prop · G803193 · 1984-12-31 00:00:00 — Kapitalvinstkommitlén (B 1979:05) har med förtur utarbetatförslag till realisationsvinslregler på området i två delbelänkanden, (Ds Fi1983:25) Reavinst på konvertibla skuldebrev och (Ds Fi 1984:24) Reavinst på opiionslån.I samband med att det sistnämnda betänkandet överlämnades fann regeringen detpåkallat med provisoriska åtgärder i avvaktan på en Prop.1984/85:193 21 permanent lagstiftning på grundval av betänkandet för altförhindra att optionslänen i stor omfattning utnyttjades för att tillskapaytterligare realisationsförluster. Regeringen föreslog därför att rätten tillavdrag för realisationsförluster på optionsskuldebrev skulle begränsas (prop.1984/85:97). har numera bifallit förslaget (SkU 27, rskr 141, SFS1985:74). 1 den angivna propositionen förklarade jag att jag avsåg altefter remissomgången återkomma med förslag till lagstiftning på grundval avkapitalvinstkommitténs betänkanden och remissynpunkterna. Jag skall nu ta uppden frågan. Kapilalvinstkommilténs förslag lill lagtext på området hari betänkandet Reavinst på optionslån bearbetats så att det omfattar även dettidigare förslaget beträffande konvertibla skuldebrev. Lagtextförslaget börfogas till protokollet i detla ärende som bilaga 1. Remissbehandling har skettav kommitténs betänkanden. Förteckningar över remissinstanserna och sammanställningarav remissyttrandena bör tilläggas som bilaga 2 och 3. Som bilaga 4 bör fogas enredogörelse för gällande rätt på de aktiebolagsrätls-liga och skalterättsligaområdena. Redogörelsen ulgör en sammanfattning av kapitalvinslkommitiénsframställning i motsvarande delar i de nämnda delbeiänkandena. Innan jag gårvidare vill jag också göra en precisering i terminologiskt hänseende. Närbeteckningen optionslån används i det följande åsyftas, om inte något annatdirekt anges ett skuldebrev förenat med en optionsrätt som kan avskiljas fränskuldebrevet och omsättas separat. 2 Allmän motivering 2.1 Inledande synpunkter har aktiemarknaden kännetecknats av enkraftig expansion. Omsättningen på börsen har mångdubblats. En ny marknad föraktier i större familjeförelag - OTC-marknaden - har tillskapats. De nya finansieringsformersom fick sin civilrättsliga reglering -främst konverteringslån och optionslän - har i ökande utsträckning använts avförelagen för anskaffning av kapital. Den utveckling som ägt rum belyser på ett slående sättbeskattningens avgörande betydelse för värdepappersmarknaden och för företagensmöjligheter all anskaffa kapital pä denna marknad. Ändrade skattemässigabetingelser för aktieplaceringar bidrog till den starka allmänna kursuppgångenpå börsen. de nya förmånliga reglerna för vid sidan av börsen marknadsmässiglomsatta aktier torde dagens OTC-marknad inte ha kommit till stånd. Attbeskattningen pä ett avgörande sätt styr marknaden och därmed företagenskapitalanskaffning framgår också med all önskvärd tydlighet av denemissionsverksamhet som förekommit när det gäller konverteringslån ochoptionslän . Del saknas här anled- Prop.1984/85:193 22 ning all i detalj gå in på denna verksamhet. Redogörelserför dessa förhållanden har lämnats i kapitalvinstkommitténs betänkandenReavinst på konvertibla skuldebrev och Reavinst på optionslån. Det räcker härmed att konstalera att utgången i två förhandsbeskedsärenden i februari 1983hos riksskatteverkeis föranledde ett totalt stopp föremissioner av såväl konvertibler som optionslån samt att en väsentligenannorlunda bedömning av regeringsrätten i samma ärenden varden utlösande faktorn bakom emissioner pä ett totalt belopp överstigande 6miljarder kr. under mindre än . Sedan regeringen i början av december1984 i en proposition till föreslagit ett förbud för avdrag förförluster på skuldebrev utgivna i opiionslån har inga ytterligare emissionerägt rum. 1 detta ärende är fråga om att ta ställning lilluttryckliga bestämmelser föl vinslbeskallningen av konvertibla skuldebrev ochoptionslån. Av vad jag sagt kan den slutsatsen dras att en utgångspunktför en sådan reglering bör vara att dessa finansieringsformer sins emellan ochi förhällande till andra former av finansiering ges en så långt möjligt skatlemässigtlikvärdig behandling. Uppnäs inte neutralitet i detla hänseende kommer valet avfinansieringsform alt styras pä ett frän rationella ekonomiska utgångspunkter iövrigt omotiverat sätt. När kapitalvinstkommitlén utformat sina förslag hararbetet bedrivits med just denna utgångspunkt. Kommittéförslagen, som jag intenu i detalj skall redogöra för, innebär bl.a. att konvertibla skuldebrev ochoptionsrätter i ett optionslån skall likställas med aktier vidrealisationsvinstbeskattning, att aktier som tecknas med utnyttjande av ettkonvertibelt skuldebrev eller en optionsrätt skall anses anskaffade närskuldebrevet resp. optionsrätten förvärvades samt att optionsrätter skallutgöra en skattepliktig tillgäng vid förmögenhetsbeskattningen. De nu nämndaförslagen syftar alla till att så långt möjligt åstadkomma ett beskatlningsresultatsom överensstämmer med det som uppkommer vid vanlig nyemission av aktier.Detta syfte har också förslaget frän kommittén om att emissionspriset vid enemission av ett optionslän skall fördelas pä skuldebrevet och optionsrättenoch inte som enligt nuvarande praxis i sin helhet anses belöpa på skuldebrevet. Av vad jag sagt framgår alt jag delar denprincipiella inställning till hur bestämmelserna bör utformas som kommitténgivit uttryck för. Vid remissbehandlingen har också förslagen i allmänhet fåttett positivt bemötande. Ett antal instanser har i och för sig riktatinvändningar mot olika detaljer i förslagen men likväl ställt sig positiva tilluppläggningen i stort. Allvarliga betänkligheter mot en lagstiftning pågrundval av kommitténs förslag har emellertid också framförts.Riksskatteverkets (RSV) uppfattning är den all förslagen beträffandeoptionslånen medför avsevärt merarbete för beskattningsmyndigheterna ochkontrollproblem som är ytterst svåra att hantera. i Göteborgframför liknande syn- 1984/85:193 23 RSV framhåller särskilt att de nu aktuella kommittébetänkandenaendast berör en del av kommiitéuppdraget. Verket ifrågasätter om inte en samladöversyn av realisationsvinstbeskattningen borde föregå ylteriigare lagregleringinom området. Jag kan för egen del i mångt och mycket instämma i vad somframförts frän RSV och i . Det aktuella området inrymmeren betydande komplexitet. En snabb utveckling pågår där nya finansieringsinstrument- vissa ulan särskild civilrättslig reglering - kommer till användning. Jag villinte förneka att detta ger upphov till problem vid beskattningen. Närbeskattningsbestämmelser - som i det aktuella ärendet - skall utformas måsteofta svåra avvägningar göras mellan å ena sidan kravet på enkla och lätlillämpaderegler och å andra sidan önskemålet om ett materiellt riktigtbeskattningsresultat. All tillgodose det sistnämnda önskemålet är när detgäller realisationsvinstbeskattningen liktydigt med att åstadkommaen neutral skaltemässig behandling av olika värdepapper ochfinansieringsformer. Jag vill här skjuta in ytleriigare några påpekanden avallmänt slag. En evig vinstbeskattning av värdepapper kommer alltid alt inrymmatekniska problem om beskattningen helt eller delvis ska bygga pä den verkligavinsten vid en avyttring. Jag är fullt på del klara med att schabloner i störreeller mindre utsträckning måste tillgripas för att underlätta den praktiskahanteringen. Jag är emellertid av fördelningspolitiska skäl inte beredd attförorda vare sig alt den eviga vinstbeskattningen av aktier och liknandeegendom ersätts av en tidsbegränsad beskattning eller att vinstberäkningen heltfrikopplas från den verkliga vinsten. Med det nu sagda har jag velat klargöravilka allmänna förutsättningar som bör gälla för lagstiftningsarbetet inomområdet. Min uppfattning leder emellertid också till den slutsal-sen alteventuella framtida ändringar i realisalionsvinstreglerna för aktier ochliknande värdepapper inte kommer alt vara av sä ingripande slag att de i sigmotiverar ett uppskov med lagstiftningsåtgärder beträffande konvertiblaskuldebrev och optionslån. Min bedömning av om en lagstiftning skall genomföras nu pägrundval av de aktuella kommittébetänkandena grundas sammanfattningsvis på följande. Kommittéförslagen bygger pä en principiellt riktig grundför beskattningen av vinster på värdepapper. Området i sig kännetecknas av komplexitet och snabba förändringar vilket gör det nödvändigt att eftersträvaenkla regler som grundläggande fördelningspolitiska önskemål sätterklara gränser för hur långt föreriklingssträvandena kan drivas. Det ärslutligen angeläget alt det provisoriska avdragsförbud som gäller för förlusterpä skuldebrev utgivna i optionslån kan upphävas så att finansieringsinstrumentetåter blir användbart. Min slutsats blir den att övervägande skäl talar för atten lagstiftning bör genomföras nu och att denna kan grundas på förslagen frånkapitalvinst- Prop.1984/85:193 24 Jag vill här mot bakgrund av den nyssredovisade kritiken mol förslagen påpeka att kommittén också sökt tillgodosekravet på enkla regler. Det bör också tilläggas att jag i det följande i vissadelar kommer att avvika från betänkandeförslagen. Detla sker då bl.a. för attbeakta de önskemål om enklare regler som framförts. Innan jag närmare går in pä de olika förslagen skall jagnågot beröra en näraliggande fråga som lagils upp i en gemensamframställning från och . Iframställningen behandlas aktieoptioner som saknar samband med emissioner avskuldebrev. En redogörelse lämnas för en planerad marknads-mässig omsättning avsädana optioner, vilket är en helt ny företeelse för svenska förhållanden.Enligt föreningarnas uppfattning innebär nuvarande skattemässiga behandling avdessa aktieoptioner ett hinder för en mera omfattande handel. 1 framställningenföresläs mot den bakgrunden alt vissa nya bestämmelser införs i KL. Delhemställs all lagstiftningsåtgärderna genomförs omgående och då lämpligen isamband med behandlingen av förslagen om oplionslänen. Med anledning av framställningen vill jag framhållaföljande. De aktieoptioner som berörs i framställningen är en nyhet i Sverige.Om, och i så fall vilka, ändringar i skallereglerna som kan vara påkallade föratt underlätta denna optionshandel är jag för dagen inte beredd att laställning till. Jag kan därför inte biträda yrkandet i framställningen om enomedelbar lagstiftningsåtgärd. 1 några remissyttranden över betänkandet Reavinst på opiionslånhar vidare begärts vissa klarlägganden och ytterligare lagstiftningsåtgärder.Länsstyrelsen i har framhållit att oklarhet föreligger när detgäller behandlingen av optionsrätter lill anställda. 1 den frågan vill jagendast framhålla att de särskilda bestämmelser som infördes föregående höst omundanlag frän förmänsbeskaltning av anställdas aktieförvärv i det egnaföretaget inte är tillämpliga beträffande ett motsvarande förvärv av optionsrätter.Om en anställd förvärvar en optionsrätt alt teckna aktier i det egna företagettill förmånspris är denna förmän således i princip skattepliktig.Länsstyrelsen i har framhållit att lågförtäntande reverseranvänds som vederlagsform bl.a. vid aktieöverlålelser i syfte att framkallarealisationsförluster. föreslår all sådana reverser i principskall behandlas på samma sätt som skuldebrev i optionslån. Frågor kringbeskattningen av räntebärande värdepapper i allmänhet kommer att behandlas i kapilalvinstkommilténsfortsatta arbete. I detta torde den fråga som tagit upp komma attingå. Jag är mot den bakgrunden inte nu beredd all la ställning tilllänsstyrelsens förslag. 1984/85:193 25 2.2 Beskattningen vid avyttring av ett konvertibeltskuldebrev Mitt förslag: Ett konvertibelt skuldebrev skall vidavyttring beskattas enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. kommunalskattelagen förslag: Samma som mitt. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks överlag. fiamför en avvikande mening och förordar attbeskattning skall ske enligt bestämmelserna i 35 § 4 mom. KL för lös egendom. Skälen för mitt förslag: Vid den reform av aktievinslbeskattningensom genomfördes uttalade den dåvarande departementschefen att obligationeroch liknande handlingar normall inte var föremål för samma långsiktigavärdestegring som aktier och ej heller omsattes i samma utsträckning. Detsaknades därför anledning alt vid realisationsvinstbeskattningen jämställa demmed aktier. Departementschefen ansåg visserligen all de konvertiblaskuldebreven intog en särställning genom alt värdet på dem i många fall kundeväntas stiga i samma mån som aktierna i det bolag som gett ut skuldebreven. Hanfann emellertid att det då inte fanns tillräckliga skäl att föra in dekonvertibla skuldebreven under aktievinstreglerna (prop. 1975/76: 180 s. 172). Sedan är 1976 har förhållandena förändrats avsevärt påvärdepappersmarknaden. Omsättningen har mångdubblats och ett flertal nya flnansie-ringsinstrumenthar kommit till användning. Ett stort antal bolag har gett ut konverteringslån. Mångasådana lån har inregistrerats på . Konverteringslånen harblivit en välkänd och allmänt accepterad finansieringsform. De senaste årens utveckling har därför gett ett betydligtbättre beslutsunderlag för bedömningen av den skattemässiga behandlingen av dekonvertibla skuldebreven än det som fanns . Del torde sålunda stå klartatt värdeförändringarna på ett konvertibelt skuldebrev är i stort likartade meddem som bolagets aktie undergår. En placerare kan alltså genom innehav av ettkonvertibelt skuldebrev tillgodogöra sig aktiens värdestegring. Även vidkursfall är värdeförändringen pä det konvertibla skuldebrevet och aktienlikartad, i vart fall ned till en kurs motsvarande skuldebrevetsinlösenbelopp. Värdeförändringarna på del konvertibla skuldebrevet styrs allisåi hög grad av kursen på bolagets aktie. Till de erfarenheter som vunnits hör vidare att konverteringslån mestadels emitteras medföreträdesrätt för bolagets aktieägare. Såväl bolaget som dess aktieägare tordedärför uppfatta ett sådant lån som en direkt ersättning för en nyemission avaktier. Prop.1984/85:193 26 på marknaden torde ett konvertibelt skuldebrev uppfattassom ett nära substitut till en aktie. Enligt min uppfattning talar de nu nämnda omständigheterna- värdeförändringarna på aktien och konvertibeln samt nyemissionskaraktärenhos ett konverteringslån - klart för alt beskatta ett konvertibelt skuldebrevenligt aktievinstreglerna i 35 S 3 mom. KL. Jag finner det också uppenbart atten sådan beskattning av de konvertibla skuldebreven bäst tillgodoser den skattemässiganeutraliteten mellan nyemission och konverteringslån som finansieringsformer. Som kapitalvinstkommittén och ett par av remissinstansernaframhållit finns del dock vissa skäl som talar för att även beskattavinster på konvertibla skuldebrev enligt reglerna för lös egendom i 35 § 4 mom.KL. Jag tänker dä främst på det förhållandet all ett konvertibelt skuldebrev civilrätlsligtär ett skuldebrev och omfattar en fordringsrätt mol bolaget. Innehavaren kanvälja all vid löptidens slut inlösa skuldebrevet och alltså avstå frånkonvertering. Ett annat sådant skäl är att det rena skuldebrevsvärdel hos konvertibleri vart fall vid emissionstillfället är större än aktievärdet. Från bl.a. dessautgångspunkter kan hävdas alt konvertibla skuldebrev bör beskattas enligt sammaregler som fordringsrätter i övrigt. Enligt min mening bör emellertid de sist nämnda förhållandenainte tillmätas avgörande betydelse. Huvudsyftet med ett konverteringslån är ide flesta fall alt öka det emitterande bolagets aktiekapital. Man kan därförutgå frän att bolaget vid emissionen beräknat emissionskursen så att sannolikhetenär hög för att innehavaren av ett konvertibelt skuldebrev verkligen kommer attfinna det fördelaktigt att utnyttja sin konverteringsrätt. Enligt minuppfattning bör man normalt kunna utgå från delta förhällande. Denomständigheten all det konvertibla skuldebrevet även innefattar en fordringsrätlär därför i allmänhet av underordnat intresse. Vidare är det sä alt även om detrena skuldebrevsvärdet kan vara förhållandevis stort på ett konvertibeltskuldebrev sker värdeförändringen huvudsakligen på dess aklievärde. Slutligengör den i allmänhet länga konverteringsliden att aktievärdet kan förväntasnärma sig eller t.o.m. överstiga del rena skuldebrevsvärdet. Min slutsats blirdärför att övervägande skäl talar för att jämställa konvertibla skuldebrev medaktier vid realisationsvinstbeskattningen. Jag föreslår således att konvertibla skuldebrev skallbeskattas enligt aktievinstreglerna i 35§ 3 mom. KL. I huvudsak innebär dettaatt hela vinslen vid en avyttring skall upptas till beskattning ominnehavstiden understiger . Uppgår innehavsliden lill eller meratas av vinsten upp till beskattning. Någon ylteriigare minskning av denskattepliktiga delen av vinsten sker därefter inte oavsett innehavstidenslängd. Mitt förslag medför att den nuvarande skattefriheten förvinster innehav upphör. Jag återkommer senare till frågan omeventuella särskilda bestämmelser för de konvertibla skuldebrev som ulgettstidigare. 1984/85:193 27 2.3 Beskattningen vid avyttring av en optionsrätt tillnyteckning Mitt förslag: En optionsrätt skall vid avyttringbeskattas enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. kommunalskatlelagen. förslag: Samma som mitt. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser har godtagitförslaget. Skälen för mitt förslag: Optionsrätterna är vid emissionenknutna till särskilda optionsbevis, vilka efter emissionen kanavskiljas frän skuldebreven. Optionsbevisen är löpande skuldebrev och kandärför cirkulera självständigt. Det är således nödvändigt att ange hurbeskattningen av dem skall ske efter en avyttring. Enligtrådande praxis kan en avyttring av en optionsrätt komma att beskattas på tvåolika sätt. Om endast optionsrätten överläts sker beskattningen enligt aktievinstreglernai 35 S 3 mom. KL. Avser avyttringen däremot en unit, dvs ett skuldebrevsammanhållet med en optionsrätt, sker beskattningen enligt reglerna för övriglös egendom i 4 mom. samma paragraf. Innehavaren av en unit kan således i mängafall själv välja enligt vilka bestämmelser beskattningen skall ske. Nuvarandepraxis skapar osäkerhet och kan även ge upphov till skilda marknader för sammaslag av optionsrätter. Enligt min mening är delta otillfredsställande. Avyttringarav samma slag av egendom bör beskattas enligt ett och samma regelsystem.Nuvarande ordning bör därför inte behållas för framtiden. Enoptionsrätt berättigar innehavaren alt på vissa i förhand bestämda villkorteckna en aktie. Någon annan rättighet mot utställaren medför den inte. Dessvärde är därför helt beroende av nyleckningsmöjligheten. Optionsrättens värdeoch värdeförändringar bestäms således helt av värdet och kursutvecklingen påaktien. Optionsrätten kan därför sägas vara identisk med en teckningsrätt tillaktie, som endast utsträckts i tiden. På detta sätt uppfattas den också påmarknaden. Teckningsrätter beskattas vid avyttring enligt aktievinstreglerna i35§ 3 mom. KL. Enligt min uppfattning kan någon annan beskattningsmetod inteheller komma i fråga för optionsrätter. Även dessa bör således beskattas enligtaktievinstreglerna. 2.4 Fördelningen av emissionspriset Mitt förslag: Emissionspriset för ett skuldebrev förenatmed optionsrätt skall fördelas sä alt skuldebrevet åsätts sitt marknadsvärdeoch optionsrätten det resterande värdet. förslag: Samma som mitl. Prop.1984/85: 193 28 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom tvätillstyrker att emissionspriset fördelas. Ett par instanser anser attfördelningen skall ske med ledning av skuldebrevels och optionsrättensrespektive marknadsvärden. Länsstyrelserna i samtJämtlands län anser att hela emissionspriset skall hänföras till skuldebrevet. Skälen för mitt förslag Som jag tidigare nämnt kan opiionsbeviset skiljas frånskuldebrevet. Båda dessa värdepapper kan alltså omsättas var för sig. Det ärdärför nödvändigt att ange hur emissionspriset i ett optionslån skall fördelas . Fördelningenav emissionspriset ulgör endast en del av beräkningen av den vidrealisationsvinstbeskattningen avdragsgilla anskaffningskostnaden.Ställningstagandet i den frågan får emellertid effekter i ett antal hänseendenvarför jag funnit det nödvändigt att först diskutera den. Jag skall senareåterkomma till övriga bestämmelser om beräkning av anskaffningskostnaden. Detkan här anmärkas att motsvarande problem inte uppkommer vid emissioner av konverteringslånsom inte också omfattar optionsrätter. Det beror på att konverteringsvillkorel som mycket liknar en optionsrätt - inte är avskiljbart från skuldebrevet.Någon uppdelning av konvertibelns pris blir därför aldrig aktuell. Jag tar först upp frågan om en verklig fördelning börgöras eller om nuvarande ordning, som innebär att någon egentlig fördelninginte görs, bör beslå. Jag vill inledningsvis erinra om att jag i prop. 1984/85:97 preliminärt tagit ställning mol nuvarande praxis. Jag anförde då (s.9) attdet nuvarande rättsläget i fråga om emissionsprisets fördelning inte bordebestå i ett framtida system för beskattningen av optionslån. 1 praxis tillämpas nu den metoden att hela emissionsprisettillförs skuldebrevet. Ingen del därav anses falla på optionsrätten. Motivenför denna fördelning är dels att bolaget kan anses ha lånat en summa sommotsvarar emissionspriset, dels att bolagen i sin redovisning hänför helapriset till ett skuldkonto. De remissinstanser som förordar dennafördelningsmetod gör emellertid detta från en annan utgångspunkt, nämligen denatt metoden är enkel att tillämpa för såväl skattskyldiga somtaxeringsmyndigheter. Problemet med de realisationsförluster som metoden ledertill vill dessa remissinstanser lösa med ett permanent avdragsförbud försädana förluster. Sedan förslaget i prop. 1984/85:97 om begränsning iavdragsrätten för förluster på skuldebrev utgivna i optionslån las fram har,såvitt är mig bekant, inga nya optionslån ulgetts eller aviserats. Det ärtydligt att av-dragsförbudet gör att optionslånen är ekonomisktattraktiva. För bolagen är det främst den låga räntesatsen på skuldebreven somgör optionslånen fördelaktiga. Enligt min mening är det inte troligt attbolagen Prop.1984/85:193 29 är villiga all höja räntesatserna pä optionslånen för allpä sä sätt kunna eliminera verkan av avdragsförbudet. 1 det nu rådande lägetväljer bolagen med stor sannolikhet en annan finansieringsform än optionslånför all täcka sina kapitalbehov. Del torde slå klart att ett permanentavdragsförbud av det slag som tillfälligt råder skulle förhindra vidareemissioner av optionslän. En sådan utveckling är enligt min uppfattning inteönskvärd. Bolagen bör kunna utnyttja de civilrätlsligt tillåtna formerna förkapitalanskaffning. Det är därför viktigt att valet av finansieringsform sälångt möjligt görs oberoende av skattekonsekvenserna för bolagen eller långivarna.Det nu gällande avdragsförbudel är inte förenligt med ett sådant synsätt. Slutsatsen av vad jag nu anfört blir därt"ör attavdragsförbudet måste hävas. Avsikten har också varit att förbudet skulle gällakortast möjliga tid. Enligt i skulle ettdelvis bibehållande av avdragsförbudel kunna vara ett alternativ.Länsstyrelsen föreslär att förlusterna på skuldebreven skulle få kvittas endastmot vinster på samma slags värdepapper. Del föreligger emellertid en betydanderisk för att ett sådant avdragsförbud fortfarande gör optionslånen ekonomiskt oait-raktivasamtidigt som lagstiftningen kompliceras. Om hela emissionspriset hänförs lill skuldebrevet uppgår föriustenerfarenhetsmässigt till av det nominella värdet vid en försäljning avskuldebrevet efter emissionen. Enligt min uppfattning gör detta attendast alternativet med full kvitlningsrätl år realistiskt. Jag är emellertidinte beredd att acceptera att den tidigare situationen med avdragsrätl förfiktiva realisationsförluster återuppstår. Den kritik som riktats mot förslaget om en verkligfördelning av emissionspriset och de alternativ som därvid framförts anser jaginte ha sådan tyngd att de föranleder mig all frångå mitt preliminäraställningstagande i frågan i prop. 1984/ 85:97.