prop · G80370 · 1984-12-31 00:00:00 — Etl genomförande av förslaget i dennuvarande formen skulle emellertid, som anförts, medföra en sådanförändring och därmed skulle ytteriigare elt avsteg göras frän denkonkurrensneutralitet mellan och privat fastighetsförvaltning samtmellan olika ägarformer som från statsmakternas sida framhålls som enbostadspolitisk målsättning. 14 1984/85. Prop.1984/85:70 210 För det första kommer de kommunala bostadsföretagen att gynnas.Effeklen blir att de helt kommer att undgå inkomstbeskattning. Dessulom blirfastighetsförvaltning som bedrivs som enskild firma eller genom etthandelsbolag särskill drabbad. Avsikten sägs vara att skatlelindringen skallbeaktas i andra sammanhang såsom vid en eventuell fastighetsskatt eller iränlebidragssystemet. Hur delta mer konkret skall ske sägs emellertid inle.Hittills redovisade förslag till ny faslighetsskatt har inte alls beaktatangivna synpunkter. Mot bakgrund av vad förbundet anfört ovan måste enligtförbundets uppfattning dessa justeringar beträffande finansieringssystemet ochaviserad fastighetsskall i första hand innebära skärpningar för de kommunalabostadsföretagen och lättnader för privata fastighetsägare. Det är förbundets bestämda uppfatining attkonkurrensneutralitet måste uppnäs inom beskattningen. Ett genomförande avförslaget i dess nuvarande form kommer att medföra stora ekonomiskapåfrestningar på de förvaltningar som inte omfattas av förslaget. Ett syslemdär vissa nya beskattningsregler införs för endast en del ägarformer medansamtidigt förändringar genomförs inom andra områden för övriga ägarkalegorierkan enligt förbundels åsikt endast öka den osäkerhet och oklarhel som idaggäller när det skall avgöras vilka fömtsättningar som i olika avseenden gällerför olika ägarformer vid fastighetsförvaltning. Enligt förbundet mäste därförslutsatsen bli att den likartade behandlingen av olika fastighetsförvaltningarmåsle uppnäs inom inkomstbeskattningens ram. Förslaget måste därför få en merkonkurrensneutral inriktning. Garanliskatten är en ålderdomlig kvarleva från de tider idel svenska samhällel, dä allenast innehav av fast egendom bedömdes medföraskattekraft. Del torde numera råda enighet om, att grunden för etl objektsinkomstbeskattning bör vara objektets avkastning. Del har därför sedan lång tidtillbaka varit en uttalad målsättning, att garanliskatten skulle försvinna.Såsom elt led i denna strävan har garanliskatten successivt sänkts från tillnuvarande av taxeringsvärdet. Om man vill uppnå de förenklingar, somförslagel om slopad taxering av juridiska personer syftar till, är detenligl vår uppfattning angelägel, att garantiskatten slopas. Om så ickesker, kvarstår för säväl skattskyldig som taxeringsmyndighet olägenheterna avatt fördela de beskattningsbara beloppen i de kommuner där fastigheterna ärbelägna. Etl slopande av nuvarande garanliskatt får emellertid icke innebäraalt man inför en ny objektskatt där beskattningsunderlaget utgöres av någontingannal än objektets faktiska avkastning. Med den reservationen biträder viförslagel alt slopa nuvarande garanliskatt. Vi tillstyrker också förslaget om alt garantibeskatlningenavskaffas för de juridiska personerna. Utöver de motiv härför som framförts ipromemorian vill vi underslryka vad vi tidigare framhållit, nämligenatt en objeklbeskattning av delta slag inte utgör någon lämplig form för beskallningav näringsverksamhet. Därmed är också sagt att vi inle kan godta allskatlebortfallet, som till den del del belöper på indusirin fö. är obetydligt,kompenseras genom att någon ny objeklbeskattning införs. Prop.1984/85:70 211 I och med att den kommunala beskattningen slopasförsvinner argumentet för den kommunala garantibeskatlningen. En statliggarantibeskattning övervägs i promemorian men man anser alt en sådan ordninginte bör införas. I stället anvisas en möjlighel alt beakta den skatlelindringsom elt avskaffande av garantibeskatlningen innebär i annal sammanhang, exempelvisvid utformningen av den aviserade fastighetsskatlen eller i ränlebidragssystemet.TOR delar uppfattningen att en slatlig garantibeskattning bör undvikas. I promemorian föreslås alt de nuvarande statligaskattesatserna höjs så att de i stort sett motsvarar del nuvarandegenomsnittliga skatteutlagel. Skattesatsen föresläs bli för aktiebolag ochekonomiska föreningar, för livförsäkringsbolag, flertalet stiftelser ochideella föreningar saml för dem som endast är skattskyldiga tillkommunal inkomstskatt. - Flertalet remissinstanser godlar de föreslagnaskattesatserna. Enligl vad som uppges i förslagel, sidan 13, "är inteavsikten med reformen att skattebelastningen på de juridiska personerna skalländras inbördes eller i förhållande till andra skattskyldiga". Enligt vadsom redan ovan anförts kommer emellerlid bl.a. slopandet av garantibeskatlningenatt medföra ändringar i skattebelastningen på vissa skattskyldiga. I förslaget har de olika skattesatserna beslåmts till , samt . Skattesatserna har, såvitt framkommil, bestämts genom enfram-räkning av del matematiska genomsnittet för det effektiva skatteuttagetenligl nu rådande regler. Det effektiva skatteultaget för exempelvis aktiebolagberäknas enligl gällande regler till genomsnittliga . Beroende påolikheter i den kommunala utdebiteringen varierar emellertid skattesatsenmellan omkring 50 och . Med den föreslagna skattesatsen pä kommer detatt ske en ändring i skattebelastningen på de skallskyldiga som för närvarandehar ett skatteuttag understigande eller överstigande . Likartade problemuppstår även för de skallskyldiga som får skattesatsen respektive 30 %.Skatterätten är icke omedveten om de problem som uppstår när man skall försökaerhålla en lämpUg skattesats vid en reform som den föreslagna. Skäl kan anförassåväl mot som för det beräkningssätt som använts för att bestämma de föreslagnaskattesatserna. Skatterätten saknar dock anledning all föreslå någon ändring ide föreslagna skattesatserna. Enligl 34 8 1 mom. taxeringskungörelsen (1957:513), TK,består skattelängden av tre delar. A-längden, B-längden och C-längden.Indelningen av de skattskyldiga såsom hänföriiga lill en viss del avskattelängden överensstämmer med bestämmelserna om skattesats (fömtom förlivförsäkringsanstalter såvitt angår försäkringsrörelsen) i 10 8 I mom. och 106 a lagen 1984/85:70 212 (1947:576)om statlig inkomstskatt, SIL. Del är således de som beskattas enligl 10 5 1mom. SIL som ingår i A-längden, de som beskattas enligt 10 a 8 a) och b) somingår i B-längden och de som beskattas enligt 10 a 8 c) SIL som ingår iC-längden. Ipromemorian föreslås alt familjestiftelser och utländska dödsbon skallbeskattas enligl samma skattesats som aktiebolag m.fl. RSV har inget attinvända mot delta, men vill framhålla alt det i sä fall är lämpligt att dessatyper av skattskyldiga längdförs i B-längden i ställel för i A-längden. Promemoriansförslag innebär alt skattesatserna skall gälla för aktiebolag m.fl., 30%för dem som har räknats upp i den föreslagna lydelsen av 7 5 4 mom. SIL och för övriga juridiska personer, inklusive livförsäkringsanstalter såvitt angårförsäkringsrörelsen. Detta innebär att olika skattesatser kommer att gälla förde skattskyldiga i C-längden. Härigenom medför förslaget en komplikation iförhållande lill de nuvarande bestämmelserna. Mednuvarande mtiner går det inte alt göra en maskinell debitering av statiiginkomstskatt för C-längdens skattskyldiga om förslaget om skilda skattesatsergenomförs. En uppdelning av dessa skattskyldiga i olika grupper måste skemanuellt och är relalivi resurskrävande om arbetel skall utföras föredebileringen av preliminär B-skatt . Vid taxering blev ca65000 skattskyldiga längdförda i C-längden. Av dessa var det 20845 som påfördesslutlig skatt. Med hänsyn till att de skattskyldiga i C-längden även ifortsättningen kommer att betala slatlig inkomstskatt i ganska få fall, anserRSV att det kan ifrågasättas om resurser bör las i anspråk för etl sådantarbeie. Enligl RSVs mening är inle de i promemorian angivna skälen för skildaskattesatser tillräckligt bärande. Del vore dessutom enklare att införa engemensam skattesals för C-längdens skattskyldiga. Omman accepterar att uppdelningen av de skattskyldiga i C-längden inte är klarvid debileringen av preliminär skatt, bör den kunna göras av respektivetaxeringsnämnd vid taxering. torde inle kräva någolresurstillskott. Engemensam skattesals för C-längdens skattskyldiga skulle emellertid underiältaför RSV att lämna begriplig informaiion lill de skattskyldiga om vilkaskattesatser som gäller för juridiska personer. Iarbelel med jord- och skogsbrukets rationalisering ingår strukturrationaliseringi skogsmark till mycket stor del. Ett i vissa områden t.ex. länbetydelsefullt medel är därvid bildande av samfälligheter i form avgemensamhetsskog. Slruklumtredningen,har i sitt betänkande "Bättre struktur i jord- och skogsbruket" SOU1983:71, behandlat frågan om gemensamhetsskog som rationaliseringsinstrumentoch föreslår alt bildande av gemensamhetsskog positivt bör understödjas. Markägarnahar dock inte accepterat gemensamhetsskog som en lösning påägosplittringen. Den huvudsakliga orsaken härtill är skattereglernasulformning. Utredningen har därför i princip föreslagil en återgång tilltidigare gällande beskattningsregler för marksamfälligheter och därvidaccepterat en total skattenivå på . Prop.1984/85:70 213 Lantbruksstyrelsen har för sin del tillstyrktutredningsförslaget. Enligt styrelsens mening bör man dock vid genomförandel av promemorieförsla gel sätta skattesatsen för samfälligheter av aktuell typ lill i släUel för föreslagna . Skälen härför är två. Del första är behovet all minskamotviljan hos markägarna alt gä in som delägare i gemensamhetsskog. Del andraskälet är detsamma som anförts för alt beskatta livförsäkringsbolagen med 40 %.Särskilt om stmklurulredningens förslag genomförs, kommer gemensam-hetsskogarnaatt beskattas i delägarnas ställe och skattesatsen bör därvid motsvara vaddelägarna skulle haft att erlägga om de varil skattskyldiga.Beskattningssituationen torde vara ungefär densamma för gruppen delägare igemensamhetsskog som för gruppen livförsäkringslagare. 3 Sambruksföreningar och samebyar Skattesatsen för statlig inkomstskatt föreslås försambruksföreningar och samebyar bli av den beskattningsbara inkomsten. Denlolala skattebelastningen ändras inle härigenom och styrelsen har inget attinvända mol förslagel i denna del. För gemensamhetsskogar föreslås en skattesats om molnuvarande . Det är elt välkänt faktum att det är svårt all intresseraägare av mindre skogsfasligheter för gemensamhelsskogsallernalivel t.ex. vid dei länet pågående genomgripande omarronderingarna. Förändringen i skattesatsenoch laxeringsförfarandel torde inle förändra den allmänna negativa attitydentill gemensamhetsskogar frän dessa skogsägare. Del är viktigt för omarronderingars genomförande alt fördelaktigaalternativ finns för de markägare som inte uppnår egen ägololt. Härför krävsen genomgripande översyn av principerna för beskattning av gemensamhetsskogar. För försäkringsbolagen innebär förslaget attsakförsäkringsbolagen skall beskattas efter en skattesats av 52 %.Riksförbundet har ingen invändning mot omräkningen i denna del.Livförsäkringsbolagen skulle med tillämpning av samma omräkningsmetodbeskattas med skattesatsen . I förslagel har man dock i detla fall gällifrån principen oförändrad skattebelastning och stannat för en skattesats på40 % utan närmare motivering. avvisar bestämt detta förslag somskulle innebära en mycket betydande ökning av skattebelastningen för livbolagen,. anser all även ändringen av skattesatsen förlivbolag strikt bör följa den princip som legal till grund för förslaget iövrigt och alt skattesatsen således bör fastställas till . En utgångspunkt för den föreslagna reformen är allskallesatsen skall vara oförändrad. För att detla skall kunna uppnås måsteenligl den nya skattesatsen bestämmas till ochinte till , som föreslås i promemorian. 1984/85:70 214 , som i huvudsak godlar de ipromemorian föreslagna skattesatserna, anför: Samfundet kan inle biträda förslaget om skatteskärpningför familjestiftelser. Förslaget strider mot tanken att en slopad kommunaltaxering skall leda lill oförändrat skatteuttag. Är avsikten att faktisktskärpa beskattningen av familjestiftelser bör följderna av en sädanskatteskärpning redovisas klarare. Som en rent teknisk omräkning från nuvarande kommunala ochslatliga skattesatser till ett enhetligt skatteuttag är i och för sigföreslagna för aktiebolag och ekonomiska föreningar godtagbart. Önskvärtär emellertid att inle nägol förelag drabbas av skalteskärpning i samband medomläggningen. Vi föreslår därför alt skattesatsen för dessa juridiska personerfastställs till . redovisningskonsuliers förbund anför: Detla skall ske med beaktande av att den totala skattenskall vara oförändrad varför de statliga skattesatserna förändras i molsvarandegrad. Föreslagna skattesatser innebär inte millimelerrältvisa i skattekostnadjämfört med nuvarande regler men kan accepteras. 7 Beskattningsorten och det kommunala inflytandet I promemorian föreslås bl.a. alt en juridisk person skalltaxeras av en enda taxeringsnämnd i den nuvarande hemortskommunen. Taxeringsnämndenssammansättning ändras inte och den särskilda självdeklara-lionen bortfaller.Remissinstanserna lämnar i stort sett förslagen ulan erinran. Kammarrätten i anför: I promemorian (s. 30) har kommunernas besvärsrätt enligl74 5 taxeringslagen berörts utan att närmare kommenteras. Om förslagetgenomförs kommer denna besvärsrätt att sakna aktualitet i fråga om de berördajuridiska personerna. Den kompensation som skall utgå lill kommunerna ärkopplad till bortfallet av skatteunderlaget för dessa juridiska personer. Vidsådani förhållande kan besvärsrätt för kommunerna i fråga om den statligataxeringen synas motiverad. Kammarrätten vill därför framhålla angelägenhetenav alt denna fråga tas upp i det fortsatta behandlingsarbetet. Länsrätten i anför: Länsrätten godtar de anförda argumenten för alt bibehålladel kommunala inflytandet i taxeringsnämnderna och finner det naturiigt attlekmännen i taxeringsnämnderna utses av kommunerna även efter etl avskaffandeav den kommunala beskattningen av juridiska personer. Det är inle något 1984/85:70 215 unikt med kommunalt utsedda förtroendemän i statligverksamhet. Alla nämndemän i domstolarna utses t.ex. av kommuner ochlandstingskommuner. Enligl 74 6 TL får kommun anföra besvär i fråga omtaxering lill inkomstskatt. Säsom beslämmelsen är utformad kommerkommuns besvärsrätt efter reformens ikraftträdande att sakna aktualitetbeträffande juridiska personers taxering. Antalet överklaganden frän kommunenssida med stöd av della lagrum är obetydligt. I länsrätten i Slockholm hari vart fall inte förekommit någol sådant mäl. Redan nu och isynnerhet efter reformen är del därför inle prakliskl motiverat att bibehållakommuns besvärsrätt. Även behovet av sådan Qänstemän som enligl 13 6TL fär förordnas för att granska deklarationer och andra handlingar, kanstarkt ifrågasättas. Beslämmelsen torde framförallt avse kommunalt anställdataxeringsrevisorer som kan anlitas säsom sakkunnig hjälp. Några skäl attbibehålla ett kommunalt inflytande av della slag kan inle anses föreligga medhänsyn lill den ringa betydelse kommuns besvärsrätl redan nu har i praktiken. I likhet med vad som anförs i promemorian anser MKSR alldel kan ifrågasättas om det finns tillräckligt starka skäl för att behålla delkommunala inflytandet i arbelet med taxeringen av de juridiska personerna. Ioch med all den kommunala beskattningen slopas försvinner den kommunalaanknytningen. Del förhållandet alt bolagsnämnderna även kommer atthandha både fåmansbolagen och dess ägare finner skatterätten inte ensamt utgöraelt tillräckligl tungt argument för alt behålla den nu gällande ordningen. Detkan därför ifrågasättas om inte ledamöterna i framliden i stället bordeförordnas av . Av organisatoriska skäl finns i flera län taxeringsnämnder(regionala) som enbart handlägger taxeringar för juridiska personer. Då dessafortsättningsvis inle skall laxeras kommunalt saknas grund att behällakommunalt inflylande i dessa nämnder. anser därför att reglernaför ulseende av ledamöter i taxeringsnämnd bör ses över. anför att om förslagel genomförslorde kommunernas rält alt föra talan i skaltemål belräffande juridiskapersoner böra avskaffas. I promemorian diskuteras om det kommunala inflytandet iarbetet med taxeringen av de juridiska personerna - genom valet av ledamöteroch suppleanter i taxeringsnämnden m. m. - bör behållas när den kommunalabeskatlningen upphör. Något sådant förslag läggs emellerlid inle fram. Manpekar på att fåmansbolagen och deras ägare i princip skall taxeras av sammanämnd och alt bolagsnämnderna således ofta kommer att fä la ställning till bådeslatliga och kommunala taxeringar. anser inte heller att det finns skäl altändra den nuvarande ordningen. Den i organisatoriskt hänseende mestbetydelsefulla effekten av förslaget rör mellankommunala 1984/85:70 216 skatterättensoch därmed allmänna ombudets funktion. Ett avskaffande av den kommunalalaxeringen av juridiska personer leder till - om inte ändras - altdomstolen förlorar en slor del av sina mål. Frågan om skatterättens framtidaroll lämnas tills vidare öppen. TORvill framhålla alt det är av myckel stor vikt att mellankommunala skatterättenäven i fortsättningen kan handlägga de mäl som man hanterar . Man bör inleriskera att förlora den särskilda kompetens i förelagsbe-skattningsfrågor somkännetecknar både skatterättens och allmänna ombudets arbete och som är enföljd av den nuvarande organisationen. 8 Mellankommunala skatterätten och allmänna ombudet Ipromemorian föresläs att taxeringslagens regler om mellankommunala skatterättenoch allmänna ombudet t. v. lämnas oförändrade. Ganska få remissinstanser berörfrågan. Några beklagar dock alt domstolens roll i den framtida skatteprocesseninte behandlas redan i det här sammanhangel. Enligtförslagel kommer en stor del av de mål som handläggs hos MKSR alt avgöras avlänsrätterna. Detta innebär att länsrätterna kommer alt få en ökadarbetsbelastning, vilket kommer alt medföra krav på slörre resurser. Detlaproblem bör särskill utredas. Kammarrätten vill i detta sammanhang framhålladet angelägna i all den speciella erfarenhet och de kunskaper som finnsrepresenterade i MKSR tas till vara. Formerna för detta finns inte tillräckligtunderlag alt bedöma men kammarrätten hyser viss sympati för tanken som uttalasi promemorian (s. 33) att behålla domstolens målområde oförändrat. Vad som harsagts om MKSR gäller också i fråga om de allmänna ombuden vid MKSR. Promemorieförfattarnahar funnit övervägande skäl lala för att tills vidare lämna taxeringslagensregler om mellankommunala skatterällens kompelens oförändrade. Del konstaterasatt ett avskaffande av den kommunala taxeringen av juridiska personer omtaxeringslagens regler inte ändras leder till alt skatterätten förlorar del av sina målgrupper. Man framkastar möjligheten alt i framtidenbibehålla domstolens målområde oförändrat men finner alt dettaskulle kräva en komplicerad lagteknisk lösning. Länsrättenanser del otillfredsställande att frågan om mellankommunala skatterättensställning har lämnals olöst. Det hade varit naturiigt att i del härsammanhanget utreda skatterättens framtida funktion. Utan att gå in på hurfrågan skall lösas vill länsrätten emellertid lägga fram följande synpunkler.Majoriteten av de mellankommunala målen kommer att försvinna. Sker inte nägonändring av reglerna om skatterättens kompetens saknas bärande skäl attupprälthålla en specialdomstol för de få kvarvarande mellankommunala målen.Även för det fall man beslutar sig för att bibehålla målområdet oförändradsynes det svårt att motivera en särskild domstol för de juridiska personer somgenom reformen inle längre kan anses mellankommunala. Enligl länsrättens bedömningfinns del fömtsatt- Prop.1984/85:70 217 ningar att inom länsrättsorganisationen behandla säväl dekvarvarande mellankommunala målen som de mäl som genom reformen kan komma attundandras mellankommunala skatterättens målområde. Länsrätten i och län anför: 1 promemorian slås fast all en slor del av denmellankommunala skatte-rältens arbetsuppgifter försvinner om förslagengenomförs och om reglerna för domstolens kompetens inte ändras.Fråga uppkommer då om domstolens framtida uppgifter. Enligt länsrättens meningbör denna fråga inte skjutas . En slor del av domstolens mäl lordekomma att avse besvär över taxering av akliebolag, som tillsammans med annalsådant bolag ulgör koncernbolag, och bolagen avlämnat eller skulle ha avlämnatsjälvdeklaration inom skilda län. Om det från allmän synpunkt bedöms mycketangelägel att dessa mål prövas av en mellankommunal instans och inte av enlänsrätt är del ett starkl skäl för att domstolen bör vara kvar. I annat fallär det enligt länsrättens uppfaltning naturligare att överväga om de uppgiftersom återstår för domstolen kan föras över till länsrätterna än alt ändrareglerna för domstolens kompetens på ell sådani sätt alt de mål som enligtpromemorians förslag skall försvinna från domstolen ändå blir kvar där. Efterlänsrättsreformen kan det inte finnas nägra avgörande hinder mot att enlänsrätt avgör vissa frågor som berör två län. Förslag i den riktningen harocksä lagts fram i en promemoria (Ds Ju 1984:4) om vidgat samarbete mellanmyndigheter på skalle- och avgiftsområdet. Någon ändring i reglerna om MKSR:s kompetensområde, 73 6och 105 6 taxeringslagen, föreslås inte i den framlagda promemorian. Dockuttalas att frågan om MKSR:s framtid kan tas upp på nytt sedan fattatbeslut om den kommunala laxeringen av juridiska personer. Trots att frågan omMKSR:s framlid således inle berörs i promemorian finner skatterätten detangeläget att redan i denna remisskrivelse någol kommen-lera de uttalanden somgörs i promemorian. På sidan 32 i promemorian anges att avskaffande av denkommunala taxeringen av juridiska personer leder tUl att MKSR förlorar en stordel av sina målgmpper. Av de mål som kommer in till och avgörs av MKSR avser fysiska och cirka 70 procenl juridiska personer. Den kommunalataxeringen för fysiska personer kommer att kvarstå. Nägon ändring i målgruppenavseende fysiska personer kommer därför icke all ske. Belräffande de juridiskapersonerna avgörs frågan om MKSR:s kompetensområde genom bestämmelserna i 73 8och 105 6 taxeringslagen. I ell myckel slort antal fall, någon statistikföreligger dock inle, är MKSR behörig alt handlägga en skaltskyldigs taxeringbåde enligt bestämmelserna om koncernbolag (73 8 Qärde stycket taxeringslagen)och enligt bestämmelserna om förvärvskällor i skilda län (73 6 andra styckettaxeringslagen). Genom koncernbolagsreglerna sorterar vidare under MKSR nästansamtliga börsnoterade aktiebolag, banker och försäkringsbolag, ett mycket stortantal andra akliebolag samt flertalet större sparbanker och föreningsbanker.Skatterätten finner därför alt påståendet om att MKSR skulle förlora en stordel av sina målgrupper vara missvisande. 1984/85:70 218 Päsidan 33 i promemorian anges följande: "Det skulle i och för sig varamöjligt att behälla domstolens målområde oförändrat. Nuvarande regler ikommunalskattelagen om beskattningsort skulle då överföras lill taxeringslagenoch ligga lill grund vid fastställandet av rätt besvärsinstans. En sädanordning framslär dock som komplicerad." Detangivna påståendets innebörd bör klargöras genom en exemplifiering för att bliförståeligt. Närfrågan om MKSR:s framtida roll ånyo upptas till diskussion anhållerskatterätten om att redan på etl tidigt stadium få komma med synpunkter påeventuella förändringar. Allmännaombudels funktion och ställning är kopplad till MKSR. Skatterätten finnerdärför inte anledning all utöver vad som sagts ovan under rubrikenanföra något i denna del. Ipromemorian sägs att ställning inte lagits till mellankommunala skatterättens(MKRS) eller allmänna ombudets för mellankommunala mäl framlida roll.