prop · G80377 · 1984-12-31 00:00:00 — Innebörden haremellertid inte närmare preciserats. En sådan precisering låter sig knappastheller göras i prakliken, eftersom innebörden kan växla med utvecklingen inomförsäkringsområdet. Syftet är också att prövningen skall kunna anpassas lillde 1984/85:77 51 förhållandensom kan skönjas i elt mera långsiktigt.perspektiv. Del är vidare nödvändigt allen viss differentiering kan ske vid bedömningen av olika försäkringsområden ochförsäkringsformer. Slutligen måsle möjligheter finnas för den myndighet somprövar en ansökan atl ta hänsyn till reciprociletssynpunkler. Även om begreppeisund utveckling av försäkringsväsendet så-lunda knappast kan entydigtdefinieras vill jag i del följande ange vissa faktorer som bör beaktas vid denmaleriella koncessionsprövningen. Vid all slags direktförsäkring är del vikligl attägna uppmärksamhet åt faran för en alltför slor uppsplittring av den svenskaförsäkringsmarknaden. En sådan utveckling skulle nämligen kunna leda lill atlden erforderliga riskspridningen inle kan uppnås inom mindre försäkringsbolag. Det kan finnas önskemål att bilda specialbolag somenbari eller i huvudsak avser att vända sig till extremt goda risker inom ettvissl försäkringsta-garkollektiv. Sådana tendenser bör uppmärksammas vidkoncessionsprövningen. Etl av de grundläggande syftena medförsäkringsverksamhet är nämligen solidaritetstanken, vilken innebär bl.a. attförsäkringstagarna inom elt större kollekliv gemensami delar riskerna förskada. En utbrytning av extremt goda risker skulle kunna innebära all övriga,mindre goda risker inom kolleklivet fick svårt att lill överkomlig kostnadordna sitt försäkringsskydd. En annan fråga som bör uppmärksammas är eventuellapremiedifferentiering. Graden av premiedifferentiering är ytterst enavvägningsfråga. Premien bör differentieras med hänsyn lill påtagligariskskillnader. Likaså bör skadeförebyggande ålgärder kunna uppmuntras genompremierabatter. Del avgörande är om inriktningen pä speciella målgrupper ochdifferentieringen av premierna drivs sä långt all vissaförsäkringstagarkatego-rier missgynnas på elt sådant sätt altsolidaritetstanken inte längre uppfylls. Liksom man kan ingripa mol enpremiedifferenliering som inte betecknas som sund i ell beståendeförsäkringsbolag bör den koncessionsbeviljande myndighelen ha möjlighet atthindra uppkomsten av vad som, från de här behandlade utgångspunkterna, kanbetraktas som osunda specialbolag. Risken för en ökning av drifikostnaderna inom helaförsäkringsområdet eller inom den aktuella verksamhetsgrenen bör ocksåuppmärksammas vid koncessionsbedömningen. Ett existerande försäkringsbolag kandelvis utnyttja sin redan uppbyggda organisation medan däremot ett nybildat,fristående försäkringsbolag till relativt höga kostnader måsle bygga upp enhell ny administration och försäljningsorganisation. De lolala driftkostnadernainom branschen bör emellertid inle i någon väsenllig grad påverkas av detmåttliga antal nyetableringar och utvidgningar av befintliga rörelser som kanförväntas lill följd av de föreslagna, mindre restriktiva koncessionsreglerna. 1984/85:77 52 1 koncessionsbedömningen måste också beaktas defördelar för försäkringstagarna som en viss ökning av antalet bolag kommer atlinnebära. Konkurrensen på den svenska försäkringsmarknaden ökar liksom försäkringstagarnasvalfrihet. På direklförsäkringssidan skiljer sig förhållandenaavsevärt mellan kon-sumenlförsäkringsområdet (t.ex. person-, hem-, villa- ochmotorfordons-försäkring) och övriga försäkringsområden (t.ex. förelags-, sjö-och iransportförsäkring). Inom de senare försäkringsområdena talar samhällsintressenav handels- och valutapolitisk art närmast för all i huvudsak lålaföretagsförsäkring och närliggande försäkringsgrenar utvecklas fritt. När del gäller de svenska försäkringsbolagensdirektförsäkringsverksamhet utomlands bör koncessionsprövningen främstinriktas på att de svenska försäkringstagarnas intressen inle äventyras genomullandselablering. FVK kommer i ett senare belänkande alt behandla frågor somhar samband med de svenska försäkringsbolagens alltmer omfattande verksamhetutomlands och försäkringsverksamhelens ökande internationalisering. 1 sambandmed att kommitténs förslag i den delen behandlas kan del bli anledning altåterkomma till koncessionprövningen vad gäller försäkringsverksamhetutomlands. Indirekt försäkring eller återförsäkring kan drivasantingen av rena återförsäkringsbolag, som endast har koncession föråterförsäkringsverksamhet, eller av direktförsäkringsbolag som har koncessionockså för återför-säkring. När det gäller ren återförsäkringsverksamhet liggerdel i sakens nalur atl koncessionsprövningen i huvudsak fär avse en bedömningav de formella och kvalitativa krav, inte minst solvenskrav, som skall ställaspå den tilltänkta verksamheten. När det gäller bolag som meddelar bådedirektförsäkring och ålerförsäkring bör koncessionsprövningen, förutom deformella och kvalitativa kraven, avse en bedömning av risken för alt bolagelssvenska direktförsäkringstagares säkerhet skulle komma alt försvagas på grundav mottagna återförsäkringsaffärer. I detta sammanhang vill jag också erinra om atlägarförhållandena i ett företag kan ha betydelse vid en bedömning huruvida detär förenligt med en sund utveckling av försäkringsväsendet alt beviljakoncession för en viss verksamhet. Jag går emellertid inte nu närmare in pådenna fråga, eftersom den f.n. övervägs av . 3.2.2Koncession för utländska försäkringsföretag Mittförslag: För etl utländskt försäkringsföretag som vill driva försäkringsrörelsegenom generalagent i skall gälla samma koncessionsvillkor som försvenska försäkringsföretag. (Liksom enligl gällande beslämmelser får dock etl utländsktförsäkringsföretag ulan koncession bedriva ålerförsäkringsrörelse här ilandet.) Prop.1984/85:77 53 Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag(betänkandet, s. Remissinstanserna: Förslaget har lämnats utan erinran avremissinstanserna (bil. 3, avsnitt 3). Skälen för mitt förslag: Etl utländskt försäkringsföretagsom vill bedriva försäkringsverksamhel i kan välja mellan två formerför verksamhelen. Elt sätt är atl bedriva den genom etl svenskt dotterbolag.Reglerna blir då alhigenom desamma som gäller för ett svenskägtförsäkringsbolag. Verksamheten kan emellertid också bedrivas genom engeneralagent. I sådant fall regleras verksamheten av lagen (1950; 272) om rällför utländska försäkringsförelag att driva försäkringsrörelse i . Enligt min mening börkoncessionsvillkoren utformas så alt man, såvitt möjligt, uppnårkonkurrenslikstälhghet mellan svenska och ufiändska företag påförsäkringsmarknaden här i landet. 1 detla syfte föreslår jag likalydandekoncessionsvillkor för sådan rörelse som ett utländskt försäkringsföretag villdriva här i landet genom generalagent som jag tidigare (avsnitt 3.2.1)föreslagil för svenska försäkringsbolag. Atl koncessionsvillkoren överensstämmerutesluter inte att vissa faktorer kan tillmätas särskild vikt i ärenden omkoncession för utländska företag. Del ligger i sakens natur allsamhällsintressen av främst handels-och valutapolitisk art beaktas. Vidare börlillsländsmyndighelen kunna ta viss hänsyn till om svenska försäkringsbolagöver huvud taget kan få tillstånd alt driva försäkringsrörelse isökandeförelagels hemland eller om dessa möjligheter påverkas av den svenskatillslåndsmyndighetens beslut. Mitt förslag: Koncessionsansökningen skall vara åtföljd aven plan för den tilltänkta verksamhelen (verksamhetsplan). Kommitténs förslag: Överensslämmer med mitt förslag(betänkandet, s. 121 ff). Remissinstanserna: Endast etl par remissinslanser har särskilttagit upp frågan om verksamhetsplan. anser det tveksamt om enbestämmelse om verksamhetsplan bör ingå i lagen (bil. 3, 2.12). Svenska akt uarieföre ningen menar atl koncessionssökandeni verksamhetsplanen även bör principielll definiera den marknad han ämnarbearbeta (bil. 3,2.14). 1984/85:77 54 Skälenför mitt förslag: Prövningen av en koncessionsansökan innefattar bl.a. enallmän bedömning av omfattningen och beskaffenheten av den planeradeverksamheten. Denna prövning grundas bl.a. på innehållet i bolagsordningen och,i fråga om livförsäkringsrörelse, grunderna för verksamheten. Utöveruppgifierna i dessa handlingar har naturligtvis myndighelen som prövar ansökanmöjlighet att fordra in de ytterligare uppgifter från sökanden som bedömserforderliga för myndighetens ställningstagande. I flera länder ställs det krav på att den som sökerkoncession för försäkringsrörelse skall förete en plan för den tilltänktaverksamheten. På något håll har en sådan plan också tillagts den betydelsen alttillsynsmyndigheten, efter del att koncession meddelats, kan ingripa omföretaget i sin verksamhet avviker från planen. framhåller ärdet självklart redan nu så atl ett företag som söker koncession måsle presteraingående utredning om den tilltänkta verksamheten. Jag menar emellertid atldet kan ha ett visst värde alt i lagen införa etl krav på atl sökanden skallförete en plan för verksamhelen. Därigenom betonas att prövningen huruvida enviss verksamhet är oförenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet ävenbör ta sikte på hur den tilltänkta verksamheten kommer att gestalta sig i etlnågot längre perspektiv. I detta sammanhang kan också nämnas altbanklagsutredningens (Fi 1976:04) förslag lill ny banklagstiftning (SOU1984:26-29) innehåller motsvarande krav på den som söker oklroj förbankrörelse. Av nu anförda skäl biträder jag kommitténs förslag i denna punkt. Verksamhetsplanen skall i princip endast utgöra engrund för prövning av koncessionsansökningen. Det förhållandet atl bolagetsenare i sin verksamhet avviker från planen utgör inle skäl för ingripandefrån försäkringsinspeklionens sida om avvikelsen inle innefattar sådantmissförhållande som avses i 19 kap. 11 FRL. Syfiet är alt uppgifierna i verksamhetsplanen skallkomplettera de uppgifter om den tilltänkta verksamheten som finns ibolagsordningen och, för livförsäkringsrörelse, i grunderna. Vad gäller delnärmare innehållet i planen kan jag i allt väsentligt ansluta mig tillkommitténs förslag. Planen bör alltså innehålla t.ex. följande uppgifter. En allmänt hållen beskrivningav innebörden av de försäkringslekniska grunderna. De försäkringsvillkor som angerförsäkringsskyddels omfattning och som bolaget avser att tillämpa. De principer för avgivenålerförsäkring som bolaget avser alt tillämpa. En prognos över del förväntadeekonomiska utfallet under del inledande skedet av verksamheten. En redogörelse för hur bolagetsorganisation kommer atl vara utformad och bolagels verksamhetsområde. 1984/85:77 55 Det ligger i sakens natur atl innehållet iverksamhetsplanen måsle anpassas efter vad koncessionsansökningen avser. Demyndigheier som prövar ansökningar om koncession måste också i det enskildafallel ha möjlighet att begära de kompletteringar av uppgifterna i planen somanses erforderliga. Mittförslag: Elt utländskt försäkringsföretag som driver skadeförsäkringsrörelse iSverige skall deponera värdehandlingar lill ett belopp som motsvararbrultopremieinkomslen av direkt försäkring under räkenskapsåret(omslutningsrelaterad deposition), dock lägst ett belopp motsvarande 300basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (basbeloppsanknutenminimideposition). Depositionen skall göras i värdehandlingar somförsäkringsinspeklionen har godkänt. Ett utländskt försäkringsföretag som driverlivförsäkringsrörelse skall deponera dels minst elt belopp motsvarande 300basbelopp, dels, liksom hiltills, i särskilda tillgångar redovisa värdet av deförsäkringslekniska skulderna. Av minimideposilionen på 300 basbelopp får 90 %användas för alt redovisa fillgångar som skall motsvara värdet av deförsäkringstekniska skulderna. av minimideposilionen skall göras ivärdehandlingar som försäkringsinspektionen har godkänt. Del nuvarandetillägget lill de försäkringslekniska skulderna slopas. Försäkringsinspekfionen fär räll alt medge en lägreminimideposition än 300 basbelopp om detta är motiverat med hänsyn tillomfattningen och beskaffenheten av rörelsen. Deposition skall göras i bank (bankaktiebolag,sparbank eller kredilkassa inom jordbrukskasserörelsen). Förslaget föreslås helt genomfört . Omsärskilda skäl i något fall föreligger får försäkringsinspektionen förlängadenna an-passningsfid med ytterligare högst . Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag, med det undantaget atl kommitténföreslår att deposition skall ske i (betänkan-del, s. 124 fO. Remissinstanserna:Förslaget har i slort godtagits av remissinstanserna. Fullmäktigei riksbank anser att deponering bör ske i annan bank än (bil. 3, 3.3). menar att förslaget inte är konkurrensneulrall eftersomsvenska bolag är tvingade att placera medel i s.k. prioriteradevärdehandlingar, som ger lägre avkastning än nödvändigt (bil. 3,3.5). 1984/85:77 56 Skälenför mitt förslag: Syfiet med deposilionsskyldighelen är att skapa trygghet förde utländska försäkringsföretagens kunder i . Därutöver bör beakias allreglerna om depositionsskyldighet utformas med sikte på att såviit möjligtupprätthålla konkurrenslikställighel mellan svenska och utländskaförsäkringsföretag. Reglerna om deposilionsskyldighel gäller endaslsädan verksamhei som bedrivs genom generalagent. När det gäller säkerhetskravet för utländskaförelags skadeförsäkringsrörelse i har jag, i likhei med kommittén,funnit alt man av praktiska skäl bör basera säkerhetskraven påbruttopremieinkomsten från den svenska affären. Vid fastställandet avsäkerhetskravets relation till brultopremieinkomslen bör det beaktas att en delav riskerna återförsäkras och att ansvarigheten därigenom begränsas. För atl skapa trygghet för försäkringstagarna underförelagets uppbyggnadsskede och så länge som rörelsen är av lilen omfattningbör en minimideposition föreskrivas. Uppenbariigen måste en sådan regelkombineras med föreskrifter om en omslutningsrelaterad deposition för atlerforderlig säkerhet skall uppnås för den som försäkrar i företag med enomfattande rörelse. Kombinationen av minimideposition och omslutningsrelateraddeposition innebär att det högsta av de båda beloppen blir den faktiskadeposilionen. Minimideposilionen bör relateras lill basbeloppelenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vad gäller beloppets sloriek är följandealt beakia. Betryggande säkerhet för försäkringslagarna skall uppnås. Beloppetbör vidare bestämmas så alt ökad konkurrenslikställighel, jämfört med nuvarandeförhållanden, uppnås mellan svenska och utländska försäkringsföretag.Deposilionsbeloppet fär vidare inle sällas sä högt alt det väsentligtöverstiger vad som gäller i andra länder och av det skälet skulle kunnauppfattas som ett faktiskt hinder för etablering i . Från dessautgångspunkter har jag kommit fram lill alt en deposilion motsvarande 300basbelopp bör vara en rimlig nivå för minimideposilionen. Den omslutningsrelaterade depositionen bör iprincip motsvara vad svenska försäkringsbolag redovisar för egen räkning iförsäkringstekniska skulder. Utifrån denna förutsättning har jag, i likhei medkommittén, kommii fram lill att den omslutningsrelaterade depositionen börbeslämmas till av brultopremieinkomslen. Också för livförsäkringsrörelse bör enminimideposition motsvarande 300 basbelopp krävas. Vad gäller reglerna i övrigtom deposilion måsle beaktas att förhållandena inom livförsäkringsområdet iflera avseenden skiljer sig från vad som gäller inom området förskadeförsäkring. För livförsäkringsrörelse är elt utländskt företagskyldigt atl redovisa tillgångar motsvarande värdet av de försäkringstekniskaskulderna. Vidare gäller atl etl belopp motsvarande värdet av skulderna skallvara redovisat i vissa värdehandlingar, som skall förvaras på särskill sätt.Dessa tillgångar 1984/85:77 57 ärpantsatta och får endast användas för fullgörande av företagets päförsäkringsavtalen grundade förpliktelser. Depositionerna får användas, förutom för nu nämndaförpliktelser, även för betalning av böter, viten, avgifier o.d. Iöverensstämmelse med vad kommittén har föreslagil bör avminimideposilionen få användas för alt redovisa tillgångar som skall motsvaravärdet på de försäkringslekniska skulderna. Den nuvarande bestämmelsen om tillägg till deförsäkringslekniska skulderna inom livförsäkring avsägs vid införandetmotsvara den för svenska livförsäkringsbolag stadgade skyldigheten atl göraavsättning lill säkerhetsfond. Kravel på sådan avsättning upphörde /83. Beslämmelsen om tillägg till de försäkringslekniska skuldernaför utländska försäkringsföretag bör därför upphävas. Del är tänkbart att den basbeloppsanknulnaminimideposilionen i vissa fall kan te sig oskäligt hög.Försäkringsinspektionen bör därför ha rätt att i särskilda fall medge en lägreminimideposition än 300 basbelopp. Avgörande för om sådan dispens skallmeddelas bör vara omfattningen och beskaffenheten av rörelsen. Säkerhetskravet bör uppfyllas genom alt tillgångarlill moisvarande värde deponeras i . I frågan om vem som skall kunna förvarade deponerade tillgångarna har fullmäktige i framhållit all mansåvitt möjligt försöker renodla verksamheten till cenlralbanksfunklioner.Fullmäktige ser heller inle några särskilda skäl för alt deposition skall ske iriksbanken och inte i annan bank. Jag instämmer med fullmäktige i denna del ochföreslår alt deposilion skall ske i bankbolag, sparbank eller kreditkassa inomjordbrukskasserörelsen i . Liksom tidigare bör det ankomma påförsäkringsinspeklionen alt ange vilka värdehandlingar som skall godkännas fördeposition. Urvalet bör ske med utgångspunkt i kraven på säkerhet förförsäkringstagarna samt konkurrenslikställighel mellan svenska och utländskaförsäkringsförelag. De föreslagna reglerna om minimidepositionerinnebär, som jag tidigare nämnt, en skärpning i jämförelse med vad som i daggäller. De nya reglerna kommer atl gälla även för sådana utländskaförsäkringsförelag som är verksamma i . För all ge dessa förelagmöjlighet alt successivt anpassa sina depositioner till de strängare kraven bördel bestämmas en övergångstid . Om särskilda skäl föreligger bör dentiden, efter prövning från fall till fall, kunna föriängas avförsäkringsinspektionen . I anledning av vad Svenska aktuarieföreningenuttalat om placering av medel i prioriterade tillgångar villjag framhållaföljande. De föreskrifier om allmän placeringsplikl för försäkringsföretag medsvensk koncession som , med stöd av den kredilpolitiskalagstifiningen, meddelat gäller i princip för såväl svenska som utländskaförsäkringsföretag. Av praktiska skäl har undantagit mindre bolagfrån placeringsplikl. 1984/85:77 58 Eftersomde utländska försäkringsföretagens rörelser i i samtliga fall har enrelativt lilen omfattning har dessa förelag inte kommit atl omfattas av denallmänna placeringsplikten. Delsamma gäller f.ö. även för mindre svenskaförsäkringsbolag. Jag kan inte se alt de omständigheter som jag här har redovisatinnefattar något avsteg från principen om konkurrenslikställighel mellansvenska och utländska försäkringsbolag. Verksamheten i understödsföreningar (föreningar förinbördes bistånd med uppgift att lämna hjälp och stöd ät sina medlemmar ellerderas anhöriga) regleras av lagen (1972:269) om understödsföreningar. En sädanförening skall vara registrerad hos försäkringsinspektionen och stå undertillsyn av inspektionen. Enligt 4 § nämnda lag får registrering endast ske omden avsedda verksamheten är behövlig och även i övrigt ägnad att främja en sundutveckling av försäkringsväsendet. För understödsföreningarna gäller alltså enbehovsprincip av samma innebörd som i fråga om försäkringsrörelse. Kommittén har inte föreslagit någon ändring i lagenom understödsföreningar, såvitt gäller villkoren för registrering. Frägan om en översyn av lagen omunderstödsföreningar kommer alt las upp i samband med behandling avkooperaUonsutredningens (1 1977:01) förslag till ny lagstiftning om kooperativaföreningar. Mol den här angivna bakgrunden finner jag inte skälatl i delta sammanhang ta upp frägan om en ändring av regislreringsvillkorenför understödsföreningar. Mittförslag: Den verksamhet som drivs av ett captivebolag - dvs. etlförsäkringsbolag som ingår i en koncern med uppgifi atl försäkra de övrigakoncernbolagens risker - skall principiellt inte anses oförenlig med en sundutveckling av försäkringsväsendet. Koncessionsprövningen skall således skeenligl de villkor som föreslås gälla för försäkringsbolag i allmänhel. 1 beslutet om koncession skall anges att etlcapfivebolag, som önskar ge koncernbidrag, måste ha gjort maximalaavsättningar till säkerhetsreserv. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag (beiänkandei s. 180 ff). Remissinstanserna:Kommitténs förslag godtas i huvudsak av remissinstanserna (bil. 3, avsnitt 4). Prop.1984/85:77 59 ()hävdar dock att förslaget präglas av väl stor försiktighet till nyetablering,speciellt vad gäller direktförsäkringscaplives (bil. 3, 4.2). Kammarrätten i ochriksskatteverket (RSV) menar att skyldigheten för captivebolag atl göramaximala avsättningar till säkerhetsreserven innan bolaget får gekoncernbidrag bör tas in i kommunalskattelagen (bil. 3, 4.3 och 4.5). RSV redovisar vissa skattefördelarför captivebolag. RSV framhåller alt caplivebolagens verksamhei är åtskild frånden övriga verksamheten inom koncernen och all det mot denna bakgrund börövervägas att införa etl undantag från avdragsrätlen för koncernbidrag tillcaptivebolag (bil. 3, 4.5). har understrukit vikten av att föreskrifier på detkredilpolitiska området om allmän placeringsplikt också träffar captivebolagenför att man skall kunna upprätthålla konkurrenslikhet mellan dessa bolag ochförsäkringsbolag i allmänhet (bil. 3,4.8). Försäkringsjuridiska föreningenönskar ökad klarhet i fråga om möjligheterna för capfivebolag atl försäkrarisker utanför koncernen (bil. 3, 4.11). AGA Re och Re hävdar alldet inte finns skäl alt göra några särskilda begränsningar vad gäller koncernbidragfrån capfivebolag (bil. 3, 4.12 och 4.13). Skälen för mitt förslag: Jag har tidigare uttalat atl denverksamhei som ett captivebolag bedriver är all anse som försäkringsrörelse.Alltså krävs koncession för sådan verksamhet. I delta avsnitt behandlas desärskilda aspekter som aktualiseras vid en prövning av den verksamhet som eltcaptivebolag bedriver. 1 avsnitt 2.5 har jag redovisat defördelar som man vanligen ser i att försäkra koncernens risker i etlcaptivebolag. Själv villjag särskilt framhålla följande. Med captivesystemskapas förutsättningar för ökal självrisktagande inom en koncern. Dettastimulerar i sin tur den skadeförebyggande verksamhelen, något som frånsamhällsekonomisk synpunkt måste betraktas som i hög grad positivt. Konkurrensenfrån captivebolag kan också verksamt bidra till vidareutveckling avförsäkringslösningar inom området för företagsförsäkring. Ett captivebolag kan ha lilluppgift atl direkt försäkra koncernbolagens risker (s.k.direktförsäkringscaptive) eller alt indirekt försäkra koncernens risker (s.k.ålerförsäkringscaptive). De tre captivebolag som verkar i är av delsenare slaget. Som angetts i det föregående innebär detla alt koncernbolagen,när de tecknar försäkring hos elt utomstående försäkringsbolag, kräver atldella bolag skall återförsäkra riskerna hos koncernens captivebolag. Två av desvenska captivebolagen har sin koncession 1984/85:77 60 begränsadtill koncernens risker vid anläggningarna utomlands. Den tveksamhet som harfunnits inför etablering av captivebolag har emellertid gällt möjligheten altförsäkra även en koncerns risker vid anläggningar belägna i Sverige.Tveksamheten har närmast gällt huruvida en sådan etablering är förenlig med behovsprincipeni de nuvarande koncessionsreglerna. Delta har lett till att endast ell bolag,AGA Re, fått koncession och delta under begränsad lid, i avvaktan på detutredningsarbete som slutförts. En omfattande etablering av svenska captivebolagsom försäkrar även risker i sägs ibland innebära en alltför storuppsplittring av försäkringsmarknaden och därför medföra negativa effekler förförsäkringskollektivet i stort.