prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Näringsidkarenbefinner sig i ell sådani dröjsmål, om den lidpunkl då uppdragel rätteligenskulle ha avslulals har passerals men uppdraget ännu inle har avslulals ulanalt delta beror på ell förhällande på konsumenlens sida (se 24 8 förstastyckel). Av det anförda framgår att näringsidkaren inte längre "befinnersig i" dröjsmål med en viss preslalion sedan denna har fullgjorts, trotsatl del har skett för senl. I den situationen regleras konsumentens rält althålla inne betalningen på grund av det förelupna dröjsmålel av beslämmelsen iandra stycket. Så länge näringsidkaren befinner sig i ett dröjsmål av detena eller andra slaget har konsumenten enligt huvudregeln i första meningenrätt atl hålla inne hela den del av belalningen för ijänsten som har förfallitsedan dröjsmålet inträdde. Bestämmelsen skall ses mol bakgrund av den dispositivaregeln i 41 8, som innebär all konsumenten normall inle är skyldig alt betalaför Gänsien innan denna har slulförls. Den nu berörda beslämmelsen får därföri huvudsak betydelse endast i fall då parterna har avtalat om all hela eller endel av belalningen skall erläggas . Till belysande av innebörden av beslämmelsen i försiameningen kan nämnas följande exempel. Näringsidkaren skall renoverakonsumenlens ivåvåningsvilla invändigl. Enligi avlalel gäller alt arbetenaskall påböGas i undervåningen , att undervåningen skall varafärdig den 1 seplember då arbetena i övervåningen skall påböGas saml allarbdena skall vara hell färdiga och uppdraget avslulas den . Betalningskall enligt avlalel eriäggas med ca en tredjedel , ca entredjedel den 10 seplember och återstoden . Näringsidkaren gör sig skyldig lill ett dröjsmål medpåböGandet av Uänsten lill . Konsumenten får då hålla inne denförsta delbetalningen så länge dröjsmålel varar. Först är hanalliså skyldig att erlägga den första delbetalningen (med del undantag som kanfölja av beslämmelsen i andra slyckel). Om näringsidkaren därefier inte kanfärdigställa undervåningen förrän den 20 seplember, får konsumenien på nytlhålla inne sin betalning så länge detta dröjsmål varar. Prop.1984/85:110 256 då först den 20 seplember skyldig att erlägga den andradelbetalningen 27 § KtJL (med det undantag som kan följa av beslämmelsen iandra slyckel). gäller även om näringsidkaren trots dröjsmålel medfärdigställandet av undervåningen kan påböga arbetena i övervåningen påöverenskommen lid, eflersom näringsidkaren då likväl med hänsyn lill avtalelsinnehåll befunnit sig i dröjsmål med färdigställandet av undervåningen sedanden 1 seplember. Om näringsidkaren lill sist inle kan slutföra arbetena ochavsluta uppdragel förrän , får konsumenten hålla inne återstodenav belalningen . Först då är han alltså skyldig all erläggasluibelalningen, med del undanlag som kan följa av beslämmelsen i andrastyckel. Del bör påpekas all i elt fall som del nu nämndabdalningsplanen i stället kan vara direkt anknuten till arbetenasframskridande, l.ex. så all avlalel inle anger beslämda kalenderdagar förerläggande av delbetalningar utan anknyter skyldighelen all erlägga dessa lillall arbetena påbörjas, all en viss del av arbdena färdigställs osv. 1 eltsådant fall näs i princip samma prakliska resultat som har redovisatsredan genom tillämpning av avtalet, ulan atl del blir fråga om ett sådani"innehållande" av betalning som avses i förevarande beslämmelse.Givelvis kan även ell avial som enbart anger beslämda kalenderdagar fördelbdalningar under liden som en Uänsl uiförs böra tolkas så, att enförutsäuning för konsumentens skyldighet all betala på angiven dag likväl äralt arbetet har framskridit på vissl sätl och att förseningar härvidlag alltsåmedför atl en avtalad förfallodag förskjuls i motsvarande mån. Bestämmelsen i första meningen innebär bl.a. atlkonsumenlens skyldighel atl erlägga en delbetalning, som enligt avtaletförfaller under liden som Gänsten uiförs, - vid ett särskiliallvariigt dröjsmål på näringsidkarens sida - kan uppskjulas exempelvis tilldess alt yänslen har slutförts helt. Detta kan belysas genom att del nyssanförda exemplet ändras pä så sätl atl näringsidkaren inte kan färdigställaarbdena i undervåningen förrän den 5 oklober. 1 så fall får konsumenten ävendärefier hålla inne den delbelalning som enligt avlalel skulle ha eriagts den10 seplember, eflersom näringsidkaren alkjäml befinner sig idröjsmål, nu med avslutandet av uppdraget. Huvudregeln i försia meningen ger konsumenien elteffektivt påtryckningsmedel mol näringsidkaren i dröjsmålssitualionen ochmedför etl minskat ekonomiskt risktagande för konsumenten. Den kan emellertidunder vissa förhållanden framslå som alltför sträng mot näringsidkaren,nämligen då denne visserligen befinner sig i elt dröjsmål men under liden somdella varar färdigställer en del av tjänsten som han enligt avlalel har rälllill särskild betalning för. Situationen kan belysas genom all del tidigare nämndaexemplet ändras så all betalning enligt avlalel skall erläggas särskilt förarbdena i undervåningen sedan dessa färdigställts medan ålersloden av belalningenskall 1984/85:110 257 erläggasnär uppdragel avslutas. Om näringsidkaren då lyckas färdigställa 27 § KtjLarbetena i undervåningen först synes det knappast rimligt attkonsumenten även därefter skulle kunna hålla inne hela betalningen för dessaarbeten under hänvisning till atl näringsidkaren sedan den 1 oklober befinnersig i dröjsmål med uppdragets avslulande. Iandra meningen av första styckel har därför tagits upp en bestämmelse sominnebär ett undantag från huvudregeln i första meningen. Undantagsregeln larenbart sikte på fall där näringsidkaren enligt avtalet har rätt till betalningför en del av tjänsten som har utförts. Det skall alltså vara fråga om enavtalad betalning för en del av Gänsten som faktiskt har färdigställts, så attkonsumenten har fått molsvarande nylta av den ifrågavarande belalningen. Idetla fall får konsumenien enligt beslämmelsen i andra meningen inte hålla inneden förfallna betalningen för vad som har utförts under åberopande av atl näringsidkarentrots att delprestationen har färdigställts befinner sig i dröjsmål. Däremolkan konsumenten fortfarande vara berättigad att enligt andra stycket iförevarande paragraf hålla inne en del av den avtalade belalningen för vad somhar utförts lill säkerhel för sina krav på grund av näringsidkarens dröjsmål. Idet nämnda exemplet är konsumenten alltså skyldig att den 5 oktobererlägga avtalad betalning för de färdigställda arbetena i villans undervåning,men han kan enligt andra stycket ha rätt att hålla inne en del av betalningenför dessa arbeten säkerhel för exempelvis ett krav på skadestånd på gmnd avnäringsidkarens dröjsmål med att färdigställa dessa. Avtaletmellan parterna kan innebära atl näringsidkaren har rätt att vid anfordran underGänstens utförande erhålla betalning för vad som redan har utförts.Bestämmelsen i andra meningen är givelvis lillämplig även i denna siluation. Bestämmelsenär vidare i och för sig tillämplig också i fall då avtalet innebär attkonsumenten skall erlägga betalning i förskott för olika delar av en Uänst.Reglerna i första stycket leder emellertid i ett sådant fall till att denavtalade förskottsbetalningen övergår till atl bli en betalning i efterskott.Detta kan illustreras med följande enkla exempel. Näringsidkaren skalltapetsera i konsumentens lägenhet. Enligt avtalet skall betalning förvane rum erläggas i förskott när arbetena i resp. mm påbörjas. Samtliga arbelenskall enligt avtalet vara färdiga till . Näringsidkaren hinneremellertid inte påbörja någol arbete förrän och han kommer alltsåatt kontinuerligt befinna sig i dröjsmål under hela den Ud som arbetena utförs.Konsumenien får då enligt bestämmelsen i första meningen av förevarande stycketill en början hålla inne betalningen avseende arbetena i det första mmmet.Sedan dessa har utförts, får han emellertid på gmnd av bestämmelsen i andrameningen inte längre hålla inne betalningen för dessa arbeten i vidare mån änsom kan följa av andra stycket. På molsvarande sätt får han inte längre enligtförsta styckel hålla inne betalningen för arbetena i det andra rummet sedandessa har utförts osv. 17 1984/85. 1984/85:110 258 Andrastyckel 27 § KtjL Bestämmelseni andra stycket reglerar konsumentens rätl att i andra fall än de som omfatlasav första styckel hålla inne betalningen på gmnd av etl dröjsmål pånäringsidkarens sida. Främsl avses här den situationen att näringsidkaren efteratl ha gjort sig skyldig lill ell dröjsmål har fullgjort den preslalion sommedför alt han inle längre befinner sig i dröjsmål. Konsumenten har då, intilldess att en definitiv uppgörelse har skett, enligt andra stycket rätt all hållainne så mycket av betalningen för tjänsten som fordras för att ge honomsäkerhet för hans krav på grund av ett dröjsmål. I allmänhet torde det blifråga om atl konsumenten håller inne en del av betalningen till säkerhet föranspråk på skadestånd (eller s.k. dröjsmålsvite) på gmnd av elt förelupddröjsmål. Alt del i begreppet "säkerhet" ligger att konsumenten börmedges en viss marginal, när anspråkets storlek inle säkert kan bedömas vidden lidpunkl då innehållandel aktualiseras, har berörts i anslulning till denmotsvarande beslämmelsen i 19 8. Förevarandebestämmelse är t. ex. tillämplig, om konsumenten i del vid försia slyckelnämnda exemplel är berättigad lill skadeslånd av näringsidkaren på grund avdennes dröjsmål med påböoandet av Uänsten. Konsumenten får i så fall hållainne så mycket av den första delbetalningen som fordras för att ge honomsäkerhet för hans skadeståndskrav Gfr specialmoUveringen till 198). prakliken vanligl fall torde vara att konsumenten är skyldig atl betala förGänsten först sedan uppdragel har avslutats och atl näringsidkaren har ort sigskyldig till ett dröjsmål med uppdragets avslutande. Med stöd av förevarandebestämmelse kan konsumenten då i avvaktan på slutuppgörelse hålla inne ettbelopp till säkerhet för ett krav på skadestånd på gmnd av dröjsmålel. Omdröjsmålet är av den beskaffenheten att det ger konsumenten rätt att hävaavtalet i dess helhet (se 29 8), bör han kunna hålla inne hela betalningen Ulldess att slutuppgörelse har ägt mm enligt bestämmelsema i 30 8 Gfrspecialmotiveringen till 19 8). Detkan uppkomma tvist mellan partema om och i vilken utsträckning konsumenten harrätt att hålla inne betalning enligt förevarande bestämmelse efter det attGänsten har slutförts. Avser Gänsten en sak som har överlämnats inäringsidkarens besittning eller som skall tillverkas av denne, kannäringsidkaren i så fall vilja göra gällande att han har rätt att hålla kvarföremålet för Gänsten till dess att han får betalning i enlighet med sinståndpunkt i tvisten. Som skall beröras närmare vid 49 8 har konsumenten idenna situalion emellertid möjlighet att få ut föremålet för Gänsten genom attställa säkerhet för vad näringsidkaren anser sig ha att fordra. Bestämmelseni andra stycket kan tillämpas även vid s. k. anleciperal dröjsmål pånäringsidkarens sida, dvs. om det på gmnd av omständighder-na finns slarka skälatt anta att näringsidkaren kommer atl göra sig skyldig till en dröjsmål Gfr 298). Som ett exempel kan nämnas att näringsidkaren har åtagit sig attfärdigställa ett arbete och att konsumenten 1984/85:110 259 enligt avtalet skall eriägga full betalning för arbelelredan den 25 april. Om 28 § KtjL det sistnämnda dag måste antas allnäringsidkaren kommer all göra sig skyldig till ett dröjsmål som gerkonsumenten rält alt häva avtalet i dess helhet, får konsumenten hålla inne sinbeialning i avvaklan på all han kan nå näringsidkaren med sinhävningsförklaring Gfr , Obligaiionsräti, Slockholm 1956, s. 408-409). Delär också möjligl för konsumenten alt hålla inne en del av betalningen lillsäkerhet för ell mindre långlgående anspråk, t.ex. ett skadeståndsanspråk, pågrund av ell anleciperal dröjsmål. Förevarande paragraf är lillämplig även vidUänsler som avser förvaring. Om näringsidkaren vid förvaring gör sig skyldiglill ell dröjsmål med alt påbörja yänsten, dvs. inle tar emol det aktuellaföremålet för förvaring vid en överenskommen lid, får konsumenten enligt försiaslycket hålla inne en eventuelll avtalad betalning till dess att dröjsmåletupphör. Det bör dock framhållas all det här i allmänhel torde följa redan avavtalet att konsumenten över huvud tagel inle är skyldig att erlägga någonbetalning innan förvaringen faktiskt har påböoals. Om näringsidkaren vid förvaring råkar i dröjsmål meduppdragets avslutande, dvs. inte kan lämna ul det förvarade föremålel i rälltid, torde konsumenten på gmnd av bestämmelsen i första slycket andra meningenaldrig kunna åberopa försia stycket till stöd för att innehålla betalningen förden utförda förvaringen. Konsumenten kan däremol hålla inne sin betalningenligt bestämmelsen i andra slycket. Även den nu berörda frågan torde emellertid ha enbegränsad praktisk betydelse vid förvaringsGänsler, eflersom del knappasl tordevara vanligt att konsumenten i samband med förvaringstidens utgång enligtavtalet är skyldig att eriägga en eventuellt återstående betalning förränföremålet faktiskt lämnas ut till honom eller det har faslslagits att föremålethar förstörts eller förkommit på gmnd av någon händelse för vilken konsumentenbär risken Gfr vad som sagls om förvaring i specialmoliveringen 24 8). Näringsidkarens skyldighel all utföra tjänsien Konsumenten får kräva atl näringsidkaren utför Uänslen, omdet inle medför olägenheter eller kostnader för näringsidkaren som är oskäliglstora i förhållande till konsumentens intresse av atl avtalet fullföljs. (Jfr 3 kap. 13 8 i utredningens förslag) Som framgår av 25 8 får konsumenten vid dröjsmål pånäringsidkarens sida välja mellan att kräva att näringsidkaren utför Uänstenoch atl häva avtalet Gfr 29 8). 1984/85:110 260 Huvudregelnär naturligtvis atl konsumenten, om han så vill,/år kräva 28 § KtjL altnäringsidkaren ulför ijänslen. Detla gäller både när tjänsien inte alls ärpåböoad och när det endasl återstår en del atl utföra. Det är här fråga om aukonsumenien hell enkell påfordrar att avtalet fullföljs trols dröjsmålet. Allkonsumenien däGämle kan ha rätt till skadestånd på grund av dröjsmålel framgårav 31 8. Omkonsumenten i en dröjsmålssituation kräver att näringsidkaren ulför Gänsten,torde det vanliga vara alt konsumenten i samband därmed också anger en ny lid,inom vilken näringsidkaren skal! påböoa Gänsien eller inom vilken uppdragelskall vara avslulal. Under loppel av denna lid har konsumenten naturligtvisinte rätl att på gmnd av dröjsmålel i stället häva avtalet, såvida del inle medhänsyn till nytillkomna omständigheter måste antas aU näringsidkaren inteheller inom tilläggstiden kommer all fullgöra sina förpliklelser (se 29 8iredje styckel). Har konsumenten inle angett någon ny tid, får näringsidkarenanses ha en skälig tid på sig. Härvid kan viss ledning hämtas från bestämmelseni 24 8 första slyckel. Vid bedömningen av vad som i förevarande sammanhangulgör en skälig lid är del emellertid uppenbart alt del måsle tillmätas slorvikl atl näringsidkaren redan har råkat i dröjsmål. Omnäringsidkaren efter elt krav från konsumenten inte har påböGat arbelet ellerkunnal avsluta uppdraget inom en skälig tilläggslid som konsumenten har angetteller inom den tid som i annat fall gäller i enlighet med det sagda, tordedel i allmänhel innebära att dröjsmålel är av en så väsenllig betydelse förkonsumenien all denne enligi 29 8 har rält att häva avtalet i vart.fall beträffande återstoden av Gänsten. Detta får emellertid bedömas med hänsyntill omsländighelerna i det enskilda fallet, och undantag kan tänkas förekomma.I enlighet med vad utredningen har förordat (se betänkandet s. 341) bygger denföreslagna lagen alltså inte på principen att överskridandet av en skäliglilläggsfrist automatiskt ger rätt till hävning. En ovillkorlig regel av deninnebörden framstår som onödigi sträng för de avtalsförhållanden som det härgäller Ofr även SOU 1976:66 s. 354). Harnäringsidkaren överskridit en tilläggslid för alt påböGa Uänsten eller en vissdel därav Gfr 24 S andra styckel) men konsumenten därefter låter näringsidkarenpåbörja det ifrågavarande arbetet, får konsumenien - i enlighet med vad som harsagls i specialmoliveringen till 26 8 - anses ha avstått från sin rätt att hävaavtalet på gmnd av det ifrågavarande dröjsmålet. Om näringsidkaren haröverskridit en tilläggstid för uppdragets avslutande men detta likväl haravslutats, är konsumenten i princip skyldig atl iaktta bestämmelsen omreklamation i 26 8, om han vill häva avtalet på grund av dröjsmålet ellerfordra skadeslånd. 1 vart fall när det gäller rälten att fordra skadeståndtorde situationen i hithörande fall dock ofta vara sådan att konsumenten redani samband med kravet på alt få Gänsten utförd får anses ha gjort klart för näringsidkarenatl även etl sådant anspråk skulle kunna bli aktuellt. Prop.1984/85:110 261 Genomförevarande bestämmelse sätts emellertid också en gräns för 28 § KijLnäringsidkarens skyldighet att fullfölja avtalet om en Gänst. Näringsidkarenär sålunda inte skyldig att efterkomma elt krav från konsumentens sida omutförande av tjänsien, om delta skulle medföra olägenheler eller koslnader förnäringsidkaren som är oskäligt slora i förhållande till konsumenlens intresseav all avtalet fullföljs. Del är här fråga om ell undanlag motsvarande det somgäller enligt 20 8 första styckel för näringsidkarens skyldighet alt avhjälpaett fel hos Gänsten. När del gäller principerna för bedömningen av vad som kananses vara oskäligl mot näringsidkaren kan därför hänvisas lillspecialmotiveringen till 20 8 första stycket. Deolägenheter och kostnader som kan få betydelse i förevarande sammanhang ärnaturligtvis i allmänhet endasl sådana som näringsidkaren inte bort räkna medredan när avtalet om Uänsten ingicks. Del bör sålunda särskili framhållas alldet inte är avsett att förevarande bestämmelse skall ge näringsidkaren enstörre möjlighet att komma ifrån ett för honom ofördelaktigt avtal än som kanfölja av generalklausulen i 36 8 avtalslagen. Om avtalet är ofördelaktigt förnäringsidkaren är det i allmänhet i motsvarande mån fördelaktigt förkonsumenten. Därmed får också dennes intresse av att avtalet fullföljs ökadtyngd. Vidoskälighdsbedömningen bör hänsyn emellertid också tas till att det här är frågaom konsumentens intresse av atl just den ifrågavarande näringsidkaren utförtjänsten. Om konsumenien utan någon slörre olägenhet kan få en annannäringsidkare, som kan antas göra ett lika bra arbete, att utföra Gänsten tillsamma pris bör detta således vägas in vid bedömningen. Detkan tänkas att ett hinder eller en avsevärd svårighet att utföra Gänsten, sominle kan övervinnas utan oskäliga olägenheler eller kostnader förnäringsidkaren, består endasl . 1 etl sådani fall börkonsumenien, som utredningen har framhållit, kunna kräva att Uänsten utförssedan hindret har fallit bort (se betänkandet s. 487). Detta bör dock i principgälla endast under fömtsättning att hindret inte kan beräknas bestå . Bedömningen får bero av omständigheterna i det enskilda falletGfr SOU 1976:66 s. 236 samt , Om köp och byte av lös egendom, 1960,s. Någon särskild lagregel rörande denna fråga har inte ansettserforderlig. Somhar nämnts i specialmotiveringen till 26 8 första styckel behöver konsumenten,om Gänsten inte har påbörjats eller om näringsidkaren har avbmtil arbelet, intereklamera inom någon för att vara bibehållen vid sin rätt att krävaatl Gänsten utförs. I enlighel med vad utredningen har framhållit måste detemellertid fordras att konsumenten framställer ett krav härom innan det hargått som med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet framstårsom orimligt lång. I annal fall riskerar konsumenten att förlora sin rätt atlkräva fullgörelse på gmnd av passivitet Gfr 26 8 andra meningen köplagen ochbelänkandet s. 327-328). 1984/85:110 262 den nu berörda silualionen Gänsten inte påböGats eller har arbetet 29 § KtjLvarit avbmtel att näringsidkaren har anledning att varaosäker beträffande konsumentens inställning, kan näringsidkaren naturligtvisrikta en förfrågan e.d. till konsumenten rörande dennes önskemål i fråga omtjänstens utförande trots dröjsmålet. Om konsumenten ulan giltigt skälunderlåter atl svara inom skälig lid, får situationen - som har nämnts ispecialmoUveringen till 26 8 första stycket - bedömas med hänsyn tillinnehållet i näringsidkarens förfrågan eller motsvarande. Har näringsidkarenfrågat konsumenten humvida denne vill ha Gänsten utförd eller ej, torde ettuteblivet svar från konsumenten i allmänhet böra anses leda lill att han genomsin passivitet har förlorat rälten atl kräva fullgörande av avtalet. Harnäringsidkaren i stället meddelat atl han avser atl påbörja eller fortsättaarbetet , om konsumenten inte har något emol delta, tordedet vara naturiigl att uppfatta en utebliven reaktion från konsumenlens sidaså, att han kräver fullgörelse i enlighet med näringsidkarens meddelande (sebetänkandet a. st.). Förvaring.Förevarande paragraf är givetvis tillämphg även vid Uänster som avser förvaringav lösa saker. Det ligger i sakens natur att den vid sådana Uänster fårbetydelse endast när det gäller dröjsmål på näringsidkarens sida med påböGandeav Uänsten, vilkel i sin tur fömtsätter att parterna har träffatöverenskommelse om att förvaringen skall påbörjas ellervid anfordran av konsumenten. Ärdröjsmålel av väsentlig betydelse för konsumenien, får han häva avtalet. Harmer än en obetydlig del av Gänsten ulförts, får konsumenten dock häva avtaletendast beträffande den del som återstår, såvida inte syftet med Gänsten ihuvudsak är förfelat på gmnd av dröjsmålet. Omdet finns slarka skäl att anta att det kommer att inträffa dröjsmål avväsentlig betydelse för konsumenien, får han häva avtalet i enlighet med vadsom sägs i första stycket. (Jfr3 kap. 15 8 i utredningens förslag) Paragrafenreglerar konsumentens rätt att - helt eller delvis - häva avtalet om en Gänslpå gmnd av ett dröjsmål. Frågan har behandlats i avsnitt 2.5.2 i den allmännamotiveringen. Iförsta stycket anges den gmndläggande förutsättningen för att konsumenten överhuvud tagel skall ha rält att häva avtalet om en Gänst på grund av etldröjsmål, nämligen att dröjsmålet är av väsenllig betydelse för konsumenien. Prop.1984/85:110 263 Somframgår av bestämmelsens formulering skall bedömningen av om 29 § KtjLdröjsmålel är väsentligt göras ur konsumenlens synvinkel. Det skall alltsåbeaklas vilka olägenheler m. m. som dröjsmålet har medfört för den enskildekonsumenten med hänsyn till dennes förhållanden. Ensärskild fråga är om det bör krävas att näringsidkaren också har insett ellerbort inse alt etl dröjsmål var av väsentlig betydelse för konsumenten. Tillskillnad från vad utredningen har förordat bör något sådani krav i princip inteuppställas. Med hänsyn lill den informella avtalssituation som ofta föreliggernär del gäller konsumenttjänster skulle ett sådant krav i alltför hög gradkunna beskära konsumentens möjligheter att häva. I händelse av tvist mellanpartema torde emellertid bevisbördan för dröjsmålels väsentlighet få ansesligga på konsumenten. Delta torde innebära att denne åtminstone vid etlkortvarigt dröjsmål måsle visa på någon särskild omständighet som gör altdröjsmålet trols sin kortvarighet var av väsentlig betydelse för honom Gfrprop. 1973; 138 s. 169-170). Del bör lilläggas att näringsidkaren i allmänhethar möjlighet all genom frågor lill konsumenten klarlägga vilken vikl dennefäster vid atl ett dröjsmål inte inträffar. En vanlig situation torde vidarevara att konsumenten, när ett dröjsmål har inträffat, kräver fullgörelse inomen angiven ny tid. I ett sådant fall behöver det, som har nämnts ispecialmotiveringen till 28 8, i allmänhel inte uppkomma någon ivekan om atlell fortsatt dröjsmål är av väsentlig betydelse för konsumenten. Ienlighet med vad som har anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.5.2)gäller emellertid belräffande fömtsättningarna för hävning en skillnad mellankonsumentens rätl att häva avtalet beträffande en återstående del av Uänstenoch hans rätt atl häva belräffande redan utfört arbete.