prop · G80359 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag avser därför attsenare föreslå regeringen att ansvarsfördelningen för arbetsmarknadsutbildningeninom arbetsmarknadsverket anpassas i riktning mol en högre grad av regionalbeslutanderätt i fråga om planering och upphandling avarbetsmarknadsutbildning. Därvid bör fä utökat utrymmeför den övergripande planeringen inriktad mot att identifiera mer långsikligaoch för hela landel giltiga utbildningsbehov. börvidare svara för policy och riktlinjer för länsarbetsnämndernas planering avarbetsmarknadsutbildning. Vid planering av riks-rekryterande utbildning bör AMSha ett samordnande ansvar. Till de centrala uppgiftema för slyrelsen hör ocksåuppföljning och utvärdering av Prop.1984/85:59 30 de olika formerna för arbetsmarknadsutbildning i fråga omomfattning, målgmpper samt anställning efter utbildningen.Arbetsmarknadsstyrelsen skall vidare fördela budgetramar tilllänsarbetsnämnderna. Inom dessa ramar bör länsarbetsnämnderna få vittgående rältatt besluta om den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningens inriktningoch dimensionering. skall dämtöver besluta om hur behovet avarbetsmarknadsutbildning skall lillgodoses. har länsarbetsnämndernamöjlighet alt inom en av AMS fastställd ram besluta om större delen av den s.k. kompletteringsutbildningen medan den s. k. basutbildningen bestäms av AMScentralt. Genom en större frihet för länsarbetsnämnderna att inom ramen för detilldelade ekonomiska resurserna besluta om hela arbetsmarknadsutbildningen ilänet ökar möjligheterna att göra avvägningar mellan olika former avarbetsmarknadsutbildning med hänsyn till den regionala arbetsmarknaden och detreguljära utbildningsväsendets utbud. För kurser som länsarbetsnämnden anserbehövas men där platser inte bedöms kunna fyllas av deltagare fråndet egna länet, bör såväl länsarbetsnämnden som län om möjligheter till samverkan. Milt förslag innebär således att länsarbetsnämnderna vidplaneringen av utbildningen får elt större ekonomiskt ansvar och således måstesträva efter en god hushållning med de medel som riksdag och regering avsätterför arbetsmarknadsutbildningen. Det betyder emellertid även att länsarbetsnämndenfår ta de ekonomiska konsekvenserna av t.ex. en för AMU-organisationenekonomiskt ofördelaktig lokalisering av en utbildning. Länsarbetsnämnderna fårdärvid, som jag tidigare anfört, större anledning att pröva i vilkenutsträckning det ordinarie utbildningsväsendets utbud pä kort eller lång sikttillgodoser behovet av utbildad arbetskraft och möjligheter till samverkan medandra utbildningsanordnare. Jag vill i detta sammanhang erinra om att länsskolnämndenenligt sin instruktion skall la initiativ lill regelbundna samråd med bl. a. AMU-organisationeni frågor av olika slag. Jag återkommer senare fill denna fråga. För merkortvariga och föränderliga utbildningsbehov som ställer stora krav pä specielloch ofta dyr utmstning är det nödvändigt att länsarbetsnämnderna också i utökadutslräckning prövar möjligheterna att köpa utbildning frän företag.Länsarbetsnämndens uppgift att planera arbetsmarknadsutbildning fär såledesett vidgat innehåll, nämligen att bedöma om den utbildning som upphandlas tillinnehåll och kvalitet svarar mot arbetslivets krav. Enligt min uppfaltning bördetta emellertid inte innebära något större problem. Samtliga yrkesutbildningarinom det ordinarie skolväsendet har fastställda kursplaner som har utarbetats isamråd med arbetsmarknadens parter. I de fall länsarbetsnämnden köperutbildning från företag bör ett sätt kunna vara att utbildningen läggs uppgenom anpassning av en AMU-kursplan. När länsarbetsnämnden finner alt en utbildning delvisskall förläggas till 1984/85:59 31 AMU-centeroch delvis till ett företag bör del enligt min uppfattning vara mest praktisktatt länsarbetsnämnden upphandlar hela utbildningen från , somi sin tur sköter kontakterna med företaget. svarar dä ävenför tillsyn av ulbildningen. Genomatt är fristående från arbetsmarknadsverket befriaslänsarbetsnämnden från direkl ekonomiskt ansvar för utbildningens anordnande.Länsarbetsnämndens planering och beställningar bör därvid bättre än i dagavspegla del rådande arbetsmarknadsläget och de arbetssökandes behov avutbildning. För utbildningsbehov inom arbetsmarknadsutbildningen som bedömsfinnas kvar , anser jag, i likhet med AMS, attlänsarbetsnämnden bör få möjlighet att sluta längtidskontrakl med exempelvis för tre budgetär. Detföreslagna arbetssättet och arbetsfördelningen mellan den regionala innebär all planeringen av arbetsmarknadsutbildningenmåste ges en mer framträdande plals i länsarbetsnämndernas verksamhet. För allkunna avgöra vilken utbildningsanordnare som är lämpligast från kvalitativaoch ekonomiska synpunkter behöver länsarbetsnämnderna tillföras kunnande.Utredarna har föreslagit att 0,5 procenl av anslaget förarbetsmarknadsutbildning skall få användas för kompetenshöjning hoslänsarbetsnämnderna medan RRV föreslär att finansieringen av en sädanförstärkning vid länsarbetsnämnderna i första hand bör ske genom omprioriteringarinom arbetsmarknadsverket. Genom samordnings- och rationaliseringsvinster isamband med omorganisationen räknar jag för min del med att kostnaderna fördessa ijänsler kan finansieras genom omdisponering av befintliga resurser förarbetsmarknadsutbildningen. Jag återkommer till denna fräga i samband med minaekonomiska bedömningar av mitt förslag till ny organisation för arbetsmarknadsutbildningenm. 7.2Intensifierad platsförmedling i samband med avslutning av arbetsmarknadsutbildning Mittförslag: För de deltagare i AMU som arbetsförmedlingen bedömer behöva extrastöd och träning i att söka arbete föreslår jag att intensifieradplatsförmedling läggs in i utbildningen och att utbildningstiden därvid fårförlängas med . Utredningensförslag: Utredarna utgår ifrån att arbetsförmedlingen även i fortsättningenskall ha ansvaret för platsförmedling i anslutning lill avslutad utbildningoch att personal från arbetsförmedlingen skall finnas vid AMU-centren.Utredningen pekar på att metodiken med s. k. jobbklubbar givit goda resultat i förmedlingsarbelet,men menar att det bör fä ankomma Prop.1984/85:59 32 på AMS att i samarbete med den nya myndigheten närmareutveckla metodiken i platsförmedlingen i samband med AMU. Skäl för mitt förslag: Arbetsmarknadsutbildningens främstauppgift är att leda till stadigvarande arbete. Uppföljningsundersökningar av AMU-deltagare som avslutatyrkesutbildning visar att AMU i stor utsträckning leder till anställning.Resultaten från AMS sexmänadersuppföljningar efter slutförd yrkesutbildningvisar en viss konjunkturvariation men andelen som fält arbete hargenomsnittligt inle överstigit . Lägst var andelensysselsatta under lågkonjunkturen då hade arbeie sex månaderefter slutförd yrkesutbildning. var motsvarande andel 62 procenl. Förvissa grupper bl.a. tonåringar och utländska medborgare har dock andelen somfått arbete efter avslutad arbetsmarknadsutbildning varitbetydligt lägre. Uppföljningsundersökningarna visar också en lägre andel iarbete för kursdeltagare med lång arbelslöshelstid före utbildningen. Jag kan således konstatera att AMU för flertaletkursdeltagare klarar uppgiften att leda till etl arbete. För dem som har ensvag ställning på arbetsmarknaden har dock arbetsmarknadsutbildningen inte ilika hög grad givit detla resultat. De åtgärder i fråga om individuell uppläggning ochstödundervisning som jag tidigare redovisat hänför sig till förbättringar i ulbildningsitua-tionen.Därutöver behövs enligt min uppfattning en förstärkning av de platsförmedlandeinsatserna i slutet av utbildningen. Detta gäller speciellt personer som harsvag ställning på arbetsmarknaden. Genom vad jag kommer att föreslå isamband med den elevsociala verksamheten räknar jag med alt de arbetsförmedlaresom tjänstgör vid AMU-centren kommer alt kunna koncentrera sina arbetsuppgifterdels till den särskilda introduktionsperioden, dels fill platsförmedlandeinsatser. AMS har i sin utredningsrapport bl.a. pekat på attmetodiken med jobbklubbar visat sig vara effektiv. Jobbklubbar innebär alt eltantal arbetslösa personer under ledning av personal frän arbetsförmedlingendels lär sig hur man söker arbete, dels stöder och uppmuntrar varandra till altsöka olika anställningar. ska i princip pågå till dess alla igruppen har fält arbeie. metodik är dock om den praktiseras fulltut mycket tidskrävande. I detta sammanhang vill jag även erinra om de metoder,som utvecklats för rekrytering av män resp. kvinnor till otraditionella yrken. Jag menar, i likhel med AMS, att olika modeller förintensifierad platsförmedling måste få utvecklas av arbetsförmedlingen isamråd med den nya organisationen. För att underlätta och möjliggöra sådanaintensiva platsförmedlingsinsatser anser jag att utbildningstiden för dekursdeltagare som har behov av särskilt intensivt stöd bör få utökas med högsl5 dagar. Prop.1984/85:59 33 Platsförmedlingsinsatserna bör kunna spridas ut underslutskedet av utbildningen eller koncentreras lill . Genom ettmer utvecklat lagarbete, individuellt upplagd utbildning och intensifierade plalsför-medlingsinsatserbör arbetsmarknadsutbildningen snabbare leda fill resultat. Det bör ingå i AMS uppföljningsundersökningar all särskiltstudera placeringsresultaten för dem som givits extra plalsförmedlingsslöd ikombination med arbetsmarknadsutbildning. För deltagare som tillhör erkänd arbetslöshetskassauppstår inte någon merkostnad till följd av förslaget eftersom dagpenningen i AMUför deras del är lika stor som ersätlningen frän arbetslöshetskassa och dessautgiftsposter hänför sig till etl och samma anslag. För dem som inle uppfyllervillkoren för ersättning från arbetslöshetskassa uppstår en merkostnad om 85kr. per dag dvs. skillnaden mellan utbildningsbidrag om . och detkontanta arbetsmarknadsstödet om . Jag räknar med att dennamerkostnad skall uppvägas av att en större andel personer erhåller arbete.Därvid kommer utgifterna för arbetslöshetsförsäkring och kontantarbetsmarknadsstöd alt minska. 8 Samarbete med andra utbildningsanordnare I syfte att sä effektivt som möjligt tillvarata samhällelsresurser för utbildning, har frågan om samarbete mellan AMU och samhälletsövriga utbildningsanordnare varit föremål för utredning av såväl KAFU somgymnasieutredningen och komvuxuiredningen. Utbildningsministern har i tväpropositioner under förra budgetåret - dels i prop. (1983/84: 116) omgymnasieskola i utveckling, dels i prop. (1983/84:169) om och stadigutbildning för vuxna- utföriigl redovisat de olika slag av samarbelsformer somförekommer och vad som behöver vidareutvecklas. har genom att anta proposilionen(1983/84:116) om gymnasieskola i utveckling redan lagit ställning till au länsskolnämndenskall ha skyldighel alt la initiativ till regelbundna samråd om utbudet avutbildning i gymnasieskola, komvux och AMU i länet. Med hänsyn till den föreslagna förändringen av organisalionenför AMU anser jag del befogat att dels precisera hur arbetsmarknadsutbildningenbör företrädas i delta samråd, dels i övrigt redovisa hur samarbetet mellan åena sidan den regionala AMU- organisationen och länsarbetsnämnden och å denandra sidan gymnasieskolan och komvux kommer all te sig. Jag använder migdärvid av samma terminologi som utbildningsministern i propositionen omgymnasieskola i utveckling (s.58). Med samverkan avser jag således samulnyttjandeav resurser - såväl lokaler som utrustning och eventuellt lärare och övrigpersonal. Samplanering avser all man 3 1984/85. 1984/85:59 34 skaffarsig en överblick över utbildningsutbudet i en region med syfte alt undvikautbildningsdubbleringar. Regeringens uppdrag lill länsstyrelserna att medverkai planeringen av den yrkesinriktade utbildningen gör att ell för alla utbildningsanordnaregemensamt underlag kommer att föreligga. Samordning av utbildningsformernainnebär samundervisning i gemensamma grupper inom en utbildningsform.Samordning för AMU: s del kan främst vara aktuellt med komvux men förekommeräven med gymnasieskolan t. ex. inom vårdområdet. Som en bakgrund villjag härkort redovisa vad som särskilt kännetecknar komvux. Genomkomvux kan vuxna få utbildning som svarar mol gmndskolans högstadium ochgymnasieskolan, men kurserna är anpassade lill vuxnas behov och intressen ochär därför kortare än i ungdomsskolan. Dessulom finns särskilda yrkesinriktadekurser som saknar motsvarighet i ungdomsskolan. Sådana kurser tillgodoser främslbehov av fortbildning och vidareutbildning för yrkesgrupper som hittillssaknat egentlig yrkesutbildning. Överbryggande utbildning på gmndskolenivå,naturvetenskapliga och lekniska ämnen samt arbetsmarknadsinriktade kurserprioriteras. Komvuxfinns i flertalet kommuner. I alla landsting och större kommuner finns ettvarierat utbud av kurser. Utbudet bestäms av resp. skolstyrelse och, vadgäller sådan yrkesutbildning som svarar för, av resp. utbildningsnämnd.Före beslul om yrkesinriktad utbildning skall samråd äga rum medarbetsmarknadens parter. Komvuxbedrivs till stor del som heltidsstudier under daglid. Utbildningen äruppbyggd av fristående kurser för varje ämne eller av särskilda yrkeskurser förvarje yrkesområde. Förkomvux finns en särskild läroplan Lvux 82. Den består av mål och riktlinjer,kursplaner och timplaner. Kursplanerna beskriver utbildningens inriktning ochinnehåll. Utbildningen behöver inte vara identisk med ungdomsskolans men denskall ha samma kvalitet. Kursplanerna fastställs av SÖ efter samråd medarbetsmarknadens parter. Allmänna ämnen är indelade i etapper som ulgörfristående kurser i en sammanhängande studiegäng. Yrkeskurser är indelade i sidoordnadefristående delmomentkurser. Delmomenten kan indelas i moduler. Genomuppdelning i etapper, delmoment och moduler finns ett slort antalkombinationsmöjligheter. 8.1Samplanering rörande det regionala utbildningsutbudet Mittförslag: som den regionala AMU- organisalionen åläggsatt ingå i det regionala samråd om utbildningsutbudet i gymnasieskolan, komvuxoch AMU som länsskolnämnden har alt ta initiativ till enligt besluli anledning av proposition (1983/84: 169, Ubu29, rskr412) om gymnasieskola iutveckling. Prop.1984/85:59 35 Utredningens förslag: AMS har i sin rapport med förslag lillny organisation för AMU utgålt frän alt möjligheter till samarbete med andra utbildningsanordnareskall tillvaratas. Delta skall enligt förslagel ské dels genom attlänsarbetsnämnden kan köpa utbildning från andra utbildningsanordnare än AMU-organisationendels genom att avgränsa AMU till sådana yrken och utbildningsområden därarbetskraftsbehovet inte kan tillgodoses genom det ordinarie skolväsendet. AMSförutsätter att den regionala bereds tillfälle att delta ide samplaneringsgrupper som har bildats i länen under ledning avlänsstyrelserna. Samrådsmyndigheterna: SÖ anser att uiredningens förslagtill organisation för AMU innebär ett avsteg från de strävanden som redan finnsmot en mer sammanhållen planering av samhällels utbildningsresurser. En klartdefinierad roll för SÖ och länsskolnämnderna efterlyses vad gäller inle minslden långsikliga planeringen av all yrkesutbildning i samhällels regi. Remissinstanserna: Bland remissinslanserna har särskillLandstingsförbundet påpekat att samplanering av olika utbildningar måste skeom de totala samhällsresurserna skall kunna tas tillvara. Skäl för mitt förslag: Arbetsmarknadsutbildning skallanordnas inom yrkesområden där det föreligger ett behov av utbildadarbetskraft som inte kan tillgodoses pä annat säll. Det kan innebäraatt en viss utbildning behöver finnas inom säväl det ordinarieutbildningsväsendet som inom AMU, men med den skillnaden altarbetsmarknadsutbildningen syftar till att tillgodose aktuella behov avutbildad arbetskraft medan det mer långsikliga behovet skall täckas av detordinarie utbildningsväsendet. Jag kan därför inte ställa mig bakom SÖ: s synatt AMU skall inordnas i det övriga utbildningsväsendets långsiktiga planering.Däremot anser jag att det regionalt bör finnas etl samråd mellan samhällets utbildningsanordnareså att de samlade utbildningsresurserna kan utnyttjas effeklivi och utandubblering av utbildningsresurser. Jag vill i delta sammanhang även erinra om regeringensuppdrag till länsstyrelserna att medverka i planeringen av den yrkesinriktade utbildningeni länen. Uppdraget innebär att länsstyrelserna dels ska lämna regionalpolitiskariktlinjer för sådan utbildning som bedöms ha en strategisk betydelse förlänets utveckling pä , dels biträda de utbildnings-ansvarigamyndigheterna med underlag för deras långsiktiga planering av denyrkesinriktade utbildningen. Samplaneringsgmpper där även länsarbetsnämndeningår har redan bildats i flera län under ledning av . I den ansvarsfördelning mellan länsarbetsnämnden och den regionalaAMU-organisalionen som jag tidigare redovisat skall länsarbetsnämnden utöversin uppgift att bedöma behovet av arbetsmarknadsutbildning även Prop.1984/85:59 36 avgöra hur och genom vilken utbildningsanordnare deltabehov bäst tillgodoses. Jag anser del därför väsentligt att nämnden får en godkännedom om utbildningsutbudet i länet. Insikter om del ordinarieutbildningsväsendets utbud torde inte minst underiälta länsarbetsnämndensbedömning av behovet av särskilda kurser för arbetsmarknadsutbildning inomolika yrkesområden. Om arbetsmarknadens behov av utbildad arbetskraft kantäckas genom det ordinarie utbildningsväsendets försorg bör någon särskildarbetsmarknadsutbildning inte anordnas. I sådana fall kan - liksom idag-samverkan mellan länsarbetsnämnden och del ordinarie skolväsendet ske genomatt enskilda arbetslösa personer beviljas utbildningsbidrag för kurser inomfrämst komvux och gymnasieskolan. Enligt milt förslag skall AMU-organisalionen kunna köpa enutbildning helt eller delvis frän andra utbildningsanordnare eller fränförelag. Den skall också kunna sälja utbildnings- och konsulttjänster tillföretag och förvaltningar för deras interna personalutbildning. För att undvikadubblering av kursutbud är det som jag ser det nödvändigt att ocksä AMU-organisationenär företrädd i det regionala samrådet om utbildningsplaneringen. Jag menar således att både länsarbetsnämnden och denregionala bör vara företrädda. 8.2 Samverkan mellan AMU och samhällets övriga utbildningsanordnare Mitt förslag: Då gymnasieskolan och komvux köperutbildningskapacitet från den regionala eller tvärtom skallprissättningen utgå från att full kostnadsläckning skall uppnås. Utredningens förslag: AMS har utgått ifrån alt samverkanbör ske mellan AMU och andra utbildningsanordnare i syfte att få till stånd engod resurshushållning. Som exempel nämner uiredningen att delar av utbildningarkan köpas från komvux. Frågan om prissättningen dä gymnasieskolan köperresurser från AMU har AMS inte haft i uppdrag att utreda. Utredningens förslagbygger på förutsättningen att utbildningsverksamheten skall finansieras genomintäkter. Samrådsmyndigheterna: RRV menar att en ökad samverkan kan anlasleda till bättre resursutnyttjande. All en sädan samverkan inle kommit tillstånd kan enligt RRV bero pä att de ekonomiska incitamenten har saknats. EnligtRRV: s mening kan del dock finnas vissa motsättningar i att ökasamordningen och konkurrensen. Enligt SÖ och bör man interäkna med all kommuner kommer alt ta på sig kostnader som hänför sig till kravpå hög beredskap att öka eller minska omfattningen av viss arbetsmarknadsutbildning.SÖ pekar dock på möjligheterna att långsiktigt tillgodose utbildningsbehov för AMUgenom avtal med kommu- 1984/85:59 37 Genom minskningar av antalet 16-åringar under de närmasteåren kommer fömtsättningarna för många kommuner att bibehålla etl brellutbildningsutbud att minska. SÖ framhåller all det gmndläggande och långsiktigabehovet av arbetsmarknadsutbildning därför borde kunna tillgodoses inom elleri anslulning till gymnasieskolan. /SR ochTCO framhåller alt samverkan mellan offenlliga utbildningsanordnare böreftersträvas för alt få lill stånd ett mer varierat utbud och ett mereffektivt utnyttjande av samhällets totala utbildningsresurser. /SR anseratt tidpunkten för en omorganisation av arbetsmarknadsutbildningen till en friståendemyndighel är mindre lämplig med tanke på att möjlighelerna lill samverkan däförsvåras. Skäl för mitt förslag: Den nya uppgiftskall enligt mitt förslag vara att producera utbildning pä uppdragsbasis.Samverkan mellan och andra utbildningsanordnare i fräga omutbildningskapacitet måste dä ordnas genom köp resp. försäljning. Gymnasieskolan har möjlighet att utnyttjatillfälligt lediga utbildningsplatser hos AMU för elt pris som molsvarar detstatsbidrag som kommunema erhåller för att anordna viss gymnasiekurs. Efter vadjag erfarit har denna möjlighet använts endast i ringa grad. Däremot har AMU päflera häll upplåtit lokaler till gymnasieskolan till s. k. självkostnadspris. Komvuxuiredningenhar föreslagil alt gymnasieskolans villkor bör få gälla även för komvux. I princip innebär mitt förslag ingen nyhet för AMU:s deleftersom det är möjligt för säväl länsarbetsnämnderna somkursstyrelserna att anlita andra utbildningsanordnare och förelag. Det är ocksåsom jag anförde, möjligt att mol ersättning ställa temporärt vakantautbildningsplatser inom AMU till gymnasieskolans förfogande. En nyhet är dockatt den regionala AMU-organisalionen pä längre sikl skall finansiera sinutbildningsverksamhet fullt ut genom intäkter. Del bör därvid ligga i denregionala inlresse alt kunna variera sitt utbildningsutbudefter arbetsmarknadens behov. I den mån gymnasieskolan kommer att få ledigautbildningsresurser som överensstämmer med AMU: s behov finner jag delnaturligt alt dessa kan utnyttjas av AMU-organisalionen. Egna resurser måslenaturligtvis också finnas för sädana utbildningsbehov som bedöms kvarstå underlång lid. Mer kortvariga och föränderliga utbildningsutbud måste enligl mittsynsätt i utökad utsträckning anordnas genom köp eller hyra avutbildningsresurser från andra utbildningsanordnare eller förelag. AMU:s nyaroll som servicecenler innebär all utbildningstjänster även skall kunna säljastill förelag och andra utbildningsanordnare. Samverkan är således enförutsättning för AMU-organisalionen och inbyggt i det syslem som jag harförordat. 1984/85:59 38 Somjag anfört tidigare under avsnittet om finansiering av AMU- organisationen måsleprissättningen gmndas pä en beräkning av såväl direkta som indirekta kostnader.Med hänsyn till att kommer att bli beroende av intäkterfrån uppdragsverksamheten kan jag inte förorda några speciella villkor varkenför komvux eller gymnasieskolan vid köp av resurser hos AMU. Prissättningen påsådan utbildningskapacitet som ett AMU-center vill sälja måste få vara en frågaför den som har det ekonomiska ansvaret för verksamheten dvs. för den regionalaAMU-organisationen. Jag utgår ifrån att reglerna för det statsbidrag som kommunernaerhåller för kurser inom gymnasieskolan och komvux anpassas så att molsvarandemedel kan utnyttjas för delfinansiering av köp frän . Degällande bestämmelserna för bl. a. gymnasieskolan och komvux medger inte helleruppdragsutbildning. En sådan anpassning måste nu ske. Föratt åsladkomma samundervisning av AMU-deltagare och elever i gymnasieskolaneller komvux krävs, som jag ser det att kursdeltagare för vilka direkl köper utbildning följer del ordinarieutbildningsväsendets kursplaner. Jaghar redan tidigare redovisal min uppfattning att yrkesutbildningen inom AMU sålångt möjligt bör vara jämförbar med motsvarande utbildning inomgymnasieskolan och komvux. När nya kursplaner för AMU utarbetas skalleventuellt befintliga läroplaner inom det ordinarie utbildningsväsendet ligga lillgrund för utformningen. Jag har tidigare redovisat hur samarbetet i fråga omkursplaner bör gå till mellan och SÖ. Detta utgör en viktigdel av samordningen mellan AMU och det reguljära utbildningsväsendet. Jagvill i sammanhanget också erinra om att chefen för utbildningsdepartementetsommaren tillsatte en expertgmpp för översyn av den gymn-sialayrkesutbildningen. Gmppen har tvä huvuduppgifter. Den ena gäller att analyserabehovet av och förbereda förändringar av yrkesutbildningen pä både kort ochläng sikt.