prop · G803155 · 1984-12-31 00:00:00 — Den motsättningen, tillfogas det, bör i princip lösas så attarbetstagarinflylandel inte tillåts sträcka sig över frågor om mål ochinrikining som avgörs på annan demokratisk väg (prop. 1975/76:105 bil. 1 s.328, jft s. 196, 210). I motiven tilläggs härefter all/ö/-e/flg medopinionsbildande verksamhet, som press, radio och television, också erbjuderexempel på verksamheter där det av hänsyn lill andra inlressen änarbetstagarnas bör göras en avgränsning av tillämpningsområdet för medbestämmandelagensregler (s. 328). Sådana allmänna målsällningsfrågor som den partipolitiskainriklningen hos lidningar och andra opinionsbildande organ lillhör, enligtvad som utvecklas på ytterligare ell annal slälle i moliven, ell område som bör Skr.1984/85:155 13 vara förbehållet överväganden och beslut i andra formeroch i andra beslutsorgan än sådana som bestämts av arbetsgivare ocharbetstagare i dessa egenskaper (s. 210). Slutligen urskiljs i motiven ännu en kategori avverksamheter som avsågs bli omfattad av 2§, trots att de inte kännetecknas avalt andra demokratiska beslutandeformer anses böra ges försteg framförarbelsta-garinflytandet eller av att viktiga hänsyn till utomståendes intressenanses kräva en begränsning av medbestämmanderätten för arbetstagarna. Det sägsvara när företag eller andra enskilda arbelsgivare bedriver ideell eller annanjämförlig verksamhet. Till lagens förarbeten såvitt gäller 2 § hör även vissauttalanden i dåvarande inrikesulskoiiels betänkande rörande arbetsrättsreformen(InU 1975/76:45 s. 24 ff) och elt yttrande som avgavs av konstitulionsutskotteiunder behandling av lagstiftningsärendet (KU 1975/76: ly). Redan i samband med arbelel på medbestämmandelagen ochunder tiden närmast efter lagens antagande och ikraftirädande ställdes 2§ underdebatt. Del riktades visserligen i allmänhel inle någon principiell kritik motden lanke för vilken lagrummet är elt uttryck. Däremot gjordes det gällandeatt den avgränsning som åsyftades inte har blivit nog tydlig - varken lagiexteneller de ganska knapphändiga motiven ger tillräckligt säker ledning när detskall avgöras vilka verksamheter och vilka frågor och beslut inom deverksamheterna som undantas från lagens tillämpningsområde. Kritik av denna innebörd fördes fram inte minst med tankepå tillämpningen av 2§ inom tidningarnas och andra massmedieföretags områden.Såvitt särskilt gäller pressen riktades krilik mol 2§ MBL även från synpunklenatt lagrummet inle bygger på någon genomförd analys av förhållandet tilltryckfrihetsförordningen (TF). Det bör dock tilläggas all det i debatten ocksåfanns de som hävdade atl 2 § tillräckligt väl fyller sitt syfte att avgränsadet område inom vilket arbetstagarna inle bör beredas inflytande med stöd avlagens regler. I en motion lill /(nr1810) begärdes en utredning för all undanröja den oklarhel som föreligger omtolkningen av 2 § MBL i förhållande lill TF. Som elt led i sin beredning av ärendel inhämtaderiksdagens arbetsmarknadsutskott yttrande från konstilutionsutskollet (KU) ochfrån arbetsdomstolen (AD), , juridiska fakultelsnämnden vidUppsalauniversitet, (), (), (),Factu-Föreningen , A-pressens ,i (LO), , . (), (), () och Centralorganisationen /SR. Av remissinstanserna utanför förklarade sigvissa tillstyrka 1984/85:155 14 elleri varje fall inle motsätta sig en utredning av det slag som begärdes imotionen, nämligen , juridiska fakultelsnämnden vid Uppsalauniversitet, SAF, TA, TU, Factu-Föreningen , , och /SR. Däremol avstyrktes förslaget om utredning avAD och av , , , och . KU menade för sin delatt det fanns anledning atl siudera frågan närmare. Enredogörelse för remissytlrandena finns med i underbilaga I. (AU 1981/82:2) förklarade sig dela KU: s uppfattning och hemställde därför attriksdagen med bifall till motionen 1980/81:1810 skulle som sin mening ge tillkänna vad utskottet hade anförl om utredning av förhållandet mellan TF ochlagen om medbestämmande i arbetslivet. Denna hemslällan bifölls av (rskr 1981/82:40). Regeringenbemyndigade i beslut arbetsmarknadsministern atl tillkalla tresärskilda utredare för all ulreda förhållandel mellan TF ochmedbestämmandelagen. I direkliven (Dir 1982: 31) betonas inledningsvisbelydelsen av tryckfrihetsförordningens beslämmelser om varje svenskmedborgares rätt att i tryckt skrift yttra sina tankar och åsikter samt meddelauppgifier och underrättelser i vad ämne som helst. Del påpekas att en viktigdel av del tryckfrihetsrältsliga regelsystemet avser utgivarens befogenhel attöva inseende över skriftens utgivning och bestämma över dess innehåll. Däreftererinras om 2§ MBL och redogörs för riksdagsmotionen 1980/81: 1810 och för dessbehandling i . Sedan anförs i direktiven: Denav åsyftade utredningen bör nu komma till slånd. Särskilt bör dåanalyseras hur långt de arbetsrällsliga reglerna i MBL sträcker sig i olikahänseenden med tanke på de i grundlag fastlagda principerna för tryckfriheten.Jag anser del lämpligt alt arbelet utförs av rättslig expertis på de områdensom berörs av utredningsämnet. Utredarna bör i sitt arbete hålla kontakt medyllrandefrihetsulredningen (Ju 1977:10) saml på lämpligl sätl la del av erfarenhelerfrån arbelsmarknadsparlerna på massmedieområdet och andra berördaorganisationer. Sedanvi hade fåll del i dessa direkliv angivna uppdragel inledde vi vårt arbete meden första analys av de rättsliga problem som uppdragel omfattar. Därefter harvi /83 hållit överläggningar med företrädare förvissa organisationer på arbetsmarknaden som berörs av uppdraget, nämligen den20 med TA och TU, den 26 oklober 1982 med () och med Grafiska fackförbundet.Vidare har vi underhand berett vissa organisationer tillfälle att anläggasynpunkter på vårl utredningsämne. 1984/85:155 15 I underbilaga 2 finns en redogörelse för aktuellabestämmelser i och MBL. Där redogörs också för vilka parter som förhandlarinom detta område. Det kan här vara på sin plats alt någol kommentera detulredningsuppdrag som vi sålunda har fått. Del ligger i sakens natur alt detär svårt, på gränsen till del omöjliga, att göra en traditionell juridiskanalys av hur 2 § MBL skall lolkas i förhållande till TF eller hur TF och MBLförhåller sig till varandra (AU 1981/82:2) eller, med direktivens uttryckssätt,hur långt MBL: s arbelsrättsliga regler siräcker sig med tanke på de i grundlagfastlagda principema för tryckfriheten. En grupp jurister i egenskap avsärskilda utredare kan inte göra anspråk på att uttala sig med slörreauktoritet än andra deltagare i debatten när del rent rättsliga malerialeltryter och när skilda ståndpunkter intas mindre på grundval av ell rättsligtresonemang än på olika värderingar. Kännetecknande för den förda offenlliga debattenär måhända mer än någol annal all de olika ståndpunkterna bygger på vitt skildatänkesätt i ganska grundläggande avseenden. En sida i debatten tar tillutgångspunkt det tänkande kring varje enskild medborgares fri- och rättighetergentemot den offentliga maklen, som har fått sitt skydd i 2 kap. RF och i TF,och drar därav slutsatsen att tidningarnas ägare och utgivare måste anses haetl lika vidsiräcki skydd mol anspråk på medbestämmanderätt för utomstående,bland dem de anställdas fackliga organisationer. En annan kan, utan attnödvändigtvis värdera de grundlagfästa principerna på annal säll, komma lillett helt annat resultat med utgångspunkt l.ex. i vad som bör belraktas som denjournalistiska uppgiflen i del demokratiska samhällets och den tidningsläsandeallmänhetens intresse. Alt del förhåller sig så hindrar emellerlid enligt våruppfattning inte att man genom en analys med utgångspunkt i lagtext ochförarbeten jämle annat rättsligt material kan nå vissa resultat av värde fördebatten. Framför alll kan en analys bidra lill all beskriva denbakgrund mot vilken man mer allmänt har atl se på 2 § MBL och sambandel mellanvissa rättsliga frågeställningar. Den kan kanske ocksä vara ägnad att undanröjamissförstånd på några punkler i den mån sådana har visal sig i debatten.Förhållandel renl principielll mellan TF och MBL och den arbetsrättsliga ramenför 2§ MBL kan belysas. Man kan peka på rättsfrågor som av det ena eller andraskälel har lämnats öppna eller ålminslone ulan närmare kommeniar i förarbetenavid tillkomsten av MBL. Däremol ger enligt vår mening det rättsliga materialetinle underlag för säker bedömning av sådana enskilda och konkrelalillämpningsfrågor, t. ex. huruvida ett beslut av den ena eller andra typenmedför förhandlingsrätt enligt II §MBL, som lagstiftaren uttryckligen har överlämnat åt rättstillämpningen altfrån fall till fall avgöra genom en vägning mol varandra av inbördes motståendesynpunkter. Som arbetsdomstolen har påpekal hade för en sådan bedömning krävtsen i ett fiertal rättsliga avgöranden utvecklad domstolspraxis och någon sådanfinns inte. 1984/85:155 16 Omavsikten med del ulredningsuppdrag som regeringen på beställninglämnal över till oss varil alt det skulle leda fram lill elt förslag lilllagändring inom ämnesområdet låter sig inte säkert avgöras. Vi har för egen delfunnit att det inle gärna bör vara vår sak atl yppa en mening om derälispolitiska aspekterna på den gränsdragningsfråga som saken här gäller ochall därpå fota ett förslag till lagändring. Behovel av en sådan ändring tordeför övrigt till väsentlig del bero av i vad mån det visar sig möjligt förparterna inom den berörda delen av arbetsmarknaden att nå resultat iförhandlingar om medbestämmandeavtal. Den frågan kan vi inte bedöma. Somkommer att framgå av vad vi säger i kap. 6 menar vi emellertid atl dengränsdragning som görs i 2 § MBL kan kritiseras från renl rättsligautgångspunkter. Mol den bakgrunden har vi - trols alll! - formulerat enalternativ utformning av den paragrafen. Det är emellertid, och della måstebetonas, inte fråga om ell förslag av del slag som utredningar vanligtvisresullerar i. "Vår" 2 § skall ses som ett slags sammanfattning ellerkonkretisering av den kritik som vi menat kan rikias mol paragrafen i dagenstappning, dvs. dess otydlighet och inkonsekvens. 3Huvuddragen av debatten om förhållandet mellan TF och MBL Somvi har nämnt i inledningen blev 2 § MBL tidigt föremål för debatt i vad avserlagrummets betydelse för företag och anslällda inom tidningspressen och andramassmedier. En ganska omfattande pressdeball i saken fördes redan vid lagenslillkomst och under dess första lid och den debatten har sedan återkommit vidflera senare tillfällen. Redan tidigt tilldrog sig frågan om TF: s betydelse isammanhanget särskilt stor uppmärksamhet. Debattenhar förts efter flera linjer. Den har bestått i juridiskt betonad argumentationkring rätta tolkningen av 2 § MBL och kring betydelsen för den tolkningen avtryckfriheten sådan den har grundlagfästs i TF. Snarasl med utgångspunkt i denjuridiska diskussionen har det också förts en debatt om vilket utrymme som börfinnas för medbestämmanderätt i fackliga former inom företag tillhörandepressen och inom andra massmedieföretag. I den debatten har anförlsideologiska, presspolitiska, fackliga och ålskilliga andra argumenl. Manlöper naturligtvis i della liksom i de flesta liknande sammanhang risk att gåför långt i förenkling om man som en sammanfattning av den debatt som har förtsförsöker inordna raden av synpunkler och argument under enbart etl par ellernågra huvudsakliga meningsriktningar. Likväl har vi funnii all de problem somomfattas av vårt ulredningsuppdrag blir räll väl belysta om man säger all del idebatten har kommit fram i huvudsak två ståndpunkter, vilka det må varatillåtet atl beteckna som arbetsgivarståndpunkten och den fackligaståndpunkten. Skr.1984/85:155 17 När vi i vår redogörelse för debatten använder dettaframställningssätt sker det bl.a. därför all de båda beteckningarna ligger näratill hands när debatten har sin rot i motsatta åsikter om tillämpningen avarbetsrättslig lag och saken till väsenllig del gäller fackliga frågor. Men delmåste göras reservalioner. Vi använder beteckningarna i fullt medvetande om attarbetsgivarståndpunkten förfäktas inte bara, och kanske inte ens främsl, avarbetsgivarna i den egenskapen. Vidare är inte vad vi här betecknar den fackligaståndpunkten uteslutande facklig i den meningen atl den hävdas enbart av eneller flera fackliga organisationer. Härtill kommer emellertid atl det i självaverket inte torde finnas en enhetlig, av alla i saken intresserade fackligaorganisationer driven linje i debatten. Tvärtom förhåller det sig så atl en facklig organisation,SJF, i högre grad än andra har anlagt ett sätl alt se på hithörande problem sombryter sig mol arbetsgivarsidans. framgå i del följande är detframför alll SJF: s anspråk på vad som brukar kallas redaktionelltmedinflytande och skälen för dessa anspråk som har kommit i blickpunkten. Deåsiktsskillnader, som må finnas i förhållandel mellan arbetsgivarna och andrafackliga organisationer, har närmare släktskap med sådana intressemotsättningari medbestämmandefrägor som uppträder också inom andra branscher och på andraområden av arbetsmarknaden. Vi återkommer till denna iakttagelse i delföljande. Den ytterligare reservalionen bör slutligen också görasatl den juridiska argumentationen för i det väsentliga samma uppfallning ihuvudsaken kan skilja sig från den ene dellagaren i debatten till den andre. Vi skall, sedan dessa påpekanden har gjorts, i detföljande söka sammanfatta debatten genom alt samla de viktigaste synpunkternaoch argumenten under de två angivna rubrikerna. Vi erinrar dock om alldelar av debatten rätl väl har belysts redan i den redogörelse förremissytlrandena lill arbetsmarknadsutskottet som finns samlade i underbilaga1. Den avgränsning av medbestämmandelagens tillämpningsområdesom har gjorls genom 2§ MBL är enligt arbetsgivarståndpunkten otydlig. Lagtextenger inie någon säker ledning och de uttalanden som har gjorts i moliven ärknapphändiga och svårtolkade. Beröringspunkterna med TF har lika lite som deyttrande- och tryckfrihetsrättstiga aspekternas betydelse i slorl uttryckligenomnämnts i motivtexlerna, om man undantar de ganska allmänt hållna uttalandenai konstitulionsulskotlels yttrande till dåvarande inrikesutskoltet (KU 1975/76:ly). Man ivingas i stället falla lillbaka på diffusa formuleringar l.ex om allföretag med opinionsbildande verksamhet, som press, radio och television,erbjuder exempel på verksamheter där det av hänsyn lill andra intressen än arbetstagarnasbör göras en avgränsning av tillämpningsområdel för medbestämmandelagens regler2 Riksdagen1984/85. 1984/85:155 18 (prop.1975/76: 105 bil. 1 s. 328). Lagens motiv är knappast klarare i fråga ominnebörden av de enskilda uttryck i lagtexten, som "opinionsbildandeändamål" och "verksamhetens mål och inriktning", vilka äravgörande för tillämpningen av 2§ i detta sammanhang. Intedesto mindre mäste man, om inte av andra skäl så åtminstone därför all TF utgörgrundlag, vid tolkningen av 2 § MBL utgå från att detta lagrum är förenligt medeller i de avseenden som saken här gäller i själva verket ett slags uttryck förtryckfrihetsrältsliga grundsatser. De "andra intressen änarbetslagarnas" som det talas om i motiven kan inom hithörande område inlevara andra än de som TF: s regler har till uppgift atl skydda. TF ochtryckfrihetsrältsliga grundsatser bör med andra ord läggas lill grund vidlolkningen av 2§ MBL, både i vad avser enskildheter i lagrummet och allmäntsett. Detvidsträckta skydd för den enskildes yttrande- och informationsfrihet, och förtryckfriheten, som RF och TF ger måste länkas ha sin motsvarighet inom delområde som åsyftas med medbestämmandelagsliflningen, eller med andra ord iförhållandel mellan bl.a. tidnings- och andra massmedieförelag på ena sidanoch företagens anställda och de anställdas fackliga organisalioner på denandra. 1 första hand måsle delta antas följa av grundlagsföreskrifterna i sigsjälva. I vatje fall måste del rättsliga lägel uppfattas så att 2 § MBL utgöretl slags översättning till del medbesläm-manderättsliga området av RF: s ochTF; s grundsatser. Dennaallmänna utgångspunkt innebär att 2 § MBL skall anses föreskriva ettvidsträckt undanlag från medbestämmandelagens tillämpningsområde såvitt gällermassmedieföretagen. Innebörden är principielll sett all medbestämmandelagensregler om arbetslagarinflytande inte skall antas ha föranlett något ingrepp ieller någon begränsning av den frihet att beslula som enligt TF tillkommer en tidningsägare och dess utgivare. Detfinns då inte heller någol slöd i medbestämmandelagen för anspråk på fackligtinflytande över beslut om innehållet i tidningar eller tidskrifter. Detlasätt atl se på förhållandel lill TF ger stöd för vissa slutsatser om hur 2§ MBLskall lolkas på några särskilt omdebatterade punkler. En sådan slutsats är attutlryckel "verksamhel som har etl opinionsbildande ändamål" skall gesen vidsträckt innebörd och inte begränsas till atl omfatta enbartopinionsbildning i något slags speciell eller snävare mening. Opinionsbildningi en tidning är inie bara vad tidningen skriver på ledarsidan. Utlryckel fårnär del används i 2§ MBL i stället antas syfta på allt som ärtryckfrihetsrätlsligt skyddat genom TF, och alltså bl.a. även tidningarnasnyhetsförmedling, och inte bara dagspress och politisk press ulan även t,ex.veckopress. Av della följer vidare atl i princip allt som får betraklas sombeslut om tidningens innehåll undantas från tillämplighet av lagen, dvs. såvälbeslut om publicering eller icke-publicering av artiklar och annat material idet enskilda fallel som mer övergripande och långsiktiga beslut t.ex. om vilkaslags material som skall förekomma i tidningen Skr.1984/85:155 19 eller tidskriften, avvägningen mellan olika slags materialoch malerial med viss inrikining m.m. Lagen är inte heller fillämplig på beslutt.ex. om disposilion av det redaktionella utrymmel för olika ämnesområden,fördelningen av redaktionella resurser, redigeringsprinciper,utgivningsperiodi-cilet, målgrupper och spridningsområden, utgivningen aveditioner och utgivning av bilagor av olika slag m, m. Vissa beslut påpersonalpolitikens område, framför alll beslut om rekrytering av redaktionellpersonal tillhörande olika kategorier, faller utanför området för lagenstillämpning. 3.2 Den fackliga ståndpunkten SJF hävdar alt del har förekommit ett samspelvid utformningen av tidningarnas redaktionella innehåll mellan journalisternaoch ägarens företrädare på redaktionerna. Detta samspel har tagit sig uttryckbl.a. i lokala avtal om inflytande för de redaktionellt anslällda och ihänvisningar i kollektivavtal till de för branschen gemensamma spelreglernaför press, radio och TV. Samspelet bör fortsätta och leda fram lill eU centraltavtal om redaktionellt medinflytande. Därigenom främjas förutsättningarna för alt pressensuppgifier i del demokratiska samhället skall kunna fullgöras på ell rikligtsätt. Etl arbetslagarinflytande, som grundas på avtal som iräffas med slöd avMBL, bör betraktas som en garanti för ell riktigt uppfyllande avjournalistikens uppgift att oberoende och kritiskt söka sanningen i läsarnastjänst. Del kan inle rätteligen göras gällande atl 2S MBL är såotydlig alt det behövs klarlägganden genom en särskild utredning eller genomåtgärder från lagstiftarens sida. Det bör i stället ankomma pä branschensparter atl utveckla etl gemensaml synsätt i fråga om lagens tolkning ochlillämpning. Om detta i etl eller annat hänseende inle lyckas, är det Hksominom andra rättstillämpningsområden i sisla hand den dömande instansens, AD:s,uppgift att uttolka lagen. Den allmänna utgångspunkten vid tolkningen av 2§ MBL måslevara att lagrummet undantar enbart elt begränsat område frän rällen tillfackligt inflytande. Redan före MBL:s tillkomst var del inom slörre ellermindre delar av pressens område accepterat att del bör finnas ettarbetslagarinflytande över redaktionella frågor. a. den bakgrunden ärdel berättigat atl ulgå från alt arbetsrältsreformen inle var avsedd alt medföranågon begränsning av betydelse i jämförelse med vad som lidigare var accepteratoch tillämpat. Reglerna i TF har inte före arbetsrättsreformen ansetts innebäranågot hinder mot redaktionellt medinflytande och någon förändring på denpunkten har reformen inte föranlett. Till pressens uppgifter hör all frilt kommenteraförhållanden och skeenden i samhället. SJF gör inle anspråk på all med stöd avmedbestämmandelagen kunna tillerkännas inflyiande över utövandet av den friakommen-tarrätlen. Med hänsyn lill avfatlningen av 2§ MBL och motiven till lag- Skr.1984/85:155 20 rummet kan det vara rimligt atl anse all beslut ominnehållel på dagspressens ledarsidor faller utanför lagen. Någon grund föratl utsträcka undanlagsregeln längre än så finns det däremot knappast.Lagrummet kan l.ex. inte antas la sikle på redigeringen av nyhetsmaterialet ien tidning. Inte heller andra sådana mer allmänna redaktionella frågor som harnämnls från arbetsgivarhåll kan anses undantagna från fackligt inflytande. Ullrycket"opinionsbildande ändamål" i 2§ MBL torde också ge vid handen atlpress med enbari eller i alll väsenlligl kommersiella syften över huvud inleomfattas av undanlagsregeln. Del görs inte anspråk på fackligt inflyiande överansvarige utgivarens utövande i det enskilda fallel av sina befogenhelerenligt 5 kap, 3 § TF, Rekryteringen av redaktionell personal är i hög grad enfråga av fackligt intresse som inte kan antas ha blivit utesluten frånmedbestämmandelagens lillämplighelsområde. Flera andra fackliga organisalioner (bland dem , och ) harsagt all del inte finns någon sådan oklarhet i fräga om innebörden av 2§ MBLatl det är motiverat med en särskild ulredning. Dessa organisationer har vidaresagt sig helt eller näslan hell sakna praklisk erfarenhel av problem som skullekunna bollna i meningsmotsättningar kring lagrummet. Några av dem har hänvisaltill inledda medbetämmandeavialsförhandlingar med arbetsgivarparten. I allmänhethar organisalionerna också avstått från att uttala sig om rätta lolkningen av2§ MBL på annal sätt än genom att påpeka, atl lagrummet inte torde vara avsettatt såvill gäller förhållandel till dem och deras medlemsgrupper försättatidnings- och andra massmedieförelag i en privilegierad ställning i jämförelsemed företag i allmänhel. Del bör till delta anmärkas atl enligt sakens naturfrågan om redaklionelll medinflytande av sådana skäl som SJF åberopar intekommer upp för de här åsyftade fackliga organisaiionernas del. 4 TF och medbestämmanderätten inledande synpunkter 4.1 Vilken direkt betydelse har TF för arbetstagarnasmedbestämmanderätt enligt MBL? Avsnittets innehåll: Vi släller i delta inledande avsnittförsl frågan i vilken utsträckning och på vad sätl TF kan länkas ha en direkträttslig betydelse för arbetstagarnas medbestämmande enligt MBL. Bakgrundenlill den frågan är att det i debatten inte sällan görs gällande att grundlagenTF drar en gräns för medbestämmanderätten, oberoende av vad som föreskrivs iMBL. Å andra sidan brukar man påpeka att TF i del väsentliga medför ett skyddför den enskilde medborgaren enbari mol den offenlliga maklen - gentemot detallmänna - utan alt beröra det rättsliga förhållandet enskilda emellan (l.ex.förhållandel mellan arbelsgivare och arbetstagare). Vi tar upp tre delfrågor inom ramen för den allmännafrågan om TF: s betydelse för medbestämmanderätten. Skr.1984/85:155 21 -En fråga är i vad mån TF medför något hinder mot fackliga slridsälgärder somvidtas med anledning av en irycki skrifts innehåll. Den saken kan ha betydelset.ex. om man länker sig atl en facklig organisation vill lillgripastridsåtgärder för att få till stånd elt avtal om medbestämmanderätt i fråga omen tidnings redigering och innehåll. Svaret på den frågan är enligt vår mening"nej". Enandra fråga är i vad mån TF tillåter avtal varigenom någon binder sig vid enbegränsning av sin tryckfrihet. Ett sådani avtal skulle l.ex. kunna vara ettmedbestämmandeavtal eligl 32 § MBL. I detla sammanhang kommer särskilt fråganom ansvarige utgivarens befogenheter enligt 5 kap. 3§ MBL in i bilden. Kan debefogenheterna beskäras genom etl avtal om medbestämmanderätt? Enligtvår mening skall den frågan besvaras nekande.