prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Styrelsen bedömer inlerisken för överproduktion av kalvkötl och därpå följande avsältningspro-blemsom särskilt överhängande. undviker man de "orättvisor" som skulle uppkomma till följd av fakiiska viktskillnader mellan olikadelar av renskötselområdet. Lantbruksstyrelsenavslyrker således rennäringskommitiéns förslag om särskild viktgräns ochförordar istället att prisstödet utformas enligt kommitténs diskuteradeförslag (alternativ 1) med förhöjt bidrag vid slakt av kalv. Denna uppläggning av stödel börenligt styrelsens mening prövas under enförsökstid av . Styrelsen tillstyrker förslaget om åriiga överiäggningarmellan rennäringen och staten. är medveten om att - trotsetl alll bättre fungerande samråd och attskogsbruksålgärder ibland på sikl kan vara positiva för rennäringen - negativaföljder för rennäringen av etl aktivt skogsbruk inte helt kan undvikas.Styrelsen motsätter sig därför inte förslagel i betänkandet om ettutökat samhällsstöd till rennäringen. villkraftigt understryka att prisstödskonstruktioner med stora differentieringar efter vikt, kvalitet osv. är olämpliga p. g.a. dels kontrolltekniska dels administraliva svårigheter. I detla förslagskulle skillnaden i pristillägg beroende på om slaktkroppen under-eller överstiger viss vikt vara . vill framhålla altredan med den nuvarande konstruktionenfrämjas slakt av lälta djur eftersom pristill-lägget efler vikt blirhögre. Nämnden vill föreslå atl den önskade effekten istället antingen söker uppnås genom informationfrån lantbruksnämnden Prop.1984/85:100 Bilagall 139 om alt del är önskvärt med slörre ulslaktning avungdjur eller alt fler pristilläggsgränser införs, t.ex. 28, 30 och . Förall främja samordning av slakten och förbättra nämndens kontrollmöjligheter kanhögre pristillägg begränsas till alt avse djur slaktade vidkontrollslaklerier. För byrå-slaktade djur skulle endast den lägstaprislilläggsklassen lillämpas. Rennäringens ramarbestäms i allt väsentligt av del givna nalurliga underiagel (betestillgången).Antalet renskölselföretag är i högsta laget för alt kunna getillfredsställande utkomst åt alla. Kommitténs förslag är knappast ägnade atlöverbrygga denna grundläggande motsättning. Den minoritelspolitiskaaspeklen synes ha fått dominera på bekostnad av förslag till lösningar avrennäringens strukturella och ekonomiska problem. saknar ibelänkandet en utförligare behandling av samernas jakt och fiske för husbehovoch avsalu. Detta är en allvarlig brist med tanke på den omfattning dessaverksamheter har inom bl. a. nationalparkerna, där jaktens och fisketsekonomiska värde för utövaren framhållits från rennäringens företrädare viddiskussioner med . anslutersig till kommitténs förslag om det statliga prisstödets användning somstyrmedel för atl uppnå önskvärda förändringar i rennäringen. Verket anser attformen prisstöd efter viktgräns är lämplig alt utveckla. Ulredningen diskuterartre alternativa utformningar av prisstödet och fastnar slutligen för alternativ3 som är ett fast prisstöd per slaktad ren med etl förhöjt stöd för djur underen viss slaklviklsgräns. Detla är också SVAs alternativ bl.a. för atl man dåundviker behovet av en åldersbeslämning. Åldersbestämning på basis avtandömsningen kan alltid, även om den i och för sig är tämligen säker,ifrågasättas med hänvisning till den biologiska variationen. SVA vill också peka pådet faktum atl renar som behandlas mot parasiter som kalvar ()lämnar helt kormfria hudar som 1 l,/2-åringar december menlåter vara osagt vad della kan betyda för slaktprisei. 1984/85:100 Bilagall 140 Prisstödet har haft ochhar en viklig uppgift all ekonomiskt likställa produktion av renkött med annanköttproduktion i norra och som medel för all angeproduktionsinriktning. Den senare delen av prisstödets uppgift har intetidigare utnyttjats. Det förslag kommitténframlägger om alt differentiera prisstödet med hänsyn till viktgräns skulle påsätl kommiltén anger bli etl styrmedel i förhållande tillproduktionsinriktningen. SSR tillstyrker della förslag som del fårkonstateras atl angiven viktgräns om skulle göra att den avsedda effekteninte skulle få fulll genomslag. Med hänsyn till viktvariationer överrenskötselområdel och till insalser som gjorts inom vissa samebyar för allredan nu höja medelslaktviklen kan en viktgräns inle sältas lägre än . Ett differentieratprisstöd bör prövas över etl antal år. Eventuellt behov av förändringar avslödel liksom beloppsgränser blir viktiga frågor i de i annal sammanhangföreslagna förhandlingarna mellan slalen och SSR. SSR förordar alltså etldifferentierat prisstöd i enlighet med kommitténs förslag med den ändringen atlviktgränsen sätts till . Stödel till rennäringens rationalisering enligtrennäringskungörelsen 14.4 Lantbruksstyrelsen Lanlbruksstyrelsen är avflera skäl tveksam till en mer generell höjning av bidragen för stöd enligtrennäringskungörelsen. Styrelsen vill peka på att möjligheter till förhöjdabidrag finns och har även vid skilda tillfällen kunnat tillämpas. Vad gäller rendriftslåntillstyrker lanlbruksstyrelsen kommitténs förslag atl sådant lån skall kunnalämnas även för att läcka behovel av rörelsekapital i samband med främslnyetablering. Däremol har styrelsen den erfarenheten att det inte föreliggerbehov av generellt förlängda amorteringstider vid sådana lån. Vid särskildaskäl kan beslut om ändrade villkor för återbetalning av lånen meddelas ävenidag. I rendriftsstödel bör kunna ingå anskaffande av foder, krubbor, säckvävetc. i samband med reninköp. Däremot bör transportredskap omfattas avredskapsstödet. Redskapsstödet bör enligtstyrelsens mening behållas oförändrai vad gäller syftet med stödet. Sådant stödinnefattar således inköp av t.ex. maskiner, skotrar, släpvagnar och liknandetransportfordon, radioutrustning m. m., även då investeringarna sker i sambandmed reninköp. Lantbruksstyrelsentillstyrker rennäringskommitiéns förslag avseende stöd till tillskottsutfodringoch särskilt transportstöd vid slakt i väglöst land. Prop.1984/85:100 Bilagall 141 anser altförslaget om en mer fiexibel inriktning av ralio-naliseringsslödet är enlämplig ändring av stödformen. Industriverket delarkommitténs tveksamhet till lån med uppskjuten ränla. Motivet för ekonomisktstöd till tillskottsutfodring är atl vinlerbetesre-surserna minskat genomsamhällsutvecklingen. Här är del i hög grad fråga om en"samhällsutveckling", som skett till följd av politiska beslut ochslatliga myndighelers tillämpning av lagar och förordningar. Det är därförskäligt att renägarna på någol säll kompenseras för de föriuster de lidit ochäven framgent kommer att lida. Det finns relativt godaförulsättningar för atl i varje fall delvis kompensera bortfall avbetesresurser genom lillskotlsulfodring. Ulredningen har fastnat för att stödetskall begränsas till inköp av hö. Det finns flera alternativa former för tillskoltsutfodring.Hö användbart för utfodring av renar finns inte alltid tillgängligt påmarknaden. 1 sådana fall måste renägarna använda andra fodermedel. För att påbästa sätt och till lägsta kostnad kunna genomföra tillskoltsutfodring bördärför inle stödel begränsas lill inköp av hö, utan gälla alla former avtillskottsutfodring och även avse inköp av utrustning (bl.a. foderkrubbor) försådan utfodring. SVA anser att förslagelom tillskoltsutfodring är bra men vill erinra om det förhållandet atl hö avsettför renar bör vara av en finstänglig kvalitet och föreslår därför alt lokalproduklion av sådani vallhö stimuleras. Den normala handelskvalitelen är ettgrovstängligt timotejhö av vilket renarna som regel endast förmår tillgodogörasig en mindre del. Enligt länsstyrelsensuppfattning råder sammanfattningsvis ett nära samband mellan utfodring - tamarerenar - mindre djurföriuster - rationella slakluttag - förbättrad hjordsammansättning- mindre stress vid olika hanteringsmoment - bättre köttkvalitet och därmedförbättrad lönsamhet och framtidsutsikter för rennäringen. Länsstyrelsenanseer därför att del är hög lid att med olika insatser försöka utvecklarenskölseln i den riktning som utredningen föreslår. Om naturligt bete hellsaknas i vissa siluationer krävs ca hö per ren och dag, vilkel delvis kanoch bör ersättas med speciellt renfoder. 1984/85:100 Bilagall 142 utfodring startar blir renarna vanavid fodret och tvära foder-omställnignar med slora förluster kan undvikas inödsituationer. Höutfod-ring skulle också minska behovet avlavskogsbeie. SSR tillstyrker på de molivkommittén anger förslagen belräffande ra-fionaliseringsstödet till sameby samtrendrifts- respektive redskapsstödet. Vad gällerrationaliseringsslödel finner SSR atl detla måste kunna utgå till samlligasamebyar även om sameby har vissa fonderade medel. På sätt framförs i annatsammanhang skall kostnaderna i form av bidragsdeien utgå av budgetmedel ochinte ur samefonden. Föreslaget stöd tilltillskoltsutfodring tillstyrks med den markeringen att tillskoltsutfodring somsker med annat foder än hö självfallet måste omfattas av stödformen. Kommittén föreslår som enny stödform ett särskilt transportstöd för samebyar med slakt i väglöst land.Detta är en mycket viklig åtgärd för atl dels kompensera samebyar/renägare förtransportkostnaderna, dels en ur samhällets synpunkt sell billigare åigärd änall bygga ul infrastrukturen med vägar. Beträffande väg inom sameby måsledock medel tas fram så att de nu planerna kan realiseras. För genomförandel tordedet vara tillfyllest atl göra viss författningsändring som aktuellastödbelopp torde rymmas inom ramen för redan utgående transportstöd genomtransportrådet. Glesbygdsstöd och beredskapsarbete 14.4Lantbruksstyrelsen Lanlbruksstyrelsentillstyrker förslagel att rennäringen jämställs med annan areell näring iglesbygden och atl glesbygdsmedel skall kunna utgå till verksamheter som gerkompletleringssysselsätlning för enskilda medlemmar. Bedömning av frågan omglesbygdsstöd skall ulgå bör ske på samma sätt som när det gäller prövning av sådantstöd till personer sysselsatta i andra areella näringar. I likhet med kommitténanser styrelsen atl anläggningsinvesteringar som kommit alt erfordras på grundav samhällsutvecklingen skall kunna erhålla arbetsmarknadsmedel medlOO-procentiga bidrag. bör kunna stå som sökande medananläggningarna efter färdigställandet skall ha vederbörande sameby somhuvudman. Lantbruksstyrelsen delar vidare lantbruksnämndens i länuppfattning att fulll bidrag bör kunna ulgå då andra särskilda skäl föreligger.Nämnden åberopar framför allt situationen i Karesuando- området. Prop.1984/85:100 Bilaga 11 143 Beredskapsarbetenutgör f. n. en viktig del i samernas sysselsättnings- och försörjningssituation.--------- Styrelsen vill här framhålla att bered skapsarbeten används som ensysselsättningsstödjande åtgärd och dess omfattning sammanhänger i första handmed utvecklingen på arbetsmark naden. Beredskapsarbeten kan därförinle ses som någon permanent lös ning av sysselsättningsproblemen förvissa grupper på arbetsmarknaden. I renskötselområdena, med vanligen svåra lokala arbetsmarknader, finns även andra arbetssökande som har elt stortbehov av arbetsmarknadspoli tiska åtgärder såsom beredskapsarbeten. Beredskapsarbeten bör även fortsättningsvis användas där de bäst behövs utan någon permanentning. Beträffande ulredningens förslag omändrade ställiga bidrag tillinvesle- ringsarbeten inom rennäringsområdel villarbetsmarknadsstyrelsen hänvi sa lill att det pågåren översyn inom styrelsen angående beredskapsarbeten av investeringskaraklär. Industriverketfinner det rimligt att renskölselföretag skall kunna åtnjuta glesbygdsstöd för atl i egen regi drivaserviceverksamhet åt samebyn såsom skoterreparalioner, höberedning ochliknande. Förutsättningen skall då vara, somkommittén framhåller, att villkoren för glesbygdsstöd uppfylles, t. ex. varaktig sysselsättning åtbofast befolkning. Länsstyrelsentillstyrker förslagel till utökade möjligheter för glesbygdsstöd och meragenerösa regler för bidrag vid beredskapsarbeten vid uppförande av renskötselanläggningar. Angelägnainvesteringsobjekt är bl.a. övernatlningshagar längs flyttle-derna och beteshagar vid slakterierna. Sedan samebyarnaövertagit renskölselanläggningarna i länel har det framkommit att manpå vissa håll inte har ekonomiska resurser att ulföra erforderligtunderhåll. Dessa underhällsarbeten kan i regel endast ske sommarlid och lejdarbetskraft måste då anlitas eftersom renarna kräver tillsyn men finnsuppe i högfjället i många fall långt från de akluella anläggningarna. Underhåll ochreinvesteringar har därför blivit ett stort dilemma för samebyarna. De fårvisserligen avskrivningsobjekt men saknar i många fall kapital. Det är därför angeläget atltidigare generösa bidragsregler åter börjarlillämpas så atl inte befinlliga anläggningar blir obrukbara p.g.a.bristande underhåll. 1984/85:100 Bilagall 144 Ifråga om bidrag förberedskapsarbete vid uppförande av renskötselan läggningar, ersättningsinvesteringar i by skiljande stängsel, arbetshagar, fällslaklerier m.m. vill betona------------------- deolägen heter som befinlliga renslängsel på många håll nu ger upphov lill. Vid all bidragsgivning,som innebär uppsättning av renslängsel, bör denna bli föremål för en restriktivprövning belräffande nyttan och utförandel av slängselålgärden. Vidare bör medhänsyn till de ölägenheter som följer av utformningen av dagens renstängselsärskilda normer utarbetas både belräffande dessas utseende och konstruktionsamt anbringande i markerna. SSR finner i likhel medrennäringskommiitén all rättviseskäl talar för atl rennäringen skall jämställasmed andra areella näringar i glesbygden och atl del därför skall kunna utgåglesbygdsstöd. SSR tillstyrker rennäringskommitténs förslag. I fråga om beredskapsarbetenfinner SSR att lantbruksnämnden av prakfiska skäl även forisällningsvis skallkunna slå som sökande i första hand när del gäller anläggningar som uppförs förall mildra intrånget i rennäringen p. g. a. olika exploateringar. I fråga om andra anläggningarfinner SSR atl sameby skall stå som sökande och att bidrag skall kunna utgå påliknande villkor som gäller för kommun; detta beroende på både samebyns likhelmed kommun och behovet av att arbeten kommer till utförande. Trygghetspaket för renskötare 15.1Riksförsäkringsverket Tryggheisförsäkringen vidarbetsskada ger ett skydd till den skadade enligt skadeståndsrättsligaprinciper utan att det behöver visas alt någon är skadeståndsskyldig.Ersättning utges för sveda och värk, lyte och men samt ölägenheter i övrigt.Försäkringen täcker även utgifter som uppstått p.g.a. skadan, förioradarbetsinkomst m. m. Vid arbetsskadaföreligger samma rätt till ersättning från sjukförsäkringen som vid annansjukdom av efterdet att skadan inträffade. Detta inenbär att anmälda skador med kortaresjukskrivningsperioder än i regel inte prövas av . 1de fall den försäkrade har ersättningsanspråk eller i övrigl fåll beståendebesvär genom sin skada skall dock prövning alltid ske. Prop.1984/85:100 Bilagall 145 För att underlättaarbetsmarknadsförsäkringars (AMF) hantering av tryggheisförsäkringen har etlsamarbete mellan försäkringskassorna och AMF utvecklats. Kopia av varje beslutsom fattar, utom för personer med statlig anställning, jämtekopia av läkarutlåtande och annan utredning som legat till grund för beslutetskall enligt en särskild kungörelse (RFFS 1979:20) tillställas AMF. Dessa handlingar ligger till grund för AMF;sbeslut. 1 ställningstagandet till om arbetsskada föreligger följer AMFförsäkringskassans beslut. I fall med anmäld skada, för vilka försäkringskassaninte fattar beslut, avgörs arbetsskadefrågan av AMF. Riksförsäkringsverketskungörelse om tillhandahållande av uppgifter till AMF äger, som ovan nämnts,giltighet för samlliga med anmäld arbetsskada, utom stalligi anslällda. Deltainnebär all kungörelsen redan nu äger giltighet för de renskötande samerna. Delbehövs därför inle någon särskild åtgärd från riksförsäkringsverkels ellerförsäkringskassornas sida, utöver vad som gjorts redan lidigare, för alltrygghetspaketel skall kunna införas. Lanlbruksstyrelsen har ingen erinran molförslagel. anser detangeläget att föreslaget försäkringsskydd för renskötande samer införes genomett trygghetspakel i likhel med vad som gäller för jordbrukare ochyrkesfiskare. Rennäringskommiiténredovisar utförligt för de sociala trygghetsfrågorna och SSR får medinstämmande hänvisa till delta. Kommitténs förslag lill lösningar av desociala trygghetsfrågorna för den renskötande befolkningen är bland deviktigaste förslag kommiltén framlägger. SSR finner atl det är engrundläggande rättvisefråga atl den renskötande befolkningen får en socialtrygghet som av befolkningen i övrigt upplevs som självklar, men som integäller för den renskötande befolkningen. Del här anförda gäller kommitténsförslag beträffande trygghetspakelet och införandet av enarbetslöshetsförsäkring och innefattar även vad som anges beträffandeföretagshälsovård och införandet av ett avbylarsystem. Med hänvisning lill vad kommittén anförtillstyrker SSR förslagen. 1984/85:100 Bilagall 146 Lanlbruksstyrelsen har ingen erinran molförslagel. Kaiastrofskadeskyddelfyller en mycket viklig funktion för rennäringen både i fråga om möjligheterlill förebyggande åtgärder och till ersättning vid inträffade katastrofer. Beträffande nu gällanderegelsystem torde delta kunna tillämpas även fortsättningsvis som SSRfår erinra om det stötande i de fall en konstaterad verklig förlusl överstigerden schablonmässigt beräknade förlusten. Den begränsning avtillämpningsområdet att omfatta endast företag med minst 20 vuxna renar kan SSRansluta sig till varvid då måste gälla all del är familjens/företagels samladerenantal som skall vara avgörande för beräkningen och hänsyn las till ägarenstotala situation. Rennäringskommiiténföreslår en uppjustering av det årliga anslagel till . med hänsyn lillpenningvärdesförändringen. En ytterligare grund för en uppjustering är attdetta skulle möjliggöra vidgade ramar för lantbruksnämnden att snabbt kunnasätta in förebyggande åtgärder vid befarat katastrofläge till följd avförsämrad belessiiuation. Saminuorra motsätter sigutredningens förslag att ersällning för förolyckade renar endast ulgår lillföretag med minsl 20 vuxna renar. Enligt Saminuorra skulle detta kunna drabbamånga unga renskötselföretag. Saminuorra är av den ståndpunkten all den nugällande ordningen ska gälla fortsättningsvis, dvs. atl katastrofskadeskyddetomfattar samtliga i samebyn registrerade renar. I övrigt instämmer Saminuorra i ulredningensförslag. 25 SAMRÅDS- OCH FÖRHANDLINGSFORMER MELLANRENNÄRINGEN OCH STATEN Lantbruksstyrelsen tillstyrkerförslaget om årliga överiäggningar mellan staten och rennäringen om olikafrågor. Härvid bör man från början inrikta sig mer på diskussioner kringspecifika, konkreta frågeställningar än all försöka bygga upp enförhandlingsapparat jämbördig med den som är knuten till det norskareindriflsavtalet. 1984/85:100 Bilagall 147 Primärt ser såledeslanlbruksstyrelsen del angeläget all i organiserade former åsladkomma åriigaöveriäggningar i pincipiella och angelägna frågor. En sådan ordning bör ocksäkunna reducera förekomsten av olika utredningar pä rennäringsområden, som underlånga tider varil en belasl-ning för näringen - stora resurser har fållavsätlas och lite har hänt. är bereddalt della i arbelel vad gäller frågor av främsl skogspolitisk natur. Spörsmålet om samråds-och förhandlingsformer mellan rennäringen och staten bör enligtjordbruksdnämnden delas upp i två delfrågor. För del första de frågor som harmed prisstöd och medel för rafionaliseringsät-gärder alt göra och för del andrafrågor som berör andra problemområden t.ex. sociala förhållanden,produktionsförhållanden etc. När det gäller jordbrukel och fisket företräderjordbruksnämnden staten i överläggningar som berör prisstödsfrågor. Andra förnämnda näringar viktiga frågor handhas av de myndigheter som enligt sinainstruktioner har all bevaka dessa frågor. Sociala förhållanden elc. inomjordbruket och fisket behandlas således av vare sig jordbruksnämnden ellerlantbruksstyrelsen. Del skulle vara en omöjlig konstruktion attjordbruksnämnden skulle företräda staten i frågor som ligger inom andramyndigheters kompetensområde. Nämnden har också svårt att föreställa sigöveriäggningar i frågor som inle främsl berör rent ekonomiska slödfrågor.Oklart är dessulom vilken slällning som den permanenta interdepartementalaarbetsgruppen för samefrågor skulle få om överläggningarna skulle ske isnart sagt alla frågor som berör rennäringen med jordbruksnämnden somföreträdare för staten. kan docklänka sig överläggningar med rennäringen i frågor som är klart avgränsade ochdefinierade. Exempelvis kan prisstödets närmare utformning bli föremål föröverläggningar liksom rationaliseringsstödets inriktning. Meningsfullaöverläggningar förutsätter dock att den myndighet som företräder slalen fårklara ekonomiska ramar för de stödformer som skall bli föremål föröveriäggningar. Finansieringsfrågan lorde behöva utredas ytterligare eflersomkoslnaden för de olika stöden åtminstone nominellt kan bedömas öka tillår. Under ovan redovisade förulsättningar finner jordbruksnämnden attöverläggningar kan bli meningsfulla. Med hänsyn till del starka samband somfinns mellan pris-och marknadsstöd å ena sidan och raiionaliseringsstöd å denandra förordar nämnden att, om sådana överläggningar med rennäringen ansesönskvärda, jordbruksnämnden och lantbruksstyrelsen ges i uppdrag att gemensamlföreträda staten vid sådana överläggningar. Prop.1984/85:100 Bilagall 148 Såvitt planverket kanbedöma kommer verkel normall inle alt beröras av föreslagna överiäggningar. Förslagen tillstyrkes.Domänverket föreslår dock att verket representeras vid samråd ochförhandlingar där dess verksamhet berörs. 1 resolution A beslutadav samernas landsmöle 1984 konstateras atl "Det långsiktigt viktigasteförslaget är härvid alt överläggningar mellan staten och SSR etableras iorganiserade former och att det inriktas på att uppnå konkreta resultat utifrånen helhetssyn på samerna och de samiska näringarna." Belräffande de närmareformerna för dessa överiäggningar finner SSR de av kommittén angivna riktningslinjernatillräckliga . Det väsentliga är att en fasl förhandlingsordningkommer till stånd. Prop.1984/85:100 Bilagall A. m. m. 15 I ,/dr5/ag5(jn.f/a 15 2 Lautbrukråd, förslagsanslag 16 3 Kommilléer m.m., reservationsanslag 16 4 Extra ulgifler, reservaiionsanslag Jordbrukets rationalisering m. m. 17 1 Lanlbruksstyrelsen,/öri/ogian.v/fli' 20 2Lantbruksnämnderna,/öri/aiani/«i' 21 3Bidrag till jordbrukels rationalisering, m. m., förslagsanslag 21 4Markförvärv för jordbrukels rationalisering, reservaiionsanslag 23 5 Täckande av förluster pä grund av statlig kreditgaranti, 26 6 Bidrag tillträdgårdsnäringens rationalisering, m. m., 27 7Främjande av trädgårdsnäringen, reservationsanslag 28 8Slöd lill innehavare av fjällägenheter m. m., 29 9 Främjande avhusdjursaveln m. m., rfié'fi'o(/oni«ni/ag 29 10Särskilt slöd ål biskötsel och växtodling, 30 II främydnde'dv rennäringen,reservationsanslag 38088000 *212 781 000 36 ,/(5/-.s/agi«/7i/a 37 2Lantbruksekonomiska samarbetsnämnden,/örj/og.vflAii/ug 38 3Prisreglerande ålgärder pä jordbrukets område, förslagsanslag 38 4 Inköp av livsmedel m. m.för beredskapslagring, reservaiionsanslag 41 5 Koslnader förberedskapslagring av livsmedel m. m., 42 6Prisstöd lill jordbrukel i norra ,/öri/«gsfl«j/ug 43 7Bidrag till permanent skördeskadeskydd 43 8 Adminislralionav permanent skördeskadeskydd m. m., förslagsanslag 44 I ,förslagsanslag 45 2Skogsvårdsstyrelserna,/öri/flgjani/ög 47 3Skogsvårdsslyrelserna: Myndighetsuppgifter, förslagsanslag 47 4Skogsvårdsstyrelserna: Frö- och plantverksamhet, 48 5 Skogsvårdsslyrelserna:Investeringar, reservationsanslag 49 6 Bidrag lill skogsvårdm. m.,/öri/agia«5/ng 52 7Slöd till byggande av skogsvägar,/öri/agia«i/ag 53 8Främjande av skogsvård m. m., reierv'a;/onia;!.5/ag Prop.1984/85:100 Bilagall 54 1 ./örs/ag.vflHj/ag *26346000 54 2 Slatens lokala fiskeriadminislration,/(7ri'/(7g.sflf7i7flg *I5722000