till andra utbildningsanordnare. AMShar i lagt fram sina förslag i rapporten för den särskill anordnade arbetsmarknadsutbildningen. Ensammanfattning av rapporten jämte samrådsmyndigheler-nas yttranden bör fogas lillprotokollet i detla ärende som bilaga 2. Enförteckning över remissinstanserna och en sammanfattning av remissyttrandenabör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Regeringenuppdrog åt statskontoret att se över möjligheterna att inomramen för oförändrade resurser föra över alfabetiseringsundervisningen förzigenare från arbetsmarknadsutbildningen till den kommunala grundutbildningenför vuxna. Efter samråd med berörda myndigheter och Svenska kommunförbundetöverlämnade statskontoret är 1983 sin rapport (1983:43)Alfabetiseringsundervisning för zigenare till regeringen. En sammanfatlning avrapporten samt samrädsmyndigheter-nas synpunkter bör fogas till protokollet idetta ärende som bUaga 4. Jagvill erinra om att genom beslut i anledning av proposilionen(1983/84; 116, UbU 29, rskr412) om gymnasieskola i utveckling, har beslutat om visslsamarbete mellan den kommunala vuxenutbildningen, gymnasieskolan och AMU. Jagvill också erinra om att statsrådet i prop. (1983/84:199) omsvenskundervisning för vuxna invandrare föreslagit att påbyggnadsundervisningi svenska för invandrare skall kunna ske inom AMU i anknytning till en efterföljandeplanerad yrkesutbildning eller, när så är aktuellt, till en teoretisktförberedande utbildning inom AMU. 2 Målen för arbetsmarknadsutbildningen Arbetsmarknadsutbildningenär ett arbetsmarknadspolitiskt medel som har slabiliseringspolitiska, fördelningspoliliskaoch tillväxtpolitiska mäl. Prop.1984/85:59 , 7 fastställdes av är 1975 (prop. 1975:45, InU1975; 14, rskr 1975:178). Dessa mål bör ligga fast. Det innebär att arbetsmarknadsutbildningenskall vara så flexibel att den minskar olägenheterna av konjunktursvängningar,att den skall medverka lill alt stödja dem som har den svagaste ställningen påarbetsmarknaden och att den skall främja ekonomisk tillväxt genom att tillgodosebehov av yrkesulbildad arbetskraft. Arbetsmarknadsutbildningen är ett verksamt arbetsmarknadspolitisktmedel som kan genomföras i åtskilliga former och med olika innehåll beroende påefterfrågan och på den enskildes behov. Med utgångspunkt från de av riksdagenfastställda målen anges i det följande riktlinjer förarbetsmarknadsutbildningen vilka skall gälla oavselt om utbildningen anordnasvid AMU-cenler, hos annan utbildningsanordnare eller i företag. 2.1 Arbetsmarknadsutbildningens roll i vuxenutbildningen Arbetsmarknadsutbildningen är en hörnsten iarbetsmarknadspolitiken. Dess främsta syfte är alt den skall leda lillstadigvarande arbete. Etl huvudkrav på arbetsmarknadsutbildningen är därför attutbildningen snabbt skall kunna anpassas till förändringarna påarbetsmarknaden. Arbetsmarknadsutbildningen är också en del av samhälletsvuxenutbildning. Som sådan omfattas den av de allmänna målen förvuxenutbildningen som har antagits av statsmakterna och som syftar till 1. all överbryggautbildningsklyftorna och därigenom verka för ökad jämlikhet och socialrättvisa, 2. att öka vuxnasförmåga att förstå, kritiskt granska och medverka i kulturellt, socialt ochpolitiskt liv och därigenom bidra lill det demokratiska samhällets utveckling, 3. all utbildavuxna för varierande arbetsuppgifter, medverka till arbetslivets förändringoch bidra till full sysselsättning och därigenom främja utveckling och framstegi samhällel samt 4. att tillgodosevuxnas individuella önskemål om vidgade studie- och utbildningsmöjligheter ochge dem tillfälle att komplettera ungdomsutbildningen. För AMU: s del utgör den tredje punkten det övergripandemålet. Övriga allmänna mål för vuxenutbildningen är när det gäller AMUunderordnade detta övergripande mål. Det är delta som skapar dess särart.Utbildningen inom AMU skall inriktas mol ett bestämt yrke och inte mot ettbredare yrkesområde. Utbildningen inom AMU bör därför vara kortare och merakoncentrerad än fullständig utbildning pä gymnasieskolans yrkesinriktadelinjer. Arbetsmarknadsutbildningens yrkeskurser fär emellerlid inle vara såkorta att de inte ger en rejäl grund i yrket. Deltagarna i AMU bör ges nödvändig teoretisk utbildningför all de skall kunna klara yrkesutbildningen. Deltagare som inte hargenomgått gmnd- 1984/85:59 8 skolabör liksom ha möjlighet att genomgå viss teoretisk utbildning även omdet inte är nödvändigt för att klara yrkesutbildningen. Denna utbildning bördock utformas så att den anknyter lill yrkesutbildningen. Utgångspunkten börvara alt den teoretiska utbildningen skall genomgås inom komvux. AMU-organisalionenkan dock behöva ha vissa resurser för teoretisk utbildning. Arbetsmarknadsverketkommer fortfarande att ha ansvar dels för att ta ut deltagare lillarbetsmarknadsutbildning, dels för att genom sina beställningar se till attdeltagarna får en sädan utbildning att den kan leda till stadigvarande arbeteoch utgöra en grund för vidare utbildning. Det är ansvaratt se till att deltagarna får en utbildning som till sitl innehåll är anpassadefter deras behov och förutsättningar så att de kan fullfölja ulbildningen. Ettkriterium på en kvalitetsmässigt god AMU är att deltagarna trots varierandeförkunskaper får en utbildning som ger frihet i valel av arbetsplats inomyrket och som inte bara i ett kortsiktigt perspektiv bedöms leda till en arbetsplaceringutan också bidrar till all stärka den enskildes ställning pä arbetsmarknadenpå längre sikl. En kvalitetsmässigt god arbetsmarknadsutbildning förmedlar deyrkesmässiga kunskaper och färdigheter som del aktuella yrket kräver attutövaren skall behärska. Ulbildningen skall vidare ha en sådan yrkesmässigbredd att den ger kunskaper som, i förening med yrkeserfarenhet, kan ge engrund för vidare utbildning inom resp. yrkesområde och för befordran ochpersonlig utveckling i arbetet. Engaranti för god kvalitet är en fortsatt och förstärkt samverkan med arbetsmarknadensparter, säväl vid arbetsmarknadsverkets bedömning av utbildningsbehov som vid framiagningenav nya kursplaner. Detta är särskilt viktigt i den fortsatta strävan attförlägga en större del av utbildningen till reguljära arbetsplatser. Uppföljningsundersökningarav arbetsmarknadsutbildningen visar att den i stor utsträckning leder lillarbete. Detta är en avgörande mätare på utbildningens måluppfyllelse. Strävan måstevara att ytterligare förbättra dessa resultat. Delta kan ske genom förbättrademetoder vid valel av utbildning, genom förbättrad undervisning och bättre stödunder hela ulbildningen, genom mer individualiserade utbildningsplaner, genomförbättrad kontakt med arbetslivet och genom mer ändamålsenliga insatser vidutbildningens slut för att finna ett arbete. Attvara arbetslös, riskera arbetslöshet eller ha svårt att finna elt arbete är degrundläggande villkoren för tillträde till arbetsmarknadsutbildning. Prop.1984/85:59 9 Arbetsmarknadsutbildningen skall genom förebyggandeinsatser stödja dem som har den svagaste ställningen på arbelsmarknaden. Detlaär främst etl uttryck för den fördelningspolitiska målsättningen. En godutbildning stärker den enskildes ställning. I ett snabbt föränderligt arbetsliv där kunskapskravenständigt växer kan emellertid inle målgruppen enbart vara de som står utanförarbetsmarknaden eller som löper risk att bli arbetslösa. Bl.a. för att undvikaflaskhals-problem i produktionen måste ambitionerna utsträckas även lillsärskilda insatser bland dem som finns i arbete. 2.4 Avgränsning mot företagens ansvar Det är omöjligl att dra en precis och absolut gräns mellanarbetsgivarens ansvar för fort- och vidareutbildning av sina anställda och samhällelsansvar. Ansvarel för personalutbildningen måste primärt ligga hos arbetsgivaren.Men samhällel har ett intresse av all stärka landels långsiktigakonkurrenskraft genom att stimulera lill utbildning som stärker individerna.Samhället har sålunda ett inlresse t.ex. av att förebygga flaskhalsproblem somhar sin grund i brist på utbildad arbetskraft och förebygga arbetslöshet och utslagninggenom att se till att de anställda utbildas för kommande förändringar. Det ärvidare i samhällets intresse att försöka konjunkturvariera insatserna sä att defår en ökad lyngd med minskande produklion. Den enskilde arbetstagarens yrkeskunnande och kompetenshar fått och kommer alt få en allt större betydelse för näringslivet och förlandels ekonomi. Arbetsmarknadsutbildningen måste därför även fortsättningsvisinriktas pä alt i nära samarbete med parterna på arbetsmarknaden främja en godanpassning mellan de anställdas kvalifikationer och produktionens krav. 2.5 Krav på snabb omställning Arbetsmarknadsutbildningen skall inte ersätta ellerdubblera insatser inom det reguljära utbildningsväsendet. Det innebär attarbetsmarknadsutbildningen inte skall svara för långsiktiga gmndläggandeutbildningsbehov. Det innebär ocksä alt lediga resurser inom det reguljärautbildningsväsendet skall utnyttjas för arbetsmarknadsutbildning om delta ärmöjligt och lämpligt. En nödvändig fömtsättning är dock att dessa kan svara motarbetsmarknadsmyndigheternas krav. Som arbetsmarknadspolitiskt instmment skallAMU framförallt tillgodose utbildningsbehov i ett kort tidsperspektiv. Etlhuvudkrav blir därför att kursutbudet snabbt skall kunna anpassas lillförändringar på arbetsmarknaden och olika behov hos dellagarna. Kraven på snabbomställbarhet har ökat och kommer att öka . Detta nödvändiggör ocksåfortsatt decentralisering av beslut och ökade möjligheter lill lokal anpassningav utbildningen. Prop.1984/85:59 10 2.6 Krav på ökad individualisering AMU skall vara en utbildning öppen för alla med gmndläggandeskolutbildning. Deltagarna i en kurs kan ha mycket varierande teoretisk bakgrundfrän högskoleutbildning till folkskola. Arbetsmarknadsutbildningen måste därförutmärkas av en förmåga att anpassa utbildningar till kursdeltagarnas bakgrundoch fömtsättningar. Detta krav kan bällre tillgodoses genom att enindividuell utbildningsplan läggs upp som lar hänsyn till den enskildestidigare teoretiska och prakliska kunskaper. Värvning mellan teoretisk ochpraktisk utbildning bör också ges en individuell utformning. Större vikt börläggas vid individuellt stöd under utbildningens gång. Det är ocksä väsentligtatt arbetsförmedlingen tillsammans med utbildarna ger hjälp och stödför kursdeltagarna att söka och finna ett arbete. 2.7 Krav på nära kontakt med arbetslivet Arbetsmarknadsutbildningen skall till sin utformning liknaförhållandena i arbetslivet. Därför är samarbete och nära kontakter medarbetslivet av avgörande betydelse. Samarbeiei med arbetsmarknadens parterfinns institutionaliserat i styrelser, yrkesnämnder och kursnämnder.Utbildningens innehåll och utformning måste påverkas än starkareav arbetslivets villkor. Detla kan ske på olika sätt. En viktig väg är att iökad grad förlägga hela utbildningar eller delar av utbildningar till reguljäraarbetsplatser. En annan viktig väg är att AMU-centrens personal genomkonsultmedverkan i näringslivet för uppläggning och genomförande av utbildningständigt har en aktuell kunskap om arbetslivet och de förändringar som skerdär. 2.8 Krav på jämförbarhet För att en över rikel enhetlig nivå pä arbetsmarknadsutbildningenskall kunna upprätthållas är det nödvändigt att ha centralt utarbetadekursplaner som en grund att utgå från. Dessa bör uiformas som ett modulsystemoch utarbetas centralt efter samråd med parterna pä arbetsmarknaden och SÖ. Detbör emellertid vara möjligt för den regionala AMU-organisalionen att anpassakursplanerna efter säväl individuella behov som regionala arbetsmarknadsbehov. Del är viktigt att man inom AMU kan dokumentera i vilkakurser eller kursmoment som den enskilde har deltagit. Detta är betydelsefulltvid ansökan om arbete och även för den enskilde som önskar bedriva vidarestudier i det ordinarie utbildningsväsendet. Prop.1984/85:59 11 2.9 Krav på samverkan med övrig utbildning Samhällels resurser för utbildning måste utnyttjas så effeklivisom möjligt. Ekonomiska aspekter måste väga tungt vid valet mellan att byggaupp särskilda resurser för arbetsmarknadsutbildning och att utnyttja befintligautbildningsresurser inom det reguljära utbildningsväsendet. AMU-organisalionenmåste samverka med andra utbildningsanordnare, främst gymnasieskolan och komvux,i fråga om lokaler, utrustning och personal.