prop · G803180 · 1984-12-31 00:00:00 — I ställetför atl ingående granska lönlagardeklarationer med detaljändringar som följdkan befinlliga resurser användas för granskning av mer kompliceradedeklarationer. tillsattes en kommitté (B 1982:03) meduppdrag att se över taxeringsförfarandei och skatteprocessen. Kommittén harantagit namnel skatteförenklingskommittén. Som ell led i översynsarbeiet harkommillén lidigare avlämnat rapporten (Ds Fi 1983: 16) Vissa ändringar itaxeringsförfarandei som föranlett lagstiftning. Prop.1984/85:180 46 Kommiltén har avgivii betänkandet (SOU 1984:21)Förenklad självdeklaration'. Sammanfattningen av och lagförslagen ibelänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1 resp. 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning överremissinslanserna bör fogas till protokollet som bilaga 3. En sammanställningav remissyttrandena har upprällats inom och finns lillgängligi lagstiftningsärendet (Dnr 993/84). Regeringen beslutade atl inhämialagrådets yttrande över inom upprätlade förslag lilllagändringar på grundval av betänkandet. Lagrädsremissen innehöll också förslagsom rörde taxeringslagens (1956; 623) bestämmelser om taxeringsrevision. Därvidbehandlades bl.a. en av () lill regeringenöverlämnad rapporl, (RSV Rapport 1984: 10) ADB och företagsgranskning.Avsikten med regeringens förslag rörande taxeringsrevision var atl klarläggainnehållet i gällande rätt, nämligen att möjlighel finns atl konlrollera attalla typer av inkomster deklarerats riktigt. På samma sätl som i fråga omlöntagare måste skaltemyndighelerna ha rält att stämma av l.ex. näringsidkaresoch aktieägares deklarerade inkomster mot uppgifier som inhämtas från tredjeman. Konirollaklioner i dessa syften har med slöd av taxeringslagenkontinuerligt företagils sedan är 1956 utan att denna rätt harifrågasatts. Det lagförslag som remitterades till lagrådet mötte mycketkraftig krilik. Man hävdade pä sina håll att det skulle ge fritt fram för allatänkbara inlegritetsintrång och övergrepp. Enligt min mening finns det ingaskäl för farhågor av det slaget. Del finns inle någon grund alt anla attskattemyndigheterna i framliden skulle komma all utföra taxeringsrevisionefter mindre noggranna överväganden än som görs . Kritiken har dockuppenbarligen skapal en osäkerhet och oro bland allmänheten om den rättainnebörden av förslaget. Mot den bakgrunden är det en brist all lagstiftningenpå området saknar närmare regler om hur konlrollen skall gå till. Därför ansågregeringen att det var lämpligast atl avvakta med ändringar i 56 §taxeringslagen till dess alt man hunnit överväga i vad mån lagen kan förses medregler som tydligt anger de allmänna begränsningar som bör gälla förtaxeringsrevision. Genom beslut återkallade regeringen därförsin begäran om lagrådets yttrande såvill gällde förslaget rörande revision ochnågol förslag till lagändring i den delen lägger jag inte fram . Lagrådet har yttrat sig över följande lagförslag, nämligen 1. lagom ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956: 623), ' Ledamöter vid avgivandet av belänkandel vargeneraldirektören , ordförande, riksdagsledamöterna . och , länsrådet och lagmannen . Prop.1984/85:180 47 3. lag om ändringi uppbördslagen (1953: 272), 4. lag om ändringi lagen (1959: 551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen(1962; 381) om allmän försäkring, 5. lag om ändringi skattebrottslagen (1971:69), 6. lag om ändringi lagen (1982: 1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighel beträffande vissauppdragsersättningar. De granskade förslagen bör fogas lill protokollet sombilaga 4. Lagrådets yllrande över förslagen bör fogas tillprotokollet som bilaga 5. Jag ålerkommer i det följande till yttrandet iavsnitt 8 i författningskommentarerna lill de tre lagrum, vilkas utformninglagrådet lämnal synpunkter på, nämligen 33 § 2 mom. kommunalskattelagen och 37§ 2 mom. och 120 5 taxeringslagen. 1 övrigt har lagrådet lämnal lagförslagenulan erinran. Jag lar också upp några förslag lill lagändringar därlagrädels yllrande inte har inhämtats. Det gäller dels etl förslag om altulvidga möjlighelerna alt slippa redovisa ersättningar för resekostnader isjälvdeklarationer och kontrolluppgifter (se avsnill 4.1.1 under rubrikenKostnadsersättningar), dels ett förslag om atl uttaget av preliminär skatlskall besiämmas med beaktande av det höjda schablonavdragel under inkomsl avtjänsl (se avsnitt 4.8). Slutligen gäller det elt förslag om atl avskaffa denautomatiska indexregleringen av den slatliga inkomstskatten (se avsniU 6). 2.1 Skattesystemet behöver förenklas Det svenska skallesystemel är mycket invecklat ochsvåröverskådligt. Detta är delvis en följd av all det ekonomiska livet blivitmer kompliceral och nödvändiggjort regleringar i flera avseenden än lidigare.Det är dock främsl i fråga om näringsidkare som utvecklingen av skattesystemetlåter sig förklaras på delta sätt. Syslemet har emellerlid blivit krångligtockså när det gäller vanliga löntagare med enkla inkomstförhållanden. Här ärförklaringen alt söka främsl i slrävandena alt tillgodose olika rätivisekrav.Men även andra faklorer har bidragit till all skattereglerna blivit krångliga.Det har t.ex. av olika skäl inte alltid varit möjligt för lagstiftaren att vidreformarbetet samordna olika regelsystem och skapa helhetslösningar. Snabbaförändringar i samhällel på det ekonomiska planel har sålunda inte sällanframtvingat särregleringar pä skatteområdet med regelkollisioner eller andratillämpningssvärigheter som följd. kompliceral skattesystem skapar inte bara merarbeteför de skattskyldiga och myndighelerna utan medför också all skallereglernamänga gånger slår fel. De ger inle de effekler som har äsyftals. Delta beror ien del fall på att de skattskyldiga inte förstår reglerna och därför inte kanutnyttja dem pä del sätt som är meningen. 1 andra fall är det sä att brisler i Prop.1984/85:180 48 regelsystemet utnyttjas av vissa skattskyldiga för atluppnå inle avsedda effekter. Det komplicerade syslemet föranleder också misstagfrån skattemyndigheternas sida och låser fasl resurserna vid detaljfrågor ochrätisiill-lämpningsfrågor. Detta medför att för den skaltskyldige viktiginformation och service måst eftersättas. Det skapar också mänga onödigaskatteprocesser, vilket i sin lur leder lill ökad arbetsbelastning idomslolarna och länga väntetider där. Myndigheterna får inle heller tid all medtillräcklig krafl ägna sig åt atl följa upp mer komplicerade deklarationer ochdärigenom motverka skaiteundandragande och skattefusk. Alla dessa omsländighelerleder till olikformighet vid beskattningen och gör att hela skattesystemet förden enskilde ofla framstår som orättvist. Det är enligt min mening uppenbart att värt nuvarandeskattesystem inte fungerar tillfredsställande i nu berörda avseenden. Det ärdärför nödvändigl atl genomföra åtgärder som påtagligt förenklar ochförbättrar skattesystemet. 1 annat fall finns det risk för atl skallemoralenallvarligt undergrävs. Det finns också en stor risk för all de som arbeiar iskatteadministrationen och domstolarna inte orkar med trycket av den alltstörre arbetsbördan. Vad jag nu har sagt gäller främst i fräga ominkomsttaxeringen och det är den saken jag kommer alt koncentrera mig på i denfortsatta framställningen. Vissa reformer som varit inriktade pä förenkling ochförbättring av laxeringsarbetet har genomförls . Dessa har iförsta hand gälll de administrativa systemen. Jag länker i första hand på dens.k. Den innebar omfattande rationaliseringar av de administrativarutinerna, bl. a. genom införandel av etl utökat ADB-stöd vid taxeringen.RS-reformen innebar också att taxeringsperioden föriängdes och attskattemyndigheterna fick ett kraftigt resurstillskott pä ca 1 500 personer. Delkan emellertid konstaleras att de vinsier som RS-reformen medförde till stordel har konsumerats av etl ständigt växande granskningsmaterial. Det harsålunda blivit fler deklarationer och antalet nya regler som skalltillämpas har ocksä ständigt ökal. Beräkningar pekar mol atl del nu skullekrävas ett resurstillskott på ytterligare ca 1 500 ijänstemän för alt manskulle kunna förverkliga de principbeslut angående service, kontroll-nivå m. m.som fattade när man antog RS-reformen. Som exempel kan nämnas altetl mål med RS-reformen var alt alla deklarationer skulle granskas avtjänstemän. Vid 1984 ärs laxering granskades fortfarande mer än hälflen av dentotala deklarationsmängden av frilidsfunktionärer. Ett annat mål var all 60000arbetsdagar skulle ägnas ål fördjupad konlroll i form av s. k. laxeringsbesökoch taxeringsrevisioner. Vid de senaste årens taxeringar har endasl ca 20000dagar ägnats åt sådan konlroll. Detta ger en antydan om slorieken av problemenoch visar all del behövs genomgripande förändringar i syslemet för atl lösadessa. Del är uppenbarligen varken lämpligt eller möjligt atl försöka byggabort problemen genom resursförstärkningar. 1984/85:180 49 Yllerligare rationaliseringar av själva laxeringsarbetetär givetvis angelägna och kan åstadkomma vissa förbättringar. En sådanrationalisering har f.ö, beslutats av , nämligenslopandet fr. o. m. 1985 ärs taxering av skyldigheten för fysiska personer medfastighet eller rörelse i annan kommun än hemortskommunen att lämna särskildsjälvdeklaration. Även den beslutade reformen om slopadkommunal skall för juridiska personer kommer atl underlätta skattemyndigheternasarbete-. Del är emellertid helt klart alt det inte räcker med åtgärder av dettaslag. Det behövs även åtgärder som förenklar hanteringen av den storamajorileten deklarationer för all uppnå en mera påtaglig förbättring avkvaliteten på taxeringarna. Etl sätl att försöka komma till rätta med problemen somhar prövats planmässigt är atl omprioritera arbelet på så säuall man bara gör en leknisk granskning av vissa lönlagardeklarationer och istället inriktar resurserna på de svårkontrollerade deklarationerna. Det äremellertid enligt min mening olämpligl alt förlila sig på en metod som innebärau man underlåter att tillämpa vissa bestämmelser därför att de i det enskildafallet kan antas resultera i en ganska liten taxeringsändring. Det huvudsakligaskälet mot en sådan metod är givetvis rent principielll - vad som föreskrivs ilagen skall lillämpas, annars bör bestämmelsen ändras eller upphävas. Men manmåste också ha klart för sig all meloden i del långa loppet utnyttjas av vissaskattskyldiga, t.ex. genom medvetet överdrivna avdragsyrkanden. Metoden lämnarsåledes ulrymme för etl visst godtycke från myndigheternas sida och gynnarskattskyldiga som är beredda atl utnyttja systemets svagheler. Slarkarättssäkerhetsskäl lalar därför för att man slår in på en annan väg för atthöja kvaliteten på taxeringarna. Av vad jag har anfört framgår alt engrundförutsättning för att uppnå en påtaglig förbättring av taxeringsarbetet äratt man kan minska antalel konlrollmomenl i deklarationerna från den storamajoriteten skattskyldiga. Ett sätt all åstadkomma della är atl förenklaskattereglerna så all man slipper konlrollera vissa uppgifter. Detla kanåstadkommas främst genom att vissa inkomster görs skattefria eller att vissaavdrag slopas eller schabloniseras. Men man kan ocksåi viss utsträckning göraså att arbelsgivare och andra utbelalare åläggs att lämna kontrolluppgifter påelt sådant sätt atl dessa direkt kan läggas till grund för taxeringen. Mot åtgärder av nu angivet slag kan man naturligtvis ocksårikta invändningar. Vad försl beträffar schabloniseringar och andra ändringari skattskyldigheten som görs bara i förenklingssyfte kan hävdas att man genomsådana åtgärder föriorar i rättvisa. Detla kan vara riktigt på del teoretiskaplanet, men i praktiken är det som jag har antytt annorlunda. Endetaljreglering kan inle alllid uppräuhållas i praktiken utan följden blir ofla- liksom när det gäller ett schablonsyslem - att vissa skattskyldiga vinner påsystemel pä bekostnad av andra skattskyldiga. Men skillnaden är som jaglidigare påpekat att ett deialjreglerat system gynnar dem som behärskar 4 1984185. 1984/85:180 50 systemeloch främst dem som är beredda all ulnyiija dess svagheler. Kravet på en i del storahela mer rättvis och likformig laxering bör därför ha föreiräde framför delteoretiska kravet på millimeterrättvisa i det enskilda fallet. Närdet sedan gäller konlrolluppgiflsskyldighelen kan invändas att man genom ensädan delvis flyttar över bestyret med och koslnaderna för skattekontrollen påarbetsgivare och andra organ uianför det allmänna. Till detta vill jag säga altdel är ofrånkomligt atl skattekontrollen till stor del bygger pä attarbetsgivare och andra som gör utbetalningar inom näringslivet lämnarkonlrolluppgifter. Sä har varit fallel i värt land sedan lång lid och detsammalorde gälla i del stora flertalet industriländer. Restriklivitet bör givetvisiakttas när det gäller all ulvidga nuvarande uppgifisskyldig-heter. Den reformsom det här gäller är emellertid enligt min mening av sådan betydelse alt denmer än väl moliverar en utvidgad uppgiftsskyldighel i de avseenden detla är enförutsättning för reformen. Jag ålerkommer slrax lill detta. Denförenklingsreform jag förordar i del följande bygger pä schabloniseringar ochinnebär atl de allra flesta löntagare fär en icke oväsentlig skattelättnad. Detmedför ett betydande skattebortfall. Reformen mäste därför vägas mol andraåtgärder på skatteområdet som också är kostnadskrävande, exempelvis ensänkning av skatteuttaget genom justering av basenheten. Viddenna avvägning är all beakta att det har genomförts enmycket omfattande reformering av inkomstskatten. Denna har medfört atlmarginalskatterna för det helt övervägande antalet skattskyldiga nu uppgårtill högst . av samtliga inkomsttagare har 1985 en inkomst somligger under den s. k. brytpunkten och därmed en marginalskatt som är högst . har värdet av underskottsavdragen begränsats. Ioch med att takten i de nominella inkomstökningarna och av inflationen kommeralt väsentligt dämpas torde denna bild av etl väsentligt sänkt ultagav inkomstskatt kvarstå även 1986. Idet ekonomiska läge vi befinner oss måste prioriteringar vad gällerskattesystemet ske. Jag anser att den förenkling och reformering av inkomstbeskattningensom jag här föreslår bör prioriteras under . Därefier börbasenheten ånyo kunna anpassas till löne- och prisutvecklingen så attmarginalskatterna kan hållas på en rimlig nivå. Enligtmin mening har vi nu kommit till en punkt där det är nödvändigt atl snabbtvidta åtgärder för aU upprätthålla tilltron lill skattesystemet och skapa enbättre arbetssituation för skatteförvaltningen . Detta bekräftasav alt man i massmedia och annars i den allmänna debatten i ökande utsträckninguppmärksammar fall av olikformighet vid taxeringen. Ett stöd för en sådanreform kan man också finna vid en internationell jämförelse. Man kan till attbörja med peka på att många av industriländer- Prop.1984/85:180 51 na - t.ex. Slorbrilannien, och -har någon form av förenklad löntagarbeskattning och att eltförenklingsarbete pågår i flera andra länder, t. ex. och , Jag villockså nämna atl enligt de undersökningar som gjorts av en arbetsgrupp inom RSVoch som redovisats i rapporten och skattekontroll (RSV Rapport 1983:2)så ligger långt ned pä listan när det gäller storleken av schablonavdragfrån anslällningsinkomsl och som en följd av bl, a, detta högt på listan närdet gäller hur slor del av granskningsresurserna som satsas på vanligalönlagardeklarationer. Bakom de av kommittén framlagda förslagen om en förenkladlöntagarbeskattning har stått en bred majoritet av kommitténs ledamöler.Remissinstanserna har också nästan genomgående vitsordat det stora behovet avförenklingar och tillstyrkt atl en förenklingsreform nu genomförs. De fleslaanser alt kommillén varit för försiklig i sina förslag och efterlyserlängre gående schabloniseringar. Men det finns också inslanser som anser siginle kunna gå med på de föreslagna schabloniseringarna, eftersom dessa ansesmedföra orättvisor i de enskilda fallen. Av vad jag har sagt framgår att vad det nu gällerär att anpassa löntagarbeskatlningen till den praktiska verkligheten. Jag kandärför inte finna att de argument som anförts mot förenklingsreformen ärbärkraftiga. Jag föreslär alltså att man i enlighet med vad kommitténoch del slora flertalet remissinslanser förordal inför en förenkladlöntagarbeskattning som bygger på enklare och mer schabloniserade skalleregler. Fördelarna med en sädan reform är som kommittén harpåpekat många och en del av dem har jag redan berört. För de skattskyldigabestår de positiva effekterna främst i att det blir färre regler att hålla redapä och att de regler som finns blir enklare att förstå. Därmed ökar möjlighelenför deklaranten atl fä tillräcklig överblick över alla regler för att kunnaiaktta sin rätt. Vidare blir det möjligt att göra deklarationsblanketternaenklare, vilket underlättar det årliga deklaraiionsbeslyret. En annankonsekvens blir atl de skattskyldiga inte behöver besväras med frågor frånskattemyndigheterna om olika saker, eftersom möjligheterna till missförståndblir få liksom behovet av ulredningar. Framför allt kan myndigheterna undvikaatt ställa frägor om detaljer, vilket bör bidra lill ett bättre förhållandemellan myndigheter och enskilda. En radikal förenkling för ett stort antal skattskyldigahar stor betydelse ocksä för myndigheterna. Resultatet av en sådan reform bliralt deklarationsmassan minskas kraftigt och att gransknings- ochregislreringsbeho-vel minimeras. Därigenom lösgörs resurser som kan användasför en bättre information och annan service till allmänheten och för enfördjupad granskning av de svårkontrollerade deklarationerna. Därmed uppnår manen rimlig förskjulning av tillgängliga resurser mol deklarationer där det kanförekomma mer omfattande skaiteundandragande. Prop.1984/85:180 52 2.2 Val av metod för en förenklad löntagarbeskattning Etl förenklal system för löntagarbeskattning kan utformaspä i huvudsak tvä olika sätt. Det första represenleras av den typ av syslem somlillämpas bl.a. i , och och som i Sverigebrukar kallas definiliv källskatt. 1 det systemet lillgodoförs en löntagareredan pä källskallesladiet alla de avdrag han är berättigad lill enligtschablon eller etl särskilt beslut om jämkning. Omprövning av avdragen efterinkomstårets utgång skall normalt inte äga rum. Någon egenllig laxering skerinte av de personer som ingär i systemel. Den svenska sjömansskatten är ettexempel på ett delvis genomfört sådant syslem. Del andra sättet kännetecknas av all källskalte- ochlaxeringsförfaran-dena i allt väsentligt behålls oförändrade. Däremol ändras demaleriella beskattningsreglerna saml reglerna beträffandedeklarationsskyldighet och uppgiftsskyldighel lill ledning för annans laxering. Kommittén har övervägt dessa tvä syslem och dessutom ensärskild variant av sislnämnda system, nämligen en långtgåendedeklaralionsmed-verkan från skaltemyndigheternas sida i form av förtrycktadeklarationsstommar. Kommittén konstaterar all en övergäng till definilivkällskatt skulle medföra stora förändringar pä den direkta beskattningensområde och få vidsträckta konsekvenser inom uppbördsområdel. Ett genomförandetorde enligt kommittén därför inte kunna ske annat än pä lång sikt och förstefler en omfatlande ulredning om förslagels konsekvenser. Kommittén påpekar altremissvaren pä ett tidigare betänkande (SOU 1972:11) Förenkladlöntagarbeskattning vari redovisades etl principförslag till definitivkällskatt - i huvudsak var kritiska och all det ifrågasattes om systemelverkligen skulle innebära någon påtaglig förenkling om man såg lill de samladeeffekterna för löntagare, arbelsgivare och skattemyndigheter. Kommiltén har moldenna bakgrund inriktal sig pä lösningar som kan genomföras på kortare sikt ochsom enligt kommitténs uppfattning ger jämförbara förenklingseffekter för såvälskallskyldiga som skattemyndigheter utan att innebära långtgåendesystemändringar. Två lösningar av förenklad deklaralionsredovisning förlöntagare m.fl. diskuieras. Den ena lösningen innebär att skattemyndigheternaförtrycker deklarationsblanketter för ett slort antal skattskyldiga med allade uppgifter om de skattskyldigas inkomst- och förmögenhetsförhållanden sommyndighelerna redan har i sina regisler eller erhåller i form avkonlrolluppgifter från arbelsgivare m.fl. Lösningen medför att vissaskallskyldiga bara behöver underteckna deklarationen, medan andra behövertillföra denna ett mycket begränsat antal uppgifter, t.ex. angåendeavdragsyrkande som skattemyndigheterna saknar kännedom om. Prop.1984/85:180 53 Den andra lösningen innebär också atldeklarationsblanketterna förtrycks med vissa uppgifter. Förtryckningenomfattar dock inte kontrolluppgifterna utan inskränker sig till övrigaregisteruppgifter, t.ex. om fastighetsinnehav o.d. Uppgiflerna ikontrolluppgifterna skall enligt denna lösning över huvud taget inte behövaredovisas i den förenklade deklarationen utan det räcker alt den skattskyldigenär sä är fallel försäkrar all han inte haft andra inkomsler än som framgår avde kontrolluppgifter han fält. Denna lösning bygger således på altskattemyndigheterna och de skattskyldiga fär likalydande kontrolluppgifter.Även med denna lösning är del meningen att vissa skattskyldiga bara skallbehöva underteckna deklarationen inkl. nämnda försäkran, medan andra färtillföra denna lilläggsupp-gifter angående avdragsyrkanden m. m. Kommittén föreslår alt den sistnämnda lösningen väljs,dvs. en förenklad deklarationsredovisning med försäkran angående innehållet ikontrolluppgifterna. Del huvudsakliga skälet för detta är att lösningen medförtryckning av informationen i kontrolluppgifterna skulle försenataxerings-och debileringsarbelet med minsl , Remissinslanserna är lill den helt övervägande delen avsamma uppfattning som kommiltén. För egen del får jag anföra följande. Jag är ense med kommittén och del stora flertaletremissinstanser om att man bör bygga en förenklad löntagarbeskattning pånuvarande taxerings-och uppbördssystem och således inle införa ett syslem meddefinitiv källskatt, Elt viktigt skäl för detla är den säkerhel som ligger iatl kunna bygga en reform som berör sä många människor och så myckel malerialpå nuvarande ordning. En sädan reform kan ocksä genomföras relativt snabbimedan en definitiv källskatt förutsälter betydligt längre genomförandelid.Vidare skulle en definiliv källskatt innebära ett merarbele för arbetsgivarna.Del finns inle heller något som talar för alt en definiliv källskatt skulleinnebära större förenklingar för de skattskyldiga eller skattemyndigheterna änsom kan uppnäs genom ett förenklal deklarationsförfarande som bygger pänuvarande ordning. Jag förordar således al det införs ett system med förenkladsjälvdeklaration, men jag vill framhålla alt den av mig förordadelösningen inle lägger hinder i vägen för en övergång lill definiliv källskattom en sädan reform skulle anses lämplig. De båda meloder med en förenklad självdeklaration somkommiltén diskulerar har många gemensamma drag. De förutsätter till att börjamed i slort sett samma förenklingar och schabloniseringar av det materiellaregelsystemet. Vidare gör båda metoderna det möjligt att innefatta huvuddelenav lönlagarna och pensionärerna. Valet av metod lorde därför endast marginelltpåverka anlalet berörda deklaranter. Båda metoderna kan ulformas sä, attdeklaranterna endast behöver fylla i sådana uppgifter som skattemyndigheternainte känner till men som behövs för taxeringen. Summeringar, överföringar ochsammanslällningar kan praktiskt taget helt undvikas. Prop.1984/85:180 54 För deklaranten är metoden med förtryckning avkontrolluppgifterna någol lättare atl tillämpa, Pä deklarationsformuläret fårhan information om de uppgifier skattemyndigheterna vid tryckningstillfällethade tillgäng lill och han kan redan vid deklarationslillfället rättaeventuella felaktigheter i de förtryckta uppgifterna. Behovel av alt iefterhand informera om resultatet av taxeringen kan inskränkas till deuppgifter som finns pä skallsedeln för slutlig skatt och i förekommandefall underrättelse om avvikelse från de uppgifter som den skattskyldigetillfört deklarationen.