prop · G803208 · 1984-12-31 00:00:00 — Nätinnehavare som får tillstånd till satellitsändningareller till upplåtelse av kanaler för egensändningar skall kostnadsfritttillhandahålla en kanal för de lokala kabelsändarförelagens egensändningar av TV-program. Tillstånd till satellitsändningar innebär en generell rättatt vidaresända programkanaler från satelliter i fast trafik. Dessa sändningarskall vara samtidiga och oförändrade. Vissa regler om programmens innehåll m. m.skall finnas. Dessa avser rasdiskriminering m.m., våldsskildringar ochpornografiska program samt reklam. skall kunna utfärda förbud mot vidaresändningav programkanaler vars innehåll har befunnits strida mol dessa regler. Liknande programregler skall gälla för egensändningar. Bl.a. skall kommersiell reklam och reklam för egen kommersiell verksamhet inte fäförekomma i programmen. Om del i sändningar som bedrivs av ett lokalt kabelsändarförelagförekommer innehåll som strider mot programreglerna får sändningstillståndetåterkallas. Om sådant innehåll förekommer i egen- Prop.1984/85:208 24 sändningar i en upplåten kanal får kabelnämnden beslutaatt den som bedriver sändningarna skall upphöra med dem under en lid av högstett år. Tillståndshavaren skall dä se till all sändningarna upphör. Först omhan inte gör det kan hans tillstånd att upplåta kanaler för egensändningaråterkallas. skall vidare på samma räll kunna återkallasändningstillståndet, om det i egensändningar har förekommit program som i endom har befunnits innefatta yttrandefrihetsbrott och som innebär ett allvariigtmissbruk av yttrandefriheten i lokala kabelsändningar. Innan domen har vunnitlaga kraft får tillståndet återkallas interimistiskt. De väsentliga bestämmelserna om den lokalaprogramverksamheten i kabelnät ges i en särskild lag. benämnd lag om lokalakabelsändningar. Lagen föresläs träda i kraft den . Prop.1984/85:208 25 Tryckfrihetsförordningen, radioansvarighetslagen(1966:756) och lagen (1982:460) om ansvarighet för närradio Tryckfrihetsförordningen (TF) och radioansvarighelslagen () Bestämmelserna i , som är tillämpliga på sändningarfrån , bygger på TF: s regler om periodiska skrifteroch hänvisar i viss utsträckning till dessa regler (prop. 1966: 156 s. 40 och44). I TF och regleras exklusivt i vilka fall straffrättsligt eller skadeslåndsrältsligtansvar får utkrävas för missbruk av yttrandefriheten i tryckt skrift resp,radioprogram. En förutsättning för ansvar är att det föreligger ett sådantbrott som anges 17 kap. 4 eller 5 §TF(1 kap. 3 § TFoch 2 § ). Såväl TFsom innebär alt i princip bara en person anses straffrättsligt ansvarigför missbruk av yttrandefriheten. I första hand ansvarar enligt omperiodisk skrift utgivaren av skriften (8 kap. I § första stycket) och enligt RALen programutgivare (4 S första stycket). Det finns dock vissa skillnader mellande två ansvarssystemen. I fråga om periodiska skrifter ansvarar i principutgivaren för allt som publiceras, men när det gäller radioprogram förordnas enprogramulgivare för varje särskilt program (3 § första stycket ). En annan olikhetbestår i att det är möjligt att utse en ställföreträdare, som kan övertaansvaret, för utgivaren av en periodisk skrift men inte för en programulgivare(5 kap. 9 och 10 §§ TF). Vidare gäller att utgivaren av en periodisk skrift ochställföreträdaren för honom skall anmälas till en myndighet och anges på varjenummer eller häfte av skriften (5 kap. 4 och 9-11 §§ TF), medan programutgivareskall antecknas i eu register, som förs hos programföretaget och som ärtillgängligt för allmänheten (3 § tredje stycket ). I andra hand ligger det straffrättsliga ansvaret på ägarenav en periodisk skrift resp. den som utser programutgivare (8 kap. 2 § TF och 4§ tredje siycket ). Det finns vissa undantag från den särskildaansvarsordningen i . Denna gäller inte program eller delar av program sombeslår i direktsändning av dagshändelse eller av sådan gudstjänst elleroffentlig tillställning som anordnas av annan än programföretaget (I § andra siycket).Ansvaret för yttrandefrihetsbrott i sädana direktsändningar följer alltså deallmänna bestämmelserna i bl. Beträffande övrigadirektsändningar gäller vidare att den som skall förordna programutgivare kanbesluta att programdeltagarna själva skall bära ansvaret för yttrandefrihetsbrottsom de begär (4 § andra stycket). Om ett sådant beslut fattats skall programdeltagarnaunderrättas härom före sändningen. Beslutet skall också före sändningenantecknas i det ovan nämnda offentliga registret. Försummelse i något av dessahänseenden beträffande en programdeltagare leder till alt beslutet omansvarsöverflyttning är utan verkan mot honom. 1984/85:208 26 brottsliga yttranden som en sådan programdellagare fällervilar alltså pä programutgivaren enligt huvudregeln. Den som är straffrättsligt ansvarig har enligt bådaförfattningarna också det skadeståndsrättsliga ansvaret men delar detta medägaren till den periodiska skriften resp. med programföretaget (11 kap. 1 och 2§§ TF s?mt 6 § första och andra styckena ). Med ensamansvarei sammanhänger den frihet frän straffrättsligtansvar och skadeståndsskyldighet som i allmänhet tillkommer den som lämnar ettmeddelande för offentliggörande i en tryckt skrift eller ett radioprogram ellersom anskaffar uppgifter i sådant syfte (1 kap. 1 § tredje och ijärde styckena TFsamt 5 § andra stycket ). I princip gäller inte heller i övrigt något ansvarför medverkan till missbruk av yttrandefriheten (I kap. 3 § TF och 5 § första stycket ). Det finns dock vissaundantag frän dessa principer (1 kap. 9 § 3 och 7 kap. 3 § TF samt 5 § andra stycket ). Både TF och innehåller beslämmelser som är avsedda attskydda anonymiteten för den som har deltagit vid tillkomsten av en trycktskrift resp. ett radioprogram (3 kap. TF samt 7 § tredje och fjärde styckena, 9§ och 9 a § ). Bestämmelserna avser bl. a. tystnadsplikt (3 kap. 3 § TF och9 § ). I den delen kompletteras de av föreskrifter dels i 36 kap. 5 och 8 §§samt 37 kap. 5 § (36 kap. 5 och 8 §§ ändrade senast 1983:497,37 kap. 5 § ändrad : 1020), dels i 16 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100, omtryckt 1982: 1106, 16 kap. I § ändrad senast 1983:498). Reglerna om rättegången i mål som rör missbruk avyttrandefriheten är i stort sett desamma vare sig del gäller yttranden i trycktskrift eller i radioprogram (12 kap. TF och 8 § ). Dessa regler innebär bl.a. att endast vissa tingsrätter är behöriga att la upp sädana mål, alt jury iprincip skall medverka vid avgörandet och all justitiekanslern () äråklagare. Den skyldighet all bevara ett exemplar av tryckt skriftsom gäller enligt 4 § lagen (1977: 1016) med vissa bestämmelser påtryckfrihetsförordning ens område har sin motsvarighet i 6 § förordningen (1967:226) om tillämp ningen av radioansvarighelslagen (1966:756), där det föreskrivs all pro gramföretagen inom skall ombesörja upptagningen av varje program som sänds. 1 båda fallen har skyldigheten samband med JK: s tillsyn över att yllrandefrihelen inte missbrukas. Det kan tilläggas alt ansvarigheten för radiosändningar avs. k. radiolidningar och för inspelningar av s. k. kassettidningar försynskadade regleras på ett sätt som ansluter mycket nära lill TF: sbestämmelser om ansvaret för periodiska skrifter. Regleringen finns i lagen(1982:521) om ansvarighet för radio- och kassettidningar, som i prop. 1984/85:167 föreslås bli tillämplig också pä en ny typ av sådana tidningar. 1984/85:208 27 Lagen om ansvarighet för närradio () Enligt närradiolagen (1982:459) menas med närradioradiosändningar av ljudradioprogram i lokala rundradiosändningar. Med stöd av närradiolagenkan man således inte sända TV-program. Regler om yttrandefriheten i program som sänds med stöd avnärradiolagen finns i . Eftersomnärradion är avsedd att så långt möjligt verka under samma villkor som pressenansluter reglerna om programansvar i närradion nära till vad som gäller förtryckta periodiska skrifter. 1 det stora hela överensstämmer som framgåttreglerna i med bestämmelserna om ansvar för innehållet i tryckt periodiskskrift. Regelsystemet i har därför i princip gjorts tillämpligt också påprogram i närradio. Detta har skett antingen genom hänvisningar tillbestämmelser i (I § andra stycket ) eller genom regler med motsvarandeinnehåll (5-7 S§ ). Vissaavvikelser finns dock. I första hand skiljer sig reglerna om programulgivareät. är utformade närmast efter förebild av TF: s beslämmelser omutgivare för periodisk skrift. Den sammanslutning som har eller söker tillståndatt sända närtadio utser en programulgivare för hela programverksamheten (2 §första stycket ). Det är också möjligt för en sammanslutning att utse eneller fiera personer att vara ersättare för programutgivaren (3 § ). Reglerna iTF om ansvarig utgivare och i om programutgivare syftar lill att det skallvara lätt för allmänheten att ta reda på vem som är ansvarig för en skrifteller ett radioprogram. Även när del gäller ansvarigheten för närtadio har detansetts viktigt att det utåt framgår klart och otvetydigt vem som bär ansvaret.Det finns därför i föreskrifter som ålägger en sammanslutning, som avseratt sända närradio, alt anmäla vem som är programulgivare eller ersättare fördenne till den myndighet som prövar frågor om tillstånd att sända närradio (2 §andra stycket och 3 § andra meningen ). Allmänheten kan härigenom vända sigtill myndigheten för att fä upplysningar. 1 lagen om närradio finns en bestämmelse som innebär atttillstånd att sända närradio inte får meddelas innan en behörig programutgivarehar utsetts. En annan bestämmelse tillåter alt myndigheten återkallar ett tillståndatt sända närradio, om radioprogam sänds trots att varken behörigprogramutgivare eller ersättare för programutgivare finns eller trots attanmälan inte har gjorts om vem som är utsedd lill programutgivare ellerersättare. Med hänsyn härtill finns del i inte några särskilda ansvarsreglerför den som underlåter att vid behov se lill att ny programutgivare utses elleratt göra föreskriven anmälan eller som lämnar oriktiga uppgifter i anmälan (jfr5 kap. 12 och 13 §§ TF). Också i ett annat avseende gäller en avvikelse frånbestämmelserna i , nämligen i fråga om direktsända program. i är som framgått över huvud taget inte tillämpliga på vissa direklsänd- Prop.1984/85:208 28 Och i fräga om andra direktsändningar kanprogramutgivarens ansvar flyttas över pä de medverkande i ett program.Beträffande närradion har det inte ansetts motiverat med regler av detta slag.Bestämmelserna i angående direktsändningar har därför ingen motsvarighetför närradions del. Som nämnts finns det i förordningen om tillämpningen avradioansvarighetslagen föreskrifter om skyldighet att ombesörja upptagning avprogram och låta JK och vissa enskilda ta del av upptagningarna.Bestämmelser av i huvudsak samma innebörd gäller för programmen i närradio (8 §LAN). Underlätenhet att iaktta de nämnda skyldigheterna ärstraffsanktionerad. I likhet med vad som gäller enligt 8-9 a §§ är JK äklagare(9 § ). Prop.1984/85:208 29 Innehåll Regeringens proposition ............................................... ..... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ............................ ..... 1 1 Förslag tilllag om ansvarighet för lokala kabelsändningar 2 2 Förslag tilllag om ändring i ............ 4 3 Förslag tilllag om ändring i sekretesslagen (1980: 100) 5 4 Förslag tilllag om ändring i lagen (1981:485) om förbud mot spridning av filmer ochvideogram med våldsinslag ..... 6 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 25 april1985 ... 7 1 Inledning ....................................................................... 7 2 Föredraganden ............................................................. 8 2.1 Allmänt om utformningen avansvarighetsreglerna 8 2.2 Ansvaret för egensändningar ................................. 11 3 Upprättadelagförslag .................................................. ... 14 4 Specialmotivering ........................................................ ... 15 4.1 Lagen om ansvarighet för lokalakabelsändningar . 4.2 Ändringarna i ochsekretesslagen 17 4.3 Ändringen i lagen om förbud motspridning av filmer och videogram med våldsinslag 17 5 Lagrådetshörande ..................................................... 17 6 Hemställan .................................................................. 18 7 Beslut .......................................................................... 18 Bilaga 1 Kommitténs lagförslag .............................. 19 Bilaga 2 Huvuddragen i förslagen i prop. 1984/85:199 23 Bilaga 3 Tryckfrihetsförordningen, radioansvarighelslagen(1966: 756) och lagen (1982:460) om ansvarighet för närradio 25