prop · G80393 · 1984-12-31 00:00:00 — om kulturarbetarnasskatteförhållanden m. m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen behandlas ett antal skattefrågor för kulturarbetare och andra rörelseidkare. I propositionen föreslåsalt vissa utgifter från tiden innan en verksamhet utvecklats till rörelse skallfå dras av i efterhand. Utgifterna skall hänföra sig till som rörelsenpåbörjades eller det närmast föregående året. Förslaget gäller alla rörelseidkaremen är av särskild betydelse för kulturarbetare och uppfinnare. Ett annat förslag gällermöjligheten för kulturarbetare och andra rörelseidkare att få avdrag förarbetslokal i den egna bostaden. Förslaget innebär en utvidgning avavdragsrätten. Avdrag skall sålunda medges inte bara om en särskild lokalinrättats i bostaden för rörelsen utan också om minst 800 timmars arbeteutförts i bostaden . I det senare fallet medges schablonmässigtavdrag med . beroende pä om arbetet utförts i egenfastighet eller i en hyresrätts- eller bostadsrättslägenhet. Vidare föresläsatt ett tillägg skall göras i lagtexten för alt markera den betydelse resor hari kulturarbetarnas verksamhet. Ipropositionen föreslås också att all inkomst av tjänst skall utgöra A-inkomst.Förslaget innebär förbättringar för bl. a. kulturarbetare som mottar bidrag ochstipendier från och konstnärsnämnden. I propositionenkonstateras slutligen att det i många fall brister i handläggningen avkulturarbetarnas deklarationer. Det förutsätts att taxeringen 1 1984/85. 1984/85:93 2 ifortsättningen skall bli mer enhetlig genom ökad information och överföring avdeklarationerna rill taxeringsnämnder med särskild sakkunskap. De ändradeskattereglerna avses gälla fr. o. m. Lagförslageni denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 9), lagrådets yttrande (s. 120) ochföredragandens ställningstagande till lagrådets synpunkter (s. 123). Densom vill ta del av samtliga skäl för lagförslagen måste därför läsa alla tredelarna. 1984/85:93 3 Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370) dels att punkterna 11 och 20 av anvisningarna till 29 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i anvisningarna till 29 § skallinföras tvä nya punkter, 12 och 18 b, avnedan angivna lydelse. 'Punkt 1 sjunde stycket av anvisningarna till 22 § tillämpas också beträffandeinkomst av rörelse. Har som arbetsrum för rörelsen använts sådan del avden skattskyldiges bostad som särskilt inrättats för ändamålet, medges avdragför skälig del av bostadskostnaden. Även om särskilt arbetsrum inte inrättats medges avdragför bo- . stadskostnad om arbete utförts i bostaden minst underbeskattningsåret. Vid beräkning av antalet timmar beaktas endast arbete somdet med hänsyn till verksamhetens art varit motiverat att utföra i bostaden. Itimantalet får jämte arbete för rörelsen även inräknas tillfälligt arbete somhar nära samband med rörelsen men är att hänföra till tjänst. Arbete somutförts av den skattskyldiges barn tillgodoräknas endast om barnet fyllt 16 åroch arbete som utförts av den skattskyldiges make endast om makarna drivitrörelsen gemensamt. Avdrag medges med om arbetet utförts i bostadpå den skatt skyldiges egen eller hans makes fastighet och med iannat fall. Omfattar beskattningsåret annan tid än jämkastimantalet och avdragsbeloppet med hänsyn härtill. Den omständigheten att avdrag medgetts enligt andrastycket för kostnad för bostad på egen fastig- Senaste lydelse 1981:295. het, medför inte att fastigheten vid tillämpning av 24, 25och 29 §§ skall anses använd i rörelsen. Vid utövande av litterär, konstnärlig eller därmedJämförlig verksamhet kan resor ingå som ett naturligt led i verksamheten. Kostnadernaför sådana resor är avdragsgilla i den mån de inte utgör personligalevnadskostnader. En fysisk person som driver rörelse har rätt tillavdrag i efterhand för utgifter i verksamheten före rörelsens påbörjande.Avdraget får avse utgifter under det år då rörelsen påbörjades och det närmastföregående året, såvida rätt till avdrag skulle ha förelegat omverksamheten haft karaktär av rörelse. Vid beräkningen av avdraget skall utgifterna minskas i denmån 1) avdrag för utgifterna har gjorts i annan förvärvskälla, 2) utgifternainräknats i anskaffningsvärdet för tillgångar vilka tillförts rörelsen närdenna påbörjades eller 3) inkomstersom inte tagits upp till beskattning har uppkommit i verksamheten under den tidsom avses i första stycket. Har avdraget inte kunnat helt utnyttjas vid taxeringenför det första beskattningsåret, får resterande belopp dras av vid taxeringenför något eller några av de fem följande beskattningsåren. Avdrag medges inteför något beskattningsår med så högt belopp att underskott uppkommer iförvärvskällan. Avdrag medges endast i den mån den skattskyldige visar attförutsättningar för avdrag föreligger. Nuvarande punkt 12 av anvisningarna till 29 § föreslås upphävd i prop. 1984/85: 70. Punkt II avanvisningarna till 22 § äger motsvarande tillämpning beträffande inkomst avrörelse. Punkt / sjunde stycketoch punkt 11 av anvisningarna till 22 § tillämpas också på inkomst av rörelse. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på den harkommit ut frän trycket i , och tillämpas förstagängen vid taxering. 'Senaste lydelse 1975:259. Prop,1984/85:93 6 Lagom ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Härigenomföreskrivs att 9 § 3 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt' skall ha nedanangivna lydelse. Inkomst utgör A-inkomst eller B-inkomst enligt följande. MedA-inkomst förstås inkomst Med A-inkomst förstås inkomst avtjänst, dock icke periodiskt un- av tjänst samt inkomst av jord- derstödeller därmed jämförlig peri- bruksfastighet och rörelse om den odiskintäkt som avses i 31 § kom- skattskyldige varit verksam i för- munalskattelagen,samt inkomst av värvskällan i ej blott ringa omfatt- jordbruksfasrighetoch rörelse om ning. Med B-inkomst förstås övriga denskattskyldige varit verksam i inkomster, förvärvskällan i ej blott ringa om fattning. Med B-inkomst förstås öv riga inkomster. Dennalag träder i kraft tvä veckor efter den dag, då lagen enligt uppgift på den harkommit ut från trycket i , och rillämpas förstagången vid 1986 ärs taxering. 'Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770. - Senaste lydelse 1982:416. Prop.1984/85:93 7 Lagom ändring i taxeringslagen (1956:623) Härigenomföreskrivs att 72 a § taxeringslagen (1956:623)' skall ha nedan angivnalydelse. Hartaxering för inkomst eller förmögenhet som har beslutats av taxeringsnämndicke införts i skattelängd inom föreskriven tid eller har sådan taxeringinförts för annan än den taxeringen avsett eller eljest uppenbarligen införtsfelaktigt i sådan längd, får eller den lokala skattemyndighetenbesluta om rättelse av längden i denna del. Har beskattningsbar inkomst enligt2 § lagen (1958:295) om sjömansskatt eller enligt 1 § 2 mom. nämnda lagskattepliktig dagpenning eller det antal perioder för vilkaskattskyldig uppburit sådan inkomst ändrats, skall myndigheten vidtaga häravbetingad rättelse av längden. Länsstyrelseneller den lokala skattemyndigheten får vidare, om inte särskilda skäl talar föratt länsrätten bör avgöra frågan, besluta om rättelse av taxeringen i den mändenna blivit oriktig följd av 1) uppenbar felräkning elleruppenbart felaktig överföring av belopp i deklararion, 2) uppenbar felaktighet i fråga omuppgift till ledning för påförande av skogsvårdsavgift eller statligfastighetsskatt eller om fastighets taxeringsvärde, 3) uppenbar felaktighet i fråga omberäkning av intäkt av annan fastighet enligt 24 § 2 mom. kommunalskattelagen(1928:370), beräkning av avdrag enligt 45 § första stycket kommunalskattelageneller beräkning av garantibelopp enligt 47 § kommunalskattelagen, 4) uppenbar felaktighet i fråga omschablonavdrag för egenavgift och avstämning av sådant avdrag eller avdrag somannars medges skattskyldig utan särskild utredning, 5) uppenbar felaktighet i fråga omavdrag, vars rätta belopp framgår av debitering, eller avräkning enligt 46 § 4mom. kommunalskattelagen av allmänt avdrag, 6) uppenbar felaktighet i fråga omgrundavdrag eller avräkning enligt 50 § 3 mom. andra stycketkommunalskattelagen av sådant avdrag, 7) uppenbar felaktighet i fråga omsådana förutsättningar för skattereduktion, som enligt 68 § skall antecknas iskattelängd, 8) uppenbar felaktighet i fråga omförutsättningar för tillämpning av bestämmelserna i 11 § 3 mom. lagen om statliginkomstskatt om uppdelning av A-inkomst och B-inkomst, 9) uppenbar felaktighet i fråga omberäkning av makars och hemmavarande barns förmögenhet enligt 12 § lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, 10) uppenbarfelaktighet varige- 10) uppenbar felaktighet varige nom A-inkomst enligt 9 § 3 mom. nom A-inkomst enligt 9 § 3 mom. 'Lagen omtryckt 1971:399. Senastelydelse av lagens rubrik 1974:773. Lydelse enligt prop. 1984/85: 18. 1984/85:93 8 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse lagen om statlig inkomstskatt har lagen om statliginkomstskatt har betecknats som B-inkomst eller in- betecknats som B-inkomst,komst av tjänst, till den del denna utgörs av periodiskt understöd eller därmedjämförlig periodisk intäkt, har betecknats som A-inkomst, II) uppenbarligen för lågt avdrag enligt 50 § 2 mom. Qärde stycketkommunalskattelagen eller motsvarande avdrag enligt lagen om statliginkomstskatt. eller den lokala skattemyndigheten fårockså, om inte särskilda skäl talar för att länsrätten bör avgöra frågan,besluta om rättelse av taxeringen i de fall då denna uppenbarligen blivit förhög till följd av 1) att den skattskyldige på grund av ett felaktigteller ofullständigt underlag, som lämnats av annan än honom själv, har taxerats för en intäkt som han inte har haft, 2) att denskattskyldige först efter taxeringsperiodens utgång har styrkt sin rätt tillett i självdeklarationen eller hos taxeringsnämnden yrkat avdrag, 3) atttaxeringsnämnden inte har prövat uppgifter som varit tillgängliga förskattemyndigheterna. Föreliggerfelaktighet av angivna slag får myndigheten även besluta om därav föranledd ändringav den skattskyldiges eller makens taxering i ovan ' angivna hänseenden. Efter utgången av maj månad året efter taxeringsåret fårrättelse enligt denna paragraf beslutas endast om anmärkning i fråga omfelaktighet av den art som denna paragraf avser har gjorts hos densom har att besluta om rättelsen. Innan rättelse beslutas skall, om det behövs, yttrandeinhämtas från taxeringsnämndens ordförande. Innebär ifrågasatt åtgärd enligtandra eller Qärde stycket höjning av taxering, skall den skattskyldige beredastillfälle yttra sig innan rättelse sker, om hinder härför ej möter. Beslutas rättelse eller vägras rättelse som denskattskyldige har yrkat, skall, om detta ej är uppenbart överflödigt, beslutetinom tillställas den skattskyldige i den ordning som i 69 § 4 mom.föreskrivs i fråga om undcrtättelse beträffande taxeringsnämnds beslut. Talan mot beslut i fråga om rättelse enligt denna paragrafförs genom besvär över den taxering som avses med rättelsebeslutet. Denna lag träder i kraft efter den dag, dålagen enligt uppgift på den har kommit ut från trycket i Svenskförfattningssamling, och tillämpas första gången i fråga om 1986 års taxering. 1984/85:93 9 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , ,, , , , Lagrådsremissom kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. Kulturarbetarnasskatte- och avgiftssituarion har diskuterats under lång rid. Konstnärliga ochlitterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS) har i olika sammanhang riktatkritik mot de nuvarande reglerna på området. Saken togs upp i riksdagsmotionen1978/79:1851 (s) som behandlades av kulturutskottet i betänkandet KrU 1978/79:26. Utskottet hemställde att en parlamentarisk utredning skulle tillkallas föratt se över kulturarbetarnas ställning. Utskottets hemställan godtogs avriksdagen. Motdenna bakgrund bemyndigade regeringen chefen för budgetdepartementet atttillkalla en kommitté med uppgift att utreda kulturarbetarnas skatte- ochavgiftssituation. Kommittén antog namnet kulturskattekommittén (B 1979:15). Iflera hänseenden är skatte- och avgiftsfrägorna likartade för kulturarbetareoch uppfinnare. Kommitténs uppdrag kom därför att omfatta båda dessa grupper.Kommittén avslutade sitt arbete med betänkandet (SOU 1983:53) Kulturarbetareoch uppfinnare - skatter och avgifter. Jagtar i det följande upp de i slutbetänkandet redovisade förslagen till behandling. Tillprotokollet i detta ärende bör som bilaga 1 fogas en sammanfattning avbetänkandet. En förteckning av remissinstanserna och ensammanställning av deras yttranden bör fogas protokollet i detta ärende sombilaga 2. 1984/85:93 10 2 Allmän motivering 2.1 Behovet av nya regler Ettlevande kulturliv är beroende av kulturarbetarnas insatser. Musiker, författare,bildkonstnärer m.fl. berikar vår tillvaro och skapar bestående värden. Samhälletstöder på olika sätt kulturarbetarna i deras verksamhet. Ekonomiskt sker detgenom ersättningar och bidrag, utsmyckningsuppdrag, inkomstgaranUer m. m. Merallmänt är det en strävan att åstadkomma ett sådant kulturklimat att skapandeverksamhet underlättas och respekteras. Varkenfrån kulturarbetarnas eller kulturskattekommitténs sida har gjorts gällande attstatsmakterna via beskattningen skall ekonomiskt stödja kulturarbetarna.Avsikten med de förslag som har lagts fram har i stället sagts vara att få tillstånd en mer rättvis beskattning av denna yrkesgrupp. Kulturarbetarnasskatteproblem hänger samman med att deras arbetssituation är så speciell.Arbetet är knutet till den egna personen. Ofta saknas anställd persona! liksommer betydande tillgångar i form av utrustning och lager. Det är fråga om ettkreativt arbete där drivkraften inte bara är pengar. Storleken av inkomsternaoch utgifterna varierar kraftigt mellan olika år. Vidtaxeringen av kulturarbetare uppkommer svåra bedömningsfrågor. Det kan t. ex.vara svårt att avgöra om en inkomst skall hänföras till inkomstslaget tjänsteller rörelse. I underskottsfallen uppkommer frågan om verksamheten harbedrivits yrkesmässigt eller om den har karaktär av fritidssysselsättning. Enskildaavdragsposter kan också ifrågasättas. Att sä sker är inte förvånande med tankepå att avdragen i mänga fall avser sådant som i för sig också skulle kunnautgöra privata levnadskostnader. Detfinns många beröringspunkter mellan kulturarbetare och uppfinnare. Det ärockså för uppfinnamas del fråga om en kreativ verksamhet av stort värde församhället. Det är svårt att avgöra på förhand om en satsning kommer att geresultat och leda till inkomster längre fram. Åven här varierar ofta inkomsteroch utgifter mellan olika år. Flertaletav de frågor som kulturskattekommittén har tagit upp gäller kulturarbetarna. av förslagen tar sikte på rörelseidkare i allmänhet men är av särskildbetydelse för kulturarbetare och uppfinnare. Något förslag slutligen gällerenbart uppfinnare. Frånkulturarbetarhåll har framförts krav på ett särskilt inkomstslagför inkomst av litterär eller konstnärlig verksamhet. Med ett särskiltinkomstslag skulle markeras att kulturarbetarna arbetar under andra villkor änsom gäller för näringsidkare i allmänhet. Vidare skulle framtida ändringar ireglerna för beskattning av rörelse inte utan vidare slå igenom påkulturarbetarna. Ett annat argument har varit att ett särskilt inkomstslagskulle lösa de problem som följer av att en och samma persons inkomster avlitterär eller konstnärlig verksamhet ibland kan vara hänförliga till olikainkomstslag. Prop.1984/85:93 11 Kommitténhar funnit att de önskade ändringarna på skatteområdet kan komma till ståndutan att ett nytt inkomstslag rillskapas. a. med hänsyn härtill avvisarkommittén tanken pä ett särskilt inkomstslag. Kommitténhar gett åtskilliga exempel pä fall där kulturarbetare mötts med misstro fråntaxeringshåll. Ett särskilt inkomstslag för kulturarbetarnas inkomsterunderstryker i och för sig att denna grupp av yrkesutövare arbetar underspeciella förhållanden. Ett nytt inkomstslag innebär emellertid ett mycketstort ingrepp i regelsystemet och är inte förenligt med strävandena attförenkla beskattningen. Jag delar redan av detta skäl kommitténs uppfattningatt något nytt inkomstslag inte bör införas. Fiera av kommitténs egnaförslag innehåller särtegler för litterär eller konstnärlig verksamhet.Begreppet som sådant är inte främmande i skattelagstiftningen. 27 §och 29 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370, KL) talas således om"vetenskaplig, litterär, konstnärlig eller därmed jämförligverksamhet". Dessa bestämmelser är emellertid av exemplifierandekaraktär. I gällande lagstiftning behöver någon gräns inte dras mellan litteräreller konstnärlig verksamhet och annan verksamhet. Detfinns ingen allmänt accepterad definition av litterär eller konstnärlig verksamhet.Kommittén har också avstått från att försöka definiera begreppet. Oavsett ombegreppet definieras eller ej är det ofrånkomligt att särregler för litteräreller konstnärlig verksamhet leder rill tolkningssvårigheter. Till problemenmed gränsdragningen kommer de principiella betänkligheterna mot särskildaregler för en viss yrkesgrupp. Minaförslag rill ändrade skatteregler har därför fått en generell utformning. Deberör således inte enbart kulturarbetare. Förslagen avser emeller-ridskattefrågor som är särskilt viktiga för kulturarbetarna. Somjag tidigare nämnt uppkommer ofta svåra bedömningsfrågor vid taxeringen avkulturarbetare. Det är därför viktigt att personer som sysslar medkulturarbetarnas deklarationer har kännedom om de villkor under vilka dennagrupp av yrkesutövare arbetar. Pä detta område behövs enligt min mening bådeinformationsinsatser och åtgärder på det administrativa planet. I det följande behandlarjag först två frågor som kommittén diskuterat ingående men som inte föranledernågot förslag rill lagstiftning frän min sida. Det gäller bokföringsreglernaför fria kulturarbetare (avsnitt 2.2) och rörelsebegreppet (avsnitt 2.3).Därefter redogör jag för mina förslag i fråga om utvecklingskostnader (avsnitt2.4), kostnader för arbetslokal i egen bostad (avsnitt 2.5), resekostnader(avsnitt 2.6) samt gränsdragningen mellan A-inkomst och B-inkomst (avsnitt2.7). Jag återkommer sedan till vad som kan göras för att åstadkomma en merenhetlig taxering av kulturarbetare (avsnitt 2.8). Jag avslutar med attredovisa min syn pä vissa andra frågor som kommittén tagit upp (avsnitt 2.9). Minaförslag föranleder ändringar i kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1947:576)om statlig inkomstskatt och taxeringslagen (1956:623). De nya reglerna börtillämpas fr. o. m. 1986 ärs taxering. Prop.1984/85:93 12 Mittförslag: Nuvarande regler för bokföring och deklaration behålls. Förbättradinformation till kulturarbetarna om vad som krävs av dem på detta område. Kommitténsförslag: Bokföringsreglerna för kulturarbetare med en årsomsättning under 20basbelopp förenklas. Vid sidan av uttag skall i räkenskaperna bara behöva tasupp vad som kontant flutit in och getts ut. Motsvarande ändringar görs vidbeskattningen. Vidare utarbetas en särskild informationsskrift (se betänkandets. Remissinstanserna:Remissinstanserna inom kulturområdet stöder ändringsförslagen. Övrigaremissinstanser är kritiska. Mänga av dem anser att eventuella lättnader ibokföringsskyldigheten bör omfatta småföretagare i allmänhet (se bil. 2 avsnitt4). Skälför mitt förslag: F. n. gäller att fria kulturarbetare är bokföringsskyldigaenligt samma regler som näringsidkare i allmänhet. År årsomsättningen mindre än20 basbelopp behöver räkenskaperna inte avslutas med årsbokslut. I det falletbehöver normalt fordringar och skulder inte bokföras redan vidfaktureringstillfället. Bokföringen kan anstå till dess betalning sker.Fordringar och skulder som utestår vid räkenskapsårets slut skall dockbokföras. Detstora flertalet kulturarbetare har måttliga intäkter i sin verksamhet. För demgäller alltså inget krav på fullständig bokföring med årsbokslut m.m. Viddeklarationen används blanketten R I. Blanketten fylls i med uppgifter om bl.a. utestående fordringar och skulder vid räkenskapsårets början och slut ochlagrets in- och utgående värde. Detställs således i allmänhet inte några långtgående krav på bokföring ochuppgifter vid taxeringen. Trots det kan jag förstå att kulturarbetarna i vissafall uppfattar reglerna som komplicerade. Den terminologi som används ibokföringssammanhang kan också te sig främmande för den som inte i första handanser sig syssla med en kommersiell verksamhet. Enbart dessa omständigheter äremellertid inte tillräckliga för att genomföra kommitténs förslag. förslag skulle kulturarbetaren ha möjligheter att växla mellanredovisning enligt bokföringsmässiga grunder och kontantprinci-pen. Sädanabyten kräver invecklade regler för att hindra inte avsedda beskattningseffekter.Totalt sett skulle regelsystemet kompliceras om förslaget genomfördes. Jaghar tidigare nämnt att det innebär problem att avgränsa litterär eller konstnärligverksamhet från annan verksamhet. Prop.1984/85:93 13 ocksåsom olämpligt att införa särtegler för en viss kategori. Vid remissbehandlingenhar ett stort antal remissinstanser framhållit att eventuella förenklingar ibokförings- och deklarationsreglerna bör få tillämpas av en vidare krets avsmåföretagare. har visat intresse för en utvärdering av de nuvarandebokföringsreglerna för småföretagens del. Resultatet av en sådan utvärderingskulle kunna bli ytterligare förenklingar. Fråganom småföretagens bokföringsskyldighet hänger samman med de krav som ställs iskatte- och avgiftssammanhang. Regeringens kommission mot ekonomiskbrottslighet har här föreslagit att deklarationsuppgifterna skall anknytas mertill bokföringen än f. n. (SOU 1983:75-76). Vidare har 1980 årsföretagsskattekommitté (B 1979:13) lagt fram ett förslag om en s. k.staketmodell för enskilt bedriven näringsverksamhet (jfr avsnitt 2.9). Fråganom vilka bokföringsregler m. m. som skall gälla för småföretagen får tas upp isamband med att ställning tas till nu nämnda förslag. Bokföringsnämndenhar tagit fram en broschyr som riktar sig till småföretagare. ochRSV har vid remissbehandlingen ställt sig positiva rill kommitténs förslag omen särskild informationsskrift för kulturarbetare. Jag delar uppfattningen atten sådan skrift kan ha ett stort informativt värde och undanröja åtskilligaoklarheter. Jaghar i de frågor som tagits upp i detta avsnitt samrätt med chefen för . Mittförslag: Nuvarande principer för bedömningen av om en litterär ellerkonstnärlig verksamhet utgör rörelse behålls. Kommitténsförslag: En bestämmelse införs om att litterär eller konstnärlig verksamhetskall anses som yrkesmässigt bedriven även om ett egentligt vinstsyfte inteförelegat men verksamheten medför eller kan antas medföra intäkter (sebetänkandet s. 85). Remissinstanserna:Remissinstanserna pä kulturområdet tillstyrker. Övriga remissinstanseravstyrker i allmänhet att försläget genomförs (se bil. 2 avsnitt 5). Skälför mitt förslag: I 27 § KL anges vad som skall räknas som inkomst av rörelse.En första förutsättning är att inkomsten inte skall hänföras till tjänst ellernågot annat inkomstslag. I övrigt gäller att det skall vara fråga om en"yrkesmässigt bedriven förvärvsverksamhet". skatterättsliga litteraturen brukar man ange vissa kriterier som skall varauppfyllda för att en verksamhet skall anses som rörelse. 1984/85:93 14 samhetenskall ha bedrivits självständigt (av betydelse för avgränsningen mot tjänst)och utmärkas av regelbundenhet, varaktighet och i regel också vinstsyfte.Kriterierna är inte absoluta. Det går t. ex. att peka på fall där en verksamhetsom inte präglas av regelbundenhet eller varaktighet har ansetts som rörelse.I minst lika hög grad gäller detta för villkoret vinstsyfte. Uttrycket vinstsyfte förlätt tankarna rill en verksamhet som helt domineras av kommersiella intressen.Som tidigare framhållits är detta en dålig beskrivning av litterär ellerkonstnärlig verksamhet.