prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — För gymnasieskolansdel redovisades i propositionen om gymnasieskola i utveckling olikaförslag för atl skapa en gymnasieskola, bättre anpassad att ta emot i principhela årskullen 16-åringar. En försöks-och utvecklingsverksamhet har inletts. Dess viktigastemål är alt göra gymnasieskolan tillgänglig och meningsfull för så många ungdomar som möjligt. I fråga omresursanvändningen görs en markering av det främsta målet för den friare resursanvändningen- atl stötta elever med störst behov av stöd och hjälp i sitt skolarbete. Enökning görs av den särskilda resursen för stöd- och samordnad specialundervisning. Systemet medsjälvstudietimmar("lärarlösa lektioner") avskaffas. Antalet platser iden gmndskoleanknutna delen av gymnasieskolan ökas från till drygl114% av antalet 16-åringar. Anslagen till utmstning 1 1984/85. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 2 ökas till gagn för den tekniska förnyelsenav den yrkesinriktade gymnasieutbildningen. En särskild fyraårig satsning pådatautrustning och utbyggnad av datasalar görs. En ny tvåårig handels- och kontorslinjestartar, som skall bidra till att bryta de traditionella könsbundna valenmellan handel och kontor och öka elevernas valmöjligheter på arbetsmarknaden. Tidpunkten för avstämning av statsbidrag till lärariöner i gymnasieskolan flyttas från till början avvårterminen. Timunderlaget kan därigenom beräknas på ett genomsnitt avantalet elever under läsåret. VuxenutbUdningenkommer att ha i stort sett oförändrad volym under /86.Regeringen hemställer om fortsatt bemyndigande all sätta igångsärskilda kurser för arbetslösa inom den kommunala vuxenutbildningen och folkhögskolan. Inomstudieförbundens verksamhetsområde inleds en försöksverksamhet med etl friareresursutnyttjande i syfte att nå nyagrupper. Antalet folkhögskolor ökas med två, ochKvinnofolkhögskolan i . Vissa mindre reformer görs inom folkhögskolanoch statens skolor för vuxna i syfte att förbättra handikappadesstudiemöjligheter. På detstudiesociala området aviseras en ny studiesocial utredning med uppgift att seöver en rad frågor inom främst studiemedelssystemet. Studiehjälpensinackorderingslilläggg läggs samman med resetdlägget, vilket innebär en friare användning avstudiestödet för eleverna. Vidare läggs resursernaför tim- och dagstudiestöd inom vuxenustudiestöden samman. Antaletnyböriarplatser för ungdomar inom grundläggande högskoleutbildning /86 i stort sett detsamma som innevarande budgetår. Nya platsertillförs i första hand inom teknik- och ekonomiområdena. Inom dataområdet ökasplaneringsramarna för civilingenjörslinjerna med drygt 170 platser. En ny tvåårigteknisk utbildning startas på tre orter med 90 platser totalt. På lokala linjerökas antalet platser med 375, främsl med inriktning mot det tekniska området.Kapaciteten minskas främst för utbildningar som riktar sig motläramtbildningsområdet. En integrerad vårdutbildning startar i /87.Inom vårdområdet inrättasvidare påbyggnadslinjer för arbetsterapeuter och sjukgymnaster budgetårel 1986/87. Kyrkomusikemlbildning förläggstill budgetårel 1986/87. En proposition om förändradläramtbildning för gmndskolan kommer att läggas fram . 1 fråga omforskning inrättas ett tiotal nya professurer, fem av dem vid iLinköping i anslutning till den nya integrerade vårdutbildningen. Vissaförändringar genomförs i systemet för studiefinansiering i forskamtbildningen. Kulturverksamhetenbör i ökad utsträckning förankras i och utgå från de miljöer därmänniskor känner sig hemma. Därför görs insatser för att öka kulturens ställning i skolor och påarbetsplatser. För att förstärka kulturverksamheten i underförsöijda regionerökas resurserna för de regionala teatrarna och museerna. 1984/85:100 Bilaga 10 3 Inom medieområdet har pågått etlomfattande utredningsarbete som under våren1985 kommer att kräva ställningstaganden i frågor om närra-dioverksamheten, stödet till radio-och kassettidningar, de statliga insatsernapå litteratur- och biblioteksområdena saml regler för satellitmottagning och lokala sändningar i kabelnät. Ibudgetförslaget höjs produktionsbidraget inom dagspresstödel. Medlen till dövas riksförbunds produktion avvideogram för döva förstärks. Vidare knyts en punktskriftsnämnd, med uppgift bl.a. alt verka för en enhetlig nomenklatur på punklskriftsområdet, lill talboks- och punktskriflsbiblioteket. Nästan all radio-och TV-verksamhet finansieras med medel ur radiofonden. Detta gäller fr. o. /86 även verksamheten vid . För radio-och TV-verksamheten beräknas för kommande bugetår medelsanvisningar om 2,4 miljarder kr.Under nästa budgetår startas regionala TV-nyhetssändningar över Mellansvenska distriktet och Värmlandsdistriktet. Under budgetårel1983/84 har ur behållningen av de särskilda lotterier som anordnats till förmånför konst, teater och andra kulturella ändamål anvisats medel med sammanlagt 7 800000kr. Medlen har fördelats enligt följande. till för fördelning tillinvesteringar, O . till investeringar inom teater-, dans- ochmusikområdet, O . till investeringar inom konst-, musei- ocharkivområdet, O I . till andra investeringar. Totalbeloppen förde olika anslagsgmpperna inom område framgår avnedanstående labell. De redovisade beloppen för /85 inkluderarinte medel anvisade på tilläggsbudget. Detbör beaktas att anslagen Gli. Stödtill radio- och kassettidningar, G 15.Litteraturstöd samt övriga ändamål inom litteratur- och folkbiblioteksområdet och H 5. Nordiska ministerrådelskulturbudget är s. k. uibryt-ningspunkter,där medel endast beräknats preliminärt i avvaktan på särskildapropositioner. 1984/85:100 Bilaga 10 Beloppi milj. kr. Anvisat Förslag 1984/85 1985/86 Det obligatoriska skolväsendetm. m. Gymnasiala skolor m. m. Investeringsbidrag D Högskola och forskning myndigheter, lokaler, m. m. Forskning ochforskarutbildning inom högskolan m. m. Allmän kulturverksamhet m. m. Teater, dans och musik G Massmedier m. m. Film m. m. I Investeringar m. m. -73,7 -27,8 -44,6 Prop.1984/85:100 Bilaga 10 5 Föredragande: statsrådet såvitt avserfrågorna under Inledning punkterna 1,4,5.1,7,8,9.1,9.2,9.3, 10, 11, 14, 15.7-15.9, littera A, B vad avserpunkterna 17-21, C, D vad avser punkterna 1-28, 39, E, H och I; statsrådet avser frågorna under Inledning punkterna 2, 3, 5.2, 6, 12, 13, 15.1-15.6, 15.10-15.12littera B vad avser punkterna 1-16, F och G; statsrådet 1.Carlsson såvitt avser frågorna under Inledningen punkterna 9.4, 9.5, 9.6, Littera D punkterna 29-38,40-41. Anmälan till statsbudgeten för /86 såvittavser utbildningsde-paretmentetsverksamhetsområde. Vatje medborgarehar rätt till god utbildning. Denna rätl måsle vara ovillkorlig, därför attutbildning är en förutsättning för all var och en skall kunna utnyttja sinainneboende resurser, utveckla sina anlag och intressen och fullgöra en församhällsgemenskapen värdefull arbetsuppgift. Den självklarautgångspunkten för atl hävda allas rätl till kunskap är uppfattningen omallas lika värde. En utbildnings-, forsknings- och kulturpolitik som utgår från allas lika värdemåsle ha sin grund i insikten omatt alla människor är olika. Denna insikt måsle innebära ett hänsynstagande till varie människas egel säll atl söka förverkligasina ambitioner. Slrävan efterjämlikhet slår därför inte i konflikt med viljan all underiätta för var och enatt utveckla sina personliga intressen. Tvärtom är jämlikheten, som utgårfrån allas rätl atl utvecklas efter sina egna förutsätining- Prop.1984/85:100 Bilaga 10 6 ar, en nödvändig grund för den enskildes frihet attförverkliga sina "livsprojekt". En sådan frihet har bara ett fåtalhaft möjlighet till. Att stärka denenskilde i hans eller hennes strävan till förkovran och till fördjupning i kunskap och kultur är en huvuduppgift för politiken inom utbildningsdepartementetsområde. En sådan politik är en naturlig del av den välfärdspolitik som lagt gmnden förbättre levnadsvillkor i vårt land. Utbildningens ochforskningens roll får aldrig inskränkas till att lämna bidrag till dentekniska, industriella och ekonomiska utvecklingen och till attge människor de kunskaper de behöver för alt kunna fungera i arbetslivet.Deras uppgift är vidare än så. En hög allmänutbildningsnivå och en gemensam kunskapsbas för alla människor oavsettekonomiska förhållanden, social och kulturell bakgrund, bostadsort, kön och ålder - skaparförulsättningar för förståelse mellanindivider, grupper och samhällsklasser. En sådan gmndläggande förståelse ärnödvändig för samhällsgemenskapen och bidrar till att stärka vårnationella identitet. Utbildnings-,forsknings- och kulturpolitik spelar en strategisk roll i ett modernt, högtutvecklat industrisamhälle. ställning som välfärdssamhälle ochavancerad industrination, liksom den höga allmänkulturella nivån i landet, äri hög grad en följd av vårt väl utbyggda utbildningssystem och vår högt kvalificerade forskning. Enfortsatt satsning på kunskap, bildning ochkultur är en fömtsättning för atl vi skall kunna bibehålla vår ställningoch ytterligare stärka den. I ett kortare perspektiv måste även utbildning och forskning mobiliseras i våraansträngningar att bygga starkt igen. I ett längre perspektivöppnar en fortsatt kunskapsutveckling demöjligheter som är grunden för morgondagens samhälle. Den sammanhållnagmndskolans uppgift är atl ge den gemensamma kunskapsbas som alla människor behöveroch som alla har rätt till. Detta gällerockså dem som har svagast fömtsättningar. Att bekämpa den s. k. utslagningen igrundskolan är därför en uppgift av utomordentligt stor betydelse. Likaså är det angelägel att utjämna deskillnader i valen till olika slag av fortsatt utbildning somfortfarande finns med avseende på social och ekonomisk bakgmnd, kulturellatraditioner, kön, föräldrarnas arbetsvillkor och bostadsförhållanden. Utvecklingen isamhället och på arbetsmarknaden ställer krav på att alla ungdomar också fårmöjlighet till yrkesutbildning efter . Den snabba omvandlingen avsamhället och den allt mer kunskapsintensiva produktionen gör att det är angeläget att minskautbildningsklyftorna. Detta understrykerkravet på en gymnasieskola för alla, liksom behovet av en väl utbyggdvuxenutbildning. Skolans uppgift är att ge en grund förett livslångt lärande. Om skolan inte lyckasmed atl ge alla de nödvändiga baskunskaperna och förmedla en lust att lära blirinsatser för att öka möjligheterna lill fortsatt utbildning och Prop.1984/85:100 Bilaga 10 7 främja återkommande utbildning fmktlösa. Målet atl allaskall tillförsäkras rättenlill kunskap får aldrig ges upp. Strävanden attstoppa utslagningen i gmndskolan och att ge alla ungdomar möjlighet gymnasial utbildning har mot denna bakgmnd givits en central plats iårets budgetproposition. Det är en slortillgång ocksä ur etl samhälleligt perspektiv att medborgarna har godakunskaper. Näringslivet och den offentliga förvaltningen är för sin ulveckling beroende av att de yrkesverksammaär välutbildade. Detta beroende blirstarkare ju mer specialiserat och högteknologiskt arbetslivet blir. För den enskilde ger en godutbildning förutsättningar att kunnafå ett arbete som motsvarar hans eller hennes intresse och utvecklingsmöjligheteroch att möta förändringar i arbetslivet. 1 ansträngningarnaalt trygga full sysselsättning och stimulera näringslivets ulveckling hardärmed utbildning och forskning en strategisk roll. Många exempel finnspå hur rön inom grundläggande forskning kunnat utveckla eller förnya en industrigren.Sverige behöver en hög forskningskompetens för att även fortsättningsvis kunna hävda sigsom industrination och för att olika delar av samhällslivet skall kunna fortsätta attutvecklas. Utbildningspolitikenhar en särskilt viktig roll i en situation av snabba förändringar iarbetslivet. Förnyelse och förändring på arbetsmarknaden kräver fiexibililetockså på utbildningsområdet. Särskilt stor betydelse har möjligheterna lillfortbildning och vidareutbildning. Utbildningssystemet måsle därför utformas såatt del på olika nivåer ger möjligheter till återkommande utbildning. Också ilider av arbetslöshet kan vidareutbildning spela stor roll - den gör individenbättre mstad för nya arbetsuppgifter när situationenpä arbetsmarknaden åter förbättras. Utbildning blir på så sätt en investering för framtiden både för denenskilde och för samhället. En ökad betoning avfortbildning och vidareutbildning innebär att betydelsen av en bred geografiskspridning av utbildningen ökar. För yrkesverksamma är avstånd tillutbildningsmöjligheterna ett svåröverkomligt hinder. Närhet tillutbildningsanordnarna är en viktig faktor för näringslivets ulveckling. Denger bl.a. förutsättningar för det samspel mellan näringsliv och utbildningsorganisationsom krävs för att utveckla en ändamålsenligfortbildning och vidareutbildning. I det budgetförslagsom kommer att redovisas i del följande har därför förslag som förbättrarutbildningsväsendets möjligheter att medverka till teknisk förnyelseoch lill regional balans fått enframskjuten plats. Elt aktivt kulturlivär en annan förulsättning för en god samhällsutveckling. Det ger perspektivoch förutsättningar för en fördjupad syn på samhällets och teknikens utvecklingutöver kraven på lönsamhet, rationalitet och nytta. Teknik och kultur anger på olika sätt ramarnaför en samhällsutvecklingunder medborgarens kontroll. 1 ell samhälle som präglas av ökad specialisering och därstor vikt läggs Prop.1984/85:100 Bilaga 10 8 vid den tekniska förnyelsen är det därför angeläget altfrämja en humanistiskkunskaps- och människosyn. En bred bildning, som innefattar inte bara kunskaperinom olika specialområden utan också en förtrogenhet med vår gemensamma historia och vårt kulturarv, är en förutsättning förden värdegemenskap och förankringsom behövs, inle minsl i etl samhälle i snabb utveckling. Kulturen och bildningen blir i detta avseende medelatt styra samhällsutvecklingen i banor som inte enbart präglas av de snabbateknologiska förändringarna. 1 detta sammanhang har inte minst folkhögskoloroch studieförbund en viktig roll. Insatser för attfrämja etl i vid mening humanistiskt förhållningssätt får emellertid inte ses som en kompensationför icke önskvärda effekter av den tekniskaoch ekonomiska utvecklingen. Etl förhållningssätt präglat av eftertanke ochomsorg om kvalitet måsle i stället vara en av utgångspunkterna även för dentekniska förnyelsen och för insatser för all åstadkomma ekonomisktillväxt. Del synsätt jag härgivit uttryck för måste grundläggas . Det innebär alt skolansroll som kulturbärare och kulturförmedlare måste värnas. Insatser för kultur iskolan har därför särskilt markerats i årets budgetförslag. och jag inleder budgetförslaget med alt utveckla vårt synsätt inomde övergripande områden jag berört. Sedan behandlas vissa störrefrågor varefter följer de enskilda anslagspunkterna. 2 En skola för alla Som chefen förutbildningsdepartementet redovisal i det föregående är en skola för alladet övergripande målet för regeringens insatser på skolområdet.Grundläggande för denna politik är att alla, oberoende av ekonomisk, social eller kulturell bakgmnd, harbehov av och rätt till goda kunskaper. Jumer komplicerat och tekniskt avancerat vårt samhälle blir, desto viktigare blir det att rätten fill en godutbildning också i praktiken kan omfatta alla. Denna ambition ställer höga krav påskolan. Som jag redovisade i föregående års budgetproposition har vi enskola som för de allra flesta elever fungerar bra. De får goda kunskaper - välså goda som tidigare generationer fåll - och har höga ambitioner i sittskolarbete. Generellt menar jag att vi haft så välutbildadeungdomar som de som lämnar grund- ochgymnasieskolan. Men det är inte tillräckligtatt konstatera att skolan fungerar väl för flertalet elever om vi skall kunna nå målet en skola för alla. Vi måsteockså ha ambitionen att de elever sominte har så goda förulsällningar - som möter problem i skolarbetet -skall lyckas. Regeringen har sett som en av sina vikfigasle uppgifter påutbildningsområdet atl åstadkomma en bällre skola också för 1984/85:100 Bilaga 10 9 Jag vill t.ex. erinra om fjolåretsbeslut (prop. 1983/84:27, UbU 8, rskr 112) om åtgärder för elever med handikappi det allmänna skolväsendet. Samma mål ligger också till grund för denförnyelse av gymnasieskolan som inletts som ett resultat av beslutmed anledning av propositionen om gymnasieskola i utveckling (prop. 1983/84:116, UbU 29, rskr412). Med min utgångspunkt, attden viktigaste uppgiften på område är atl ge alla elever enfullgod utbildning, var det med stor oro jag noteradelarmrapporterna från bl.a. () om att utslagningen igrundskolan skulle ha ökat under 1970-lalet. Jag tillsatte därför inovember 1982 den s.k. utslagningsgruppen inom meduppdrag att kartlägga utslagningen i . Gmppen har i sitt betänkande(SOU 1983:63) "Utslagningen" i behandlat frågor rörandeelever med svårigheter i gmndskolan och bl.a. redovisat hur omfattandeutslagningen är. Jag avser nu att redovisamin principiella syn på frågor rörande utslagningen i gmndskolan och påskolans åtgärder för elever med svårigheter. Jag kommer därvid att behandlautslagningsgmppens förslag. Vidare kommer jag att behandla förslagskolöverstyrelsen (SÖ) redovisal med anledning av det uppdrag regeringen ijanuari 1983 gav SÖ atl analysera och komma in med förslag i fråga om delsinsatser för elever som behöver särskilt stöd, dels behovet av utbildning avlärare för denna verksamhet. Den massmediadebatt som fördes i samband med attjag tillkallade gruppen gav intryck av att utslagningen av elever i gmndskolanskulle ha ökat betydligt . Mot den bakgmnden är del i och försig glädjande att gmppen, efter en noggrann genomgång av tillgänglig statistik,konstaterar atl andelen elever med ofullständig grundskoleutbildning inte ökatunder . Enligt gruppens bedömning är det mellan 6 000 och7000 av eleverna som inte fullföljer grundskolestudierna till följd av att defår anpassad studiegång eller slutar . SÖ har redovisat att andelenelever som helt saknar betyg uppgår till . Även om det inte är fråga omnågon stor andel av eleverna och inte heller ett ökande antal elever, är detsjälvfallet ändock mycket allvarligt atl gmndskolan i detta hänseende intelyckats i sin uppgift alt omfatta alla. Det finns enligt minmening inte några enkla lösningar på utslagnings-problemen. Det handlar istället om ett långsiktigt arbete. Möjligheten alt ge alla elever - även de somhar det svårast - en fullständig utbildning är starkt beroende av de attitydersom skolan och dess personal har gentemot de enskilda eleverna. Skolan måstemöta eleverna med en positiv män-nisko- och kunskapssyn som präglas av respektoch tilltro till alla elevers förmåga atl både kunna och vilja lära sig. Eltpositivt klimat för utbildning innefattar en anda av respekt för kunskap ochbeslutsamhet att nå gemensamt uppställda mål för skolarbetet. 1 etl sådantpedagogiskt klimat finns fömtsättningar för alla elever atl utvecklas. 1984/85:100 Bilaga 10 10 Utifrån denna syn päutslagningsproblemen har den omfattande diskussion i landets skolor, somutsändandet av gruppens belänkande till samtligahögstadieskolor resulterat i, varit myckel värdefull. Denna diskussion blandskolans personal kan i sig bidra lill ändrade attityder och den kan därmedses som en av de viktigaste åtgärderna för atl långsiktigt komma lill rälla med utslagningsproblemen. Remissförfarandethar härmed enligt min uppfattning haft en långt mer betydelsefull funktion änatt enbart ge synpunkler på gmppensförslag, även om dessa naiurligen har dominerat debatten. Jag delar SÖ:s ochutslagningsgmppens uppfattning att problemen med ulslagning och elevsvårighetermåste analyseras och förstås i etl helhetsperspektiv. En skola som syftar tillatt ge alla barn och ungdomar goda utvecklingsbetingelser och en god utbildning måste varaberedd att se skolsvårigheter som en utmaning. Skolan kan därvid inte nöja sigmed atl geeleverna stöd och hjälp utifrån deras behov, utan måsle också inrikta sig mot att förändrahela utbildningsmiljön med avseende på arbetssätt och värderingar så att alla elever får detstöd och den uppmuntran som krävs för attde skall kunna tillägna sig kunskaper och färdigheter. Kravet på en sådaninriktning av skolans arbete måste vara något som beaklas av alla i skolan. Den positiva människosyn som är grundenför läroplan för (Lgr80) måste enligt min meninginnebära att ingen elev någonsin betraktas som ett "hopplöst fall". Istället måste alla elevers förulsättningar tas tillvara och vidareutvecklas. Det är viktigt att understryka atl skolanendast är en del av barns och ungdomarsuppväxtmiljö. Skolan har därvidlag störst chans att lyckas med sin uppgift omden möts med respekt och slöd från det omgivande samhället samt kan möta varie elev med grundläggandetilltro. Lärarna, som har den viktigaste och svåraste arbetsuppgiften iskolan, måste känna det omgivande samhälletstillit - först då kan de i kraft avsitt yrkeskunnande fullt ut ta sitt yrkesansvar. Skolan kan emellertidinte ensam kompensera en i övrigl svåruppväxtmiljö, men den kan tillsammans med insatser på andra håll framför allt från föräldrarna - bidrafill att förbättra möjligheterna också för elever med sämreförutsättningar. Mångaundersökningar visar att det finns ett samband mellan socialgruppstillhörighet och svårigheter iskolan. Elever från socialgmpp 3 -ochsärskilt pojkar - är överrepresenterade bland dem som får problem i skolan. De elever som kommer från hem där det intefinns någon studietra-dilion återfinns i stor utsträckning bland dem som fåranpassad studiegång på högstadiet eller som lämnar den obligatoriska skolan medofullständig utbildning. Av detta får manenligt min mening inte dra slutsatsen atl socialgmpps-tillhörighet avgörhur man lyckas i skolan. Ett samband på gmppnivå säger ingenting omförutsättningarna för den enskilda individen. Att man kan påvisa enöverrepresentation av barn ur socialgmpp 3 bland de elever som Prop.1984/85:100 Bilaga 10 11 har ofullständig grundskoleutbildning manar emellertid tilleftertanke. Jag vill här särskiltfästa uppmärksamheten på en avgörande faktor, nämligen skolpersonalensförväntningar på elever frän olika socialgrupper och den självuppfatlning sombarn har eller får beroende på hur skolans personal bemöter dem. I elt syslem med stor lokal frihetoch behovsinriktad resursfördelningär del nödvändigt att göra all skolpersonal medveten om dessa samband. Avgörande inte baraför hur skolan bemöter elever med olika social bakgmnd utan för skolans arbete medelever med svårigheier över huvud taget är således de grundläggande attitydernahos skolans personal. Utslagningsgruppen har visat hur frekvensen av elever medanpassad studiegång varierar mellan olika skolor ulan alt detta kan förklaras medhänvisningtill social bakgmnd eller motsvarande faktorer. Avgörande är skillnaderi den grundläggande inställning - de attityder - som finns vid skolorna. har pedagogisk forskning visal atl skolor kännetecknas av olikapedagogiskt och socialt klimat och att sådana skillnader har stor betydelseför elevernas prestationer och sociala ulveckling. Skillnader mellanskolor inom en kommun kan systematiskt hänföras till deras egenskaper somsociala institutioner. Framgångsrika skolor har kännetecknats av enuppsättning värderingar och handlingsmönster som har utgjort en helhet - ett positivtpedagogiskt klimat. Resultaten har också visatatl en betoning av kunskaper och studier har hafl ett samband med såväl prestationer som social anpassning i ochutanför skolan. Förtroendefullarelationer mellan lärare och elever samt ansvarstagande hos elever är faktorersom ömsesidigt förstärker varandra. Jag menar mot dennabakgrund atl den sannolikt mest betydelsefulla faktorn för en skolas framgångär den anda, det sociala klimat, som råder vid skolan. Alt söka klarlägga vad det är som skapar ensådan anda är enligt min mening ellväsenlligt bidrag i det fortsatta arbetet i skolan med att hjälpa elever med svårigheter och förhindraulslagning. Det är bl.a. därförangeläget att forsknings- och utvecklingsarbetet kring dessa frågor intensifieras och atl denna aspekt ges högprioritet i fortbildningen.