prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — i anser attcancerkonimiiién på etl förtjänstfullt säll påvisat brister angående uppgifterom av en rad från hälso- och miljösynpunkt vikliga ämnen som härrör frånförbränning av fossila bränslen m.m. menar all dennakunskapsbrisl även gäller väsenlliga delar av emissionerna från industriellverksamhel. föreslår i huvudsak följande, nämligen altden gynekologiska hälsokonlrollen utökas till att omfalla åldersgruppen med provtagning vart fjärde är liksom f.n.. all dataadminislraliva program införs med avsikl au bällre samordna den organiserade uppsökande hälsokontrollen och övriggynekologisk konlroll, att försöksverksamhelen med uppsökande mammografisk hälsokontroll utvärderas och all. så snarl tillräckligt underlag föreligger,slällning las lill en allmän uppsökande hälsokontroll, att mammografi i renthälsokonlrollerande syfte bör undvikas hos kvinnor och att en i bl.a. kommunpågående studie avseende lidigdiagnostik av tarmtumörer, genom påvisande avblod i avföringen, noggrant följs av och evenluelll läggs tillgrund för en utvidgad försöksverksamhel. Cancerkommitiéns bedömningar när delgäller hälsoundersökningar för tidig diagnostik av cancer kommenteras av ihuvudsak följande remissinstanser, nämligen , statskontoret,, medicinskaforskningsrådet, , ,, , , , och lånslandsling. Dessa delar i allt väsenlligt kommitténs bedömningar. Socialsiyrelsen konstaterar dock att styrelsen avser allgenomföra massundersökningar avseende livmoderhalscancer för samlliga kvinnori åldrarna . Prov bör enligt socialslyrelsens mening tas vart 3:e år.Cancerkommitlén föreslår här atl hälsokonlrollen omfattar åldrarna 30-59 åroch alt prov tas vart 4:e är. förslag bör ses mot bakgrundbl.a. av all livmoderhalscancer inom den yngsta åldersgruppen upp lill 30 årvisar en något stigande lendens enligt vissa slutförda undersökningarpå cancerregistrets material och på hälsokontrollmaterialet. En registrering avsamtliga cytologprov bör leda lill ell bällre utnyttjande av resurserna. framhåller all från försöksverksamhetenmed mammografiska hälsokontroller kan vissa resullat blitillgängliga över effekter på överlevnad. (har nyligenoffentligt uttalat au 1984/85:181 143 mammografisk hälsokontroll minskar dödligheten ibröstcancer). Socialsiyrelsen undersiryker vidare atl inför etteventuellt införande av mammografisk hälsokontroll lorde del vara väsentligtatl ett register också upprättas beträffande mammografiundersökningar. En sådanregistrering bör täcka såväl provtagning inom organiserad screeningverksamhelsom övriga mamniografiska undersökningar. pågårmammografisk hälsoundersökning i stor skala där huvudsyftet lorde varahälsokontroll. Åtminstone i storsladsområdena ianspråktas förhållandevis sloraresurser för mammografisk undersökning. år tillgången på i mammografisärskilt utbildade röntgendiagnostiker begränsad. Det konimer att bli angelägetall utnyttja resurserna på etl effeklivi såll. Sådana regisler finns upprälladei vissa landstingsområden men år ännu ej fullständiga. Inom länslandsting registreras sålunda inle mammografiska undersökningar vid privalalaboratorier. Dessa svarar sannolikl för två tredjedelar av samtligamammografiska undersökningar i regionen. framhåller att man redan inomnågol år kan ställas inför en siluation där allmänna hälsokonlroller medmammografi aktualiseras. Därmed kan slora krav slållas på radiologer iframtiden där utbildnings- och kvalitetsfrågor kommer au slå i cenirum. framhåller belräffande försöksverksamhetenmed lidig diagnostik av larmtumörer atl framförallt sett i ell inlernationelltperspektiv år det angeläget att man underlättar en verksamhetsom kan leda lillelt större antal experiment av delta slag. I dessa sammanhang är Sverigefavoriserat, på grund av att man här kan följa de omfattande individgrupper somberörs av screening-experiment. och läns landsling samtmedicinska forskningsrådei betonar särskilt viklen a\' kontrollerade sludierangående nyttan av hälsokontroll mol ijocklarmscancer. verkarinte avvisande till en ulökad försöksverksamhel. Immunologiska F-Hb-metoder somär hell specifika för mänskligt hemoglobin har introducerats. Med hjälpav dessa kan uppspårande av tarmcancer komma i elt hell nytl läge. och Väslernorrlands lanslandsling lar upp de psykologiska effekterna i samband med uppsökandehälsokontroller och anser del viktigt alt dessa blir belysta. Patienten bör fåsnabbi svar på undersökningarna. Uppföljande undersökningar och behandlingarbör ske snabbi och med adekval leknik och goda resurser. har haft i uppdrag atl följa uivecklingena\' cancervården med uigångspunkl i allmänna råd (32/1974)Planering av onkologisk sjukvård. Cancerkommitlén anser all uppbyggnaden av regionalaonkologiska centra bör fullföljas enligt 1984/85:181 144 förslagen i socialslyrelsens allmänna råd, allcancervärdens ändamålsenliga och nödvändiga ulveckling med hänsyn till de ökande krav som stalls på denna vård bör beaklasvid den pågående omstruklureringenav sjukvården, all tillgång lill onkologisk kompetens bör tillförsäkraspatienterna även inomlänssjukvården och att resurserna för strålbehandling, som kräver avanceradleknisk ulruslning och specialutbildad personal bör koncenlreras till de onkologiska regionklinikerna.Cancerkommilléns bedömningar delas i huvudsak av Landsiingsförbundei samtMalmöhus, , , , , , ,. Västernorriands och Väsicrbonens läns landsling. Belräffande kommitténs förslag rörande koncentrationen avresurserna för viss strålbehandling lill regionsjukhusen har någraremissinstanser hafl en annan uppfatlning. anseratt denna rekommendation ej får ges sådan status all den förhindrar allenskilda landsting planerar och verkställer åtgärder för att tillförsäkra denegna befolkningen adekval vård. Avsleg från rekommendationen kan varamotiverade av flera olika skäl som l.ex. kapaciietsbrist hos regionkliniken,ekonomiska eller geografiska förhållanden. kommarall närmare analysera förutsättningarna för alt erbjuda strålbehandling inomlänet. i Göleborg är av den uppfattningen alt varjesjukvårdsregion bör söka en lösning när det gäller samspelel regiononkologikontra länsonkologi som är mesl optimal för den regionen. Yttrande har även inkommil från klinikcheferna vidonkologklinikerna i . , och Eskilsluna. Dessamenar atl del finns många faklorer som väl motiverar onkologkliniker medradioterapiavdelningar på länslasaretten. Även () anser det vara av yttersta vikl atl lillgång tillonkologisk kompelens tillförsäkras inom länssjukvården och att denna görslättillgänglig för patienten. Belräffande koncentrationen till regionklinikernaav strålbehandlingen menar BRO atl kommitténs resonemang kräver en bättresamordning och organisation av denna verksamhet. Medicinska forskningsrådei stöder kommitténs uppfauningall kraftfulla åtgärder bör vidias för atl inom den befintliga regionvårdenförse de onkologiska centra med fungerande vårdprogram och utökade resurser förolika utbildningsprogram och atl del därmed även skapas förbättrade möjligheteratt bevaka de psykologiska och socialmedicinska aspekierna i cancervården. Slalskonioret instämmer i atl cancervårdens ulveckling börbeaklas vid den pågående utvecklingen av sjukvården. Statskontoret anser ilikhel med cancerkommittén all uppbyggnaden av regionala onkologiska centra börfullföjas saml att viss onkologisk expertis bör finnas åven inom länssjukvården. Resurser för strålbehandling synes som kommittén förordar böra 1984/85:181 145 koncenlreras till de onkologiska regionklinikerna. Svenska läkarsäUskapei inslämmer i kommitténs förslag ombl.a, centralisering, omvårdnad om patienten och effektivare samverkan mellansjukvårdsregionernas onkologiska centra, Riksrevisionsverkel (RRV) anser att en ulvärdering avcancervårdens organisation krävs för atl man skall kunna analysera orsakernatill den olikartade utvecklingen och ge förslag lill nödvändiga åtgärder. Utanen sådan ulvärdering anser RRV att det är svårt alt la ställning tillkommitténs slutsals om en oförändrad organisalion. Enligt RRV:s mening finnssom en följd av kommitténs synsätt risk för konflikler mellan kortsiktigabudgei-ekonomiska överväganden och en långsiktig och rationellt uppbyggdcancerslralegi. Det är enligt RRV nödvändigt alt den av kommillén presenteradecancerstralegin preciseras vad gäller det organisatoriska ansvaret ochansvarsfördelningen mellan staten och landstingen, Riksförbundel för barn med blod- och tumörsjukdomarframhåller bl.a. atl den speciella vård och behandling som cancer hos barnkräver mäste medvetet byggas upp av samhället och styras så alt erforderligaresurser erhålles och att de användes på bästa sått. Målet måste vara alt allabarn i landet som drabbas av cancer skall få bästa möjliga vård och behandling.Della innebär atl en samordning måste ske mellan länsdelssjukhus -länssjukhus -regionsjukhus - barnonkologiska centra. Man kan ifrågasätta om nuvarandeorganisation är den rätta med fyra landsting som vart och ett är ansvarigt företl barnonkologiski cenirum ulan påverkansmöjlighei från andra landsling. Dethar som följd all ekonomin och intresset hos det landsling som ansvarar för etlbarnonkologiski centrum blir styrande för barnonkologivården och inte delfaktiska samnianiagna behovel för upptagningsområdet. Eventuelll bör någonform av samfinansiering mellan landslingen ulredas med en annan utgångspunkt ännuvarande debitering per vårddag och patient. Samverkan och ansvarsfördelning för den enskilde patientenmellan centra - regionsjukhus - länssjukhus - länsdelssjukhus bör även utredasoch klarläggas. Del råder oklarheter över hur ansvaret skall fördela sigmellan olika vårdgivande sjukhus i samband med alt patienten remitteras mellan""hemorlslasarellet" och barnonkologiska centra. Det kan fäallvarliga konsekvenser för barnel och dess familj när de hamnar "mellanstolarna'", vilkel år hell oacceptabelt. Åven frågor kring organisation och resurser förbarnonkologivården utanför centra bör studeras och klarläggas. Bristandekunskaper och oklar organisalion kan innebära alt barn inte kommer underspecialistvård i tidigast möjliga skede av sjukdomen. 10 1984/85. 1984/85:181 146 S.l Utbildning av vårdpersonal Cancerkommillén anser att sjuksköterskors utbildning icancervård är en viktig fråga som närmare bör ulredas av UHÅ med beaktande avde möjligheter till förbättringar som anges av cancerkommitlén och alt denpsykologiska omvårdnaden av cancerpatienterna bör förbättras i försia hand genoniinrällande vid onkologiska centra av speciella läkar-och nsvkologtjänster inleminst för bl.a. personalhandledning. Socialsiyrelsen delar kommitléns bedömning atlulbildningen i cancervård behöver förbättras. Styrelsen instämmer i allutbildningen inom hälso- och sjukvårdslinjens inriktning mot onkologi behöverbreddas med ökade kunskaper i omvårdnad och tillstyrker förslaget altkompletterande utbildning anordnas för sjukskölerskor som kan bli handledareför ulbildning pä det lokala planet. UHÄ delar kommitténs syn när del gäller behovel avulbildning för personal verksam inom onkologisk sjukvård. Behovet avforlbildning har aktualiserats av sjuksköterskor ochradiolerapiassislenler. genomförs inom landstingen vidareutbildning i klinisk onkologi i form av enstaka kurser försjukskölerskor och radiolerapiassislenler. Dimensioneringen av utbildningenmotsvarar emellertid inte på längl när behovet av och eflerfrågan påfortbildning. Inom UHÅ har utarbetats förslag lill förändringar avutbildningen inom onkologisk vård. UHÅ:s förslag innebär förändringar som går iden riklning kommillén föreslår i sitt betankande. inkomna remissvar är posiiiva lill UHÅ:s förslag.Den förändring som rör breddning av den nya onkologisjuksköierskans utbildningkommer all träda i krafl . För övrigl har UHÅ för avsikl alt, i sinanslagsframställning för /87 lägga fram ett förslag ominrättande av en påbyggnadslinje i ""klinisk onkologi"" försjukskölerskor och radiolerapiassislenler. Därulöver skall UHÅ närmare utredabehovel av ulbildning i nuclearmedicin för personal med medellångvårdutbildning som skall arbeta inom delta område. Riksförbundel för barn med blod- och lumörsjukdomarframhåller kraven på en fortlöpande förbättring av utbildningen av allvårdpersonal inom barnonkologi såväl vid barnonkologiska centra som vid andrasjukhus och vårdinrättningar (ex.vis. Behörighel bör införasför läkare inom barnonkologi. Vid barnonkologiska centra börutbildningstjänster inrättas för alt förse centra med behöriga läkare men åvenförse övriga sjukhus med utbildade läkare inom barnonkologi. Även övrigpersonal som sjuksköterskor, barnsköterskor, kuralorer och psykologer behöverspecialistutbildning inom barnonkologi. Även grundutbildning för medicinekandidater bör förbättras. 1984/85:181 147 BRO anser au kommiuén inte tillräckligt uppmärksammat detpsykologiska omhänderlagandel i cancervården. 6 Forskning rörande cancer och cancerpreventiva åtgärder Cancerkommitlén framhåller bl.a. att forskning spelar enavgörande roll för ansträngningarna alt begränsa cancersjukdomarnasskadeverkningar, att den i bedrivna cancerforskniiigen är av storbetydelse och atl svenskaforskare inom vissa områden är internationellt ledande, all ökadeforskningsinsatser är önskvärda särskilt inom områdena epidemiologi,loxikologi i relalion lill verkningsmekanismer och genetik samt forskning överrisk- och ålgärdsproblemalik och all forskningsråden ochsektorsforskningsorganen har alt själva bedöma sina resursbehov med hänsyn till genomförandet av de inlenlioner cancerkommitlén givit utlryck för.Livsmedelsverkel och naiurvårdsverkel delar cancerkommiiténs uppfatlning altökade forskningsinsatser är önskvärda inom epidemiologi, toxikologi ochgenetik. bedriver vetenskapliga undersökningar rörandelivsmedelskomponenters genotoxiska effekter och har byggt upp en kompetens inomområdet. Verket delar kommitléns uppfattning atl forskning inom della områdebör ges väsenlligl ökade resurser. Med hänsyn till den stora betydelse somkostfaktorer har för uppkomsten av cancer är de resurser som samhällel hittillshar satsat pä forskning inom detta område alltför små. Naiurvårdsverkel framhäver behovet av atl utveckla bällremetoder för expositions- och dosbeskrivningar, vilkel lorde innefatta belydandeforskningsinsatser. När det gäller epidemiologi pågår inom ramen förnaturvårdsverkels forskningsnämnd planerings- och utredningsarbete rörandemiljömedicinskt förvarningssyslem baseral på biologiska indikatorer. Målel fördetta arbele är att utveckla en eller flera meloder för alt utnyttja biologiskaindikatorer vid miljömedicinska bedömningar av konkrela objekt. Arbetet därmedär ej begränsat lill alt endast omfatta cancer. På den förbränningstekniska sidan pågår ulvecklingsarbetemed syfte alt begränsa utsläpp av carcinogena ämnen. Forskningsinsatser rörandediesel-avgasers hälso- och miljöeffekter kommer också atl uppmärksammas. Åven sunens miljömedicinska laboraiorinin (SML) verkar iallt väsentligt all instämma i kommitténs bedömningar. En förslärkning av dencancerepidemiologiska forskningsverksamhelen torde lämpligasl ske genom enökad salsning på de myckel fä institutioner som har epidemiologisk forskningsom huvuduppgift. SML påpekar särskilt betydelsen av forskarutbildning inomepidemiologi samt behovet av fleråriga forskningsanslag. Epidemiologiskaprojekl är ofla myckel lidskrävande och avsevärda problem uppslår när hela Prop.1984/85:181 148 finansieringen inte kan överblickas vid starten. SML anser det angelägel atl den toxikologiskagrundforskningen rörande verkningsmekanismer för kemiska ämnens toxiskaeffekter ytterligare ulvecklas, vilkel kan ge den nödvändiga grunden förutveckling av enkla, billiga och försöksdjursfria testmetoder som kan gekvantitativt underlag för en riskbedömning. SML delar även kommitléns uppfatlning all"forskningen bör ej onödiglvis hämmas genom en rigid uppdelning eflerbegreppen grundforskning, tillämpad forskning eller målforskning". saknar konkreta förslag lill ulbyggnad avinstitutioner för epidemiologisk forskning, vilka torde utgörahuvudförutsättningen för den nödvändiga miljön för denna typ av forskning. Ensådan uppgift kan läggas på det centrala cancerregistret när della delvisavlastats från en del av de primära kodningsuppgifterna, som faller på deregionala cancerregistren. En sådan cenlral institution skulle emellerlidbehöva lillföras belydande resurser i form av dalaexpertis, statistisk,epidemiologisk och medicinsk experlis. Medicinska forskningsrådei understryker kommitlénspåpekande om all en samverkan mellan grundforskning och klinisk forskning inomcancerområdel är ovärderlig. Ökade insalser krävs för alt omfattande ochresurskrävande behandlingsstudier (typ multicenterstudier) skall kunnainitieras och genomföras i större ulslräckning utan slöd av exlerna källor,såsom t.ex. från läkemedelsindustrin. Detla är en förutsättning för atlpsykosociala och andra effekter skall ges ökad uppmärksamhel. Velenskapsakademien framhåller alt det är väsenlligt atlden molekylärbiologiska forskningen, inom vilken elt flertalgenombrott gjorts som givit oss ny kunskap om bakgrunden tillcancersjukdomarna, inle vid resursbeviljning får stå lillbaka för kortsiktigaepidemiologiskt inriktade cancerprojekl. Naturvetenskapliga forskningsrådei (NFR) anser alt reglersom gäller för sektorsforskningen bör lättas upp sä atl kvalificerad grundforskningkan pågå inom projekt som finansieras med medel frän olika seklorsorgan. Detlaskulle säkert underlätta kompetensuppbyggnaden inom betydelsefulla områden. pekar på etl antal miljöfaktorer bl.a.tobak och kost där ändrade vanor med stor sannolikhet skulle nedbringa antalelcancerfall betydligt. Den bästa vägen all nå målet synes varahälsoupplysning. Det är troligt att en forskning som leder till identifieringav specifika akliva komponenter och väl definierade verkningsmekanismer ävenmedför au hälsoupplysningskampanjer kan få en slörregenomslagskraft anför NFR. framhåller atl det vore önskvärt atlkommillén hade utnyttjat sin unika överblick till en aktivareprioriteringsdiskussion med förslag i syfte att påverka forskarsamhället ochforskningsfinansierande organ. Prop.1984/85:181 149 För egen del anser nämnden, ulan att besittacancerkommitiéns speciella kompetens, att en satsning på forskning kringlevnadsvanor och dess betydelse för cancerrisker samt metoder för påverkan avdessa vanor är elt viktigt inslag i kampen mol cancer. Salsningar på forskninginom preven-tionsområdet blir särskilt viktiga, dä det ej tycks sombehandlingsmetoderna för de flesta och de kvantitativt vanligaslecancerformerna har förbättrats i någon större omfattning. Denna uppfatlningsynes kunna få slöd i utredningens material och analys. påpekar att en central funktionhar universiteten, inle minst instilulioner för omgivningshygien, yrkesmedicin,epidemiologi och loxikologi. En ökad salsning på dessa områden är en logiskkonsekvens av cancerkommitténs betänkande. Tendensen att nedrustauniversitetens institutioner för omgivningshygien mäste kraftfullt motverkas. UHÅ påpekar atl även den odontologiska forskningen är enresurs när del gäller förebyggande av och lidig diagnosticering avcancersjukdomar.Denna har inle uppmärksammats av kommittén. mol cancer (RmC) anser del väsenlligt allföreningens anslag jämställs med de renl statliga anslagen lillcancerforskning. RmC är den klart största bidragsgivaren. RmC har inget altinvända mot ökade insalser pä de av kommittén föreslagna områdena, men måstesamiidigi framhålla att en förutsättningslös grundforskning över cancersjukdomarnasnatur och uppkomstmekanismer på sikl kan komma alt avsätta resultat av slorbetydelse för preveniion, diagnostik och behandling. Framför alll gäller detall förklara betydelsen av levnadsvanor/miljö i kemiska och/eller fysikaliskatermer för att lägga en rationell grund för prevention. Uppenbarligen växlarockså den individuella känsligheten för olika miljöfaktorer. Orsakerna tilldenna viktiga variation är i stort sett okänd. RmC betonar även den stora betydelsen av internationellainsalser på epidemiologisk forskning och det närliggande området -identifiering av cancerframkallande miljöfaktorer. Det nuvarande statligastödel till och medlemskapet i for Research onCancer i är ur denna synpunkt ytterst viktigt, liksom bättre utbyggtnordiskt samarbete. att genom befolkningsbaserade informationssystemoch andra förhållanden har mycket goda förutsättningar för studier av såvälcancersjukdomarna som andra, speciellt kroniska sjukdomar, att bättre epidemiologiska utbildningsmöjligheter, medtonvikt på postgra-dual utbildning behöver utvecklas inom det svenskauniversitetsväsendet, att rikstäckande uppgifter av god kvalitet om inträffadefall av cancersjuk- 1984/85:181 150 dom (""cancerregistret") och om dödsfall relaterade till cancer (i "dödsorsaksregistrel") ärav grundläggande betydelse för cancerepidemiologin. atl ansvarel för den medicinska delen i dödsorsaksregistreringen bör överföras från lillsicialstyrelsen och att ansvaret för cancerepidemiologin bör ligga på denregionala nivån under medverkan av onkologiska centra. har lämnalen akluell beskrivning av utvecklingen vad gäller epidemiologisk bevakning.Socialstyrelsen instämmer i den beskrivning av styrelsens roll som lämnats.För genomförande av del hälsopolitiska synsäll som bl.a. hälso- och sjukvårdslagenår ett ullryck för är utvecklingen av epidemiologisk bevakning av fundamentalbetydelse. Dessa krav har också kommit lill ullryck i HS 90-arbelet. Styrelsenanser del angeläget atl betona nödvändigheten av all landslingen inom ramen försin samhällsmedicinska verksamhel dellar i utvecklingen av epidemiologiskabevakningssystem. Trots alt epidemiologisk forskning har prioriterats myckethögt i de senasle årens forskningspolitiska propositioner har angelägnautvecklingsprojekt för vilka program utarbetats inom slatens miljömedicinskalaboratorium ännu inte kunnat påbörjas. Bakgrunden härför är atl medel intebeviljals av de forskningsråd dit ansökningar om medel inlämnats. De svenska befolkningsbaserade informationssystemen skaparmycket goda förutsåtlningar för studier av cancersjukdomar i . Cancerkommitténbetonar att detla förhållande gör del angelägel att samarbeie med andra länderoch särskilt de nordiska tillvaratas. instämmer Iveklösl icancerkommitténs uttalande. Del bör härvid stå klart atl man just inom cancerområdettrots slora likheter i själva registreringssystemet, haft en hell annan ochbättre tillgång till velenskaplig experlis i de andra nordiska länderna. Statens miljömedicinska laboratorium (SML) framhåller atlell ytterligare utvecklingsarbete inför implemenlerandel av eltbevakningssyslem pågår inom SML och det är därför för tidigt att definitivt laslällning lill vilken omfattning och form etl bevakningssystem bör ha. Allcancerincidensen bör följas pä landstingsnivå är dock klarl. Huruvida det är meningsfulltatt genomföra bevakningssystem, i den striktare bemärkelsen på lägre nivå änlandstingsnivå, kan inte avgöras innan det pågående utvecklingsarbetet äravslulat. Redan nu kan sägas att de cenirala registren bör utveckla ruliner somgör del möjligt atl pä begäran, på etl flexibelt sätt, förse regionala ochlokala organ med specifik deskriptiv epidemiologisk information. I det pågåendeutvecklingsarbetet ingår alt utarbeta s.k. bevakningsunderlag, dvs. modellerför sådan epidemiologisk information som det kan vara relevanl för lokala ochregionala organ att begära från cenirala myndigheler. Med hjälp av dessabevakningsunderlag kan olika registeransvariga utveckla programpaket föreffektivt framtagande av den begärda informationen. Prop.1984/85:181 151 I utredningen påpekas att epidemiologisk bevakning ställerkrav på ulbildning av epidemiologer. Vad galler utbildning av kvalificeradeepidemiologer finns det nu vissa möjligheier att ge sådan vid vissainstitutioner inom landet, bl.a. vid SML. SML instämmer i kommitténs påpekande att del är angelägetatl nu verka för en förbättrad dokumenlalion om aktuellaexponeringsförhållanden.