prop · G803138 · 1984-12-31 00:00:00 — Samverkan på detta sätt mellan flera tidningarbör öka möjlighetema att åstadkomma den eftersträvade politiska mångfalden.Läsaren abonnerar direkt hos den eller de tidningar han/hon föredrar. Remissinstanserna:Meningama är delade. De som förordar förslaget pekar på ekonomiska ochpraktiska fördelar, större fömtsättningar för att vinna gehör hostidningsföretagen samt att fler talutgåvor kan framställas och komma ett störreantal synskadade till del. De som är emot förslaget, bl. 1984/85:138 21 SRF,anser att gmnden för verksamheten skall var största möjliga jämlikhet mellansynskadade och seende. Talutgåvan skall därför i görligaste mån ha samma prägelsom förlagan och framställas under samma redaktionella ledning. TU vill intetillstyrka förslaget med hänsyn till att en rad principiella och rättsligafrågor måste penetreras närmare. Skälenför mitt förslag: Jag har i det föregående motiverat mitt ställningstagande idenna fråga. Praktiska och ekonomiska skäl talar för att denna utgivningsformbör prövas. I modellen kan egenkaraktären i olika medverkande tidningarbevaras, som talutgåvan kan erbjuda en mer fullständig nyhetstäckningän förlagetrogna, separat redigerade utgåvor. Utgivningsformen fömtsättersamverkan i betydande utsträckning och ligger därmed i linje med 1982 årsproposition, som framhåller betydelsen av att tillvarata olika möjligheter tillgemensamt resursutnyttjande. Engemensam redaktion för utgivning av en samproducerad radio- eller kassettidningbör kunna förläggas antingen hos en medverkande tidning eller i anslutning tillinstitutioner med annan likartad verksamhel, t. ex. en AV-central, ettlänsbibhotek e.d. som ger ut en läns- eller kommuntaltid-ning. I det senarefallet skulle möjligen lokala och tekniska resurser, som endastutnyttjas eller under en kortare del av dygnet, kunnautnyttjas mer rationellt och ekonomiskt. Försökenligt den nu förordade modellen bör ske parallellt med utgivningsverksamhetenligt gällande regler och bör utvärderas i jämförande analyser.Syftet med försöken bör vara att pröva om de beräknade ekonomiska och praktiskafördelarna är sådana att etableringen av talulgåvor för synskadade underlättasoch att undersöka om modellen kan öppna möjligheter för en bredare och mermångsidig verksamhet med talulgåvor. Det är viktigt att noggrant följa uppläsarreaktionerna och undersöka humvida en verksamhet i denna form kan var enframkomlig väg för att förbättra synskadades tillgång till innehållet idagstidningar. Mittförslag: Lagen om radiotidningar ändras så att dess bestämmelser kan tillämpasockså för en ny typ av radiotidning. Den nya radiotidningen skall bestå av tvådelar. Den ena delen skall vara en version av en enda dagstidning. Den andradelen skall innehålla en sammanställning av material ur flera dagstidningar, avvilka versioner sänds som radio-tidningar. Sändningstillstånd ges till ägarenav förlagan till den del av radiotidningen som är en version av en endatidning. 1984/85:138 22 Taltidningskommitténsförslag: En verksamhet med samproducerade talutgåvor enligt alternativ II börkunna bedrivas efter endast begränsade förändringar i lagen om radiotidningar.Bland annat bör kravet att det är ett tidningsföretag som svarar försändningarna kunna kvarstå.. Remissinstanserna:Remissinslanserna har inte närmare berört den radiorättsliga reglering som ärnödvändig för att möjliggöra försök enligt kommitténs alternativ II. Skälenför mitt förslag: Jag har tidigare förordat att försök görs med utgivning avtalutgåvor vars ena hälft innehåller material ur en enda dagstidning och varsandra hälft innehåller en sammanställning av material ur flera tidningar. Iavsnitten 4 och 5.1 har jag utföriigl motiverat varför jag anser att sådanaförsök bör göras. När det gäller valet av distributionsform kommerjag i det följande att förorda att radiodistribution prioriteras i denfortsatta verksamhelen. Jag skall därför till en början något uppehålla mig vidallmänna regler om mndradiosändning och gällande bestämmelser för sändning avradiolidningar. De gmndläggande reglema om mndradio återfinns iradiolagen (1966:755). Radiolagen innehåller bl. a. regler om vem som har rättatt sända radioprogram i mndradiosändning och regler om hur denna rätt skallutövas. Lagen inleds med definitioner av vissa begrepp såsom radioprogram ochrundradiosändning. Med radiolagens definitioner blir radiodistribution av endagstidning en rundradiosändning av ett radioprogram även om sändningen äravsedd endasl för synskadade (se närmare härom i prop. 1980/81:166 s. 5 f). Enligt radiolagen har de företag som regeringenbestämmer rätt att sända radioprogram i mndradiosändning från sändare här ilandet. Sändningar av dagstidningar kan emellertid inte skemed stöd av radiolagen annat än i begränsad omfattning. Radiolagen uppställernämligen krav på opartiskhet och saklighet i programverksamheten. Dessa kravkan inte upprätthållas vid sändning av en tidnings innehåll eftersommotsvarande krav inte gäller vid framställning av tidningen. För atl göra detmöjligt att sända dagstidningar i radio antog , som jag tidigarenämnt, lagen (1981:508) om radiotidningar (ändrad 1982:520 och 1983:495). Lagenföreskriver undanlag från radiolagens krav på opartiskhet och saklighet ochinnehåller även andra avvikelser från radiolagen. Enligt 1 § lagen om radiotidningar förslås medradiotidning en för synskadade avsedd, i mndradiosändning sänd version av ensådan allmän nyhetstidning som trycks och som har dagspresskaraktär (förlagan).Radiotidningar får inte sändas utan medgivande av regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer. Tillstånd att sända ges till ägaren av ennyhetstidning som ges ut här i landet. Tillstånd får meddelas endast om 1984/85:138 23 förlagankommer ut minst en gång och om den såvida inte särskilda skälföranleder annat - haft en upplaga som genomsnittligtöverstiger tvåtusen exemplar per utgivningstillfälle. Radiotidningenskall helt eller delvis återge texten i förlagan. Sändning av annonsmaterialfår endast ske om ljudet är förvrängt eller innehållet kodat. Om enradiotidning inte återger all redaktionell text i förlagan, får högst hälftenav sändningstiden vid ett sändningstillfalle användas för annonsmaterial.Utöver malerial som förekommer i förlagan får radiotidningen endast innehållauppgifter om hur materialet i sändningen disponerats. Tillståndatt sända en radiotidning får endast förenas med villkor avseende sändningstidsamt placeringen, frekvensen och effekten hos sändaren. Sändningstillståndetkan återkallas om den som fått det bryter mol lagen om radiotidningar eller motnågot villkor som meddelats för tillståndet. Vidare finns en bestämmelse om attden som bryter mot villkor för tillståndet skall dömas till böter. Somjag tidigare nämnt gäller inte radiolagens krav på opartiskhet och saklighetför radiotidningar. Inte heller gäller bestämmelsen i 7 § radiolagen omprogramgranskning av radionämnden. Jagövergår nu till att behandla de frågor om ändringar i regleringen som böraktualiseras i detta sammanhang. Tillståndtill mndradiosändning av en talutgåva med material från olika tidningar kan f.n. inte lämnas med stöd av lagen om radiotidningar. En radiotidning är juenligt gällande bestämmelser en version av en enda dagstidning. Jag föreslårdärför att lagen ändras så att dess bestämmelser blir tillämpliga på de nyatalutgåvorna. Detta bör ske genom att bestämmelsen i 1 § lagen omradiotidningar formuleras om så att begreppet radiotidning också omfattar entalutgåva med material från flera tidningar. Idetta sammanhang bör ytterligare en ändring göras av begreppet radiotidning.Som jag tidigare nämnt ges sändningstillstånd till ägaren av en nyhetstidningsom utges här i landet. Bestämmelsen återfinns i 3 § första stycket lagen omradiotidningar. Kravet på att tidningen skall ges ut här i landet äremellertid, enligt min mening, av sådan art att det bör tas upp bland villkorenför att en radiotidning över huvud taget skall anses föreligga. Avbestämmelsen i 1 § lagen om radiotidningar bör vidare klart framgå att den nyatypen av radiotidning alltid måste innehålla en version av en sådan allmännyhetstidning som trycks, har dagspresskaraktär och ges ul här i landet. Ettriktmärke bör vara att minst hälften av sändningstiden vid varjesändningstillfälle används för sändning av denna del av radiotidningen.Emellertid anser jag inte att ett sådanl krav bör anges i lagen. kansmärre förskjutningar av sändningstiderna behöva göras för atl ökaradiotidningens läsvärdhet. Med en sändningstid som inte överstiger 90 minuterför hela radiotidningen - vilkel torde bli det normala - kan några Prop.1984/85:138 24 störreförskjutningar till nackdel för versionen emellertid inte göras. Blirsändningstiden alltför kort anser jag nämligen att man kan tala omen version av en dagstidning. Enligtmin mening bör vissa krav kunna ställas på den sammanställning av material urflera tidningar som, enligt vad jag har föreslagit, skall finnas i den nyaradiotidningen. Sammanställningen bör alltid innehålla något material urförlagan till versionen. Därigenom kan en viss anknytning till en särskilddagstidning behållas i hela radiotidningen. Vidare bör material tillsammanställningen endast få hämtas ur tidningar, av vilka versioner sänds somradiotidningar. I enlighet med vad jag har föreslagit bör ju varjetidningsägare som deltar i samarbetet kunna erbjuda en talutgåva som är tillhälften unik med t. ex. egna ledare, eget kulturmaterial och debattstoff m. m.Det är då lämpligt - framför allt av praktiska och ekonomiska skäl att sammadistributionsform används av alla som deltar i samarbetet. Jagövergår nu till frågor om sändningstillstånd. Som jag redan nämnt ges tillstånd att sända enradiotidning f n. till ägaren av förlagan. I likhet med kommittén anser jag attdet är tidningsägare som bör ges rätt att sända även de nya radiotidningama. Enligt min mening bör ägaren av förlagan tillversionen ges sändningstillstånd för hela radiotidningen. Det är främstpraktiska skäl som talar för att varje tidningsägare som deltar i ett projekthar ett eget sändningstillstånd. I tillståndet bör inte anges vilkadagstidningar som i övrigt ingår i samarbetet. Dagstidningarna bör kunnavariera utan att gällande sändningstillstånd påverkas. Om t. ex. tretidningsägare samverkar och någon av dem upphör med sina sändningar, bör deandra kunna fortsätta att sända utan nya tillstånd. Varje tidningsägare måstedock, enligt de förslag jag lagt fram i det föregående, se till att han endasthämtar material ur tidningar av vilka versioner verkligen sänds somradiotidningar. Tidningsägaren kommer annars att riskera sitt egetsändningstillstånd. Jag föreslår följaktligen atl 1 § och 3 § förstastycket lagen om radiotidningar ändras i enlighet med vad jag har anfört i detföregående. Jag föreslår också att vissa följdändringar av redaktionellkaraktär görs i 3 § andra stycket och 4 § samma lag. Mittförslag: Upphovsrättsliga frågor i samband med utnyttjande av tidningsmateriali radio- och kassettidningar bör lösas genom förhandlingar mellan berördaparter. Taltidningskommitténsförslag: Kommittén noterar att de upphovsrättsliga aspekterna på utgivning avtalutgåvor av dagstidningar har kunnat föras åt sidan genom en särskildöverenskommelse mellan och . 1984/85:138 25 Remissinstanserna:Statskontoret, SJF och TU framhåller att de upphovsrättsliga frågorna i olikaalternativ inte behandlats av kommittén. Statskontoret anser att frågan omersättningsanspråk i samband med en eventuellt utbyggd utgivningsverksamhetinte har klarlagts i betänkandet, l.ex. i relation till medelsbehovet. SJFpåpekar att kommittén inte berört de upphovsrättsliga spörsmål som ärförknippade med talutgåvor som delvis beslår av material ur den egna trycktatidningen, delvis ur andra tidningar. SJF fömtsätter dock alt dessa problem kanlösas avtalsvägen. Skälenför mitt förslag: proposition anförde det föredragande statsrådetatt oklarheten i fråga om tolkningen av de upphovsrättsliga fömtsattningarnaför utnyttjandet av en tidnings innehåll i en talutgåva utgjorde ett särskiltproblem. Föredraganden fann det för egen del ytterst, angeläget att denna frågasnarast kunde lösas. Utgångspunkten borde självfallet vara enförhandlingslösning. Föredraganden ansåg att syftet med verksamheten - dvs. attge en förhållandevis liten, från informationssynpunkt eftersatt grupphandikappade tillgång lill ett material som genom den trycktatidningen är tillgängligt för allmänheten - borde väga tungt jämfört med de idetta fall obetydliga ekonomiska intressen som kunde vara föremål förförhandlingar. Föredraganden utgick från att frågan om den upphovsrättsligaersättningen skulle kunna lösas mellan parterna i sådan tid att en planeradutbyggnad av verksamheten inte skulle fördröjas. I samband med riksdagsbehandlingen av 1982 årsproposition träffades en särskild överenskommelse mellan och . I överenskommelsen, sombifogades som bilaga 3 till betänkande (1981/82:31) omstöd till taltidningar m. m., enades partema om att det föreligger starka skälatt möjliggöra användning av tidningsmaterial i såväl radiotidning som kassettidningför synskadade. En verksamhet med radio- och kassettidningar kunde igångsättasomgående. framförde inga krav på ersättning för dennaverksamhet med hänsyn till ändamålet med och den begränsade omfattningen avverksamheten. För egen del ser jag med tillfredsställelse attberörda parter har kunnat enas i frågan och därvid poängterat syftet medverksamheten. erfarenheter visar att de förhållanden somsärskilt beaktats genom överenskommelsen fortfarande gäller. Med hänsyn tillden inställning som berörda parter redovisat i frågan utgår jag från att dessaäven i fortsättningen kan agera i ett sådant samförstånd att fortsatta försökoph en utveckling av verksamheten kan främjas. 1984/85:138 26 5.2.3Frågorom tidsförskjutna sändningar, tekniska provsändningar saml nivån på denföreskrivna kodningen Mittförslag: Gällande bestämmelser och praxis bör inte f.n. ändras enligtkommitténs förslag på dessa punkter. Taltidningskommitténsförslag: Enligt kommitténs uppfattning bör tillståndet atl sända en radiolidningutformas så att det blir möjligt för att förskjuta sändningarna itiden för den händelse () för egen räkning skulle behövadisponera sådan sändningstid som tilldelats tidningsföretag för sändning avradiotidning. bör också ges möjlighet att utan särskilt tillståndgenomföra tekniska prov, t. ex. demonstrationssändningar. SluUigen bör det ilagen (1981:508) om radiotidningar föreskrivna kodningskravet för sändning avradiotidning närmare preciseras. Remissinstanserna:SRF tillstyrker kommitténs förslag. SR anser det helt nödvändigt att koncernensbolag har företräde till utrymmet i de tillgängliga radiokanalerna.Sändningsföreträdet bör gälla såväl tillfälliga evenemang som ett permanentutnyttjande av kanalema. Skälenför mitt förslag: Enligt gällande regler skall ett tidningsföretag som villsända en radiotidning begära tillstånd från regeringen för sändningen. Itillståndet anges bl. a. lidpunkt för sändningen. Normalt gäller ett sändningstillståndför som tillståndet avser, i regelnattetid över Pl eller P2 då SR har sändningsuppehåll i dessa kanaler.Kommittén menar, efter hörande av SR och , att en fast sändningstidunder teoretiskt kan medföra en intressemotsättning mellan som sänder radiotidning, nämligen om SR under särskildaomständigheter skulle vilja iitnyttja del generella sändningsuppehållet föregen programverksamhet. För egen del anser jag rent principiellt alt detklart bör framgå av tillståndet när en radiotidning sänds i etem. Med störrefrihet i fråga om sändningstiden skulle i och för sig en eventuellintressemotsättning vid enstaka tillfallen kunna undvikas. Å andra sidan skulleen sådan flexibilitet kunna medföra oklarheter om vem som sänder vid en visstidpunkt och vilka tider eller tidsintervall som regeringens sändningstillståndtill ett tidningsföretag egentligen täcker. Sådana oklarheter bör undvikas. Radionätet finansieras med medel ur mndradiofonden.Nätet får därmed i första hand anses vara till för SR:s programverksamhet, ävenom rätten atl sända ytterst avgörs av regeringen. Fömtsätlningama för verksamhetenmed radiotidningar är att det f. n. finns en viss överkapacitet iradio-kanalema genom sändningsuppehållet i Pl och P2. Regeringen gertillstånd för sändning av radiotidning som inte disponeras av 1984/85:138 27 SR.Sändningstillstånden är tidsbegränsade. Regeringen får inför varje enskillsändningstillstånd beakta tillgången på sändningskapacitet. Ordningen innebäri sig ett fortiöpande hänsynstagande till SR:s programverksamhet. av sammanlagt som försökgjordes med radiotidningar i och uppstod ingaintressemotsättningar i fråga om sändningsutrymmet mellan SR och sändandetidningsföretag. Den sändningskapacitet som har varit tillgänglig förradiotidningar har varit tillräcklig för behovet. Även med en viss utvecklingav verksamheten med radiotidningar kommer SR under alla omständigheter attdisponera två av de tre radiokanalerna för egen verksamhel. Under dessaförhållanden anser jag inte att det föreligger någon överhängande risk förintressemotsättningar. I sammanhanget kan också nämnas atl harerhållit ytterligare frekvenser genom internationella avtal. I delta perspektivanser jag det inte troligt atl verksamheten med radiotidningar i praktikenkommer att medföra problem för . Mot bakgmnd av de förhållanden jag nu har redovisatanser jag det inte befogat att i rådande läge införa en sådan praxis vad gällersändningstillstånd för radiotidningar att tillståndet medger rörliga tider försändningen. Kommitténs förslag angående möjlighetertill tekniska provsändningar gmndar sig på behov av att pröva ochtrimma in syslem för sändning och mottagning av radiotidningar. Jag hartidigare redogjort för det arbete som under kommitténs ledning nedlagts på attutveckla ett enhetiigt och användbart distributionssystem för en verksamhetmed radiotidningar. har verksamt bidragit till att ett komplettsystem för sändning och liioltagning av radiotidningar beräknas kunna tas ibmk . Det är både naturligt och önskvärtatt kan genomföra de prov som behövs innan systemet kan sättas inför reguljär utgivning av radiotidningar. Enligt radiolagen (1966:755) krävs regeringenstillstånd för mndradiosändning. En mndradiosändning är en sändning som äravsedd att mottas direkt av allmänheten. Om genomför begränsadetekniska prov till ett fåtal utvalda personer, och därvid dessutom använderspeciellt sammansatta testband för röstprov m.m., är denna verksamhel inte attbetrakta som mndradiosändning. För sådana begränsade prov krävs därför intesärskilt tillstånd från regeringen. Tillstånd krävs däremot från den tidpunktsystemet tas i bmk för reguljär distribution av talutgåvor av dagstidningartill synskadade. Allteftersom den planerade, avtalsregleradeserietillverkningen av mot-tagamtmstningar kommer igång räknartaltidningskommittén med att vissa kassettidningar successivt skall övergå tillradiotidningar. Även om de två distribulionsmetodema övergångsvis löperparallellt krävs tillstånd från regeringen från den tidpunkt närradiodistributionen ingår som ett led i den Prop.1984/85:138 28 Den gällande lagstiftningen återspeglar dettaförhållande. I enlighet med vad jag i övrigt anfört i denna fråga föreliggeringet behov av lagändring vad gäller begränsade, tekniska prov. Enligt lagen om radiotidningar får sändning avannonsmaterial endast ske om ljudet är förvrängt eller innehållet kodat.Kommittén föreslår att detta kodningskrav närmare preciseras. Jag vill i dennafråga anföra följande. Den sändningsteknik som under den närmaste framtiden äraktuell för överföring av innehållet i dagstidningar till synskadade är delsöverföring av datorlagrad tidningstext till talsyntes- ellerpunktskriftsterminaler hos synskadade, dels överföring av inläst material genomdet distributionssystem som kommittén m.fl. instanser har utvecklat för attkunna tas i bmk . För den datatekniska överföringen gäller atl helametoden bygger på att informationen överförs i digital form., Tekniken somsådan innebär en högre krypteringsgrad än vad som har föreskrivits för annonseri lagen om radiotidningar. Vad gäller överföring av inläst text är denna metod t.v. knuten till frågan om adekvat mottagarapparatur. Det system som är underutveckling för ändamålet innefattar bl. a. kodning av hela textmaterialet.Enligt vad jag har erfarit är kodningsgraden i systemet, enligt den kravspecifikationsom och uppställt, sådan att sändningen inte kanavlyssnas med standardapparatur och inte heller kan dekrypteras utan åtskilligtarbete. Det är enligt min mening inte sannolikt att andradistributionssystem för radiotidningar än de två nu nämnda kommer attintroduceras kommittén kommer att arbeta. Båda systemen harutvecklats så att kodningsgraden är fullt tillfredsställande. Dessutomomfattar de kodning av informationsmaterialet i dess helhet, vilket går utövervad lagen föreskriver. Under dessa förhållanden finner jag ingen anledning attför närvarande föreslå någon ändring på denna punkt i den aktuellalagstiftningen. Mittförslag: Radiodistribution bör prioriteras i den fortsatta verksamheten så attpraktiska erfarenheter kan inhämtas och läggas till gmnd för jämförelser medbud- eller postdistribution. Taltidningskommitténsförslag: Efter omfattande kostnadsanalyser av olika alternativ drar kommitténslutsatsen att radiodistribution av förlagetrogna talutgåvor i de flesta fallär billigare än distribution genom bud eller posten. Radiodistributionentillåter dessutom senare "pressläggning" och därmed bättreöverensstämmelse med förlagans innehåll. Själva distributionshanteringen blirmindre krävande. De tidningsföretag som ger ut kassettidningarhar klargjort att man i princip föredrar radiodistribution Prop.1984/85:138 29 ochräknar med att kunna lägga över utgivningen i denna form. Radiodistributionen kräver en särskildmottagamtmstning för automatisk inspelning hos abonnenten. Efter ettlångsiktigt arbete beräknar kommittén att den nödvändiga apparaturen kommeratt börja serietillverkas under första hälften av . Först närserietillverkningen har kommit igång kan kommittén börja fördela apparater ochfå igång en reguljär verksamhet. Preliminära utvärderingsresultat ochjämförelser med kassetttidningsutgivning torde föreligga först i början av1986. , SR och SRF understryker viklen av att radiodistribulionenprövas i praktiken. Statskontoret och SRF framhåller att det är angeläget attfrågan om den nödvändiga mottagamtmst ningen kan lösas. Skälenför mitt förslag: Den statstödda verksamheten med talutgåvor av dagstidningarhar avsett bud- eller postdistribuerade kassettidningar. Försök medradiosända talutgåvor har fått anstå i avvaktan på att frågan om lämpligmottagamtmstning kan lösas. Det av kommittén initierade arbetet på att ta framen lämplig sådan utmstning ledde till att ett avtal kunde slutas i febmari 1984mellan Sjukvårdshuvudmännens upphandlingsbolag och en leverantör. a. utveckling av en för ändamålet specialtillverkad mottagamtmstningoch tillverkning och leverans av en första serie om 1000 apparater. I avtaletpreciserades vissa åtaganden för taltidningskommittén och ,som också på vissa villkor lämnade en avsättningsgaranti. Avtalet konstmeradessom ett ram- eller avropsavtal för försäljning till sjukvårdshuvudmän. 1983/84: 190 om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännenm.m. föreslogs att mottagamtmstningar för radiotidningar borde finansieras överstatsbudgeten i särskild ordning. hade inget att erinra mot förslaget(SoU 1983/84:31, rskr 393). Till följd härav föreslog regeringen (prop. 1984/85:25 bil. 3) att på tilläggsbudget I till statsbudgetenför /85 skulle anvisa ett förslagsanslag av 1 milj. kr. underfemte huvudtitelns statsanslag G 7. Kostnader för viss verksamhet försynskadade, för finansiering av den del av den genom det tidigare nämndaavtalet överenskomna serien om 1000 mottagamtmstningar för radiotidningar somberäknats kunna tillverkas under innevarande budgetår. Förslaget godtogs avriksdagen (SoU 1984/85:9, rskr 109).