prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — (Jfr 5 kap. 5 8 andra och Iredje styckena i ulredningensförslag) I paragrafen behandlas dels näringsidkares skyldighet atlvårda ett föremål som han har hållit kvar enligt 49 8 eller som inle harhämtats i rätt tid av konsumenien, dels näringsidkarens räll till ersättningför vården. Paragrafen innehåller också en erinran om näringsidkarens rätt atlsälja föremål som inte har hämtats. Denna bestämmelse om näringsidkarens vårdplikl tar siktepå samma situation som den som har behandlats i 498, nämligen atl föremålel förGänsten på grund av konsumentens dröjsmål ligger kvar hos näringsidkaren eflerdet atl Gänsten har slutförts. Beslämmelsen är lillämplig oavsett omnäringsidkaren håller kvar föremålet med stöd av 49 8 eller om konsumenten harunderlåtit alt hämta ul föremålel. I de aktuella fallen är näringsidkaren skyldig atl vidlade ålgärder som skäligen kan krävas av honom för all vårda föremålel.Bestämmelsen kan ses mot bakgrund av den allmänna omsorgspliklen enligt 4 8. 1984/85:110 331 Vad den angivna vårdpliklen närmare innebär får bedömasfrån fall lill 50 § KtJL fall. Omsländigheler som därvid är av beiydelseär exempelvis föremålels värde och beskaffenhel saml näringsidkarens resurseroch möjligheter all vidta olika åtgärder. I vissa fall torde även dröjsmåletsulslräckning i tiden kunna vägas in i bedömningen. Förhållandena kan givelvis i del enskilda fallet varasådana att man av näringsidkaren inle kan kräva lika slor omsorg som annars omkonsumenlens egendom sedan denne har kommit i dröjsmål med avhämtandd. Åven idenna siluation har visserligen näringsidkaren ett s.k. presumlionsansvar,dvs. han är skyldig att ersätta skada på egendomen om han inte visar all skadanej beror på försummelse på hans sida (se 32 S och specialmoliveringen tilldenna paragraf)- Som antytts kan bedömningen av vad som i dröjsmålsfallen ulgörförsummelse bli mindre sträng mol näringsidkaren än annars. 1 första slyckel andra meningen anges atl näringsidkarenhar rätt till skälig ersättning för vården. Denna rätl gäller oavsett vad somär orsaken till konsumentens dröjsmål. Ersättningen skall givelvis läckanäringsidkarens koslnader för vården. Kostnaderna kan vara direkl betingade avvården, exempelvis i form av arbete eller utlägg, men de kan också ulgöra del ifasta koslnader såsom för hyra och liknande. En bilreparalör kan t. ex. varaberättigad till ersättning för garagehyra vare sig han särskilt har hyrt enplals i annans garage eller han har låtit konsumentens bil slå kvar ireparatörens egna lokaler. Vid bedömningen av vad som ulgör skälig ersättningmåste man givelvis ta hänsyn lill omfaltningen av näringsidkarens vårdplikt idel aktuella fallet. Har näringsidkaren vidlagil ålgärder som inle skäligen kananses ha varit påkallade, kan följden bli att hans koslnader för dessa ålgärderinle ersätts i full utsträckning. Om näringsidkarens ersättningskrav slår iöverensslämmelse med hans vårdplikl, skall han däremol i princip ha fullersättning för sina koslnader. I beslämmelsen erinras om att näringsidkaren i vissa fallkan sälja föremålel för Gänsten med lillämpning av lagen (1950:104) om rätt förhantverkare att sälja gods som ej avhämtats. Som har anförts i den allmännamoliveringen (avsnitt 1) är avsiklen alt den lagen skall samiidigi med allkonsumenttjänsllagen Iräder i krafl ersättas av ny lagsliflning om räll attsälja saker som inle har hämtats. Första stycket i förevarande paragraf ärtillämpligl också på Gänster som avser förvaring. Hänvisningen i andra styckeltill lag gäller däremot inte Uänsler som avser förvaring. Avsikten äremellertid all den nya lagsliftningen om rätl alt sälja saker som inle harhämtats skall omfatta även saker som har lämnats in för förvaring (se Ds Ju1981: 2). Prop.1984/85:110 332 4.1.9 Ikraftirädande 54 § köplagen Denna lag träder i kraft . Av allmänna principer följer all den nya lagen lillämpasendasl på sådana avtal om Gänsler som har iräffals efler ikrafllrädandd. Ocksåsådana regler i lagen som inle förutsäller atl ett avtal om Gänsl har iräffalstillämpas fr. o. m. dagen för ikrafllrädandd. Det gäller bestämmelserna i 6 och7 88 om näringsidkarens skyldighel att på förhand avråda konsumenten från alllåla ulföra en Uänsl, liksom beslämmelserna i 37 8 om konsumenlens skyldighelatl belala för en förberedande undersökning. 4.2 Förslaget till lag om ändring i köplagen Har köparen ej från del godset av honommottagits givit säljaren meddelande, all han vill lala å fel eller brisl, havesin lalan förioral, ulan så är att säljaren ålagil sig atl jämväl efter nämndalid svara för godset, eller svikligl förfarande ligger säljaren lill last. Förslagel innebär atl preskriptionstiden för en köparesanspråk på grund av fel eller brist i godset förlängs från nuvarande . I övrigt behålls paragrafen oförändrad. Skälen för den föreslagnaändringen har redovisals i avsniU 2.12.1 i den allmänna moUveringen. I enlighet med vad som har förordats där skall ändringen iköplagen träda i kraft med konsumenlGänstlagen och molsvarandeändring i konsumenlköplagen (se avsnitt 4.3), dvs. Denäldre bestämmelsen om ett års preskriptionstid skall dock fortfarande gälla ifråga om avtal som har ingåtts före nämnda dag. Delta följer av allmänna principer. 4.3 Förslaget till lag om ändring i konsumenlköplagen Vill köparen göra gällande befogenhet på gmnd av fel ivaran, skall han underrätta säljaren om felet inom skälig tid efter det atl hanmärkt eller bort märka detta, dock ej senare än ivå år från det han mottogvaran. Har annan än säljaren för dennes räkning åtagit sig att avhjälpa fel ivaran, får underrättelsen i stället lämnas till den som gjort åtagandet. Försummar köparen att lämna underrättelse såsom anges iförsta stycket, föriorar han rätten att göra gällande befogenhet på gmnd avfelet. Förslaget innebär att preskriptionstiden för köparensanspråk på gmnd av fel i varan förlängs från nuvarande etl år lill ivå år. 1övrigt behålls paragrafen oförändrad. Skälen för den föreslagna ändringen harredovisats i avsnitt 2.12.1 i den allmänna motiveringen. Paragrafen är tvingande till köparens förmån på del sättsom framgår av 2 8 konsumenlköplagen. Prop.1984/85:110 333 Åndringen föreslås träda i krafl samUdigt medkonsumenlGänstlagen, 4 8 marknadsförings-dvs. Denäldre beslämmelsen om elt års preskriptions- 'gen lid skall dockfortfarande gälla i fråga om köp som har ingåtts före nämnda dag. Detta följerav allmänna principer. 4.4 Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen Saluhåller näringsidkare till konsument för enskilt brukvara, som på grund av sina egenskaper medför särskild risk för skada på personeller egendom, kan marknadsdomslolen förbjuda honom all fortsätta därmed.Delsamma gäller, om varan är uppenbarl oGänlig för silt huvudsakliga ändamål.Förbud kan meddelas även anslälld hos näringsidkare och annan som handlar pånäringsidkares vägnar. Vad som sägs i första styckel om saluhållande av varorgäller även då konsumenien erbjuds en ijänsl som avses i konsumenlljänsllagen(1984:000) eller erbjuds all mol ersällning förvärva nytUanderätt lill en varaför enskilt bruk. Förbud enligt denna paragraf får ej meddelas i den mån deti författning eller beslut av myndighel har meddelats särskilda bestämmelser omvaran eller ijänsten med samma ändamål som förbudet skulle fylla. (Jfr utredningens förslag till ändring imarknadsföringslagen) Lagändringen innebär att generalklausulen omproduktsäkerhet m.m. i 4 8 marknadsföringslagen utvidgas till att omfatta ävenfall då en näringsidkare mol ersättning erbjuder konsumenter sådana Gänstersom avses i konsumenttjänstlagen. Del blir därmed möjligl atl med stöd avparagrafen i marknadsrättslig ordning förbjuda näringsidkaren alt fortsätta medall på angivet sätt tillhandahålla en Gänst som avses i konsumenlGänstlagen.Fömtsättningen för detla är all Gänsten på grund av sina egenskaper medförsärskild risk för skada på person eller egendom eller alt Gänsten är uppenbartoGänlig för sitt huvudsakliga ändamål. Förbud kan meddelas även den som äranställd hos en näringsidkare och andra som handlar på näringsidkarens vägnar. Förbud enligt paragrafen meddelas av marknadsdomslolen.Etl sådani förbud skall enligt 5 8 marknadsföringslagen förenas med vite, omdet inte av särskilda skäl är obehövligt. I fall som inte är av större vikt fårförbudsfrågan emellertid enligt 14 S marknadsföringslagen prövas av konsumentombudsmannengenom s.k. förbudsföreläggande. Ett inom utsatt Ud godkänt förbudsföreläggandegäller som ett förbud som har meddelats av marknadsdomslolen. Ansökan hos om förbud enligt 4 S görsenligt 10 S marknadsföringslagen av konsumentombudsmannen. Beslutar denne förett vissl fall att inte göra en sådan ansökan, får ansökan emellertid görasockså av sammanslutning av konsumenter, löntagare eller näringsidkare. 1984/85:110 334 1övrigt kan beträffande handläggningen av frågor om förbud enligt 4 §marknadsförings-förevarande paragraf hänvisas till marknadsföringslagen ochdess förarbe- lagen ten (prop. 1975/76:34; jfr även prop. Etlförbud avseende fortsatt erbjudande mol ersällning av en Uänst som avses ikonsumenlGänstlagen kan enligt paragrafen meddelas först och främst om tjänstenpå grund av sina egenskaper medför särskild risk för skada på person elleregendom. I fråga om vad som avses härmed kan i alll väsentligt hänvisas tillvad utredningen har anfört i sitt belänkande (s. 206-207 och 511-512). För attell förbud skall meddelas måste det i princip vara fråga om fall därskaderisken är knuten till konstmktionen eller utformningen i övrigl av delmaterial som näringsidkaren använder för Gänsten eller till den melod eller delförfaringssätt i övrigl som han använder för denna. Som exempel på det senarekan nämnas en metod för reparalion av bilbromsar som medför särskild risk förnedsatt eller utebliven bromsverkan eller en melod för installation avrörledningar i byggnader som medför särskild risk för läckage ochöversvämningsskador. I enlighel med vad utredningen har framhållit är deldäremot inte avsell atl förbudsmöjligheten skall omfatta situationer därskaderisken beror på den enskilde näringsidkarens slarv eller bristandeyrkesskicklighet i övrigl (se betänkandet s. 207). De gränsdragningsfrågor somhärvid kan uppkomma får överlämnas lill rättstillämpningen. Skaderiskenskall vara så betydande alt del är befogat med en så ingripande åtgärd som ettförbud. Vid denna bedömning bör särskilt beaktas möjligheterna alt motverkaolika skaderisker genom information - t. ex. varningsmärkning eller tydligabruksanvisningar - i stället för förbud. Enligt 3 8 marknadsföringslagen kan ennäringsidkare åläggas atl vid marknadsföring lämna information av särskildbetydelse från konsumenlsynpunkl. Förbud bör givelvis inte komma i fråga förtjänster som trots att de innebär skaderisker kan anses godtagna av samhället.Det är här fråga om principer för bedömningen enligt förevarande paragraf somalllsedan marknadsföringslagens tillkomst har tillämpats när det gäller varorGfr prop. 1975/76: 34 s. 101-102 och 128). har framhållit kan del vara lämpligt att söka närmare precisera desäkerhets- och informationskrav som bör ställas upp i fråga om vissa slagsGänster. Detta kan ske genom sådana rikllinjer som -regelmässigt efter ingående överläggningar med branschorganisationer e.d. -utfärdar med stöd av sin instruktion Gfr bl.a. prop. 1976/77:123 s. 370-371). Etlförbud enligt paragrafen kan vidare riktas mot fortsall erbjudande molersättning av en Gänst som avses i konsumentGänsUagen, om tjänsien är uppenbartotjänlig för sin huvudsakliga ändamål. I princip avses inte heller här fall däroGänlighden beror på den enskilde näringsidkarens slarv eller bristandeyrkesskicklighet, utan endasl fall där en Gänsl är så atl säga lill sin artuppenbart oGänlig för sitt huvudsakliga ändamål. Prop.1984/85:110 335 på del malerial som används för Gänsten eller på melodeneller Ullväga- 4 8 marknadsförings-gångssätiel i övrigt för utförandet avdenna. Som exempel kan nämnas en '"8" rostskyddsbehandling som inleleder till ell godlagbart rostskydd anlingen på grund av alt detroslskyddsmedel som används är odugligl eller på grund av atl metoden för attanbringa medlet medför risk för röstning. Kravet på all Gänsten skall varauppenbart oGänlig för sitt huvudsakliga ändamål innebär att förbud skall riktasendasl mol klart odugliga Gänsler. Del är däremol inle avsikten all Uänsler somerbjuds i förenklat utförande e.d. skall förbjudas om de fyller en funklion förkonsumenlerna. OUänlig-hetsbedömningen skall grunda sig på objektivt påvisbaraförhållanden. Till grund för bedömningen bör normall ligga resultatet avprovningsverksamhet eller sammanställningar av konsumenlerfarenheter e.d. Gfrprop. 1975/76: 34 s. 128). Tjänstens "huvudsakliga ändamål" utgör del ellerde ändamål som framsiår som normall eller i vart fall ligger nära lill handsför en Uänst av del akluella slaget. Lika litet som när del gäller varor är deti fråga om Uänsler meningen atl mer speciella ändamål som har angetts iprodukllöf-len vid marknadsföring skall beaklas vid oGänlighdsbedömningen Gfrprop. 1975/76:34 s. 128). Ingrepp mot orikliga, vilseledande eller överdrivnalöften i marknadsföring bör i ställd ske enligt reglema om olillböriigmarknadsföring. Ett förbud enligt förevarande paragraf kommer alliså i regel ifråga endasl då oGänlighden beror på Gänsien som sådan, oberoende avulformningen av marknadsföringen avseende Gänsien Gfr prop. 1975/76: 34 s. 128). Bestämmelsen har lill syfte atl förebyggakompdenskonflikler mellan olika myndigheler. Den bör i fortsättningensjälvfallel gälla även belräffande sådana Uänsler som kan bli föremål förförbud enligt paragrafen och har därför ändrals i enlighel med detla. I frågaom den närmare innebörden och tillämpningen av beslämmelsen får hänvisas lillprop. 1975/76:34 s. 113-114 och 128-129. Som lidigare har framgått kommer ett förbud som harmeddelals enligt förevarande paragraf alt få civilrättsliga konsekvenser enligtkonsumenl-Gänstlagen. Belräffande denna fråga får hänvisas lill 5, 9, 15 och2188 konsumentUänstlagen samt till vad som har anförts i specialmoliveringenlill dessa beslämmelser Gfr även specialmotiveringen till 12 8 konsumenl-Gänsllagen). Ändringen i marknadsföringslagen bör träda i kraftsamtidigt med konsumenlGänstlagen, dvs. Någraövergångsbestämmelser behövs inte Gfr belänkandet s. 513). Prop.1984/85:110 336 4.5 Förslaget till lag om ändring i konsumentkreditlagen 23 a 8 konsument- kreditlagen Tjänster på kredit Beslämmelserna i 1014 §§ lillämpas även ijråga om kredilför förvärv av en ijänsl som avses i konsumenlljänsllagen (1984:000), omförvärvei moisvarar ell kredilköp enligt 3 §. (Jfr utredningens förslag lill ändring ikonsumenlkredillagen) Genom förevarande paragraf görs vissa bestämmelser omkredilköp i konsumenlkredillagen omedelbarl lillämpliga även på kredilförvärvav sådana ijänsler som avses i konsumenlljänsllagen, om kredit förvärvet avGänsten motsvarar etl kreditköp enligt den definition av delta begrepp somåterfinns i 3 8 konsumenlkredillagen. Frågan har behandlals ulförligl i avsnitt2.12.3 i den allmänna motiveringen. Där har även berörts frågan om analogisklillämpning av de ifrågavarande beslämmelserna i konsumentkreditlagen vidkonsumenlens kredilförvärv av andra Uänster än sådana som avses ikonsumenttjänsllagen. De beslämmelser som enligt paragrafen blir direkllillämpliga vid kreditförvärv av Uänsler som moisvarar kredilköp ulgörcenirala regler lill skydd för konsumenten mot alltför betungande avlalsvillkorm.m. Del gäller lill en början beslämmelserna i 10 8 omkonsumenlens befogenheter mol en särskild kredilgivare i s.k.treparlsförhållanden och det därtill anknytande förbudei mol vissafordringsbevis, bl.a. växlar, i 11 8. Vidare gäller del beslämmelserna i 12 8om konsumentens räll att belala sin skuld lill krediigivaren och ombegränsning av kreditgivarens rält att göra gällande en s. k. förfalloklausul,dvs. ett förbehåll om rätt lill betalning i förlid vid betalningsdröjsmål e.d.,samt de därmed sammanhängande bestämmelserna i 13 8 om hur man skall beräknakreditgivarens fordran vid betalning i förlid. Dessa innebär i princip altkonsumenten får en viss reduktion av kreditkoslnaden med hänsyn till alt heladen överenskomna kredittiden inle ulnyttjas. Slulligen kommer även beslämmelseni 14 8, som innebär alt ell s.k. avräkningsförbehåll inle kan göras gällandemot konsumenien, all bli lillämplig. Förevarande paragraf är, liksom de beslämmelser lill vilkaden hänvisar, Ivingande lill konsumenlens förmån på det sätt som framgår av 4 8konsumenlkredillagen. En grundläggande förutsättning för atl bestämmelserna i10-14 88 enligt förevarande paragraf skall bli lillämpliga vid ettkreditförvärv av en Gänst är all kredilen omfattas av konsumenlkredillagen. Detskall alltså vara fråga om en kredit (betalningsanslånd eller lån) som äravsedd huvudsakligen för enskilt bruk och som lämnas - eller förmedlas - tillkonsumenten av en näringsidkare i dennes yrkesmässiga verksamhet (I 8konsumentkreditlagen; jfr prop. 1976/77: 123 s. 152-155, 346-347 och 368-369). Vidarekrävs det att kreditförvärvel av Gänsten moisvarar etl kreditköp 23a § konsument- enligl definitionen i 3 8konsumentkreditlagen. Dettainnebär att det för det första kan vara fråga om etl sådani förvärv av entjänst vid vilket den näringsidkare som är konsumenlens motpart i avtalet omtjänsten lämnar konsumenten anstånd med någon del av betalningen för tjänsten.Frågan humvida näringsidkaren sålunda har lämnal ett betalningsanstånd fårbedömas mot bakgrund av den dispositiva bestämmelsen 1418 första stycketkonsumentGänstlagen om liden för betalningen av en Gänst och bestämmelserna i49 8 samma lag om näringsidkarens s. k. retentionsrätt vid vissa slags Gänster. AvserGänsten elt föremål som har överlämnats i näringsidkarens besittning eller somskall tillverkas av honom (se 49 8 konsumenujänstlagenj, får konsumenien ansesha erhållil kredil i form av ett betalningsanslånd så snart näringsidkarenlämnar ul föremålet lill konsumenien eller någon som företräder denne utan attha fåll full betalning för tjänsten Gfr prop. 1976/77: 123 s. 157-158). Detlagäller dock inle, om näringsidkaren fordrar full betalning för Uänslen men vidtvist om belalningen måsle lämna ul föremålet för Uänslen därför attkonsumenien släller säkerhet för näringsidkarens fordran. Vidandra tjänster, t.ex. vid arbete pä fast egendom eller på föremål ikonsumentens hem, får konsumenten i princip anses ha erhållit elt betalningsanstånd,om inle näringsidkaren i lillräckligi nära samband med att Gänsten harslutförts framställer en anfordran om att hela betalningen -resp. hela denåterstående belalningen - för tjänsten skall erläggas omgående (se 41 8konsumenlGänstlagen). En sak för sig är att konsumenten i ett sådant fall kanbehöva någon tid på sig för att skaffa fram pengar. Detta innebär inte attnäringsidkaren har lämnal konsumenten etl betalningsanstånd i den mening somavses här. Så kan inte heller anses vara fallel, om tidpunkten för konsumentensbetalningsskyldighet flyttas fram så mycket som fordras på gmnd av attkonsumenten har begärt en specificerad räkning (se 41 8 andra slycketkonsumenlUänsllagen). Föratt näringsidkaren skall kunna anses ha lämnal ett betalningsanstånd måste hanalltså frivilligt ha medgett ett uppskov med hela eller en del av betalningentill en senare tidpunkt än som följer av den dispositiva bestämmelsen i 41 8första styckel konsumenttjänstlagen. Medgivandet kan ha lämnats uttryckligeneller tyst, genom s. k. konkludenl handlande. Del saknar betydelse om det harlämnats på förhand, t. ex. i avtalet om Uänsten, eller först efler det atl konsumentensbetalningsskyldighet har inträtt. Åven betalningsanståndels längd ochbeloppsmässiga omfattning saknar i princip betydelse Gfr prop. 1976/77:123 s.158). Delnu sagda har avsett den principiella frågan om när kredil i form avbetalningsanstånd kan anses föreligga vid konsumentUänsler. 1 prakliken tordedenna fråga knappast komma att ställas på sin spels vid tillämpningen avförevarande paragraf. För alt de bestämmelser lill vilka paragrafen 22 1984/85. 1984/85:110 338 hänvisarskall vara av prakUskt inlresse torde del nämligen i allmänhet 23 a §konsument- fordrasatl det är fråga om ell mer omfattande betalningsanslånd, t. ex. en kreditlagen avbetalningsöverenskommelseeller en överenskommelse om att hela (den återstående) betalningen för Gänstenskall erläggas på en gång vid en betydligt senare lidpunkl än som följer av dendisposiiiva bestämmelsen i 41 8 försia styckel konsumenttjänstlagen. lorde del inie behöva uppkomma någon tvekan om atl det föreligger enkredit i form av ett betalningsanstånd. Förtydlighetens skull bör påpekas att del inte är fråga om en kredit i form av ettbetalningsanstånd, om konsumenten skall betala för Gänsten genom delbetalningarav vilka den sista skall erläggas före eller vid den lidpunkt som följer avnyssnämnda beslämmelse i konsumenttjänsllagen. Detta gäller även om parternafrån början skulle ha kommit överens om t.ex. förskottsbetalning mennäringsidkaren senare har gått med på en delbetalningsplan eller etl annaluppskov som inte sträcker sig längre än till den nämnda lidpunkien. Ettsådant kreditförvärv av en tjänst som motsvarar elt kreditköp enligtdefinitionen i 3 8 konsumentkreditlagen föreligger vidare, om någon del avbelalningen för tjänsten eriäggs med belopp som konsumenien får låna av dennäringsidkare som är hans motpart i avtalet om Gänsten eller av någon annankredilgivare på gmnd av överenskommelse mellan denne och näringsidkaren. Hithör framför alll kreditförvärv av Gänster under former som motsvarar det s.k.låneköpet på varuområdet och kredilförvärv av Gänster med utnyttjande avkonlokrediter. Utmärkande för dessa kreditförvärv är att hela eller någon delav betalningen eriäggs med belopp som konsumenten får låna av en bank, etlkontokortsföretag eller en annan kredilgivare på grund av en sådanöverenskommelse mellan kreditgivaren och näringsidkaren som går ul på attkreditgivaren skall lämna kredit för betalning av Gänster som utförs avnäringsidkaren Ofr prop. 1976/77; 123 s. 82, III och 158). I hithörande fallhar det givetvis inte någon betydelse näringsidkarenerhåller betalning för Gänsten eller vid vilken lidpunkl konsumentens skuldtill krediigivaren skall vara återbetald. Detbör framhållas atl begreppet kreditköp i 3 8 konsumentkreditlagen inle omfaltarfall då konsumenien lånar pengar av en frislående kreditgivare, l.ex. en bank,för ett köp utan att kredilen gmndas på en sådan överenskommelse mellankreditgivaren och säljaren som berördes . förvärv av en Gänsl undermolsvarande förhållanden ulgör alltså inte heller etl sådani kreditförvärv somfaller under förevarande paragraf. 1 övrigl får beträffande innebörden avbegreppel kreditköp - och därmed beträffande tillämpligheten av förevarandeparagraf på förvärv av Uänster som avses i konsumenlGänstlagen hänvisas tillprop. 1976/77:123 s. 81-83 och 157-159. Tillämpningenav bestämmelserna i 10-14 SS konsumentkreditlagen vid Prop.1984/85:110 339 kreditförvärvav Uänsler lorde inte behöva ge upphov lill frågor som i 23 a§ konsument- någonhögre grad skiljer sig från dem som uppkommer vid kredilköp kreditlagen 1 detta hänseende kan därför hänvisas lill förarbetena tillkonsumentkreditlagen (prop. 1976/77:123, LU 1977/78:5; jfr även Wester-hndm.fl., Kommeniar till konsumentkreditlagen, 1980). För fillämpningen avbestämmelsema i 13 8 konsumentkreditlagen om avräkningen mellan parterna vidförtidsbetalning enligt 12 S har utarbetat hjälpmedel i form avtabellverk. Delbör framhållas all vissa beslämmelser i konsumentkreditlagen redan tidigare ärtillämpliga på krediter och krediterbjudanden som avser bl.a. förvärv avtjänster, även sådana som inle omfattas av konsumenttjänstlagen. Delta gällerbestämmelserna om marknadsföring av kredit i 5-7 88. om konsumentensbetalningsansvar vid föriust av kontokort m.m. i 24 8 saml självfallettillsynsbestämmelserna i 25-29 88 och bestämmelserna i 2 8 med vissagrundläggande begreppsdefinitioner.