prop · G80393 · 1984-12-31 00:00:00 — Den vanlige läromedelsförfattaren har, liksom de flestakulturarbetare, svårt att uppfatta sig som rörelseidkare. Inrättandet av ettsärskilt inkomstslag kunde lösa gränsdragningsproblemen mellan 1) tillfälliglitterär verksamhet som ej skett på uppdrag, 2) litterär verksamhet som skettpå uppdrag samt 3) litterär verksamhet som har omfattning och karaktär avrörelse. Dessvärte skulle det istället uppstå ett annat gränsdragninspro- Prop.1984/85:93 51 blem - vem är kulturarbetare och vem är det inte? LFFinstämmer därför i kommitténs förslag att dessa frågor bör lösas genom andraåtgärder. Lantbrukarnas skattedelegation anser att syftet medförslaget kan tillgodoses på ett betydligt enklare sätt. Enligt delegationensuppfattning bör RSV i samråd med berörda organisaUoner och myndigheter utarbetaen informationsskrift som behandlar kulturarbetarnas och uppfinnarnas skatte-och avgiftsproblem. En sådan specialinriktad information skulle enligtdelegationen vara till god ledning både för taxeringsnämnder och deskattskyldiga. och advokatsamfunddelar kommitténs uppfattning. Svenska revisorsamfundet SRS anför: Ett särskilt inkomstslag för denna typ av inkomster skullei fiera avseenden komplicera lagstiftningen utan alt för den skull garanteraavsedda förbättringar. Den njugghet, som enligt KLYS präglar bedömningen avvissa av kulturarbetare yrkade avdrag, är inte en följd av inkomstslaget utanav en måhända felaktig tillämpning av gällande regler. 4 Bokföring och deklaration Kommittén föreslär att bokföringsskyldigheten förkulturarbetare med en årsomsättning under 20 basbelopp visserligen skallbehållas men att reglerna skall förenklas starkt. Vid sidan av uttag skall iräkenskaperna endast las upp vad som kontant flutit in och getts ut.Motsvarande ändringar föreslås vid beskattningen. Från administrativt håll kommer kririk. Kammarrätten i anför: I kommittédirektiven anges att den civilrättsligabokföringsskyldighetens omfattning i allt väsentligt bör behållas oförändrad.På sätt kommittén anfört kan det inte heller anses lämpligt att fritakulturarbetarna från bokföringsskyldighet eftersom kravet på kontinuerligaräkenskapsnoteringar med bestyrkande verifikarioner av taxeringsmässiga skälinte kan uppges. Det från kulturarbetarna påstådda förhållandel att denverksamhet som just dessa utövar inte är sådan att det ingår som ett naturligtinslag däri att fortlöpande föra räkenskaper kan med samma skäl åberopas avflera andra yrkesgrupper och förtjänar enligt kammartältens mening inte avseende. I betänkandet redogörs för de lättnader som gäller förmindre näringsidkare (omsättning under 20 basbelopp) vid iakttagande avbokföringsskyldigheten. Det kan i och för sig ifrågasättas om de krav ibokföringshänseende som ställs enligt dessa regler är särskilt betungandeeller invecklade. Enligt kulturarbetarna upplevs dock bestämmelserna somsvårgenomträngliga och invecklade. Detta förhållande torde emellertid gällaäven för andra mindre näringsidkare. En eventuell förenklad bokföringsmässig redovisningsmetodmåste en- 1984/85:93 52 ligtkammarrättens mening ges en i princip generell utformning och dä begränsas tillverkligt små företagare. Kommitténsförslag innebär en - i vart fall - favorisering avkulturarbetarna. Vidare är förslaget anknutet till en så hög omsättning som ejöverstigande 20 basbelopp. Vidare synes kommittén ejha fäst tillräckligt stort avseende vid den kritik som myndigheterna i mot den där befintliga möjligheten till förenklad räkenskapsföring. Ävenom en förenklad bokföringsmässig redovisningsmetod trots detta kan införasmåste deria oundgängligen föregås av mera djupgående överväganden än som varitmöjligt för kulturskattekommitlén. På sätt kammartätten ovan anfört bör ettförslag vidare ges en mer generell utformning och erforderiiga ändringar ibokföringslagen och skattelagstiftningen måste därför föregås av en meromfattande utredning. Kammartätten avstyrkersåledes kommitténs förslag om rätt för de fria kulturarbetarna till bokföringenligt kontantmetoden. Den av kommittén framförda uppfattningen att eninformationsskrift för vissa kulturarbetare bör utarbetas delas avkammarrätten. Idirektiven till kulturskattekommitténs uppdrag sägs att "en utgångspunktför detta arbete bör vara alt den civilrättsliga bokföringsskyldighetensomfattning i allt väsentligt bibehålls oförändrad". Mot bakgrund härav görBFN den bedömningen att näringsidkarebegreppet bör vara tillämpligt påkulturarbetarna. Enligt 1 § bokföringslagen, BFL "är näringsidkarebokföringsskyldig enligt denna lag". Till näringsidkare räknasenligt förarbetena till BFL "fria yrkesutövare som advokater, arkitekter,fotografer m. fl. Verksamhetens omfattning har i princip inte någon betydelseför bokföringsskyldigheten. En hantverkare som driver sin verksamhet i litenskala blir ändå bokföringsskyldig, om det yrkesmässiga momentet äruppfyllt". Vidare framgår av propositionen till ny bokföringslag (prop.1975:104) alt "av god redovisningssed får anses följa att bokföringsmässigagrunder och inte kontantprincipen skall tillämpas vid bokföringen". Med hänsyn till vad somenligt lag och förarbeten sålunda karakteriserar innebörden avbokföringsskyldigheten avstyrker BFN principiellt kommitténs förslag att"en förenklad bokföringsmetod görs tillämplig för fria kulturarbetare, enmetod som bygger på noteringar i räkenskaperna enligt en kontantprincip". Att tillskapa en speciell bokföringsmetodför fria kulturarbetare kommer inte bara att medföra praktiskatillämpningssvårigheter - framför allt möjligheten att utan hinder skifta metod- utan öppnar också vägen för krav på förenklingar från andra grupper avnäringsidkare. Enligt BFN:s mening kommer föreslagna bokföringsprinciper förfria kulturarbetare inte heller att ge avsedda förenklingar avbokföringsarbetet. En förenklad bokföringsmässigredovisningsmetod bör enligt en reservation av kulturskattekommitténs ordförandeges en i princip generell utformning - om den nu kan godtas - och den börbegränsas till verkligt småföretagare. Nämnden stödjer ordförandens uppfattningi avseende på Prop.1984/85:93 53 generellutformning av redovisningsreglerna. En utredning och översyn av bokföringspraxishos små näringsidkare enligt ordförandens förslag kan vara motiverad för attklarlägga det aktuella lägel, när BFL nu har varit i kraft . BFNmedverkar gärna i ett sådant utredningsarbete men är ej beredd att ge avkall påredovisningsmässiga grunder i redovisningen. En liknande undersökning ibegränsad omfattning genomfördes i nämndens regi. BFN ser positivt päkommitténs förslag att nämnden i samråd med kulturarbetarnas organisaUonerlåter utarbeta en för kulturarbetare mer "skräddarsydd"informationsskrift om hur bokföringsskyldigheten skall uppfyllas i smårörelser; ett arbete som ryms bland nämndens arbetsuppgifter, nämligen"att lämna råd och anvisningar för hur bokföringsskyldigheten skallfullgöras i rörelser av olika slag och storlek". Fråganom särskilda redovisningsregler för vissa grupper av skattskyldiga harutförligt diskuterats i prop. 1975:104, Bokföringslag m. m., s. 136-139. a. att de skatterättsliga bestämmelserna medförde att alla rörelseidkarei praktiken måste föra räkenskaper. Det skulle i själva verket vara meningslöstatt undanta en mindre rörelseidkare från bokföringsskyldigheten, eftersom skatterättsligabestämmelser ändå uppställer bestämda krav pä noteringar och redovisning avresultat och ställning. Föredragandenfann vidare att man genom den föreslagna uppbyggnaden av lagstiftningen kundepå ett Ullfredsställande sätt beakta de svårigheter som småföretagare kan haatt sköta sin bokföring. Det behövdes därför inte skilda regelsystem för olikatyper av företag. Det anförda ägerfortfarande giltighet. I och för sig kan bokföringsreglerna te sigsvårtillgängliga för vissa mindre företagare. har därför ien särskild informationsskrift lämnat anvisningar för bokföringen hosnäringsidkare med mindre omfattande verksamhet. Härutöver bör, på sätt angespå s. 82 i kulturskattekommitténs betänkande, en för kulturarbetarna mer"skräddarsydd" informationsskrift kunna utarbetas. Kommittén har själv kunnatkonstatera att myndigheterna i är kritiska mot den befintliga möjlighetentill förenklad räkenskapsföring. a. är deklarationerna svårare attkontrollera, när man inte av räkenskaperna kan överblicka samtligaaffärshändelser. Det sägs också att de, som använder den förenklade metoden,understundom begär avsteg därifrån för att åtnjuta skattemässiga fördelar somär förknippade med den strikt bokföringsmässiga inkomstredovisningen. En förutsättning för attden nu föreslagna kontantprincipen för kulturarbetarnas bokföring skulle kunnagenomföras är att motsvarande kontantprincip införs även ibeskattningsreglerna. Kommittén har lämnat förslag till sädana ändringar, vilkainförts i 29 § KL och anvisningarna rill 41 §. Eftersom förslaget omkulturarbetarnas bokföring innebär att den skattskyldige skall kunna övergåbåde från allmänna bokföringsprinciper till "kontantprincipen" ochfrån denna tillbaka till de allmänna, har de föreslagna beskattningsreglernamed nödvändighet blivit mycket komplicerade. Härvid är att märka att kommitténinte har lämnat förslag till regler för vad som skall gälla i fråga omvärdeminskning på inventarier (29 § KL) vid övergång från den enabokföringsprincipen till den andra. 1984/85:93 54 RSVvill i detta sammanhang erinra om de komplicerade föreskrifter som gällde ifråga om jordbruksfastighet vid övergång från redovisning enligt kontantprincipenfill bokföringsmässiga grunder. Även om övergångar av nu ifrågavarande slagtorde bli mindre komplicerade kvarstår dock många av de - inte minstgranskningstekniska - problem som då uppstod. Dessa var emellertid avengångskaraktär, vilket inte gäller i fråga om de nu föreslagna. Sammanfattningsvisfinner RSV att den kririk som de norska myndigheterna riktat mot ett "kontantmässigt"bokföringssystem och en därtill anpassad skattelagsriftning, d. v. s. svårkontrolleradedeklarationer, ett skattemässigt utnyttjande av möjligheten att växla från denena bokförings- och beskattningsprincipen till den andra, i lika hög gradmåste gälla kulturskattekommitténs förslag i detta hänseende. Härtill kommeratt förslaget direkt strider mot den strävan mot förenkling av lagstiftningensom angetts i de inledningsvis åberopade utredningsdirektiven. Enligt RSVsuppfattning strider förslagen dessutom mot kulturskattekommitténs direktiv attden civilrättsliga bokföringsskyldighetens omfattning i allt väsentligt behällsoförändrad och att någon generell skattemässig favorisering av kulturarbetareeller uppfinnare inte skall skapas. RSVavstyrker därför kommitténs förslag i fråga om de fria kulturarbetarnasbokföringsskyldighet och därmed sammanhängande ändringar iskattelagstiftningen. RSV är däremot berett att - i samråd med bokföringsnämndenoch representanter för berörda yrkesgrupper - medverka till att specialinriktadinformarion framställs för denna grupp av skattskyldiga ifråga omtillämpningen av bokföringsreglerna och de beskattningsregler som har direktsamband med dessa. RSV har i annat sammanhang (se bil. 1) lämnat synpunkter påvarulagervärdering i konstnärlig verksamhet. Specialinriktad information avdetta och liknande slag bör enligt RSVs mening kunna lämnas gemensamt avbokföringsnämnden och RSV på sätt som medför att informationen når både dengrupp av skattskyldiga som berörs och taxeringsfunktionärerna. Principielltkänner RRV tveksamhet mot att införa undantag från bokföringslagen.Undantagsregler medför miiiskad överskådlighet och ökad administration. Om detemellertid finns starka skäl att införa en förenklad bokföring för vissagrupper av företagare ansluter sig RRV till den uppfattning som kommitténsordförande framfört i en reservation. Ett sådant förslag bör föregås av merdjupgående överväganden och detta bör ske i större sammanhang än vad som varitaktuellt för kulturskattekommitténs vidkommande. Vidare bör ett eventuelltförslag med denna inriktning gälla generellt för små företagare. Länsstyrelseni län anför: Somgrund för sitt förslag anför kommittén att bokföringskunnandet och intressethos de fria kulturarbetare vanligen inte är sådant att de själva kunnat klaraav att löpande föra räkenskaper. De har därför varit tvungen att anlita päområdet sakkunniga med åtföljande kostnader. Dessa förhållanden torde intevara ett problem uteslutande för de fria kulturarbetarna utan motsvarandeproblem finns säkerligen även för andra mindre företa- 1984/85:93 55 ställer sig därför tveksam till om en förenklingendast skall införas för fria kulturarbetare. Det föreslagna systemet inneboringen eftergift av kravet pä under beskattningsåret löpande förda räkenskaper.Med hänsyn till möjligheterna att välja (eller nödgas) att övergå till strikt bokföringsmässigredovisning innebär förslaget inte heller någon eftergift av kravet på underlagför balansposter. ifrågasätter därför om den föreslagnaförändringen innebär någon egentlig förenkling jämfört med gällande ordning förredovisning på blankett Rl. I den föreslagna lagtextenges dels möjlighet till avdrag för inventarier eller avdrag fördelatöver , dels ges möjlighet för berörda fria kulturarbetare att år frånår fritt växla mellan strikt bokföringsmässig redovisning och den föreslagnaredovisningsformen. Utnyttjandet av dessa möjligheter ger genom planeringmöjlighet fill en fördelaktig skattesituation. Det förutsätter dock godekonomisk insikt och förmåga att bedöma en åtgärds verkan på längre sikt.Länsstyrelsen ifrågasätter därför om den föreslagna ordningen minskar behovetav att anlita på området sakkunniga. Fråganom ett särskilt regelsystem med förenklade regler för mindre företagare harvarit föremål för utredning i samband med den nuvarande bokföringslagenstillkomst. Såväl denna utredning som de remissinstanser som yttrat sig i fråganhar därvid funnit att bokföringslagens bestämmelser medger att mindreföretagare handhar såväl löpande bokföring som årsbokslut på ett relativtokomplicerat sätt. Såvitt kan bedöma har förutsättningarna fördetta ställningstagande inte förändrats. Med hänsyn härtill och till att detär tveksamt om den av kulturskattekommitlén föreslagna förändringen irealiteten medför den avsedda förenklingen avstyrker förslagettill ändrade bokföringsregler. Länsstyrelsenvill ifrågasätta om inte den eftersträvade förenklingen även med en bibehållenbokföringsskyldighet kan uppnäs genom framtagande av för den aktuellayrkesgruppen särskilt utarbetade formulär, vilka tar hänsyn till de speciellaförutsättningar som kan föreligga. Dessa rillsammans med lydliga anvisningarom formulärens ifyllande borde medföra alt även i bokföring mindre bevandradepersoner med en rimlig arbetsinsats kan klara av sina skyldigheter. Frågan rörandefastställda räkenskapsscheman har redan varit föremål för överväganden inomdet av riksskalteverket bedrivna PLAN-projektel. (Jfr RSV Rapport 1983:1 sid745 f). Även inom kommissionen mot ekonomisk brottslighet bedrivs verksamhetsom syftar till att förenkla för företagen att göra sina deklarationer (jfr SOU1983:75 sid 94 ff). De speciella problem som föreligger vid redovisning av kulturellverksamhet och uppfinnarverksamhet bör kunna beaktas i de fortsattaövervägandena rörande mer schabloniserade räkenskapssche- Länsstyrelsenkommenterar också förslaget till lagtext. Enligt kan kravet påinventering av varulager inte efterges om den skattskyldige valt att behållaen strikt bokföringsmässig redovisning. Länsstyrelseni instämmer i ordföranden reservation.Länsstyrelsen delar kommitténs uppfattning att RSV bör utfärda anvisningar tillledning för laxeringen men anser det inte nödvändigt att detta ges till känna ien proposition. 1984/85:93 56 Kommitténsfarhågor för att de fria kulturarbetarna inte skulle klara av denbokföringsskyldighet som åvilar andra rörelseidkare, verkar ogrundade. Ilikhet med vad andra branschorganisationer åstadkommit, borde KLYS och SAMIkunna lämna råd och anvisningar om hur bokföring och bokföringsmässigresultatredovisning på eU enkelt sätt skall utformas för kulturarbetarna. Någrasvårigheter att föra löpande noteringar över kontanta intäkter och kostnaderunder ett räkenskapsår och att uppge värdet äv varulager, varufordringar ochvaruskulder torde inte föreligga. Vad beträffar varufordringaroch varuskulder bör det ligga i den skattskyldiges eget intresse att medanteckningar och/eller fakturor bevaka dessa. När det gäller värdering avvarulager, torde enkla regler kunna tillskapas av innebörd att t. ex. endastdirekta kostnader skall beaktas. vill därför bestämt motsätta sigatt särskilda regler införs för kulturarbetare vad gäller bokföringsskyldighetoch bokföringsmässig redovisning av rörelseinkomst. Ilikhet med vad i sin reservation anfört vill intemotsätta sig en förenklad bokföringsmässig redovisningsmetod för verkligt småföretagare eller för sädana näringsidkare som har mycket enkla räkenskaper. Ensådan förenklad redovisningsmetod bör dock inte förbehållas någon eller någrasärskilda näringsidkare utan stå öppen för alla kategorier av yrkesutövare. Mångamindre företagare har svårigheter att tillämpa de nuvarande bokföringsreglerna.Dessa problem visar sig ofta för taxeringsnämnderna vid deklaralionsgranskningen.Möjligheter att införa någon form av förenklad bokföring skulle därför kunnavara till fördel för både enskilda och skatteförvaltningen. Att under sådanaförhållanden införa en förenklad bokföringsmetod för enbart kulturarbetare utanatt först studera frågan i ett större sammanhang synes dock inte vara ettlämpligt tillvägagångssätt. Ävenutformningen av kommitténs förslag bör kunna vinna på att övervägasytterligare. Förslaget har vissa klara nackdelar från granskningsteknisksynpunkt. a. skall man kunna byta mellan att tillämpa den gängse bokföringsmetodenoch den föreslagna metoden och vice versa. På denna punkt kan inte obetydligatillämpningssvårigheter förutses. Motbakgrund av det nu anförda vill som sin mening ansluta sig till vad GustafHedborg anfört i sin reservation i denna fråga. Remissinstansernapå kulturområdet välkomnar däremot förslaget. föreslår bör genomföras. Det är viktigt alt tillgängliginformation om reglerna förs ut, exempelvis i form av en särskilt förkulturarbetare utformad skrift. Enförenklad bokföringsskyldighet synes ligga väl i linje med kommitténs allmännaresonemang avseende skillnaden mellan fria yrkesutövare och rörelseidkare iallmänhet. Prop.1984/85:93 57 Konstnärsnämndenanser det viktigt att lagsriftningen utformas sä att valfrihet föreliggermellan förenklad och annan bokföringsmelod. Styrelsentillstyrker detta förslag, mot bakgrund av alt bokföringslagens bestämmelser ombokföring av lager, skulder och fordringar för i varje fall de kulturarbetare,vilkas verksamhet faller inom fondens område, ofta ter sig närmast absurda. Detär däremot viktigt att det finns valfrihet för dem som så önskar att tillämpa bokföringsmässigredovisning enligt lagens huvudbestämmelser. Styrelsen konstaterar medtillfredsställelse att kommittén föreslår att denna valfrihet skall finnas. Trotsatt yrkesmässig litterär och konstnärlig verksamhet karakteriseras som rörelse,kan man inte därav dra slutsatsen att det alltid föreligger behov av bokföringför planering eller överblick av verksamheten. Del finns grupper för vilkaantalet årliga "affärstransaktioner" är utomordentligt få; del ärtill exempel inte ovanligt att en författare endast har tre inkomstposter -avräkning frän förlaget, författarpenning och talboksersättning - eller att enbildkonstnär endast kan redovisa en inkomst från en störte beställning. Attantalet utgiftsposter även i sädana fall är större ligger i sakens natur, mendet rör sig i regel om okomplicerade kontantin-köp av förbrukningsmaterial. Detär uppenbart att en tillämpning av bokföringslagens bestämmelser i dylika fallsaknar egentlig funktion. Å andra sidan finns det kulturarbetare med omfattandeverksamheter, vilka obestridligen påkallar bokföring utifrån alla desynpunkter som normalt läggs på ett bokföringskrav. Exempel på denna typ finnsinom alla kategorier; framhållas särskilt kan dock de som har behov av enlageruppbyggnad eller arbetar med långsikriga, kostnadskrävande projekt. Detär mot denna bakgrund mycket tillfredsställande att nuföreslår att del skall bli möjligt för kulturarbetare att i vissa fall tillämpakontantmetoden vid bokföring och inkomstdeklaration. Det är att beklaga, attkommittén inte ansett sig kunna efterkomma kulturarbetarnas önskemål att idessa fall få nöja sig med de anteckningar som åvilar vanliga löntagare, närdet gäller att prestera underlag för inkomst- och avdragsredovisningen. KLYSförutsätter emellertid att den informationsskrift från ,varom talas i betänkandet, kommer till stånd och KLYS är givetvis berett attmedverka vid dess utformande. KLYS tillstyrkerkommitténs förslag om undantag i vissa fall från bokföringslagens föreskrifterom periodisering och de därav betingade enklare reglerna om inkomstberäkningvid deklaration och taxering. Det bör dock understrykas att det på deninkomstnivå, för vilken de nya reglerna är avsedda, dock alltjämt bör finnasmöjlighet för dem som så vill all liksom nu rillämpa bokföringsmässiga grunder. FöreningenSvenska tecknare framhåller att kulturarbetarnas verksamhet ofta är sådan attden inte kräver bokföring och att det därför bör finnas valfrihet pä dennapunkt. Prop.1984/85:93 58 Som allmän reflexion, med speciell relevans för frågan ombokföringsskyldighet (5), vill vi peka på vissa nya forskningsresultat somvisar att svårigheter med ekonomisk redovisning alls inte behöver bero pä"slarv" eller "oaktsamhet". Det finns nämligen fysiologiskaoch psykologiska skillnader mellan olika individers sätt att lagra minnesdala.Vi har minst tre skilda slag av minnesfunktioner episodiska, semantiska och procedu-rella.Den registreringiav yttervärldshändelser som krävs för god bokföring fordrarepisodminne, för språklig skicklighet krävs semantiskt minne och för attsamordna komplexa färdigheter krävs procedurminne. För att lyckas måste enkonstnär utveckla de två senare mycket starkt, vilket gör att episodminnetförblir svagt. (Se vidare . Schacter: ,vol. 92, no. Vi hävdar med stöd av detta att skattesystemets krav påkulturarbetarna är diskriminerande. Det kan anses liktydigt med att kräva avrörelsehindrade att de ska genomgå dansutbildning. Det förekommer att en författare endast har ett tiotal allegatper år. Förlagen sänder dessutom regelmässigt kontrolluppgifter på förfaltar-royaltytill skattemyndigheterna. Enligt SFFs mening borde kommittén gått ett stegvidare i sitt förslag och lämnat möjlighet för de kulturarbetare som så önskaratt endast iaktta reglerna om anteckningsskyldighet, som åvilar vanligalöntagare (20 § TL). För en del kulturarbetare saknar ett krav påbokföringsskyldighet egenthg funktion. SFF understryker vikten av att i samrådmed KLYS utarbetar den informationsskrift, varom talas i betänkandet, för attunderlätta de nya bestämmelsernas tillämpning. ser med tillfredsställelsepå kommitténs förslag om bibehållen men förenklad bokföringsskyldighet. anser det beklagligt attförslaget inte synes omfatta uppfinnare. anser det angeläget, attreglerna om förenklad bokföringsskyldighet genomförs för de friakulturarbetarna. Önskar man senare utvidga denna fill andra rörelseidkare, fårdetta enligt föreningen ske i ett annat och större sammanhang. Svenska revisorsamfundet SRS avstyrker däremot förslaget.Samfundet anför: De skäl som kommittén framför för en särlagstiftning förde fria kulturarbetarna kan enligt samfundets mening åberopas även av andrayrkesgrupper. Den förbättring av redovisningsstandarden, som genomfördes i ochmed införandet av bokföringslag, har för ett flertal kategorierföretagare, särskilt med mindre omfattande verksamhet, inneburit utökade kravpå redovisningens omfattning. Många mindre företagare, som inte omfattades avbokföringsskyldighet enligt 1929 ärs bokföringslag har genom den nyabokföringslagen inordnats under bokföringsskyldighet.