prop · G803203 · 1984-12-31 00:00:00 — De synpunkter som därvid framförts har i huvudsak berörttrafiken med snöskoter. För att få köra snöskoter gäller enligt 3§körkortslagen (1977:477) att föraren skall ha fyllt . Vidare gäller deallmänna hänsynsregler som återfinns i 36-38§§ tertängtrafik-kungörelsen. Någrasärskilda krav på utbildning för den som framför fordonet finns inte.Naturvårdsverket anser att frågor som hänger samman med information omutbildning är viktiga som ett led i ansträngningarna all reducera ölägenheternamed terrängkörning. Verket avser att inom ramen för tillgängliga resurserfortsätta arbetet med all på olika sätt upplysa om lerrängkörningsreglerna.Information i vissa frågor bör dock utgöra en naturlig del av annantrafikinformation. Detta är fallet vad gäller information om t. ex.utrustning, nykterhet, rätlen alt köra på vägar och kommunemas möjligheler lillreglering av lertängkörningen. Enligl verket bör ansvaret för information idessa frågor i första hand ligga på trafiksäkerhetsverkel (). Naturvårdsverketerinrar också om det ansvar som landels motor-organisationer har beräffandekunskaperna om tertängkörningsreglerna. Detla gäller inte minst landels mångasnöskoterklubbar, inom vilka del finns både kännedom om lokala förhållanden ochintresse för all skapa förståelse för olika friluflsaktiviielers villkor. ÄvenSveriges snöfordonleveranlörer, liksom återförsäljare av lertängfordon, börmedverka lill all sprida information. Naturvårdsverketframhåller att del är angelägel all snöskolerförarna iakttar de regler som gälleri sammanhanget. Respekten för lägsta tillåtna ålder, 16år, behöver ocksåförbättras. Vidare krävs ökad hänsyn till bl. a. naturvårdens, jord- ochskogsbrukets, rennäringens och det rörliga friluftslivets intressen. Densnabba ökningen av snöskolerbeståndel, höga haslig-heter och körning på väg ärfaktorer som alla lalar för någon form av kunskapsprov. Till bilden hör vidareenligt frågan om den nuvarande gränsen för lägsta tillåtnaålder vid skolerkörning, dvs. , bör höjas. Förslag om detla har framförtsunder översynsarbelet. Frågan faller inom trafiksäkerhelsverkels ansvarsområde.Naturvårdsverket har konstaterat all skador i huvudet är relafivt vanliga isamband med skolerolyckor. Av delta skäl anser verket att hjälmplikt vid färdpå snöskoter bör införas. Naturvårdsverketföreslår att regeringen ger trafiksäkerhetsverkel i uppdrag all redovisaförslag lill en lämplig form för skoterförarulbildning saml Skr.1984/85:203 12 förslag till de kompletteringar i lagstiftningen som krävsför införande av hjälmplikt. har även tagil upp frågan om uthyrning avsnöskotrar. Förslag om olika krav på såväl den som hyr snöskoter som den sombedriver uthyrningsverksamhet har framförts under översynsarbelet. Förare avtillfälligt hyrda snöskotrar har inte samma förutsättningar som andra skoleråkarealt behärska fordonet eller känna till den miljö där körningen sker. Även omuthyrningsverksamheten förefaller vara av begränsad omfattning lalarmycket för att den kommer all öka. föreslår all en särskildskyldighet införs för den som hyr ut snöskotrar all vid varje ulhyrningstillfälleskriftligt orientera kunder om de färdselreslrikiioner m. m. som gäller därfordonet skall användas. Remissinstanserna tillstyrker i allmänhet eller har ingenerinran mol förslagen. För egen del vill jag anföra följande. Del är helt klart att det behövs utbildning av och informationlill skoterförare i såväl irafiksäkerhetsfrågor som miljöfrågor. Utbildningenbör liksom vara frivillig. Jag är alltså inte beredd att föreslå attnågra formella krav på utbildning eller förarkompetens införs. Del äremellertid angeläget att man i den frivilliga utbildningsverksamheten hartillgång lill lämpligt kursmaterial. Jag avser därför all föreslå regeringenalt uppdra åt att i samråd med trafiksäkerhetsverkel la fram ellunderlag lill kursmaterial som kan användas av skoterklubbar och utbildningsförbund. 1 fråga om informationen bör det ankomma på berördamyndigheter, dvs. i första hand och berörda länsstyrelser, menäven lantbruksstyrelsen, och trafiksäkerhetsverkel att inom ramenför sin allmänna informationsverksamhet svara för denna. Informationen bör,förutom trafiksäkerhetsfrågor, ta upp hur skolerkörning kan skada l.ex.skogsplanteringar, mark och grödor eller medföra störningar för bl. a. denvilda faunan, rennäringen och del rörliga friluftslivet. Jag anser också att det är önskvärt med särskildinformation lill dem som hyr terrängfordon. Jag vill därför erinra om denmöjlighet som länsstyrelserna har att föreskriva särskilda villkor för den somfår tillstånd till uthyrning enligt lagen (1979:561) och förordningen (1979:873) om biluthyrning. Del bör ankomma på att i sinaföreskrifter och allmänna råd för tillämpningen av terrängkörningslagen beaktadenna fråga. Med hänsyn lill bl. a. vad anfört omrisken för huvudskador vid skolerkörning bör uppdrag ges lilltrafiksäkerhetsverket all närmare utreda frågan om eventuell hjälmpliki. Skr.1984/85:203 13 Naturvårdsverkethar i sill förslag framhållit att tillsynen av terrängkörningen är bristfälligoch all den behöver förslärkas. Verket har haft överläggningar medrikspolisstyrelsen och generallullstyrelsen om hur övervakningen av tertängtrafikenskall kunna förbättras. Iskrivelse lill regeringen har medanledning härav inkommit med förslag till åtgärder för att förbättra tillsynenav trafiken med snöskoter samt tillsynen inom naturvårdsobjekl. Ärendet beredsför närvarande i . Jaghemställer alt regeringen bereder tillfälle att la del av vad jag haranfört i det föregående i fråga om den översyn av terrängkörningslagstiftningensom nu ägt rum. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar i enlighet med hanshemställan. t2 1984/85. 1984/85:203 14 i(2) STATENS NATURVÅRDSVERK SNV j, .« .p...- <=:?' Jordbruksdepartementiet 103 33 STOCKHOIM Redovisning av uppdrag rörarxäe översyn av terrängkörningslagen (1975:1313) Gervan beslut har regeringen uppdragit åt statens naturvårdsverkatt företa den översyn av erfarenheterna av terräng-körnir>3slagen(1975:1313) scm (skrivelse 1981/82:75) funnit motiverad.Naturvårdsverket bör vid översynen,efter samråd med trafiksäkerhe1:sverket, beakta vad trafikutskottet cuifört cm snöskotrari sitt betänkande 1981/82:13 on trafiksäkerhet och trafikföreskrifter. I uppdraget har vidare angivits att en första redovisning av översynsarbetet bör lämnas . Regeringen nar till verketöverlämnat ett flertal framställningar i ämnet. Med hänvisning till uppdraget har kontnjndepartementetöverlämnat en redovisning rörande överflyttning till polisittyndighet av ärenden cm tillståndatt medföra vapen på skoter (utdrag ur departementsprotokoll den 11oktober 1982). Naturvårdsverkethar i skrivelse till regeringen gjort en första redovisning av översynsarbetet. Arbetet har i enlighet mad direktiven bedrivits efternära samråd med trafiksäkerhetsverket. Naturvårdsverketson nu slutfört översynsarbetet får scm redovisning av uppdraget överlämna bifogadePM . Prcmemorian innehålleren redovisning av nuvcurande förhållanden incm terrängtrafik-cmrådet samt naturvårdsverketisbedcttiningar och förslag i hithörande frågor.Verket bifogar även förslag till förteckning över remissorgan vid ärendetis fortsatta behandling. Beslut i detta ärendehcu: fattats av, förutom undertecknad generaldirektör, styrelseledamöternaHjorth, , och . Vid handläggningen av ärendethcu: i övrigt närvarit avdelningschef , byråcheferna samt byrådirektörerna , den senare föredragcuide. 1984/85:203 15 STATENS NATORVARDSVESK Dnr 223-1690-82 Ns Ledamoten var av skiljaktig mening och angavyttrande son framgår av bil A. 1984/85:203 16 Snöskoternär i vissa sammanhang ett värdefullt arbecsredskap.Den har också betydelse för många människor i deras fritidsverksamhet. Problemenär dock många- olycksfall,mark-och vegetationsskador,störning av djur1ivet,buller och andraolägenheter i anslutning till bebygge1se,konf1ikter med annan fritidsverksamhet m m. Motsvarande gäller även annan terrängkörning,som dock inte har sammaomfattning. har vid sin översyn av terrängkörningslagen föreslagit ytterligare punktinsatsersåsom information och rekommendationerom lokala förbud.Förslagen baseras på enkäter och diskussic er med olika intressentermen inte på forskning eller på några nya undersökningar. Enligt mia mening torde deproblem snösko tertrafi-ken medför bara marginellt minska genom ytterligaredetaljbestämmelser av detta slag. borde istället föreslagit, vilket flera organisa tioner och länsstyrelser aktualiserat, att lagstiftningenutformas så att generellt förbud råder för terrängkörning.Dispens bör då ges för nyttotrafik och för nöjestrafik på vissa leder och inom avgränsade områden.Det innebär att trafik kan medges där förut sättningar finns med hänsyn tagen till andra intressen. Ensådan lagstiftning går väl att förena med olika serviceåtgärder för sko tertrafiken . Den skulle bättre ansluta till allemansrätten.Överens stämmelse med lagstiftningen i bl aNorge skulle uppnås.Och fram för allt skulle förutsättningarna att minska olägenheterna för naturvården,friluftslivet,jordbruket,skogsbruket och rennäringen liksom störningarna i övrigt väsentligt förbättras. Man skulle slippa en situation där önskemål från dessa intressen uppfattas som restriktioner och som ett intrång i vad som ibland uppfattas som en i princip fri rätt attutnyttja skoter. I verkets PM an förs flera motiv för en sådan lagutformning, 'men den avvisasdock av främst administrativa skäl och med hänvisning till opinionen bland skoteråkarna. Enligt min mening övervägerdock skälen för att lagstiftningen ändras så att förbud med dispenser gäller.Ytter 1igare analys och överväganden bör därför föregå statsmakternas ställningstagande i frågan. Skr.1984/85:203 17 Genom beslut har regeringen uppdragit åt statens naturvårdsverkatt företa den översyn av erfarenheterna av terrängkörningslagen(1975:1313) scm funnit motiverad. Vid översynen skulle, efter samrådmed trafiksäkerhetsverket, beaktas vad trafik-uliskottetanfört cm snöskotirar i sitt betänkande 1981/82:13 cm trafiksäkerhetoch lirafikföreskrifter m m. Genom bl a en enkät till ett stort antal myndigheter ochorganisationer har skriftliga synpunkter erhållitspå flera av de frågor scm sanmanhängermad uppdraget. har också inhämtaterfarenheter på ämnescmrådet från en referensgrupp bestående av företrädare för25 myndigheter, föreningar Naturvårdsve£ket£ _försla£ , Naturvårdsverkethar övervägt frågan cm att införa ett generellt förbud mot terrängkörning i hela landet. Goda skälkan anföras både för den nuvarande ordningen msdselektiva förbud och för alternativt med ett principiellt förbud. Verket har dock inte funnit tillräckliga skältala för att ett generellt förbud börinföras. De olägenheter som följermed terrängkörning bör således kunna undanröjas ellerreduceras med hjälp av olika åtgärder inomramen'för gällande lagstiftning. De förslagtill åtgärder som sådant syfte framförs är saimianfattmings-visföljande. Terrängkörningslagen (TKL) tar i förstahand sikte på att reglera körning i terrängmed motorfordon och terrängfordon. Med tanke på att det sker en inte obetydlig ombyggnad av bilartill fordon scm klassificeras scm traktor eller motorredskap bör förbuden mot körning i terrängenligt 1 § TKL cmfatta alla slag avmotordrivna fordon. föreslår därför en ändring av lagstiftningen med denna innebörd. Nuvarande bestänmelseri terrängtrafiklagstiftningen innebär inga speciella inskränkningar i rätten att färdas påsnötäckt . Urxier senare år har klagomålbeträffande effekterna av snöskoteråkningpå sådan mark okat. Verket anser att skyddet av åkermarken och dess gröda inte bara är av vikt för den enskilde markägaren utan också bör betraktas scm ett allmäntintiresse. Av denna anledning anser naturvårdsverketatt bör besluta cm lokala och regionala förbud not terrängkörning pååkermark, där sådan körning vållarolägenheter. Under senare århcu: samema i allt större omfattining tagit i bruk olikafordon för körning på banterk i samband med rennäringen. Eftersom detta innebär okade skador påmark och vegetation anser naturvårdsverketatt en fortsatt utveckling av barmarkstirafiken bör förhindras. Verket föreslär därför att bestänmelsema i 1 §första stycket 6 terrängkömingsförordningen förtydligasså att rätten till barmarkskörning i rennäringen endast får cmfatta färdöver barmarks-fläckar . Skr.1984/85:203 18 Erfarenheterna av de gällcurxiebestärmelserna för körning i terräng i samband med motorsport viséir att verksairtieten inte sker helt utan olägenheter. Naturvårdsverketanser att bättre nöjligheter behövsför att kunna avväga motorsporten önskemål not andra intressen. Av detta skäl avser verket att utfärda nya tillänpningsanvisningar. Ehligt dessa kcrimerunder en övergångstid skyldighet att föreligga för motorsportJclubbar m fl att aurmäla var körningavses äga rum. Sådéui anmälan skall görastill . Efter övergångstidensslut kcmtier dispensansökan till att erfordras även för körning i orgcuiiserad form inom områden, förvilka anmälan inte gjorts tidigare. Naturvårdsverketframhåller att tillsynen vad gäller terrängkömingen ärbristfällig och s1:arka skäl talar föratt den bör förstärkas. Verket har av den anledningenpåbörjat överläggningar med och cm hur övervakningen av terrängtrafiken och trafiken med terrängmotorfordonskall kunna förbättreis. konstaterar också att det statistiska underlaget för att bedömaskoter-olyckomas cmfattning är mycket osäkert. Ett klart samband verkar dock finnas mellsuiallvarligare olyckor och adkohol förtär ing. Eftersom skador i huvudet är relativt vanliga vid olyckor med snöskoter föreslår verket att det införs ett hjälmtvång vid färd med detta fordon. Naturvårdsverkethar övervägt vilka ätgärder som bör vidtas för att minska de olägenheter som följer med snöskoterkömingi bl a onödigt höga hastigheter. Verket anser inte problemen vara så stora att komplicerade och dyrbara euiordningeu: för automatisk hastighetsbegränsning börprövas. Inte heller kan en generellhastighetsbegränsning förordas, bl a mot bakgruixi av den bristaryäe tillsynen och svårigheterna att kontrollera en sådanbestänmelse. För att motverka användningen av allt starkare motorer föreslår dock verket att försäljning intefår ske av snöskoter med störremotorstyrka än 50 hk DIN. har regeringens uppdrag attöverväga frågor rörande olika fordons bulleremission. anser att arbetet med att få fram nya builemormer för terrängskotrarbör inledas och att krav på en ljudnivåav maximalt bör fastställas som ett förstasteg. hcirgranskat förutsättningcurna för att införa någon form avmärkning av snöskoterbanden, med hjälp av vilket ett visst fordon, skulle kunna identifieras genom spårbilden. Verket finner att följderna av en sådanordning är så administrativt betungande, att de inte stär i rimlig proportion till de fördelau: som kan vinnas. I takt ned att uthyrningen av snöskot:rcu: har ökat,har också förslag cm olika krav på såväl den somhyr scm den scm bedriver uthyrningsverksamhet framförts. Verket föreslår, efter en genomgång av tänkbara alternativ, att en särskild skyldighet införs för den som hyr ut snö-skotirar att vid varje uthyrningstillfälle skriftligt orientera om de färdselrestriktioner m m, scm gäller därfordonet skall användas. Skoterförbudscmrådena har lett till en kanalisering avskotertrafiken, särskilt i fjällvärlden. På flera hållhar emellertid uppställningen av bilar vid ledernas utgångspunkter varit så cmfat1:ande, att betydande olägenheterav främst trafikteknisk art uppstått. Naturvårdsverketföreslår, efter att ha inhämtatsynpunkter på frågan från berörda Skr.1984/85:203 19 länsstyrelser, att utöver de 26 ledterminaler som redan finns, på silct ytterligare 39 anläggs. Fullt utbyggda beräknas terminalerna msdföra en driftkostnad på ca 0,9 miljkronor. Scm huvuditan för terminalerna föreslås nattirvårdsverket samt förvissa termineiler vid allmän väg, . Från finns inga olägenheter av körningmad snöskoter på väg. Medanledning av att även andra aspekter skall beaktas i översynsuppdraget pekar verket på de risker frånsäkerhetssynpunlrt. som är förenade med skoterkörning pävägar. Det är enligt verkets uppfattning olämpligtatt tillåta trafik med terrängfordon påvägar som har en livlig notorfordonstrafik.Naturvårdsverket anser därför att trafiksäkerhetsverket börpröva behovet av att ytterligarereglera körning msd terrängfordon påväg. Verket diskuterar ävenfrågor som sanmanhänger med information och utbildning. Olika vägcir nÄstesökas för att sprida informationen kring gällandebestiänmelser. Verket anser beträffande snöskotertrafikenatt information cm t ex utrustning, nyjcterhet och rätten att körapä vägéir bör handheis av trcifilcsäkerhetsverketeller nationalföreningen för trafiksäkerhetensfrämjande. Verket är för sin delberett att även fortsättningsvis arbeta med informationen kring reglerna för körning i terräng. Det intresse och den kunskap som finns hos t ex motorföreningar, skoterkliabbar och återförsäljare av terrängfordonbör ul:nyttjas. Verket anser att ett stort ansvar följer med rättenatt framföra snöskoter. Körning med detta fordon förutsätter godakunskaper om såväl fordonet som till omgivningen. En ökadutbildning av skoter förare bör ske. Detta kan åstadkomiBsantingen på frivillig grund eller i form av enobligatorisk föreirutbildning. cmser att vissa skäl talar fördet senare alternativet, men föreslär att tjrafiksäkerhets-verketfår i uppdrag att närmare kartläggautbildningsbehovet och redovisa förslagtill länplig form av skoterförarutbildning. Enligt 11 § 3 man första stycket jaktstadgan får jaktvapen inte medföras vid färd i terräng med terrängfordon.Länsstyrelsen fär dock föreskrivaundanlrag från det1:a förbud. Förslaghar framförts om att sådana ärenden i stället börhandläggas av polismyndigheten. anser emellertid att vägande skälsaknas för att ändra påden nuvarande ctrbetsfördelningen mellan och polisen i denna frågan. Naturvärdsverkethar slutligen behandlat ett förslag cm attsärskilda regler bör gälla för utländskaskoterförare vid färd inom . Bakgrunden till förslaget ärbl a de striktare regler som gäller vid skoterkörning i och . Verket anser dock inteatt dett3 skulle motivera att speciella färdselreglerInförs i för utländska förare. Terrängkörningslagen(1975:1313) 1 § Körning i terräng med terrängfordon och motorfordon är förbjuden ihela landet 1. på barmark 2. på snötäckt skogsmark med plant- eller ungskog, cm det ej är uppenbart att körningen kan ske utcin risk för skada pä skogen. Incm de delar av fjällområdet scm regeringen bestänmer är körning i terrängmed terrängfordon och motorfordon förbjuden ävenpå auinan mark än som anges i först:astycket. 1 § Körning i terräng med motordrivet fordon är förbjuden ihela landet 2. på snöt:äckt skogsmark med plant- eller ungskog, om det ej är uppen bart att körningen kan ske utan risk för skada pä skogen. Incm de delar av fjällområdet som regeringen bestänmer är körning i terrängmed motordrivet fordon förbjuden även på annsm mark än scm anges i förstastycket. Terrängkömingsförordningen (1978:594) 1 § Utan hinder av 1 § första stycket1 terrängkörningslagen (1975:1313) fårterrängfordon och motorfordon användas 1. av statlig eller konmanal tjänste man i tjänsteärende. 2. av läl?are, distriktssköterska, barnmorska eller veterinäri yrkesutövning eller för att förasjuk person till sjuJcvårdsanstalt eller i annat jämförligt trängande fall. 3. av st:atJ.igbrandkår eller brcuidstyrka vid räddningstjänst. 4. vidinstallation eller repeiration av elektrisk ledning eller radio-eller teleanläggning. 5. i jordbrukeller skogsbruk. 6. i direktsamband med rerskötsel. 7. på enskild utfartsled eller annan sådan enskild led i terräng san är avsedd för notorfordonstirafik. 8. incm tcmt, järnvägs- ellerfabriksområde eller annan arbel:splats, särskilt anordnat tävlings-eller cuinat liknande område. 1 § Utan hinder av 1 § första stycket1 terrängkörningslagen (1975:1313) fårmotordrivet fordon användas 1. av st:atlig eller kcnmuncLl t jänste- msui i tjänsteärende. 2. av läkare, distriktssköterska,barnmorska eller veterinär i yrkesutökning eller föratt föra sjuk person till sjukvårdsanstalt eller i ämnat jämförligt trängemde fall. 3. av staU. igbrandkår eller brandstyrka vid räddningstjänst. 4. vidinstallation eller repsiration av elektrisk ledning eller radio-eller teleanläggning. 5. i jordbrukeller skogsbruk. 6. vid färd över barmarksflackari direkt samband ned renskötsel. 7. på enskild utfartsled eller annan sådan enskild led i terräng som är avsedd för notorfordonstrafik. 8. inom tomt, järnvägs- eller faibriks-omräde eller annan arbetsplats, särskilt anordnat tävlings-eller annat liknande område. Utan hinder av 1 §första stycket 1 terrängkörningslagenfår fordon ställas upp eller parkeras i cuislutning till väg. 4 § Utan hinder av 3 § får terräng fordon och motorfordon användas av den san är fast bosatt inom området eller i fall som avses i 1 § först:a stycket 1-6. Utan hinder av 1 §"första stycket 1 terrängkörningslagenfår fordon ställas upp eller parkeras i anslutning till väg. 4 § Utan hinder av 3 § får notordrivetfordon användas av den som är fast bosatt inom området eller i fall som avses i 1 §första stycket 1-6. Förordningen (1979:973) cm bilut±yrnihg 6 kap 1 § Iuthyrningsrörelse får ett fordon inte lämnats ut till någon annan person som förare än den som kanvisa att han har behörighet att föra fordonet. 6 kap 1 § Iuthyrningsrörelse får ett fordon inte lämnas ut till någon annaui person som förare än den somkan visa att han har behörighet att föra fordonet. Det åliggerden som innehar ett tillstånd till uthyrningsrörelse att vid uthyrning av terrängfordon skriftligt informera cm de lokala ochregionala regler scm gäller cm köming i terrängdär fordonet. Skr.1984/85:203 22 Sammanställning av remissyttrandena över statens naturvårdsverksförslag rörande översyn av terrängkörningslagen m.m. Efter remiss har yttranden över förslaget avgetts avrikspolisstyrelsen, chefen för armén, , trafiksäkerhetsverket,generaltullstyrelsen, lantbruksstyrelsen, , domänverket,länsstyrelserna i , , och , ,, , och län.Friluftsfrämjandet, gemensamt av och (LRF/SSR), . (),Nya snöskoterägares riksorganisation (Nya SNOFED), (), snöfordonleveranlörer (SNÖFO) och (). Lantbruksstyrelsen har bifogat yttranden avlantbruksnämnderna i , , , ,(med yttranden från vissa samebyar), och Norrbottenslän. har bifogat yttranden frånskogsvårdsstyrelserna i , , , ,och . Ett par länsstyrelser har bifogat yttrandenav kommuner, länsorgan m.m. har oifogat yttranden frånåtta länsjaktvårdsföreningar. Slutligen har Saminuorrainkommit med en skrivelse. Vaije avsnitt i remissammanställningen inleds med enredovisning av remissutfallet i stort och därefter följer en citatdel. 2 Lagstiftningens principiella inriktning Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker förslagetsprincipiella inriktning eller lämnar detta utan erinran. Flera remissinstanserär dock kritiska till denna del av förslaget. Skr.1984/85:203 23 2.7 : - Styrelsen förordar attnuvarande princi inriktning av lagstiftningen behålls och att endast vissa detaljjuste ringar införs för att eliminera onödiga störningar. 2.8 :--- I den stora principiella frågan om ettgenerellt förbudskall införas mot terrängkörning i hela landet året runt, stöder domänverket den föreslagna linjen från . 2.9 i län: anseratt terrängkörningslagen skall utformas sä att den utgör ett effektivt hindermot körning på barmark med de undantag som anges i 1 § terrängkömingsförordningen.Länsstyrelsen anser vidare att lagen bör ge möjligheter att förhindra körningpå snötäckt mark i hela landet. 1 likhet med reservanten att ytterligare analys och överväganden bör föregåstatsmakternas ställningstaganden. 2.11------------------------------------------------------------------- Länsstyrelseni : har inget att erinra mot förslag. 2.12-------------------------------------- iGävleborgs län: anser att ettgenerellt förbud mot terrängtrafik även på snötäckt mark bör införas.