prop · G80378 · 1984-12-31 00:00:00 — När det gäller den principiella rätten tillomplacering med bibehållen lön för de kvinnor som på grund av fysisktpåfrestande arbete inte kan fortsätta sina normala arbetsuppgifter undergraviditetens sista har utredningen framhållit att det får ansesangeläget, bl.a. med hänsyn till jämställdheten mellan kvinnor och män iarbetsUvet, att kvinnans rätt till arbete skyddas också under senare delen avgraviditeten. Kvinnans principieUa rätt till omplacering eller förändring avarbetsuppgifterna under graviditetens slutskede bör därför enligt utredningenbehållas i sin nuvarande 1984/85:78 86 omfattning.Endasl i de fall kvinnan inte kan fortsätta sitt arbete och en omplacering inteär möjUg skaU, som hittiUs, ersättning från försäkringen kunna komma ifråga. Jag anser i likhet med utredningen att det ärnödvändigt att skydda kvinnans rätt att få arbeta även under graviditetens slutskede.Detta förutsätter i här aktuella fall att hon har rätt tUl omplacering ellerförändring av sina arbetsuppgifter. Försäkringskassorna bör vara en aktiv partsom vid sina kontakter med arbetsgivare, bl.a. vid arbetsplatsbesök, tar uppfrågan om möjligheten att ordna omplacering för gravida kvinnor. I fråga om vad som bör anses som skälig omplaceringi samband med bedömning av rätt tiU havandeskapspenning har, närhavandeskapspenningen infördes, bl.a. hänvisats till förarbetena ianställningsskyddslagen och tiU de motsvarande principerna inomarbetslöshetsförsäkringen. Detta innebär bl.a. att en första utgångspunkt är dearbetsuppgifter som kvinnan har att utföra inom ramen för sittanställningsavtal med arbetsgivaren. Är omplaceringen skälig enligt deprinciper som tillämpas på arbetsmarknaden bör omplaceringen ske. Det erbjudnaarbetet måste dock givetvis vara sådant att det inte medför några hälsoriskerför den gravida kvinnan. Även i övrigt bör viss hänsyn kunna tas till just detförhållandet att kvinnan är gravid. Därvid är det av särskild betydelse hurlång tid omplaceringen är avsedd att vara. Är det fråga om omplacering under slutet avgraviditeten, bör viss hänsyn tas till de omställningssvårigheter enomplacering till exempelvis en annan arbetsplats kan föra med sig, även om detunder normala förhållanden kunde krävas att kvinnan bytte arbetsplats. Är detfråga om en omplacering som är avsedd att pågå under så gott som helagraviditeten, bör även en omplacering utanför ramen för anställningsavtaletkunna anses skälig, i vart fall om det inte rör sig om ett helt annat arbete.Här bör, såsom , viss ledning kunna hämtas från tillämpningen avmotsvarande principer i anställningsskyddslagen och inomarbetslöshetsförsäkringen. kan det inträffa att kvinnan får ändradarbetstid på gmnd av omplaceringen. Hänsyn bör i sådana faU även kunna tas tillförekommande svårigheter att ordna barntillsynen på ett lämpUgt sätt, i vartfall om omplaceringen endast avser någon månad i slutet av graviditeten. 4.2.3Havandeskapspenning tUl kvinnor som rhkerar fosterskador på grund avarbetsmiljön Mittförslag: Gravida kvinnor som avstängs från sitt arbete på grund av attarbetsmiljön medför risk för fosterskador skall - om de inte kan omplaceras -ha rätt till havandeskapspenning. En förutsättning är att avslängningen frånarbetet grundas på föreskrifter meddelade med stöd av arbetsmiljölagen.Ersättningen skaU kunna utges under hela graviditeten dock längsi till och medden elfte dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse. 1984/85:78 87 Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt med undantag av att ulredningen vill begränsakvinnans skyldighet atl godta omplacering till de fall där hon fått besked omomplaceringen inom efter avslängningen. Remissinstanserna:Tillstyrker förslaget i slort och framhåller det angelägna i attersättningsrätt införs i här aktuella fall. Några remissinstanser anser atlhela havandeskapspenningen bör byggas in i sjukpenningreglerna. Att ersättningsrätten anknyts till atl kvinnanavstängts från arbetet enligt arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter tillstyrksav flertalet. Några förespråkar en ytterUgare utvidgning av ersältningsrätten. Skälenför mitt förslag: Den nuvarande havandeskapspenningen avses läckaersällningsbehovet under den sista delen av graviditeten för kvinnor som pågrund av fysiskt påfrestande arbete inte kan fortsätta förvärvsarbeta fram tillförlossningsdagen. Däremol kan havandeskapspenning eller någon annan form aversättning inte utges till gravida kvinnor som tvingas avstå frånförvärvsarbete på grund av att arbetsmiljön medför risk för fosterskador. Bedömningen av vUka arbetsmiljöfaktorer som kanmedföra en ökad risk för fosterskador åvilar arbetarskyddsstyrelsen.Arbetarskyddsstyrelsen har med stöd av arbetsmiljölagen utfärdat den tidigarenämnda kungörelsen som föreskriver att kvinnor som omfattas av periodiskkontroll och som är gravida eUer ammar inte får sysselsättas i blyarbete. I denmån kvinnan inte kan omplaceras utestängs hon således från sitt arbete ochförlorar sin arbetsinkomst. Kvinnan kan inle själv påverka denna situation.Någon rätt till löneförmåner i dessa fall finns inte enligt nu gällande regler. Jag anser det naturligt att kvinnan i dessa fall iförsta hand erbjuds andra arbetsuppgifter av sin arbetsgivare. Om en sådanomplacering inte är möjlig bör hon kompenseras för sin inkomstförlust.Ersättningen bör ges i form av havandeskapspenning från den allmännaförsäkringen. För att få ett enkelt och klart avgränsatförsäkringssystem bör rätten till ersättning enligt utredningen bygga på attkvinnan enligt föreskrifter utfärdade med stöd av arbetsmiljölagen inte fårsysselsättas i sitt vanliga arbete. Denna avgränsning av ersättningsrätten hartillstyrkts av flertalet remissinstanser. framhållerfördelen av att försäkringssystemet på detta sätt automatiskt följerutvecklingen på arbetsmiljöområdet. anser det välbetänkt atlrälten till ledighet endast ges när föreskrift om detta finns iarbetsmiljölagen så alt inte tillfäUiga larmrapporter kan läggas till grund förbedömningen. Den tidigare beskrivna konstruktionen avförsäkringsreglerna kommer att innebära att ersättningsrätten fill en börjanenbart omfattar kvinnor i blyarbete. Den föreslagna anknytningen tiU gällandeföreskrifter innebär emellertid att försäkringssystemet görs flexibelt. 1984/85:78 88 attomfatta kvinnor inom andra arbetsområden efterhand som forskningen kan visa pårisk för fosterskador i arbetsmiljön. För att styrka rätten till havandeskapspenning börkvinnan anskaffa ett utlåtande av arbetsgivaren om att hon avstängts enligtföreskrifter utfärdade med stöd av arbetsmiljölagen och atl omplacering inlehar kunnat ske. I fråga om möjligheten till omplacering bör utlåtandet avse entid av högst en månad. För rätt till ersättning för ytteriigare tid bör krävasatt kvinnan för anskaffar ett utlåtande från arbetsgivaren därdenne intygar att omplacering fortfarande inte varit möjlig och anledningentill detta. För arbetsgivare med ett fåtal anställda där det är uppenbart atten omplacering är svår att ordna inom företaget bör intyget kunna avse enlängre tid än en månad. Information till kvinnor som kan beröras av deutvidgade reglerna om rätt till omplacering och havandeskapspenning bör iförsta hand ske genom arbetsgivaren i samband med den information denne ärskyldig att lämna om arbetsmiljörisker för gravida kvinnor i blyarbete.Försäkringskassorna bör gå ut med riktad information till bl.a. aktuellaarbetsplatser och mödravårdscentraler. Mittförslag: Reglerna för ansökan om havandeskapspenning bör ändras i vissaavseenden. Större vikt bör läggas vid att få fram underlag för att bedöma ommöjligheterna till omplacering till andra arbetsuppgifter har prövats hosarbetsgivaren. Detta bör framför allt gälla vid ansökan om havandeskapspenningpå grund av risker i arbetsmiljön, där omplaceringen kan avse helahavandeskapstiden. Kvinnan skall även i fortsättningen ansöka omhavandeskapspenning, men en muntlig ansökan bör accepteras för fastställande avfrån vilken dag ersättning utges. Moderskapsintyg utvisande beräknadförlossningstid skall bifogas ansökan. Det generella kravet på att läkarintygskaU bifogas ansökan slopas. Försäkringskassorna får i stället möjlighet att isärskilda fall infordra läkarutlåtande. Kvinnan skall också inge utlåtande frånsin arbetsgivare att omplacering inte varit möjlig. I de fallhavandeskapspenning begärs p.g.a. risker i arbetsmiljön skall tiU ansökan ävenfogas ett utlåtande från arbetsgivaren att kvinnan avstängts från arbetetenligt föreskrifter meddelade med stöd av arbetsmiljölagen. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Förslagen tUlstyrks i allmänhet. Skälenför mitt förslag: Ett ändrat ansöknings- och utredningsförfarande bör 1984/85:78 89 geförsäkringskassorna ett bättre underiag för bedömning av ersältningsrätten ienskilda ersältningsfall. En utförligare beskrivning av de arbetsuppgiftersom hindrar kvinnan att fortsätta förvärvsarbetet under graviditeten bör kunnafås genom att skilda formulär används av kvinnan och arbetsgivaren. Denansökningsblankett som kvinnan skaU använda bör också lämna utrymme för henneatt ange om hon har särskilda besvär som påverkar hennes möjligheter attfortsätta förvärvsarbetet under slutet av graviditeten. Från läkarhåll har hävdats ati läkarna harsvårigheter att utfärda intyg som anger de arbetsuppgifter som hindrar kvinnansfortsatta förvärvsarbete, eftersom läkaren inte känner hennes arbetsplats ocharbetsförhållanden. Läkaren kan i stort sett bara hänvisa tiU de skäl ochomständigheter som redan angivits av kvinnan och hennes arbetsgivare.Läkarintyget fyller därmed inte den funktion som beslutsunderiag som varitavsikten. Det generella kravet på läkarintyg i samtliga fall bör därför enligtmin mening kunna ersättas av att försäkringskassorna, där så är behövligt, tarkontakt med läkare eller barnmorska vid den aktuella mödravårdscentralen. Såkan vara fallet t.ex. om kvinnan i sin ansökan åberopar särskilda besvär sompåverkar hennes förmåga att utföra sitt förvärvsarbete. Vid behov kan ävenkassans förtroendeläkare kopplas in. Möjlighet bör därutöver finnas förförsäkringskassan att i särskilda fall infordra läkarutlåtande. Kvinnansgraviditet och beräknad tidpunkt för förlossningen styrks genom detmoderskapsintyg som redan nu utfärdas av läkare eUer barnmorska för rätt tillföräldrapenning. Detta intyg bör i fortsättningen bifogas ansökan omhavandeskapspenning. Arbetsgivarens uppgifter om omplacering bör lämnasgenom ett utlåtande av behörig person, t.ex. den som ansvarar förpersonalfrågor på central nivå inom företaget. Erfarenheter från kassorna visarnämligen all frågan om omplacering ofta inte prövats med avseende på företageti sin helhet som avsikten varit utan endast inom en mindre arbetsenhet inomföretaget. Förhandlingsprotokoll bör som kunna ersätta arbetsgivarensutlåtande om omplacering, om protokollet innehåller uppgifter som visar vilkaomplaceringsåtgärder som prövats. Jag utgår från att försäkringskassorna även ifortsättningen och i större omfattning än gör särskilda utredningar,t.ex. i form av arbetsplatsbesök, för att klariägga ersättningsrätten. Dennafråga har i remissbehandlingen även berörts av LO som uttrycker farhågor föratt försäkringskassorna i alltför hög grad ser till rutinuppgifter om denförsäkrades yrke utan att i tillräcklig utsträckning sätta sig in i de faktiskaförhållandena på arbetsplatsen. 1984/85:78 90 4.2.5Inga karensdagar för havandeskapspenning för egna företagare Mittförslag: Bestämmelserna om karenstid för sjukpenning för egenföretagare skallinte gälla för havandeskapspenning. Utredningen:Har inte tagit upp frågan. Skälenför mitt förslag: En försäkrad med inkomst av annat förvärvsarbete änanställning kan inom den obligatoriska sjukpenningförsäkringen välja enförsäkring med en karenstid av 3, 33 eller (3 kap. 11 § AFL). Enlängre karenstid medför lägre egenavgifter. () har vidremissbehandlingen tagit upp frågan om de karensdagar som valls inomsjukpenningförsäkringen skall gälla även för havandeskapspenningen. LRF anserdet orimligt atl en gravid kvinna som är i behov av havandeskapsledighet inteskall få havandeskapspenning därför att hon valt en sjukförsäkring med t.ex.93 karensdagar. Den av LRF beskrivna effekten är en följd av atthavandeskapspenningen inordnats i regelsystemet för sjukpenningen. Jag delaremeUertid de framförda synpunkterna och föreslår därför att karenstidsreglernainte skall gäUa för havandeskapspenningen. 4.3Förstärkt rätt till sjukpenning i samband med graviditet Miltförslag: Kvinnor med flerbarnsgraviditet, Rh-immunisering eller andraimmuniseringstillstånd får rätt till sjukpenning om de på läkares inrådanavhåller sig från arbete på grund av risk för fostrets liv eller hälsa. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Tillstyrks av flertalet remissinstanser. Några anser att ersättningen bör ges iform av havandeskapspenning. Skälenför mitt förslag: Frågan om gravida kvinnors rätt till sjukpenning vidgraviditetskomplikationer samt vid flerbarnsgraviditet, Rh-immunisering ellerandra mera ovanliga immuniseringstUlstånd har uppmärksammats på oUka sätt underde . Bl.a. har tvekan rått om rätten till ersättning i sådana falloch tillämpningen har därför inte varit enhetUg. För försäkringskassorna har svårigheterna bestått iatt bedöma om kvinnan lider av sjukdom i den mening som avses i lagen om allmänförsäkring och följaktligen skulle kunna vara berättigad att uppbärasjukpenning när hon sjukskrivits under diagnosen hotande förtidsbörd ellerUknande. 1984/85:78 91 Sedan föräldraförsäkringsutredningen erhöll sittuppdrag alt utreda frågan om ersättning till gravida kvinnor, som avförebyggande skäl avstår från förvärvsarbete under graviditeten, harutvecklingen av praxis gått i den riktningen att kvinnor som besväras av olikagraviditetskomplikationer numera i regel anses berättigade till sjukpenning. Tveksamhet om ersältningsrätten kvarstår dock ivissa specieUa fall där det ifrågasätts om kvinnan är sjuk enligl detsjukdomsbegrepp som gäller inom den allmänna försäkringen. Tvekan avser kvinnorsom måste vara i stillhet på grund av flerbarnsgraviditet. Detsamma gäller vidRh-immunisering eller vissa andra mera sällsynta former av immunisering sommåste behandlas för att undvika risker för fostrets liv eller hälsa. I härnämnda fall påverkas inte kvinnans hälsotiUstånd utan behovet av att avstå frånarbete är helt grundat på risker för fostret. Oklarheten om ersältningsrätten ärotillfredsställande framför allt från kvinnans synpunkt. Den kan också medföraatt kvinnan fortsätter att arbeta trots den risk detta kan innebära förfostret. I syfte att undvika tveksamhet ibedömningen av rätten till sjukpenning har utredningen gjort en utförligbeskrivning av de oUka komplikationer som kan förekomma under graviditet ochsom bör jämställas med sjukdom i den mening som avses i lagen om allmänförsäkring. Jag ansluter mig till de bedömningar som i detta hänseende hargjorts i betänkandet. Jag anser också i likhet med utredningen att rätten tUlersättningen till kvinnor som på läkares inrådan avhåller sig från arbete pågrund av risk för fostrets liv eller hälsa i samband med flerbarnsgraviditet,Rh-immunisering eller andra immuniseringstillstånd bör fastslås genom att ensärskild bestämmelse tas in i 3 kap. AFL. Till stöd för rätten till sjukpenningskall inges läkamllåtande. Jag vill påpeka att mitt förslag inte innebär någonändring av det gällande sjukdomsbegreppet inom den allmänna försäkringen. Mittförslag: Förlossningsvård skall inte inräknas i den begränsade sjukhjälpstidenför förtidspensionärer. Sjukhusvårdsavdrag skall göras även vidförlossningsvård. Avdrag görs med . per dag, dock med högst en tredjedelav föräldrapenningens belopp. Föräldrapenningen skall dock alltid utges medminst . Skälenför mitt förslag: har i sitt remissyttrande överföräldraförsäkringsutredningens betänkande (SOU 1982:36) Enklare föräldraförsäkringbegärt en komplettering av 2 kap. 12 § AFL av innebörd att förlossningsvårdinte skall inräknas i den begränsade sjukhjälpstiden för 1984/85:78 92 pensionärer.Så sker inte nu men med hänsyn till att frågan ansetts tveksam anser verket attlagtexten bör kompletteras. Vidare har pekat på behovetav att klarlägga om sjukhusvårdsavdrag skall göras på föräldrapenning. Jag anser att påpekandet om att förlossningsvårdinte skall inräknas i den begränsade sjukhjälpstiden för pensionärer är riktigtoch föreslår att en lagändring görs i enlighet härmed. När det gäller frågan om sjukpenningavdrag skallgöras vid förlossningsvård anser jag inte det motiverat atl ha skilda reglerför sjukhusvård på grund av sjukdom och motsvarande sjukhusvård i samband medförlossning. Jag föreslår därför att sjukhusvårdsavdrag skallgöras även vid förlossningsvård. Avdrag skall då göras på föräldrapenningenhgt motsvarande regler som gäller för sjukpenning vid sjukhusvård. Denskillnaden bör dock gälla att föräldrapenningen alltid skall utges med minst garantinivån. 6Ändringar i lagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. Mittförslag: En kvinnlig arbetstagare som inte får sysselsättas i sitt arbete pågrund av en föreskrift om förbud mot arbete som meddelats med stöd av 3 kap. 16§ arbetsmiljölagen har rätt att bli omplacerad med bibehållnaanställningsförmåner. En rättslig vårdnadshavare, som inte är förälderoch som har vård om barnet, med förälder vid tillämpning avbestämmelserna om föräldraledighet. Den som sammanbor med förälder underäktenskapsliknande förhållanden har rätt till ledighet under tid då han ellerhon uppbär tillfällig föräldrapenning. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Inga invändningar mot förslagen om utökad omplaceringsskyldighet av gravidakvinnor samt anpassningen av bestämmelserna i föräldraledighetslagen till detändrade föräldrabegreppet inom föräldraförsäkringen. Skälenför mitt förslag: Jag har tidigare (avsnitt 4.2.2) föreslagit en rätt tillomplacering för de kvinnor, som på grund av föreskrifter meddelade med stöd av3 kap. 16 § arbetsmiljölagen inte får sysselsättas i sitt arbele underhavandeskapstiden. Bestämmelserna om omplacering bör föras in i föräldraledighetslagen. Jag har vidare föreslagit att ett barns rättsligavårdnadshavare skall betraktas som förälder i föräldraförsäkringens mening ochdärmed bli berättigad att använda föräldrapenningen. Jag anser också att ettbarns rättsligavårdnadshavare bör likställs med förälder vid tiUämpning avföräldraledighetslagen och få rätl även till den fristående föräldraledigheten. Fosterföräldrarnas rätt till ersäitning frånförsäkringen begränsas enligt mitt tidigare förslag till att avse tillfälligföräldrapenning. Defta innebär dock inte någon förändring i fosterföräldrarnasrätt till ledighet utan anknytning till föräldrapenning, nämligen räften attvara helt ledig till dess barnet uppnått ett och och attförkorta arbetstiden till tre fjärdedelar av normal arbetstid till dess barnethar uppnått ålder eller därefter avslutat det första skolåret. Tillfällig föräldrapenning skall under vissaförutsättningar kunna utges till en person som är samboende med en förälder,även om denna eljest inte skall anses som förälder. Denna ändring ibestämmelserna om föräldrapenning förutsätter en anpassning av reglerna iföräldraledighetslagen så att rätt till ledighet skall tillkomma en arbetstagaresom är att anse som förälder enligt föräldraförsäkringen och som har rätt tilltillfällig föräldrapenning. 7Ledighet med havandeskapspenning görs semesterlönegrundande Mittförslag: Frånvaro från arbetet skall vara semesterlönegrundande när frånvaronberor på att arbetstagaren uppbär havandeskapspenning eller tillfälligföräldrapenning för kontaktdagar. Utredningensförslag: Enbart redaktionella ändringar i semesterlagen som en anpassning tillreglerna om sammanslagen föräldrapenning. Remissinstanserna:Flera remissinstanser påpekar att ledighet med havandeskapspenning bör varasemesterlönegmndande. Några har framfört att sjukpenning enligt den föreslagnanya paragrafen samt "öronmärkla" dagar inte bör varasemesterlönegrundande. Skälenför mitt förslag: Ledighet på gmnd av sjukdom är semesterlönegrundande iden mån frånvaron under intjänandeåret inte överstiger . Frånvaro somberor på arbetsskada jämställs med sjukdom . Längrefrånvaro på grund av arbetsskada är alltid semesterlönegmndande. När det gäUer föräldraledighet i samband med barasfödelse eUer vid adoption är frånvaron semesterlönegmndande under högst 120dagar per förälder, eller för en ensamstående förälder. Underde dagar någon är ledig från arbetet för tillfällig vård av bam tjänar hanockså in semesterlön. Den tid någon uppbär särskild föräldrapenning ellerhavandeskapspenning är däremot inte semesterlönegrundande. Flera remissinstanser har framhållit att enfrånvaro i samband med havandeskapspenning är en ofrivillig frånvaro somsammanhänger med 1984/85:78 94 arbetetsart eller, enUgt förslaget tiU utökad havandeskapspenning, med arbetsmiljön.Sådan frånvaro bör därför anses som semesterlönegrundande frånvaro på sammasätt som sjukdom. Även utredningen har pekat på att det ur bl.a.informationssynpunkt skulle vara en fördel om all frånvaro som gerinkomstrelaterad ersättning i form av sjukpenning, havandeskapspenning ellerföräldrapenning behandlas på samma sätt när det gäller frågan om semesterlön. Antalet kvinnor som bUr berättigade tillhavandeskapspenning är förhållandevis Utet. Behovet av ledighet har vidare ettdirekt samband med kvinnans arbetssituation. Med hänsyn till detta anser jag -i likhet med flera remissinstanser - att semesterlönebestämmelserna bör ändrasså atl en frånvaro från arbetet som beror på att arbetstagaren uppbärhavandeskapspenning bUr semesterlönegrundande. Genom förslagen om särskilda kontaktdagar ochändrad åldersgräns för vissa barn med ett särskilt tillsynsbehov inom dentillfälliga föräldrapenningen sker en viss utökning av densemesterlönegmndande frånvaron. Med hänsyn till att kontaktdagarna ärbegränsade till två för barn som fyllt 4 men inte uppnått ålderoch att den ändrade åldersgränsen endast avser ett mindre antal barn, anser jagdet rimligt att frånvaron från arbetet blir semesterlönegrundande liksom annanfrånvaro med tillfällig föräldrapenning. Den nya utformningen av den sammanslagnaföräldrapenningen innebär vissa justeringar i semesterlagen. Jag återkommertill detta i specialmotiveringen. 8Hemmamakeförsäkringen och den frivilliga sjukpenningförsäkringen För att få rätt till sjukpenning krävs, förutominskrivning i försäkringskassa, att den försäkrade antingen har en beräknadårlig förvärvsinkomst av . eller är s.k. hemmamake. Med hemmamakeavses den som dels inte har någon inkomst eller vars årsinkomst avförvärvsarbete understiger , dels är gift och stadigvarande sammanbormed sin make eller med bam under - eget eller makes barn eller fosterbarn-eller stadigvarande sammanbor med någon som han har varit gift medeUer har eller har haft barn med. Med barn likställs adoptivbarn. Sjukpenningtill hemmamake utges med . om denne är helt arbetsoförmögen p.g.a.sjukdom. Är arbetsförmågan nedsatt med minst hälften kan halv sjukpenningutges, dvs. Frivillig sjukpenningförsäkring kan för närvarandetecknas av dem som är hemmamakeförsäkrade inom den obligatoriska försäkringenoch av dem som skulle ha varit hemmamakeförsäkrade om de inte haft viss mindreförvärvsinkomst. Dessutom kan försäkringen tecknas av studerande, vilka tillföljd av studier som beräknas pågå inte alls eller endast iUten utsträckning ägnar sig ål förvärvsarbete. Frivillig försäkring kan endast meddelas den sominte fyllt och som har god hälsa. Vissa undantag finns från dennahuvudregel. Sjukpenning kan utges med högst . för dag.Däri inräknas eventuell obligatorisk sjukpenning. För studerandeförsäkringengäller också att sjukpenningen från den frivilliga försäkringen inte fårundersliga . Den frivilliga sjukpenningförsäkringen finansierasgenom de försäkrades avgifter och genom statsbidrag.