prop · G803215 · 1984-12-31 00:00:00 — 1984/85: 215 om vissa decentraliseringsfrågor m. m. inomjustitiedepartementets område; Regeringenföreslär all anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att regeringen befrias från sin nuvarande befattningmed vissa besvärsärenden inom verksamhetsområde. Detgäller vissa ärenden enligt lagstiftningen om bokföring, pass, vapen och hitiegods.Enligl förslaget avlastas också regeringen ett par ärendegrupper där den f. n.fattar beslut i första instans. Sålunda föreslås bl. a. alt frågor om lillsättningav revisions- och regeringsrättssekreterare skall ankomma på de berördadomstolarna själva. Genom en ändring i lagstiftningen om rätt till fiskebefrias regeringen från uppgiften att i vissa fall fatta beslut om forum i målom brott mot denna lagstiftning. Slutligen föresläs ett par andra raiionaliseringsätgärdersom berör pass- och vapen-lagstiftningen saml en ändring i fiskelagstiftningensom berör handräckningsfrågor. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . 1 1984/85. Prop.1984/85:215 2 Lag om ändring i bokföringslagen (1976:125) Härigenom föreskrivs att 23 § bokföringslagen (1976: 125)skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 23 §' Mol myndighets heslut enligt beslut i ärenden dennalag föres lutan hos regering- enligt 12 § tredje siycket får över- en genom besvär. klagas hos riksskalteverket genom beslut i sådana ärenden får inteöverklagas. Myndigheters beslut enligt denna lag får i övriga fallöverklagas hos regeringen genom besvär. Denna lag träder i kraft . 1 fråga omöverklagande av beslut som länsstyrelser har meddelat före ikraftträdandetgäller äldre bestämmelser. Lag om ändring i jordbruksbokföringslagen (1979:141) Härigenom föreskrivs att 19 8 jordbruksbokföringslagen(1979: 141) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 § Mol myndighets beslut enligt beslut i ärenden denna lag förs lalan hos regeringen enligt 8 § tredjestycket får överkta- genom besvär. gas hos riksskalteverket genom be- Riksskatteverkeis beslut I sådana ärenden får inteöverklagas. Myndigheters beslut enligt denna lag får i övriga fallöverklagas hos regeringen genom besvär. Denna lag träder i kraft . I fräga omöverklagande av beslut som länsstyrelser har meddelat före ikraftträdandetgäller äldre bestämmelser. Senaste lydelse 1976:991, 1984/85:215 3 Lag om ändring i passlagen (1978:302) Härigenom föreskrivs i fråga om passlagen (1978: 302) dels att 8 och 27 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels alt i 2§ och i övergångsbestämmelserna ordet "polisstyrelse" i olikaböjningsformer skall bytas ul mot "polismyndighet" i motsvarandeform. Skallpassansökan ej avslås enligt 7 § men framkommer i ärendet att sökanden är skäligenmisstänkt för brott, vara fängelse kan följa, skall passmyndigheten underrättaden som leder förundersökningen. Pass får i sådant fall ej utfärdas innan envecka har förflutit från det underrättelsen lämnades, med mindre undersökningsledarenmedger det. Skallpassansökan ej avslås enligt 7 § men framkommer i ärendet att sökanden är skäligenmisstänkt för ett broit, Jör vilket inte är föreskrivet lindrigare straff änfängelse , skall passmyndigheten underrätta den som leder förundersökningen.Pass får i sådant fall ej utfärdas innan har förflutit frän detunderrättelsen lämnades, med mindre undersökningsledaren medger det. Talan får ej föras mot passmyndighets anmaning enligt 17§ att överlämna pass. 1 annat fall än som avses i första stycket förs talan motpassmyndighets beslut enligt denna lag genom besvär hos , ombeslutet har meddelats av polisstyrelse, och hos regeringen, om beslutet harmeddelats av passmyndighet utom riket. Mot beslut av länsstyrelse enligt denna lagfors talan hosregeringen genom besvär. Grundas beslutet på att passtillstånd har vägratseller pä att framställning enligt 24 eller 25 § har gjorts hos passmyndigheten,får talan dock ej föras mot beslutet. anmaning enligt 17 § att överlämna pass/årinte överklagas. 1 annal fall än som avses i första stycket fårpassmyndighetens beslut enligt denna lag överklagas genom besvär hoslänsstyrelsen, om beslutet har meddelats av polismyndigheten, och hos kammarrätlen,om beslutet har meddelats av en passmyndighet utom riket. Beslut av enligt denna lag får överklagashos kammarrätlen genom besvär. Grundas beslutet på att passtillstånd har vägratseller på att framställning enligt 24 eller 25 § har gjorts hos passmyndigheten,får beslutet dock inte överklagas. Denna lag träder i kraft . I fråga omöverklagande av beslut som länsstyrelser eller passmyndigheter utom riket harmeddelat före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. ti /85. Prop.1984/85:215 4 Lag om ändring i vapenlagen (1973:1176) Härigenom föreskrivs att 28 a och 42 §§ vapenlagen (1973:1176)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse 28 a S Skickas skjutvapen med posten. Skickasskjulvapen med posten, skallförsändelsen vara assurerad. skall försändelsen vara assurerad, om det inte är fråga om vapen som avses 15 § andrastycket. Den som åtar sig att transportera skjutvapen ellerammunition bör vidla betryggande åtgärder för att förhindra att någon obehörigkommer åt vapnen eller ammunitionen. 42 S beslut enligt denna lag färöverklagas hos länsstyrelse genom besvär. beslut enligl 18 beslut enligt 18, eller 31 får överklagas hos rege- 29,30 eller 31 § eller i fråga om ringen genom besvär. Länsstyrel- inlösen avskjutvapen eller ammu- sens heslut enligt 29 eller30 § eller i nitionfår överklagas hos kammar fråga om inlösen av skjutvapen el- rätlengenom besvär, ler ammunition får överklagas hos kammarrätten genom besvär. beslut i annat ärende än som avses i andrastycket får ej överklagas. Denna lag träder i kraft . I fråga omöverklagande av beslut som länsstyrelser har meddelat före ikraftträdandetgäller äldre bestämmelser. Lag om ändring i lagen (1938:121) om hittegods Härigenom föreskrivs alt i lagen (1938:121) om hittegodsskall införas en ny paragraf, 9 a S, av nedan angiven lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse beslut i frågor som avses i denna lagfår överklagas hos genom he- ' Lagen omtryckt 1981: L%0, Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse he.slul får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . I fräga omöverklagande av beslut som länsstyrelser har meddelat före ikraftträdandetgäller äldre bestämmelser. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 3 kap. 8 § och 4 kap. 2 § rättegångsbalkenskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse 3 kap. 8S' För beredning och föredragning För beredning och föredragning av mål i högsta domstolen skola hos av mål i högsta domslolen/?n«ihos domstolen finnas revisionssekrete- domstolen särskilda tjänstemän,rare, vilka skola vara lagfarna. Vid högsta domstolen skall finnas kansli. Domare, som avses i 1 kap. 2 S, 2 Domare, som avses i 1 kap. 2 §, 2 kap. 3 § eller 3 kap. 4 §, utnämnes kap. 3 S eller 3kap. 4 §, utnämns av regeringen. Revisionssekrete- av regeringen. rare utnämneseller förordnas av regeringen. Denna lag träder i kraft . ' Senasle lydelse 1972: 147. = Senasle lydelse 1974:573. Prop.1984/85:215 6 Lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1950:596) om rätttill fiske dds alt 39 § skall ha nedan angivna lydelse, dels all i lagen skall införas en ny paragraf, 40 a §, avnedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Finnes uppenbart att fiskered- Är del uppenbart att fiskeredskap skåp utsatts eller anordning vidta- utsatts eller anordning vidta gits i strid med vad som gäller om gits i strid med vad som gäller om fiskådra, och följer ej rättelse ge- fiskådra och sker inte rättelse ge nast efter det tillsägelse skett, får pä nast efter tillsägelse, får tingsrätten ansökan av den som lider skada på ansökan av den som lider skada kronofogdemyndigheten i orten, se- meddela handräckning. I fråga myndigheten med trovärdig sådan handräckning finns bestäm person håltii syn på slällel, medde- melser i 17 § handräckningslagen la nödig handräckning på den treds- (1981:847). Kostnaden får tas ul med tillämpning av vad i ut sökningsbalken sägs om uttagande av förrätlningskoslnader. Detsamma skall gälla, om någon begagnar av länsstyrelsenfastställt märke för redskap eller notvarp på sätt som är ägnat att obehörigenavhälla annan från att fiska. Om ett allmänt fiskeriintresse berörs får ansökan omhandräckning även göras av allmän åklagare, av eller av fisketillsynsmansom särskilt förordnats för detla. Har ett brott mot denna lag eller mot någon föreskrift,som meddelats med stöd av lagen, förövats i fiskezonen, får åtal för brottetväckas vid den tingsrätt vars domkrets är närmast den plats där brottetförövades. Denna lag träder i kraft . I fräga omansökan om handräckning som har gjorts före ikraftträdandet gäller äldrebestämmelser. Lydelse enligt prop, 1984/85: 143, 1984/85:215 7 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. . , , , , . R. , , , Proposition om vissa decentraliseringsfrågor m. m. inomjustitiedepartementets område antog rikllinjer för en systematisköversyn av möjligheterna att överklaga myndighetsbeslul lill regeringen (prop.1983/84: 120, KU 23, rskr 250). Syftet med översynen skall bl. a. vara attbegränsa antalet besvärsärenden hos regeringen. En utgångspunkt för översynen är att varje departementinom sitt område skall svara för beredningsarbetet när det gäller alt anpassabesvärsreglerna i olika författningar till de rikllinjer som sålundahar beslutat om. För justiiiedepartementets del har under hösten 1984gjorts en systematisk genomgång av sädana besvärsärenden som del enligtgällande författningar ankommer pä departementet att bereda. Även en delärendegrupper beträffande vilka regeringen f. n. har att beslula i förstainstans har därvid uppmärksammats från samma utgångspunkter. Genomgången har gett vid handen att frågan om ändraderegler för vissa ärendetyper lämpligen bör prövas i samband med arbete som f. n.pågår i olika utredningar eller bedrivs i andra sammanhang inom regeringskansliet.Beträffande en del ärendegrupper finns emellertid redan nu underlag för att ienlighet med de riktlinjer som har lagl fast ta upp frågan om enändring av besvärsreglerna eller, i vissa fall. de regler som åläggerregeringen att fatta beslut i första instans. Ett par andra rationaliseringsåtgärdersom berör den lagstiftning som därvid aktualiseras bör lämpligen anmälassamtidigt. Ienlighet med del anförda tar jag i det följande upp frågor som rör t2 Riksdagen1984/85. 1984/85:215 8 omläggning av räkenskapsår enligt bokfOringslagstiftningen(avsnitt 2). vissa frågor rörande passlagstiflningen (avsnitt 3). vissa frågorrörande vapenlagstiftningen (avsnitt 4), besvärsordningen enligt hittegodslagstift-ningen(avsnitt 5). tillsättning av tjänster som revisions- och regeringsrättssekreterare(avsnitt 6) och frågan om forum för brott mot fiskelagsliftning-en (avsnitt 7). De ställningstaganden som jag redovisar i del följandebygger till en del pä förslag i betänkandet (Ds SB 1983: I) Det fortsattu delegeringsarbetet iregeringskansliet. Betänkandet har remissbehandlats och en sammanställning avremissyttrandena har utgetts genom statsrådsberedningens försorg. Underlagetutgörs i övrigi av olika rcmissbehandlade promemorior och skrivelser. Jagredovisar dessa liksom remissutfallet i det följande. 2 Omläggning av räkenskapsår Enligt 12 S tredje stycket bokföringslagen (1976: 125) färräkenskapsåret inte läggas om frän kalenderår till brutet räkenskapsår utanlänsstyrelsens tillslånd. beslut i sådana ärenden fär enligt 23 Ssamma lag överklagas lill regeringen. 1 del nämnda belänkandet Del fortsatta delegeringsarbeteti uttalas att frågan huruvida räkenskapsåret i ett visstfall skall fä läggas om från kalenderår till brutet räkenskapsår inte är av denbeskaffenheten att den bör prövas av regeringen. 1 betänkandet har föreslagilsatt riksskalteverket i stället blir sista instans i sådana ärenden. Förslaget har tillstyrkts eller lämnats utan erinran avremissinstanserna. Jag delar uppfattningen att frågor om tillämpningen av 12 iitredje siycket bokföringslagen inte är av sådan beskaffenhet att de bör förasupp lill regeringen. a. med hänsyn till all del är önskvärt med enenhetlighet i tillämpningen bör det dock även i fortsäitningen finnas encentral besvärsinstans för dessa ärenden. är enligt minmening lämpligt som sådan central besvärsinslans. Antalet besvärsärenden avdelta slag är f. n. ganska litet. torde därför inte fä någrasvårigheter alt klara av ärendena inom ramen för befintliga resurser. Med hänvisning till vad jag nu har anfört föreslår jag enändring i bestämmelsen om besvär i 23 § bokföringslagen. 1 paragrafen bör lasin bestämmelser om alt beslut i ärenden enligt 12 S tredjestycket samma lag får överklagas till riksskalteverket och att riksskatteverkeisbeslut i sädana ärenden inte fär överklagas. 1 8 § tredje stycket och 19 § jordbruksbokföringslagenfinns regler som överensstämmer med dem i 12 § tredje stycket och 23 Sbokföringslagen. Efter samråd med chefen för föreslär jagdärför att bestämmelsen om besvär i 19 S jordbruksbokföringslagen ändras pä sammasätl som den motsvarande bestämmelsen i 23 S bokföringslagen. 1984/85:215 9 Enligl 2 S passlagen (1978:302) gäller att pass utfärdasav passmyndighet. är passmyndigheten inom riket. Passmyndighetutom riket är beskickning, lönat konsulat och sådan olönad konsul somutrikesdepartementet bestämmer. Svensk medborgare har rätt att få vanligt pass, om delinte föreligger något passhinder (4 *>), I 7 § anges de omständigheter som skall utgöra passhinder.Bestämmelsen innebär att passansökan skall avslås, om sökanden underlåtit att avhjälpabrister i ansökningen, om värdnadshavarens medgivande saknas beträffande barnunder 18 är. om sökanden är underkastad ett straffproces-suellt tvångsmedel, omhan är efterlyst och skall omhändertas eller om han har dömts till frihetsberövandepåföljd som ej har börjat verkställas och det finns sannolika skäl att hanämnar undandra sig verkställigheten. Är sökanden misstänkt för brott på vilket fängelse kanfölja, får pass inte utfärdas ulan medgivande av förundersökningsledaren (8 §). 1 vissa fall får pass inte utfärdas utan särskilt passtillstånd.Sådant tillstånd fordras bl. a. för den som undergår kriminalvård i anstalt utom när påföljden är fängelse på så kort lid att villkorlig frigivning inteblir aktuell - och för den som står under övervakning efter dom på skyddstillsyneller villkorlig frigivning från fängelse (19 §). Fräga om passtillstånd prövas i dessa fall, om sökanden ärintagen på kriminalvärdsanstall av styresmannen för anstalten och i annat fallav den skyddskonsulenl som har överinseende över övervakningen. Styresmanneneller skyddskonsulenten kan hänskjuta frågan till övervakningsnämnd. Sådant hänskjutandeskall alltid ske, om styresmannen eller skyddskonsulenten finner att tillståndinte bör meddelas (21 §). Passtillsländ fordras också i vissa fall. om sökanden ärinlagen på sjukhus enligt lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatriskvärd i vissa fall (LSPV) eller inskriven i specialsjukhus enligt lagen(1967:940) om omsorger om vissa utvecklingsstörda (omsorgslagen). Detsammagäller om sökanden är försöksutskriven från sjukhus av nu angivet slag (20 §). Frägaom passtillstånd prövas i dessa fall av ulskrivningsnämnd eller beslutsnämndför psykiskt utvecklingsstörda (22 §), Ett pass skall ålerkallas, om innehavaren föriorar sittsvenska medborgarskap. I övrigt gäller i huvudsak att pass kan återkallas, omdel inträffar omständighet som skulle ha innefattat hindermot bifall. Beslut om återkallelse meddelas av passmyndighet. Om en myndighetsom prövar frågor om passtillsländ begär hos polismyndigheten att passet skallåterkallas för den som l.ex. undergår kriminalvård, gäller i princip attpassmyndigheten är skyldig att besluta i enlighet med framsläll-mngen(l2, 15,24,25§§). Prop.1984/85:215 10 beslut i passarende överklagas genombesvär hos länsstyrelse. Beslut som meddelats av passmyndighet utom riketöverklagas hos regeringen. Även länsstyrelses beslut i passärende överklagas hosregeringen, Fullföljdsförbud gäller dock om beslutet har grundats pä attpasstillstånd har vägrats eller på att det har gjorts en sådan framställning omåterkallelse som passmyndigheten är bunden av (27 S). I fråga om besvär gäller vidare bl. a. attövervakningsnämnds beslut om passtillsländ överklagas hos kriminalvärdsnämndeneller hos hovrätt. Beslut om passtillstånd av utskrivningsnämnd eller beslulsnämndöverklagas genom besvär hos psykiatriska nämnden (28 §). Beslut av kriminalvårdsnämnden, hovrätt och psykiatriskanämnden får inte överklagas (29 S), I en inom justiliedeparlementet upprättad promemoria Färrebesvärsärenden hos regeringen (dnr 423-85) föreslås att regeringen skallbefrias från uppgiften alt syssla med besvärsärenden enligt passlagstiftningenoch all besvär i dessa ärenden i fortsättningen skall föras hos kammarrätt i defall då enligt den nuvarande ordningen beslut i ett passärende får överklagashos regeringen. 1 syfle all underlätta handläggningen och uppnåenhetlighet i de ärenden som härrör från passmyndigheter utom riket föresläsatt besvär i sädana passärenden skall föras hos kammarrätten i . Delpåpekas i promemorian att någon särskild reglering av den frågan inte behövs,eftersom kammarrätten i enligt 1 § förordningen (1977:937) om kammarrätternasdomkretsar m.m. redan nu handlägger besvärsärenden från utlandsmyndigheter. Promemorian har remissbehandlats. Remissyttranden haravgetts av justitiekanslern, , kammarrätten i ,i , i i polisdistrikt, och FöreningenSveriges polischefer tillsammans med Föreningen . Förslagel har tillstyrkts eller lämnats utan erinran avsamtliga remissinstanser. i och polismyndigheteni har dock ifrågasatt om inte den föreslagna ordningen bör kompletterasmed regler som gör del möjligt för regeringen att inträda som slutinstans ipassärenden, om riket kommer i krig eller liknande förhållanden inträder. Kammarrätleni , ä den andra sidan, har påpekat att intressen av angett slagtorde kunna tillgodoses i rimlig omfattning genom den rätt som enligt 33 §passlagen tillagts regeringen att i krig eller vid krigsfara eller liknandeutomordentliga förhållanden meddela särskilda föreskrifier om pass.Kammarrätten har för sin del väckt frågan om man inte nu borde begagnatillfället att förenhetliga besvärsgängen mellan de "inländska" och"utländska" ärendena. Den naturliga lösningen är därvid, enligt kammarrätlen,att den ordning som gäller för de utländska ärendena blir 1984/85:215 II tillämplig även för de inländska, dvs, att besvär överpolismyndighetens beslut i dessa ärenden anförs direkt till kammarrätlen. Själv vill jag erinra om alt regeringen var sista instansi passärenden även innan passhigen kom lill. Besvär anfördes dä tämligen oftahos regeringen. Genom passlagen har numera fullföljdsförbud införts i fräga ombeslut av länsstyrelse för fall där passfrägan har prövats av nämnd inomkriminalvården eller värdorgan som avses i LSPV eller omsorgslagen. Fullföljdsförbudelträffar de typfall i vilka besvär tidigare vanligen anfördes. Som har redovisats i promemorian räknade man vidpasslagens tillkomst med alt antalet besvär i passärenden skulle bliförhållandevis litet. De ytterst få fall som man hade att räkna med skulleenligt vad som förutsattes inte sällan komma att gälla rena ordningsfrägor.Över huvud taget var de passärenden som man dä förutsäg i allmänhet inteförknippade med några svårlösta problem av rättslig natur. Det framhölls ocksåatt det i vissa fall kan vara angeläget att dessa besvärsärenden avgörs snabbt.Till förmån för att regeringen borde vara slutinstans i dessa ärenden anfördesvidare bl, a. vissa synpunkter med anknytning till beredskapsförhållanden (prop.1977/78: 156 s. 201 och 202). Jag kan instämma i promemorians ståndpunkt alt de skäl somsålunda anfördes till slöd för den nuvarande ordningen fortfarande har en vissbärkraft. Jag ansluter mig emellertid liksom remissinstanserna också tilluppfattningen att dessa skäl inte har den tyngden att de bör lägga hinder ivägen för att man även pä det här området befriar regeringen från uppgiftenatt syssla med besvärsärenden. Jag vill också påpeka att de lät vara fåtaligabesvärsärenden som med nuvarande ordning förs upp till regeringen inte alltidär helt okomplicerade från rättslig synpunkt. Inte sällan avser prövningenolika slags rättsfrågor som naturligt hör hemma under förvaltningsdomstolarnasprövning. Särskilt gäller detta besvär över beslut av passmyndigheter utomriket. När del gäller sistnämnda typ av besvärsärenden har nuvarande ordningför beredningen av ärendena även andra nackdelar. Jag kan inte finna annat än att kravel på en skyndsamhandläggning bör kunna tillgodoses även vid en prövning domstolsvägen. När detsärskilt gäller fall då sökanden befinner sig utomlands vill jag också erinraom att denne alltid dvs. även om det föreligger ett passhinder - har enovillkorlig räll alt få ell provisoriskt pass för direktresa till , omhan är svensk medborgare (11 § passlagen). Passmyndigheterna utomlands informerarockså regelmässigt den passökande som har fått avslag om denna möjlighet. Jag delar alltså uppfattningen alt man bör gå över till enbesvärsprövning hos förvaltningsdomstolarna i de aktuella ärendena. Det saknasskäl att i detta sammanhang ompröva den gällande ordningen i vad denna innebäratt vissa nämnder och vårdorgan kan falla bindande beslut i passärenden. 1984/85:215 12 Med denna utgångspunkt blir den ökade belastningen på förvaltningsdomstolarnahelt obetydlig. Skulle man välja att gå pä den linje som förordats avkammarrätten i - att även en polismyndighets beslut i passärendenskall överklagas direkl lill kammarrätten - är det inte lika självklart attantalet besvärsärenden hos domstolarna blir myckel litet. Man kan nämligen antaatt åtskilliga av de besvärsärenden som förs upp frän polismyndighet tilllänsstyrelse inie sedan förs vidare till högre instans. Till delta kommer alldet inte i något annat sammanhang förekommer all ett beslut av polismyndighetöverklagas direkt till kammarrätt. a. dessa skäl är jag inte beredd attföreslå en sådan ordning. Av skäl som har redovisats i promemorian bör passärendensom kommer från passmyndigheter utom riket få överklagas till kammarrätlen iGöteborg som redan nu handlägger andra typer av besvärsärenden frän utlandsmyndigheter. Med den nu föreslagna ordningen kommer regeringsrätten altefter dispensprövning bli slutinstans i de besvärsärenden som här är aktuella. Jag föreslår att 27 § passlagen ändras i enlighet med vadjag nu har anfört. Dessutom bör ordet "polisstyrelse" i sammabestämmelse samt i 2 S och övergångsbestämmelserna ersättas med"polismyndighet" (se prop, 1983/84: 111 s. 141). Som framhölls redan vid passlagens tillkomst och som ävenhar berörts vid remissbehandlingen kan speciella synpunkter göra sig gällande ipassärenden vid utomordentliga förhållanden. Särskilda begränsningar i passrättigheternakan nämligen tänkas bli nödvändiga om riket kommer i krig eller krigsfara ellerom andra av krig föranledda utomordentliga förhållanden inträder.Begränsningar av detta slag kan införas antingen genom beslut av riksdageneller också av regeringen med stöd av det bemyndigande som finns i 33 Spasslagen. Några nya beslämmelser i detta ämne behövs alltså inte. 3.2 Vissa frågor beträffande underrättelseskyldigheten ipassärenden I detta sammanhang bör också redovisas en annan fråga somrör passlag-sliftningen och som har aktualiserats genom en särskild skrivelsefrån . Om det i ett passärende inte föreligger något omedelbartpasshinder som gör att passansökan skall avslås men det i ärendet framkommeralt sökanden är skäligen misstänkt för brott vara fängelse kan följa, skallpassmyndigheten enligt 8 § passlagen underrätta den som lederförundersökningen. Pass får i sådant fall inte utfärdas innan har förflutitfrån det alt underrättelsen lämnades, om inte undersökningsledaren medger altpass utfärdas. Denna underrättelseplikt syftar bl.