prop · G803109 · 1984-12-31 00:00:00 — Den bör alltså normalt användas om inteuppdragsgivaren uttryckligen har begärt att ärendet skall återsändas vidhinder mot delgivning. Enligt156 § vägtrafikkungörelsen (1972; 603, VTK) får bl. a. fordon som används avpolispersonal i tjänsteutövning, om omständigheterna kräver det och särskildförsiktighet iakttas, stannas eller parkeras utan hinder av förbud som harmeddelats genom lokal trafikföreskrift. Den övervägande meningen torde vara attstämningsmän inte är polispersonal i den mening som avses i nämnda bestämmelse. Ipromemorian påpekas atl det faktum att siämningsman inte anses omfattas avbestämmelsen medför att de, särskilt i storstadsområdena, ofta behöver letaefter en ledig parkeringsplats och ibland även avbryta ett delgivningsförsökdärför atl parkeringstiden löper ut vilket är till men för effektiviteten. Polisstyrelseni anser atl det inte är möjligt att bedriva eneffektiv delgivningsverksamhet i utan parkeringstillstånd. inte lämnar erforderliga dispenser krävs en ändring avbestämmelserna. RPS anser däremot att problemet bör lösas genom s. k.nytloparkeringstillstånd även om sådana lillstånd är förenade med vissakostnader. Föregen del vill jag framhålla att ett delgivningsuppdrag som utförs av ensiämningsman ofta avser ett ärende av slor vikt och är brådskande. Det ärnaturligtvis inte tillfredsställande att utförandet av uppdraget försvåraseller omintetgörs på grund av parkeringssvårigheler. Eflersamråd med chefen för kommunikalionsdepartemeniel har jag kommil lill denuppfattningen alt problemet bör lösas lokalt. Enligt vad jag har erfaril kommerRPS, trafiksäkerhetsverket och att ta uppöverläggningar i syfte att finna lokalt anpassade lösningar. Jag anser därföratt det f. n. inte finns anledning att vidta några ytteriigare åtgärder. Ipromemorian framhålls att stämningsmännen i regel saknar sambandsmedel när defullgör sin verksamhet på fältet. Stämningsmännen har små möjligheter attkontakta sin arbetsledning för att få ytterligare uppgifter under fältarbetetsgång, t.ex. hjälp med registerslagning och annan efterforskning av adresser.De har också begränsade möjligheter :Ut få kontakt med hyresvärdar,arbetsgivare, myndigheter med registeruppgifter, den Prop.1984/85:109 33 eftersökleeller någon honom närslående. I promemorian anförs all sambandsproblemenskulle till slor del kunna lösas genom all slämningsmännen utrustas medbiltelefoner. Det föreslås därför att i vart fall polisdistrikt medheltidsanställda stämningsmän utrustas med biltelefoner. Förslagelhar tillstyrkls av flertalet remissinstanser som har berört frågan. Ocksåjag anser att anskaffande av biltelefoner kan vara av värde när det gäller atteffeklivisera stämningsmännens verksamhet. Med hänsyn till kostnaderna böremellertid ett beslut härom föregås av viss försöksverksamhet. Denna börenligt min mening föriäggas till . Jag kommer att föreslå regeringenatt det för det kommande budgetårel avsätts medel för en försöksverksamhet medbiltelefoner. Ledningen och utvärderingen av en sådan försöksverksamhet börankomma på polismyndigheten i . Ipromemorian påpekas att en delgivningsmetod som tidigare använts mycket och medgott resultat vid flera polisdistrikt är s. k. konlorsdelgivning. Den innebäratt den som skall delges själv kommer lill stämningsmannen(delgivningscentralen) och hämtar delgivningsförsändelsen. Somjag ser det kan den s. k. konlorsdelgivningen i vissa fall vara ell lämpligtsätt att öka effekUviteten i slämningsmannaverksamhelen. Försök som har gjortsvid har visal att konlorsdelgivning fungerar bra omdelgivningsförsändelser kan avhämtas av de eftersökta på en centralt belägenplats. Del har däremot visat sig alt knappast någon avhämtardelgivningsförsändelsen, om en perifert belägen plats anvisais somavhämtningsplats. Jaganser därför att RPS och de lokala polisdistrikten bör verka för attkonlorsdelgivning kan ske i för ändamålet lämpliga lokaler som disponeras avpolisen. Detta kan ske genom att RPS utfärdar allmänna råd för sådanverksamhel. F.n. pågår vid delgivningscentralen i en försöksverksamhel med ADB-stödi delgivningsverksamheten. Målsättningen är att registrering av uppdragen ochregisterhållningen skall ske med hjälp av ADB-teknik. Registrering och sökningi registren avses ske vid bildskärmsterminal med möjlighet till utskrift avregisterutdrag på radskrivare. Ipromemorian framhålls att det är angeläget att systemet utformas så att del germöjlighet att söka efter uppgifier om var delgivning kan ske inte bara idelgivningscentralens egna register utan även i vissa andra myndighetersregister. I promemorian ges exempel på vilka register som i detta hänseende ärav störst intresse. 1promemorian föreslås att - om försöksverksamheten faller väl ut -3 1984/85. 1984/85:109 34 delbör övervägas all införa liknande syslem vid delgivningscenlralerna i Göleborgoch samt i vissa undra slörre polisdistrikt. 1 medelstora och mindrepolisdistrikt där det inte finns volymmässiga förulsällningar för ell separatADB-stöd i delgivningsverksamhelen bör i stället undersökas om Slämningsmännenkan få lillgång lill ADB-siöd i eftersökningsarbelel med hjälp av dendalaulruslning som för övrigt finns vid sådana polisdislrikl eller på annalhåll. Det bör också övervägas att inrätta en för siämningsman gemensamupplysningscentral. som kan hjiilpa främst slämningsmännen i mindre dislrikl medeflertorskning av adresser, informalion om delgivningsmeloder och meloder förefterforskning av adresser, informalion om lagändringar m. m. Möjlighelernaall knyta en sådan upplys-ningsfunklion lill delgivningsceniralen i Slockholmbör utredas när denna har fåll sill ADB-slöd. Härigenom skulle även mindrepolisdistrikts stämningsmän via telefonkontakt med denna upplysningscentralkunna få upplysningar direkt från olika regisler utan tidsförlusler idelgivningsarbeiei. Deflesla remissinslanserna är posiiiva lill tanken på ADB-slöd i delgivningsverksamheteni enlighel med vad som skisseras i promemorian. Enligi domsiolsverkel lordeäven finnas möjlighel alt anordna terminalålkomsl lill olika regisler med denADB-ulmslning som redan nu finns eller är under uppbyggnad inomdomsiolsväsendei. har för avsikt alt närmare undersöka detekniska och ekonomiska möjligheterna. Från flera håll framhålls emellerlid alllerminalålkomsl lill många av de regisler som anges i promemorian aktualiserar frågorom sekretess- och inlegrilelsskydd som bör bli föremål för närmare ulredning. Förmin del anser jag atl en utformning av ADB-stöd i enlighel med vad somskisserats i promemorian i hög grad torde kunna bidra till alt effektiviseraslämningsmannaverksamhelen. Jag anser också det lämpligl att man viduppbyggnaden av nya eller vid översyn av befinlliga ADB- system fördiarieföring och målregistrering undersöker möjligheterna konlroll avadressuppgifter mot SPAR i enlighel med vad som redan nu sker i REX-syslemel. Somflera remissinslanser har påpekat aktualiserar frågan om terminalålkomst lillvissa av de regisler som anges i promemorian frågor om sekretess- ochintegritetsskydd. Dessa frågor bör utredas närmare sedan erfarenheler vunnitsav försöksverksamhelen med ADB-slöd vid delgivningscentralen i . Domstolsverkethar lill uppgift att efter samråd med RPS och postverket fastställa bl.a.formulär till delgivningskvitlon. Dessa formulär ges ul i domstolsverketsblanketlserie (Dv-serien). Föratl klara ökade krav på informationsutbyte mellan myndighelerna idelgivningsverksamheten föreslås i promemorian att i samarbetemed RPS och andra berörda myndigheler lar fram ett nyit 1984/85:109 35 formulärtill delgivningskvilto samt en ny bilaga. En kopia av bilagan kan användas föratl återföra adressinformation från stämningsmän lillfolk-bokföringsmyndigheierna. Vidare föreslås atl RPS ser över och samordnarden flora av "hemmagjorda" blanketter som används av stämningsmänneni de olika polisdistrikten. Förmin del anser jag atl förslagel är ägnat alt underlätta informalionsul-byietmellan myndighelerna. Som nämns i promemorian torde uppgiflen rymmas inom detbemyndigande som redan har enligt 17 S DF. 1 samband medöversynen av formulär delgivningskvilto bör beaktas den söktes behov avinformalion om delgivningsförfarandet. Del är också angeläget att RPS ser överde blanketter som förekommer i de olika polisdistrikten i syfte allåsladkomma en slörre enhetlighet. Somframhålls i promemorian är det en viklig förutsätining för attdelgivningsverksamhelen skall kunna göras effektivare att den personal somhandlägger delgivningsfrågor erhåller erforderlig utbildning för sin arbetsuppgift.Frågan bör uppmärksammas av de myndigheter på vilka del ankommer all ombesörjadelgivning. När det gäller stämningsmannaverksamheten bör RPS övervägamöjligheterna till samordnad utbildning för stämningsmännen. Jagövergår nu lill atl behandla de olika lagförslagen. Mittförslag: Kravel på parterna när det gäller att tillhandahålla uppgifter omegna förhållanden som behövs för delgivning skärps. Vidare skärps en sökandesskyldighet att i sin första inlaga lämna uppgifter för deigivningsändamål ommolparten liksom en parts skyldighet att lämna uppgift om etl vittne ellernågon annan som skall kallas till en förhandling. Promemorieförslaget:Överensstämmer i allt väsentligt med mitt förslag (s. 48-62). I förhållandetill promemorieförslaget innebär dock mitt förslag en viss uividgning avparternas uppgiftsskyldighel. Remissinstanserna:Promemorieförslagel tillstyrks eller lämnas utan erinran av så gott somsamthga remissinstanser. En remissinstans avstyrker förslaget om en ökadskyldighel för en sökande att lämna uppgifter om motparten med hänvisning tillatt det i mål om lagsökning eller betalnings- Prop.1984/85:109 36 föreläggande kan vara omöjligt för sökandenatt få fram föreslagna uppgifier. En annan remissinstans anser att den ökadeuppgiftsskyldigheten skulle innebära en inle oväsentlig och i många lällonödig belastning för sökanden. En iredje remissinslans anser att parternas uppgiftsskyldighetbör utvidgas i förhållande till promemorieförslaget och även omfatta vittnen m.fl. som skall kallas lill en förhandling. Skäl för mitt förslag: Föreskrifier om vilka uppgifter somskall lämnas i ell mål eller ärende om den som skall delges finns i de lagaroch förordningar som innehåller beslämmelser om alt delgivning skall ske.Föreskrifterna innebär i allmänhel all sökanden i sin ansökan utöver uppgifterom parternas namn skall lämna uppgift om både sin egen och motpartenspostadress. 1 övrigl är bestämmelserna om sökandens uppgiftsskyldigheloenhetliga till både innehåll och ulformning. I några fall har sökanden ålagtsen relativt omfattande uppgiftsskyldighel, i andra fall är uppgiftsskyldighelenbegränsad till eu fåtal uppgifter. 1 en del fall är uppgifterna obligatoriska,i andra fall är beslämmelsen om vilka uppgifier som skall lämnas utformad somen rekommendation. En blandning mellan dessa former är inie ovanlig. Bestämmelsernaär endast i undantagsfall förenade med någon uttrycklig sanktion förunderlålenhel all lämna föreskrivna uppgifier. Enligt nuvarande lydelse av 33 kap. 1 § RB skall en partsförsta inlaga i rättegången innehålla uppgift om hans namn, hemvist,personnummer och postadress. Parterna är således f. n. skyldiga all lämna dessauppgifier om sig själva. 1 paragrafen ges vidare en rekommendaiion lillparterna all lämna uppgifl om även sill yrke, telefonnummer och de övrigaomständigheter som har betydelse för delgivning med dem. 1 samma paragraf gesockså en rekommendaiion om att en stämningsansökan bör innehålla motsvarandeuppgifter om motparten. Uppgifl om motpartens namn och hemvist är dock alllidobligalorisk. Om en part har anlitat ett ombud, är parten skyldig att uppgeombudets namn, postadress och telefonnummer. En part är vidare skyldig attanmäla till rällen om det sker någon ändring i de uppgifter som han själv harlämnat. Promemorieförslagel innebär atl fler uppgifter än nu blirobligatoriska. Enligt förslagel skall en part således - ulöver uppgift om sittnamn, hemvisi, personnummer och postadress - i sin första inlaga vara skyldigatt lämna uppgift om sitt yrke, telefonnummer och övriga omständigheter som kanha betydelse för delgivning. Även organisationsnumrel för en juridisk personblir obligaioriskt. Beträffande stämningsansökningar och andra liknandeansökningshandlingar samt besvärsinlagor föreslås att en part skall varaskyldig all lämna motsvarande uppgifter om molparten. Vidare föreslås i de fallmolparten är en fysisk person atl uppgift skall lämnas om motpartenskyrkobokföringsadress, om denna är en annan än postadressen, saml om vem somär motpartens arbetsgivare, dennes adress och telefonnummer. arbelsgivare och telefonnumer behöverdock lämnas endasl om den är känd för parten. Detsamma gäller uppgift ommotpartens ombud. Promemorieförslaget har godtagils av så gott som samtligaremissinstanser. Som nämnts har dock några remissinslanser framförtinvändningar mot den föreslagna omfattningen av en sökandes uppgiftsskyldighetbelräffande motparten. Som jag ser del är del av stor betydelse att en myndigheli ett så tidigt skede som möjligt får Ullgång lill de uppgifter som kan vara avbetydelse för kommande delgivningar med parterna. Vissa uppgifter kanväsenlligl underiätta eller påskynda en delgivning utan alt för den skull varaen direkt fömtsättning för alt åtgärden skall kunna genomföras. Detla ärförhållandel med en uppgift om l. ex. telefonnumrel lill en paris bostad ellerarbetsplats. Genom elt telefonsamtal kan en myndighet påminna parlen atlåtersända delgivningskvitlol eller en siämningsman komma överens med den sökleom ell säll för delgivning som inte medför någon olägenhet för denne eller fåbesked om alt den sökte är bortrest och inle aniräffbar för delgivning underden narmasle liden. Tillgången lill parternas lelefonnummer kan också i vissafall onödiggöra delgivning genom alt en myndighet l.ex. i stället för all delgeen part etl föreläggande om komplellering per telefon kan upplysa parlen om ivilkel avseende en komplettering måsle ske. Eflersom en part i allmänhel själv har den bäsia kunskapenom hur han enklast och billigast kan nås för delgivning anser jag atl han börvara skyldig alt i sin försia inlaga lill en myndighel utförligt uppge de omsländighetersom kan ha sådan betydelse. Tillgången lill vissa uppgifier om parterna har betydelseäven för andra ändamål än delgivning. Förutom alt en uppgifl om t.ex. en partsperson-eller organisationsnummer har stor betydelse för efterforskning av nyadelgivningsadresser medger de en säkrare idenlifikation av parlen vilkel gagnarrältsäkerheten både vid myndighelens handläggning och vid senare verkställighetav myndighelens avgörande. Av vad jag har sagl nu framgår all jag delar uppfattningenall parternas uppgiftsskyldighel om egna förhållanden bör vidgas. Enligi minmening bör dock några jusleringar göras i förhållande till promemorieförslagel.Sålunda menar jag atl den föreslagna skyldigheten för part atl lämna uppgift ommotpartens kyrkobokföringsadress när denna är en annan än postadressen i mångafall skulle bli betungande både för den enskilde och de anlitade myndigheterna.Del är f.ö. inle säkert all man vid en sådan konlroll kommer fram till denrätta adressen, eftersom även uppgifterna i kyrkobokföringen kan varainakluella på grund av försummad flyttnings-anmälan. Vad som behövs fördeigivningsändamål är den akluella postadressen och, t. ex. när denna är enboxadress, uppgifl om gatuadress eller bostadsadress. Jag förordar därför istället en reglering huvudsaklig över- Prop.1984/85:109 38 ensstämmelsemed 2 och 19 SS lagsökningslagen, dvs. alt del ulöver uppgift om posladressskall lämnas uppgifl om annan adress där parlen kan anträffas för delgivninggenom siämningsman. Det kan därvid vara lämpligl att i lagtexten särskiltbetona all de uppgifter som lämnas skall vara aktuella. Enbidragande orsak lill svårigheier i delgivningsverksamhelen är all den somfiöks för delgivning ofta finns på sin arbetsplats under daglid och alltså inleär anträffbar på sin bostadsadress, vilken i de flesta fall läggs till grundför delgivningsförsök. Som jag ser det är det en avgörande förulsällning fören effektivare delgivningsverksamhet alt myndigheter och siämningsman fårtillgång till uppgifl om var den som söks för delgivning är anträflbar undernormal arbetstid. Promemorieförslagelinnebär i della hänseende all del åligger sökanden atl lämna uppgift ommotpartens arbelsgivare om uppgiften är känd för sökanden. Någon skyldighel förparterna all upplysa om sina egna arbelsgivare föreslås inle. Dellaär enligi min mening inte tillräckligt. Jag förordar att båda parter skall varaskyldiga att lämna uppgifl om sin arbelsgivare och all en sökande dessulomskall vara skyldig all lämna uppgift om motpartens arbelsgivare om uppgiftenär känd för honom. Somen remissinstans har påpekat är uppgiflen om var den söktes arbetsplats ärbelägen av större inlresse än vem som formell:; sell är den söktesarbelsgivare. Jag delar den uppfattningen och anser atl del är lillräckligi alluppgiftsskyldighelen omfaltar adress och telefonnummer lill parlensarbetsställe. Vadjag har sagt nu innebär inte att jag förordar atl delgiv ning genomstämningsman i ökad ulslräckning skall ske på den söktes arbetsplats. Syftetmed förslagel är främst atl skapa förulsättningar för alt telefondel-givningskall kunna ske i enklare delgivningsfall saml alt göra det möjligt för enmyndighel eller en siämningsman atl per lelefon komma i koniakt med den söklepå dennes arbelsplals och därigenom kunna påskynda ell redan påböriatdelgivningsförfarande eller atl förmå den sökte att medverka lill delgivning inågon mindre uppseendeväckande form. Siämningsmannadelgivning på den söktesarbetsplats bör naturiigtvis liksom f.n. tillgripas endast i de fall del inteär möjligl för slämningsmännen atl delge den sökle på något annal säll. Redandel förhållandet atl denna möjlighel står till buds torde dock innebära etlincilamenl för den sökle all medverka till delgivning i annan form. Närdet gäller stämningsmannandelgivning med den sökte på dennes arbetsplats ochmyndighelers och stämningsmäns kontakler med den sökle eller annan på dennesarbetsplats anser jag att del i DF bör las in föreskrifter som i möjligastemån garanlerar att detta sker på elt sätt som inte i onödan vållar den sökteolägenheter. En särskild fråga är huruvida uppgift om telefonnummer tillbostaden 1984/85:109 39 bör gälla även hemligt telefonnummer. Av skäl som jagålerkommer till i avsnitt 3.3.4 bör uppgift om elt sådant lelefonnummer inteavkrävas en part när det kan antas att detta skulle innebära men för honom. När det så gäller uppgifter om motparten har. som nämnls.några remissinslanser avstyrkl förslagel om en vidgad uppgiftsskyldighel istämningsansökningar och liknande handlingar. Bl.a. har framhållits att detmånga gånger kan vara svårt eller omöjligt att få fram de föreskrivnauppgifterna. Datainspektionen har även påpekat all det föreligger risk för felnår ett personnummer påförs i efterhand. I fråga om de förslag som promemorian innehåller i detlahänseende vill jag. ulöver vad som framgår av vad jag sagl i del föregående,anföra följande. Del ligger i sökandens inlresse all lämna så fullständigauppgifter om motparten som möjligt för att handläggningen av hans sak inleonödiglvis skall fördröjas eller ominlelgöras på grund avdelgivningssvårighelcr. Beträffande omfattningen av uppgiftsskyldighelen vill jagpåpeka atl promemorieförslaget när det gäller uppgift om motpartens yrke.telefonnummer, arbetsgivare och ombud innebiir atl sådan uppgift behöver lämnasendasl om den är känd för parten. Uppgiften behöver således inle särskiltefterforskas av parlen. Den föreslagna beslämmelsen innebär trots detta en vissgaranli för att uppgiflen lämnas i de fall den är känd. Jag förordar därför allpromemorieförslagel genomförs. Med anledning av vad daiainspekiionen har anfört i frågaom personnummer vill jag framhålla atl promemorieförslaget innebär att cn partär skyldig att rälla uppgifter som är felaktiga. I de fall ell personnummerbehöver användas för efterforskning av en ny delgivningsadrcss torde del ocksåi regel upptäckas om personnumret är felaktigt. I departementspromemorian har föreslagits atl sökandensuppgiftsskyldighel inle bör omfalla vittnen m.fl. som skall kallas lill förhöreller förhandling. I silt remissvar har förordal all en pari somåberopar förhör med ell vittne som skall kallas genom rättens försorg bör varaskyldig all lämna uppgifter om denne i samma omfattning som om molparten. Enligthovrätten lorde käranden i ell ivislemål i allmänhet ha sådan kännedom omviiinel all han ulan närmare ulredning kan få fram dessa uppgifter. I brottmålkan uppgiflerna inhämtas under fömndersök-ningen i enlighel med bestämmelsernai 21 S fömndersökningskungörelsen (1947:948). Jag delar hovrättens uppfallning och anser atl en pari somåberopar förhör med ell vittne eller annan som skall kallas genom rättensförsorg bör vara skyldig att lämna sådana uppgifier om denne all delgivning avkallelse kan ske. Denna uppgiftsskyldighel bör lämpligen ges samma omfattningsom har föreslagits ifråga om parts skyldighel att lämna uppgifl i stämningsansökanom motparten. Den bör också motsvaras av en skyldighet för vederbörande atllämna ifrågavarande uppgifter till myndigheten. 1984/85:109 40 Sammanfattningsvisföreslår jag all en parts skyldighel all i sin första inlaga lämna uppgift omegna förhållanden utvidgas till att omfatta även uppgift om yrke, adress därparten kan anträffas för delgivning genom stämningsman om denna adress är enannan än postadressen, telefonnummer till bostaden, besöksadress ochtelefonnummer till arbetsplats saml de övriga omständigheter som har betydelseför delgivning med honom. Vidare föreslår jag alt även uppgifl om organisationsnumretbeträffande juridisk person blir obligatoriskt. Jag föreslår också att en partbör vara skyldig att i en stämningsansökan eller annan liknande ansökan lämnamotsvarande uppgifter om motparten. Uppgift om dennes yrke, telefonnummer ocharbetsplats behöver dock lämnas endasl om uppgiflen är känd för parten.Delsamma gäller uppgift om motpartens ombud saml dennes posladress ochlelefonnummer. Slutligen bör en part som åberopar förhör med vittne eller annansom skall kallas genom rättens försorg vara skyldig att lämna motsvarandeuppgifter om denne. Fråganom sanktion för underiålenhet atl lämna föreskrivna uppgifter behandlar jag iavsnitt 3.3.3. 3.3.2Den söktes medverkan till delgivning Mittförslag: Promemorieförslaget om skyldighet för den som söks för delgivning attmedverka lill att åtgärden kan komma till slånd genomförs inle. Inte hellergenomförs förslaget om att en myndighet skall kunna förelägga den som skalldelges att hålla myndigheten underrättad om under vilken adress en kommandedelgivning kan ske. Promemorieförslaget:Enligt promemorian skall den sökle vara skyldig att vid delgivning genomlösbrev eller bud underteckna delgivningskvitlol saml vid lösbrevsdelgivningåtersända detta lill myndigheten. Vid delgivning genom rekommenderadförsändelse skall den sökle vara skyldig att hämta ut försändelsen från postensamt underteckna det särskilda mottagningsbeviset. Någon sanktion förunderlåtenhet atl iaktta detla föreslås inte. Vidare får den handläggandemyndigheten möjlighet alt förelägga den som skall delges atl hålla myndighetenunderrättad om den adress under vilken en kommande delgivning kan ske. Den somunderiäler atl följa ett sådant föreläggande skall kunna åläggas en särskildavgift (s. 62-66). Remissinstanserna:Förslaget om en osanklionerad skyldighel för den sökte att medverka tilldelgivning i olika former har avstyrks eller ifrågasatts av fleraremissinstanser framför allt med hänsyn till all en sådan bestämmelse inteanses ha någon effekt när det gäller svårdeleivna personer. Förslaget om attden handläggande myndigheten skall kunna förelägga den sökte att hållamyndigheten underrättad om sin delgivningsadress har 1984/85:109 41 avnågra remissinstanser ansetts vara alliför långlgående och i praktikenjämförbart med ett reseförbud.