prop · G80354 · 1984-12-31 00:00:00 — Tingsrättendelar utredningens ståndpunkt alt reglerna om pantsättning bör vara lika inomfastighetsrätten, sjörätten och lufträllen (i sammanhanget bör även medräknasrätten pä grund av förelagsinteckning) och att reglerna i möjligaste mån iomsättningens intresse bör underlätta kreditgivningen. De ändringar somuiredningen härvidlag föreslär tillgodoser väl enligl tingsrättens mening dessakrav och tingsrätten instämmer därför i förslaget även med beaktande av attdel möjligtvis kan innebära risk för att pantbrev kan komma pä avvägar ochmissbrukas mol den rätte ägaren av den egendom vari pantbrevet gäller. Ipraktiken lorde dock denna risk vara obetydlig. Åven om deföreslagna ändringarna på sjörättens område innebär etl fjärmande frånutländska pantsättningsregler och att svårigheter för svenska skeppsägare atterhålla kredit utomlands bl.a. kan förknippas med det förhållandet attolikheter finns mellan svensk och utländsk lagsliftning sä anser tingsrättenatt kravel på rättslikhet mellan de olika grenarna av panträtten inom landelgör sig gällande med sådan styrka alt uiredningens förslag kan godtas. -Tingsrätten vill i detla sammanhang i anslulning lill vad som anförs på sid.103 i belänkandet framhålla att telexförbindelse har funnits på sjöfartsregistretsedan dess tillkomst. Domstolsverket:DV har ingen erinran mol förslagel. DV delar utredningens uppfattning attreglerna för pantsättning av i fast egendom och i skepp ellerluftfartyg om möjligt bör vara identiska. De inskrivningsmyndigheter (IM) somarbetar med fastighetsböcker (inskrivningsregister) kommer förmodligen, såsomutredningen antar, knappast all beröras av elt genomförande av förslaget. Inteheller kommer hanteringen av sjöfartsre-gistrel att påverkas nämnvärt. DV villnämna, med anledning av vad utredningen anför om databehandlingenpåjordabalkens område (s. 117 m), att banker och andra kreditinstitut redanunder innevarande år kommer all ges möjlighet att via egna befintligaterminaler stå i direktkontakt med inskrivningsregistrel; dessulom till enväsentligt lägre kostnad än den som utgår. DV hyser därför denförhoppningen att flertalet banker kommer alt utnyttja den möjligheten och imotsvarande mån avlasta IM från den betungande del av verksamheten som besvarandetav telefonförfrågningar innebär. CFD: Utredningen lägger fram förslag till enklarepantsättningsregler. Man pekar därvid pä olägenheterna med den nuvarandeordningen som innebär all kreditgivarna måste göra omfattande kontroller föralt undgå risk för rättsförlust. 1984/85:54 64 FörCFDs vidkommande finns anledning att framhålla all fastighetsdala-syslemet germöjligheter lill en enkel, snabb och säker undersökning ifråga om sävälförutsättningar för en giltig panlsättning som panträttens omfattning. Dellamöjliggörs genom redovisningen i systemet av väsentliga uppgifter, i förstahand ägarförhållanden, avslyckningar och gällande inleck-ningsbelastning. Deltahar medfört förbättringar för kreditgivarna, något som är väl dokumenterat fräntidigare försöksverksamhet och den nu pågående och ständigt utvidgade driftenmed rättsverkan. Härtill kommer att uppgifternas aktualitet förbättrats samtatt expeditionstiderna hos de inskrivningsmyndigheter som använderfastighetsdatasystemet kunnal nedbringas och som regel uppgår . Dessa inskrivningsmyndigheter och systemet som sådani har alltsåmöjligheler alt tillhandahålla inte bara aktuella fastighetsuppgifter utandessulom ett bättre och fullständigare beslutsunderlag än det manuellasystemet. Det kunde mot denna bakgrund ifrågasättas om det vid utnyttjande avfastigheisdatasysle-mel finns anledning all begränsa kreditgivarnasundersökningsplikt på sätt utredningen föreslår (se prop. 1971:179 sid. 36). Demöjligheler som sålunda skapas genom ell vidare utbyggt fastighetsdatasystemlöser dock inte molsvarande problem på sjörättens område. CFDär också medveten om att även andra faktorer inverkar vid bedömningen av nuaktuella frågor. En sådan faktor är informationens tillgänglighet. De positivaerfarenheterna av fastighetsdatasystemets användbarhet i nu ifrågavarandehänseende bygger i stor utsträckning på att kreditgivaren har tillgäng tillegen terminal och på så sätt själv kan ta fram de uppgifter man anser sigbehöva. Eljest är man i praktiken oftast hänvisad till förfrågningar hosinskrivningsmyndigheterna någol som regelmässigt sker per telefon. Dennatelefonservice är en betungande hantering för inskrivningsmyndigheterna.Förfarandet inrymmer dessutom vissa risker för missförstånd.Terminalanslutningsfrågan är därför av största betydelse i sammanhanget. påpekal (sid. 117) förekommer sädan forlfarande i ganska begränsadomfattning. Av bankerna och andra kreditinstitut är endast elt40-tal anslutna med terminal till fastighetsdatasystemet. öppnasemellertid, vid sidan av tidigare anslutningsform, möjligheten till nya ochbilligare terminalanslutningar. Sannolikt kommer detla att leda betydande ökning av antalet presentationslerminaler och därmed en helt annanspridning av informationen. Enannan faktor av betydelse är all man har att ta hänsyn till två parallellasyslem. Detta förhållande gäller under en tämligen lång över-gängstid innanfastighelsdaiareformen är hell genomförd. 1 dagsläget finns av landetsfastigheter i faslighetsdatasystemet. 1987 kan det beräknas omfatta avdet totala antalet. Om det fortsatta reformarbetet efter denna tidpunkt finnsännu inga beslut. Bankinspektionen;Inspektionen konstaterar med tillfredsställelse att Prop.1984/85:54 65 utredningens förslag leder fram till i stort sellenhetliga regler för panlsättning av såväl fastigheter som skepp ochluftfartyg. Med hänsyn till lydelsen av utredningens direktiv har dengemensamma ordningen för panlsättning hämtats från jordabalkens regler härom.Möjligheten lill pantsättning av skepp i utlandet har ställt krav påförändring av godlrosskyddet för panthavare. Bankinspektionen är av denuppfattningen att uiredningen på ett elegant sätt löst många av de problem somvaril förenade med den gällande ordningen. Inte heller kan inspektionen se attutredningens lagförslag med möjlighet att överlåta pantsättningsbefogenhetenoch godtrospre-sumtion för innehavare av pantbrev, skulle innebära några riskerur rättssäkerhetssynpunkt. Den föreslagna regeln i 6 kap. 3 § andra slyckeljordabalken är avsedd alt tjäna som en säkerhetsventil. Såsom utredningen självpekat på kan dock ell ganska slort behov kvarstå för långivare att merregelmässigt kontrollera panlsällningsbefogenhelen via inskrivningsmyndigheten.Del kommer även i forlsällningen all krävas av banker och andra kreditinstitutunder inspektionens tillsyn att de införskaffar gravaiionsbevis för att kunnabedöma pantbrevet ur kreditsäkerhetssynpunkt. Någon ändring av rutinerna vidnybelåning inom kommer, såsom också utredningen antagit, därförknappast att bli följden av utredningens förslag i denna del. : I första hand har LMV försökt att bedömaförslagen med utgångspunkt från de särskilda situationer vidfastighetsregleringar och förrättningar enligt anläggningslagen ochledningsräitslagen, som direkl berör panträltshavare samt fastighetsägare sominnehavare av ägarhypotek (5 kap. 16 § I st. och 18 § 2 st. fastighetsbildningslagen,16 § anläggningslagen, 14 § ledningsräitslagen). Såvitt LMV kan finna medförde föreslagna nyheterna i 6 kap. 2 § 2 st. och 3 § JB inte några väsentligakomplikationer i dessa sammanhang. Om en ägare lill faslighet som berörs avförrättningen har överlåtit pantsättningsbefogenheten lill annan synes dettainte medföra att den sistnämnde blir sakägare vid förrättningen eller blir atthänföra till den krels av intressenter vilkas medgivanden kan behövas vidförrättningen eller vilka skall få del av ersättningsbelopp vid fördelningefter förrättning. Fastighetsägaren lorde förbli den som skall företrädafastigheten. En praktisk komplikation synes dock kunna uppslå i fall däpantsättningsbefogenheten inle har uinytljats. Om pantbrevet forlfarandebefinner sig hos den lill vilken pantsättningsbefogenheten har överlåtits kandet bli praktiska problem för fastighetsägaren när han skall legitimera sig sominnehavare av ägarhypoteket om han inte kan förele pantbrevet. Dettaförhållande kan i sin tur komplicera fastighetsbildnings-myndighetenshandläggning av förrättningen. En fastighetsreglering kan väsentligt ändra en fastighetsomfallning och värde. En faslighet kan i vissa fall helt utplånas. I sådantfall blir självfallet den fristående panlsättningsrätten hell utan värde. Dehär berörda effekterna synes emellertid inle innebära några egentliga problemför lantmäte-5 1984/85. Prop.1984/85:54 66 Däremol påverkar de situationen för den som fållpantsättningsbefogenheten. För borgenären innebär det inga nya problemeftersom han liksom i eget inlresse i princip måsle kontrollerakredilobjektets innehåll i varje särskill fall. Förslagel all rätten alt pantsälta pantbrev skall blimöjlig att överlåta synes ha tillkommit specielll med tanke på förhållandeninom sjörätten -särskill den internationella prägeln av delta rättsområde. Frånfastighetsrättens synpunkt är det enligl LM Vs mening tveksamt om förslagetmedför sädana fördelar att det finns anledning att genomföra det. En vidgadmöjlighet för bankerna att utgå från alt den som innehar pantbrev också harrätt att upplåta panträti synes kunna införas också ulan den föreslagnaanordningen. För det fall att intecknad fastighet har delats genomavstyckning som svarar subsidiärt för inteckningen föresläs i belänkandet allpantbrevet skall kunna användas för ny panlsättning ulan medgivande från den avstyckadefaslighetens ägare. Förslaget berör inte direktfaslighetsbildningsverksamheten men försätter förvärvare av avstyckadfastighet i ett något försämrat läge när det gäller att frigöra sädan faslighetfrån ansvar för panträti i slamfastighelen. Ändringen kan komma att medföra attslamfastighelsägare inle har något eget intresse av att snabbt medverka lillrelaxalion i avstyckad fastighet. Förslagel innebär naturligtvis vissa fördelar förslamfastighelsägaren. LMV kan inle bedöma om dessa fördelar väger så tungt alldet finns tillräckliga skäl för den föreslagna ändringen men har i övrigt ingenerinran mot förslaget. Kammarkollegiet: Se avsnitt 3. stadshypotekskassa: Utredningensförslag alt låta innehavet av pantbrevet vara en presumlion för att innehavarenäven är behörig att förfoga över pantbrevet för panlsättning synes väl motiverat.Såvill slyrelsen kan förslå leder förslaget pä denna punkt inte till någraförändringar i de kontrollrutiner som f. n. tillämpas av bl. a.stadshypoieks-föreningarna vid låneutlämning. Sladshypolekskassan hartillsammans med Allmänna Hypoteksbank i skrivelse tillregeringen bl. a. påtalat rådande oklarhet om godtrosreglerna vid panlsättningmol bakgrund av skiftande möjlighet för borgenärer till ADB- information fråninskrivningsregistret. Sladshypolekskassan välkomnar därför utredningensförslag, som innebär ett klarläggande i frågan genom alt bedömningen av god troutlryckligen blir oberoende av huruvida kontroll gjorts motinskrivningsregistret eller inle (förslagel till ny lydelse av 3 § 2 st.jordabalken). Kassastyrelsen har också noterat att uiredningen på olikapunkter lagit hänsyn till de förhällanden som gäller för långfristigfastighetsbelåning, bl.a. vid konverteringssitualioner. : Kassan får härmed anföraföljande och inskränker sig naturligen till att behandla förslagets betydelseför skeppspantbreven. Prop.1984/85:54 67 Utredningen har arbetat med fömtsättningarna att nägragenomgripande förändringar i jordabalkens panträtlskonslruktion icke skullevidtagas, alt inskrivningsprincipen icke skulle göras lill föremål förutredning och att i första hand samma lösning skulle uppnäs inom fastighets-,sjö- och lufträt-len. Genom dessa förutsättningar är del praktiskt tagetuteslutet att välja lösningar som mera radikalt anpassar de svenska pantbreventill internationellt sedvanliga regler för morlgages elc. Motbakgrunden av de sålunda givna förutsättningarna finner Kassan emellertid attuiredningen på ett förtjänstfullt sätt lyckats finna lösningar som gör denpraktiska hanteringen av pantsäkerhei i skepp smidigare än . Särskiltreglerna om pantbrevshavarens legitimation synes innebära en väsentligförbättring av regelsystemet främsl genom den förenkling av kontrollrutinernahos kreditgivarna som därmed kan genomföras. Ävenövriga ändringsförslag och förtydliganden som berör skeppsinteckningarna,nämligen behandlingen av tillägg och utmätningsränta, formerna förandrahandspantsättning, sammanföring och pantsättning mellan ägare synes Kassanha fått en väl genomtänkt utformning med grundlig och väl genomarbetadmotivering. : Enligt förslaget skall pantbreven vara inneha-varpapper i denmeningen att den som innehar etl pantbrev skall förmodas äga rätt att begagnadel för att upplåta panträtt. Med hänsyn till de godtrosregler som medjordabalkens system tillämpas följer slora nackdelar med principen all endastfastighetens ägare har rätt alt utnyttja pantbrevet för panlsättning. Ocksäfrågan om pantsättarens behörighet i fråga om t. ex. generellapantförskrivningar vållar med del nuvarande systemet visst bekymmer. till dessa svårigheter tillstyrker bankföreningen utredningsförslagetatt innehavet av pantbrevet presumerar panl-sättningsbehörighet samt utgörgrundvalen för godtrosförvärv av panträtt. Bankföreningentillstyrker vidare utredningens förslag om alt pantsättningsbefogenheten skallvara principiellt överlåtbar. Föreningen understryker särskilt vikten av atts. k. återpantsättning uttryckligen omöjliggörs. Rätten alt begagna pantbrevetför pantsättning får sålunda enligl 6 kap. 2 § andra slyckel andra meningeninle överlåtas till en borgenär som innehar pantbrevet som säkerhet för sinfordran. De nämndabestämmelserna, parade med de godtrosregler som föresläs, medför självfalletatt de lägre kraven på borgenären att kontrollera en panlsällares behörighetkan leda till alt fastighetens ägare får ett i molsvarande mån mindre skyddmot obehörig pantsättning. Farhågorna bör emellertid inle överdrivas. 1 slortmedför bestämmelserna - som antytts - att en situation skapas likartad den somutan större vådor gällde före jordabalkens tillkomst. Eventuella nackdelar förfastighetsägaren torde väsentligen komma att minskas genom att, såsomutredningen också utgår frän, låneinstituten i stort sett kommer alt fortsättamed hittillsvarande rutiner i fråga om införskaffande av gravaiionsbevis ochkontroll i faslighetsbok. 1984/85:54 68 Delföreslagna regelsystemet lorde därför komma att innebära följande i bankernashantering. Bankensom lar emol etl pantbrev som pant kommer att göra en kontroll motfastighetsboken, främst kanske för att förvissa sig om att den mot pantbrevetsvarande inteckningen har del förutsatta inomlägel. Kontrollen sker normall motelt gravaiionsbevis, av vilket framgår vem som hade lagfart på fasligheten närbeviset utfärdades. Även om pantsättningsbefogenheten kan följa av enöverlåtelse frän fastighetens ägare, kan banken självfallet inle blunda förgravationsbevisets uppgift. Det får förutsättas att bankerna som en självklarrutin kommer att göra en ytteriigare utredning om pantsätlarens behörighet, omhan inte har lagfart på fastigheten. En sådans utredning kan ge vid handen 1. att pantsättaren har förvärvatfastigheten. I sä fallbör banken mot förvärvshandlingen kontrollera attförvärvet är giltigt och att förvärvarens förfoganderätt inte är inskränkt. 2. att pantsättaren har pantbrevetsom pant för sin fordran. I så fall måste banken fordra att även pantsätlarensfordran pantsätts. 3. att pantsättaren är ombud ellerställföreträdare för fastighetsägaren. 1 dessa fall bör banken kräva attfullmakt eller behörighetshandlingar företes. 4. att pantsättningsbefogenhetenhar överlåtits till pantsättaren. I sådant fall bör det vara en självklar rutinatt banken fordrar alt överlätelseavta-let företes. Motbakgrund av den beskrivning av förmodade rutiner i bankerna som här gjorts kan möjligen räckvidden av uiredningens godtrosregel och inne- havarpresumtion antas i praktiken inle bli särskilt långtgående. Enligt bankföreningens mening medför uiredningens förslag emellertid den otve tydiga fördelen att de godtrosregler som ansetts gälla pä grund av motivuttalanden nu blivit lagfästa, vilkel måsle komma att leda till slörre säkerhet och förenklingar i åtskilliga fall. Detla gäller som nämnts framför alll i fråga om de generella hypoteken. Med beaktande ocksä av utredning ens förslag om ersättning av statsmedel till fastighetsägare vid fall av obehörig panlsättning förordar bankföreningen därför att de föreslagna bestämmelserna införs i jordabalken. Ifråga om de s.k. diskrepansfallen har uiredningen inskränkt sig lill alt uttalasig om kreditgivning mot pantbrev efter det avstyckning skett från denintecknade fastigheten. Förslaget innebär i detla hänseende att ägaren till enfastighet skall kunna förfoga över pantbrev som beviljats i fastigheten ulanatt behöva inhämta samtycke av ägaren fill den avstyckade fastighet som endasthar subsidiärt ansvar. medverkan från avslyckningens ägare uppkommerenligt nu gällande ordning en diskrespans mellan pant och inteckning. Dennuvarande situationen är enligt bankföreningens mening till för enbankmässig hantering av pantförskriven säkerhet. Så är t. ex. fallel dåpantbrev i större skogskomplex är generellt Prop.1984/85:54 69 pantförskrivna för elt industriföretags löpande krediter.Från kreditgivaresynpunkter är därför utredningens förslag väl avvägt.Bankföreningen delar utredningens uppfaltning att den försvagning avrättsställningen för ägaren till en avstyckning som förslaget kan innebära ipraktiken inte kommer att spela någon slörre roll. Med instämmande också iövrigt i vad utredningen i förevarande sammanhang framhållit tillstyrkerföreningen utredningsförslaget i denna del. Enligl förköpslagen (1967:868) har en kommun förköpsrätlvid försäljning av fastigheter av vissa slag. Under den lid som äganderättengenom förköpsrättsmöjligheten hålls svävande kan varken säljare eller köparebelåna pantbrev i fasligheten. Före jordabalkens tillkomst hade säljarenmöjlighel att förbehålla sig rällen till ett inlecknat skuldebrev och kundedisponera över detta oberoende av äganderätten till fastigheten. påpekat ligger det inle i förköpslagens natur att kreditmöjligheternaskall vara beskurna. Uiredningen som konstaterat all del nu rådandeförhällandet uppenbarligen inte är tillfredsställande har emellertid stannatför att inte förorda särskild lagstiftning på detta område. Enligt bankföreningens uppfaltning lalar praktiska skälför all belåning av fastigheten äganderätten är svävandemöjliggörs. Föreningen förordar därför att en lagregel införs av det innehållsom utredningen själv skisserat, nämligen att köpare eller säljare tilläggsbefogenhet all pantförskriva pantbrev och att kommunendä blir bunden av pantsättningen. : SFF som har förståelseför de problem som nuvarande panlrältskonstruktion medför inom sjörätten haringet att erinra emot förslagel såvitt gäller nämnda område. Däremot ställersig SFF tveksam till att motsvarande reglering införs inom fastighetsrätten. Förslagel om innehavarpantbrev innebär att panirättsreglersom tillkommit efter etl omfattande utredningsarbete och tillämpats under enlängre lid nu skall frångås. De risker detta kan medföra vid den praktiskatillämpningen är nu svära att bedöma. Den nuvarande regeln som föreskriver allpanträti endast kan upplåtas av fastighetsägaren fungerar i praktiken myckelbra sammanlagt med del skydd som reglerna om god tro medför. Reglerna innebäralt en pantsättning kan bli giltig trots alt panlsättaren inte hade befogenhethärtill. Enligl förarbelena till jordabalken är en kreditgivare i god tro omhan föriitat sig pä uppgifterna i etl gravaiionsbevis som inte är äldre än 6månader. Vidare uttalas i motiven att en kreditgivare som har en generellpantförskrivning inte behöver kontrollera om fasligheten bytt ägare varje gången ulvidgning av krediten eller en ny kredit blir aktuell. Han skall anses varai god tro tills dess han fär vetskap om att fastigheten bytt ägare. Dennatillämpning av godtrosreglerna medför enligl SFFs uppfattning att det inomfastighetsrätten inte finns behov av lika vittgående förändringar avpanträttskonstruklionen som utredarna föreslå- Prop.1984/85:54 70 git.Vissa smärre justeringar av nu gällande regler skulle vara fullt tillräckligaför att undanröja de problem som uppkommer vid tillämpningen av dessa. Ettproblem inom fastighetsräiien vilket blir alltmer aktuellt är vilken inverkanövergången till ADB inom inskrivningsväsendel skall ha vid tillämpning avgodtrosreglerna. Kan en kreditgivare även i fortsättningen förlila sig på ell 6månader gammall gravaiionsbevis? I förarbelena förutsätts att dennatillämpning omprövas då faslighetsböckerna inte längre förs manuellt. Denalltmer besvärande ovissheten om godtrosreglernas fillämpning i detta fallsynes undanröjas genom den nya panlrättskonstrukiionen med innehavarpresumtion.Problemet hade dock kunnal undanröjts på ett mindre genomgripande sätt t.ex.genom en enkel godtrosregel. Medhänsyn lill alt förelrädare för kreditlivel framfört önskemål om att enhelligaregler införs inom de olika rättsområdena faslighets-, sjö- och luflpanlrätl -vilket skulle underlätta den praktiska tillämpningen av pant-rättsreglerna -vill SFF trots ovan framförda tveksamheter inte motsätta sig attpantsättningsbefogenheten görs överlåtbar även inom fastighetsrätten. Innehavarpresumtioneninnebär att en pantupplåielse som görs av en person som innehar pantbrevet skallanses giltig även om det skulle visa sig alt personen ifråga inte var behörigatt förfoga över pantbrevet. Detta skall gälla under förutsättning attborgenären inte hade skälig anledning att antaga att upplåiaren saknadepantsättningsbefogenhet. föreslagna lagtexten stadgas uttryckligen att en borgenär inte är skyldigatt kontrollera pantsättarens befogenhet med hjälp av fastighetsbok respektiveandra register såvida del inte finns skälig anledning all misslänka attbefogenhet saknas. Vad gäller fastighetsrätten förutsätter utredningen dock altde nya reglerna inte kommer alt medföra att bankernas nuvarande kontrollgentemot inskrivningsregistret kommer alt upphöra eller ens att förändras.Uiredningen gör den bedömningen att eftersom bankerna ändå måste kontrolleravissa uppgifter gentemot faslighetsböckerna t. ex. om fastighetsägaren är ikonkurs och inteckningsbelastning så försäkrar sig bankerna troligen ocksä omatt övriga uppgifter är korrekta. Utredningen förutsätter också att normalaktsamhel från banks sida torde kräva alt banken i regel begär bevis ompantsätlarens behörighet. Hur långtgående denna kontroll skall vara om det ärfastighetsägaren själv som upplåter panträtt framgår inle helt klart avbetänkandet. Ett klargörande på denna punkt skulle vara värdefullt. Som exempelpä kontroll av panlsällares behörighet nämner uiredningen att bank bör krävaatt fä se den handling som visar att pantsättningsbefogenheten tillkommerpantbrevsinnehavaren, t. ex. skriftlig handling utvisande att befogenhetöverlåtits eller en fullmakt. Emedan befogenheten alt pantsätta även kan gesmuntligen förutsätter SFF att en personlig kontakt med fastighetsägaren ocksåkan bli erforderlig. - SFF konstaterar alt de föreslagna godtrosreglerna och 1984/85:54 71 tillämpningen av dessa inte tycks medföra någoninskränkning av bankernas kontrollrutiner vilket kanske varil önskvärt -tvärtom tillkommer ytterligare kontrollmoment. Utredningensförslag att en panlförskrivning till säkerhet för framlida fordran - oavsett omfråga är om checkräkningskredit, garantiutfästelse, konvertering och lill ochmed normal avlyft av kredit - skall vara giltig fram till dess kreditgivarenfått vetskap om att fastigheten bytt ägare, är välkommet. Härigenom undanröjsrådande osäkerhet om räckvidden av lagstiftarens uttalande pä detta område iförarbetena lill jordabalken. En speciell regel föresläs för att i en särskild situationförhindra att diskrepans uppstår mellan pant och inteckning.