prop · G803176 · 1984-12-31 00:00:00 — Lagens bestämmelser om grundvux gäller intevuxna som behöver undervisning motsvarande särskolans. Med komvux avses sådan allmän och yrkesinriklad ulbildningsom syftar till att ge vuxna möjlighet all skaffa sig kompetens molsvarande densom ungdomar får genom och gymnasieskolan. Komvux kan även erbjudayrkesinriktad utbildning på gymnasial nivå utan molsvarighel i gymnasieskolan.Komvux får anordnas av kommuner och landstingskommuner. De senare får anordnakurser endasl på gymnasial nivå inom områdena vård, jordbruk, skogsbruk ochIrädgårdsnäring. Slaten lämnar bidrag till grundvux och komvux. Bidragenavser huvudsakligen kostnader för skolledare och lärare. Dessa har slalliglreglerade tjänster. 1984/85:176 42 Slalen lämnar också bidrag lill folkhögskolor och lillsludieförbundens studiecirkelverksamhel. De psykiskl utvecklingsstördas behov av vuxenutbildninglillgodoses bl.a, genom vissa kurser och studiecirklar vid folkhögskolor resp.studieförbund. Härlill kommer den försöksverksamhel med särvux somlandstingskommunerna sedan elt antal år bedriver med visst slalsbidrag. Särvuxär ell slags molsvarighel till grundvux och komvux. Omsorgskommitlén har föreslagit alt särvux skall görasreguljär och inordnas i komvux som en särskild skolform för vuxna psykisklulvecklingsslörda, Särvux skall därvid enligt förslagel lill silt innehållmotsvara den undervisning som ges inom särskolans olika former. Omsorgsberedningen anser att konsekvenserna av atl överförasärvux lill grundvux och komvux inte är tillräckligt uiredda. Formerna för enreguljär särvux och finansieringen av den bör utredas ytterligare avskolöverstyrelsen under medverkan från . Enligt min mening behöver vuxna psykiskl utvecklingsstördavuxenutbildning minst lika väl som andra. , folkhögskolor ochinte minst landstingskommunerna genom särvux har försökt tillgodose behovet avundervisning för dem. Jag anser att det folkbildningsarbete för psykiskt utvecklingsstördavuxna, som studieförbund och folkhögskolor bedriver är vikUgt och därför börfortsätta och helst också ulvecklas. Enligt min uppfattning bör dock en kompetensinriktadvuxenutbildning, motsvarande särskolan, utvecklas genom att den f.n. försöksvisbedrivna vuxensärskolan (särvux) formaliseras som skolform. Syftet bör vara atlden, tillsammans med andra undervisningsformer, kommer i nivå med vad som bl.a.genom komvux och grundvux står till förfogande för övriga i samhället.Försöksverksamheten med särvux, som pågår sedan elt antal år, har visat attbehovet av sådan utbildning är slorl. Detta behov kommer att förstärkas i ochmed att skolplikten för psykiskt utvecklingsstörda ändras från 21 till . Jag delar omsorgsberedningens uppfattning att konsekvensernaav atl överföra särvux till grundvux och komvux inle är tillräckligt utredda.Formerna för hur särvux bör permanentas bör därför ulredas ytterligare innanbeslut om särvux tas. Det bör uppdras åt atl ytterligare utreda denna fråga och att beräkna kostnaderna för en 1984/85:176 43 permanentning av särvux samt all i samråd medsocialstyrelsen lämna förslag till finansiering. Jag ämnar föreslå regeringenatt meddela elt sådant uppdrag. Tills vidare bör verksamhelen fortsätta inuvarande form. 2.7.4 Regionala insatser på skolområdet Mitt förslag: Även insalser för flerhandikappade elever isärskolan skall ingå i arbetsområdet för de planeringsberedningar som finns vidvissa länsskolnämnder. Till dessa länsskolnämnder skall också föras övernuvarande regionala lärartjänster för undervisning av blinda psykisklulvecklingsslörda och döva psykiskl ulvecklingsslörda. Omsorgsberedningens förslag överensslämmer med mill. Skälen för mitt förslag: För regional samverkan i fråga omundervisning för elever med handikapp är landet indelat i femplaneringsregioner med , , , och som huvudorter.I varje region finns del en planeringsberedning, som är knuten till denlänsskolnämnd som finns på regionens huvudort har tilluppgifl alt samordna insatserna i regionen för i första hand elever medhandikapp i , sameskolan, specialskolan och den kommunalagymnasieskolan. Beredningen skall planera så all befintliga resurser utnyttjaspå bästa möjliga sätt. Bestämmelser finns i förordningen (1984:75) om regionalsamverkan i fråga om undervisning för elever med handikapp. Inom särskolan finns ett stort antal flerhandikappadeelever. För dessa behövs ofta regionala insatser. Därför bör insatser förflerhandikappade elever i särskolan ingå i arbetsområdet förplaneringsberedningarna. I landstingskommunerna finns fem s.k. regionala tjänstersom BU-lärare (för blinda utvecklingsstörda) och lika många som DU-lärare (fördöva utvecklingsstörda). Slalsbidrag lämnas till dessa tio ijänster. Med anledning av integrationsutredningens slutbetänkande(SOU 1982:19) Handikappade elever i det allmänna skolväsendet lade regeringenhösten fram propositionen (1983/84:27) om åtgärder för elever medhandikapp i det allmänna skolväsendet m.m. I propositionen uttalade sialsrådelGöransson all han i avvaktan på beredningen av omsorgskommitléns belänkandeinte var beredd att föreslå någon ändring av huvudmannaskapet för tjänsternasom BU- och DU-lärare (prop. s. 25 och 29). Jag har samråtl med statsrådet och vi delar bådaomsorgsberedningens uppfattning att de lio tjänslerna bör knylas lill delänsskolnämnder där planeringsberedningar är inrällade. 1984/85:176 44 2.8 Tillsyn Mitt förslag: har tillsyn överomsorgsverksamhelen. förslag: Överensslämmer med miltförslag. Därutöver föreslås att landstingskommunerna själva svarar för denlokala tillsynen genom enskilda ledamöter (tillsynsmän) i den ansvariga nämndeneller genom en grupp av personer (lillsynsgrupp). Remissinstanserna: Flertalel poängterar behovet av enstark slallig Ullsyn i fråga om omsorgen om handikappade, särskilt i lider medekonomiska svårigheter. Önskvärdheten av ell fortsatt konstruktivt samarbetemellan och huvudmännen undersiryks. Omsorgsberedningens förslag: Överensslämmer med mittförslag. Skälen för mitt förslag: Omsorgsverksamheten är underslark ulveckling och det är därför viktigt alt goda erfarenheter från ettlandstingsområde kan överföras till övriga. Det är nalurliglvis lika väsenlligtalt dåliga erfarenheter förs vidare så att samma misstag inle upprepas.Socialstyrelsen bör här liksom hillills ha en viklig roll. Styrelsen har storerfarenhel och kompelens på området. Detta bör vara etl stöd förlandstingskommunerna och kommunerna i det pågående förändringsarbetet.Socialstyrelsen skall således liksom vara lillsynsmyndighel och harätt att inspektera verksamheten hos de olika huvudmännen och föreslåförändringar. Jag anser det självklart att de ansvarigalandsfingspolitikerna gör sig väl förtrogna med den verksamhet de har ansvarelför. Detta skall inle behöva lagregleras. Över enskild verksamhet föreslår jag attomsorgshuvudmannen, vid sidan av , skall ha elt tillsynsansvar.Jag återkommer fill detla i avsnill 2.9.3 om enskild verksamhet och länsskolnämnderna bör liksom nu halillsyn över särskolan. Statsrådet återkommer till denna fråga i sambandmed förslagel till en ny skollag. 2.9 Vissa särskilda frågor Mitt förslag: Ledningen av de särskilda omsorgerna utövasav en omsorgsnämnd. Landstingen får tillsätta en särskild omsorgsnämnd elleruppdra åt en annan nämnd att vara omsorgsnämnd. Har detta inte skett, ärförvaltningsutskottet omsorgsnämnd. 1984/85:176 45 : Kommillén föreslår, i anslutning lillsina överväganden om samordnad habihlering, att särskilda habiliteringsnämnderinrättas samt atl landstingskommunerna får tillsätta etl eller flera organ föratt under habilileringsnämnden leda verksamhelen. Remissinstanserna: Inställningen sammanhänger medinstansernas syn på förslaget om samordnad habilitering. Begreppel"habililering" anses av vissa alliför svårförslåeligt Omsorgsberedningens förslag: Överensslämmer med mittförslag. Skälen för mitt förslag: Enligt omsorgslag ulövasledningen av verksamhelen enligt lagen av en omsorgsslyrelse,Landsiingskommunen får tillsäUa en särskild omsorgsslyrelse eller uppdra ål enannan nämnd au vara omsorgsslyrelse. Om inte har tillsatt ensärskild omsorgsslyrelse eller uppdragit åt en annan nämnd att varaomsorgsslyrelse blir hälso- och sjukvårdsnämnden (sjukvårdsstyrelsen)automatiskt omsorgsslyrelse. Landstingskommunen fär överlåta ledningen avsärskolan på skolstyrelsen i den kommun där särskolan är belägen. Omsorgsverksamhelenenligi den nu föreslagna lagen kommer atl i minsl lika slor ulslräckning somhittills ställa belydande krav på en akliv polilisk ledning. Jag anser därför,på samma sätl som kommillén och remissinstanserna, atl del finns skäl somtalar för atl omsorgsverksamhelen liksom bör ledas av en särskildnämnd. Den bör som omsorgsberedningen har funnii lämpligen kallas omsorgsnämnd.Omsorgsnämnden bör också enligt huvudregeln svara för särskolan. Landstingetbör dock ha möjlighet all - också liksom - uppdra ål någon annan nämndalt vara omsorgsnämnd, l.ex. den sociala nämnden eller en nämnd med särskilduppgifl atl svara för samordnad habililering. Liksom nu bör också enreservregel finnas för del fall landsiingskommunen inte utser någon särskildnämnd all vara omsorgsnämnd. Då bör i fortsättningen förvaltningsutskoltel ochinle hälso- och sjukvårdsnämnden ha ansvaret för lagens genomförande. Regeringenhar förelagt en proposilion om en friarenämndorganisalion i landstingskommunerna (prop. 1984/85:98). I propositionenföreslås bl.a. en lag om möjlighel för landslingen atl inräila särskilda organunder i princip alla centrala nämnder, således även under omsorgsstyrelsen.Lagen föreslås träda i kraft . Mot denna bakgrund har jaginte tagit upp omsorgskommilléns molsvarande förslag i milt förslag till nyomsorgslag. 1984/85:176 46 Mitt förslag: För verksamheten med de särskilda omsorgernaskall det finnas den personal som behövs för att meddela god omsorg. Regeringenfår meddela föreskrifter om behörighet lill och lillsäUning av ijänsler. Regeringenfår överlåta ål atl meddela sådana föreskrifter. förslag: Kommillén har inle särskilibehandlat frågan. Remissinstanserna: Etl fålal inslanser har berört frågan.Socialstyrelsen har föreslagil en regel molsvarande mitt förslag. Omsorgsberedningens förslag: Överensslämmer med mittförslag. Skälen för mitt förslag: omsorgslag finnsbestämmelser om alt det hos omsorgsstyrelsen skall finnas ijänster somsärskolchef, vårdchef och överläkare. eller beredningen harfunnit behov av att ha kvar sådana föreskrifter. Däremot har beredningen funniiskäl alt i den nya omsorgslagen föra in en allmän beslämmelse om krav påkvalificerad personal i omsorgsverksamheten. Motsvarande beslämmelse återfinnsi hälso- och sjukvårdslagen och i det förslag till ny tandvårdslag som nyligenhar förelagts (prop. 1984/85:79). Tillgången lill en kvalificerad personal är en lika vikligförutsätining inom omsorgsverksamhelen som inom hälso- och sjukvården för altlandslingen skall kunna fullgöra sitt ansvar. Jag vill underslryka personalensslora betydelse för verksamhetens kvalitet. Det bör ankomma på huvudmannensjälv atl bestämma vilken personal som skall finnas. Personalen måste dockalllid uppfylla de ulbildnings- och kompelenskrav som kan finnas uppslällda.Jag erinrar här om de överväganden som omsorgskommittén gjorde i fråga om enförbätlrad vårdutbildning med inrikining på omsorgsverksamhet. För vissa av de befattningshavare som skall finnas enligt1967 års omsorgslag har behörighetsbestämmelser för innehav av tjänslerna utfärdats.Bestämmelserna finns intagna i omsorgsstadgan. Liksom för personal inom hälso-och sjukvården och landvården anser jag all del även i fortsättningen kanfinnas ett behov av sådana beslämmelser för verksamhelen med de särskildaomsorgerna, Föreskrifier om detta bör meddelas av regeringen eller, eflerregeringens bemyndigande, . En del av personalbestämmelserna i nuvarande omsorgslagoch omsorgs-stadga avser särskolchef. reklor och lärare i särskolan, Mina nuredovisade överväganden avser inte sådan personal. Frågor om bestämmelser omsärskolans personal får behandlas i samband med förslagel lill ny skollag. 1984/85:176 47 Mitt förslag: Om en enskild huvudman vill driva verksamhelför psykiskt utvecklingsstörda i form av dagcenter, korltidsvislelse, elevhems-eller grupphemsboende skall lillslånd liksom sökas hossocialstyrelsen. Tillslånd får dock inle lämnas ulan all omsorgsnämnden harlillslyrkl del. Enskild verksamhet skall stå under tillsyn, förulom avsocialstyrelsen, av omsorgsnämnden. Nämnden får rätt atl inspekleraverksamhelen. får förelägga en enskild huvudman attavhjälpa etl missförhållande eller, om missförhållandet är allvarligt, förbjudafortsall verksamhel. förslag: Överensstämmer i huvudsak medmill förslag, Kommillén föreslår även en särskild regel i fråga om sommargårds-eller annan liknande verksamhel , för vilken lillstånd enligtförslaget skall sökas hos . Remissinstanserna: Flertalet lämnar förslagel utanerinran. har landsfingskommunernas föreslagna vetorättomoliverad och föreslagil att den ersätts med yttranderätt. Landstingsförbundethar å andra sidan menal all del förefaller mindre prakiiskl att låta en annanmyndighel än omsorgsnämnden meddela lillslånd, när nämnden skall ha ell såavgörande ansvar för verksamhelen som förslagel anger. Omsorgsberedningens förslag: Överensstämmer med millförslag. Skälen för mitt förslag: Enligt omsorgslag fårandra än slalen eller landstingskommunerna driva inrättningar eller andraverksamheter som innefallar yrkesmässigt bedriven vård eller undervisning avpsykiskt utvecklingsstörda endast efler godkännande av eller -i fråga om skola - . Om en godkänd inrättning eller verksamhetinte drivs på ell tillfredssiällande sätt eller om det föreligger något annatuppenbarl missförhållande, kan godkännandet återkallas. Ett beslut omålerkallelse gäller omedelbarl. om inte annal förordnas. Den som driver enskildverksamhet ulan lillslånd kan dömas lill böler eller fängelse i högst sexmånader. Enligi omsorgssladgan utövar omsorgsslyrelsen viss tillsyn överprivata inrättningar. En inte hell obetydlig del av de nuvarande omsorgerna förpsykiskl utvecklingsstörda ges formellt av privala huvudmän. Det gäller främslvårdhem. I prakliken ulgör dessa emellertid en del av landstingskommunernasverksamhel, eflersom alla vårdplatser slälls till landstingens förfogande ochulnylljas av dem. De ingår också regelmässigl i landstingskommunernasplanering. Den reglering, som jag nu förordar, överensstämmer i alllväsenlligl med 1984/85:176 48 Landstingskommunerna ges dock en någolslarkare möjlighel att påverka lillkomsten av nya verksamheter, får sesmol bakgrund av det tidigare starki uttalade önskemålet om en omslruklureringav boendel från insfilutioner lill mindre enheter. Landstingen bör också ifortsältningen innefatta den enskilda verksamhelen i sin konfinuerligaplanering. Vidare har jag liksom omsorgsberedningen avslåll från alt i den nyalagen föreslå sanktioner för broll mol lillståndsplikten. Jag anser alt detsaknas egentligt behov av slraffrälisliga eller andra korrektionsmedel i dessafall, eftersom en avgörande förutsättning för den enskilda verksamhetensbedrivande i realiteten är all den har landslingels förtroende i samarbelel dememellan. Mina här redovisade överväganden och förslag gäller inleundervisning i enskild regi. Frågor om sådan verksamhel får behandlas i sambandmed förslaget lill ny skollag. 2.9.4 Överklagande av beslut Mitt förslag: beslui i fråga om särskildaomsorger åt enskild får överklagas av denne eller hans ställföreträdare genombesvär. Överklagandet sker hos länsrätten. Besluiei gäller omedelbarl, men domstol får förordna attdess beslut skall verkställas först sedan del har vunnil laga krafl. förslag: Överensstämmer lill sininnebörd med mill förslag. Remissinstanserna: Det fåtal inslanser som lar upp frågan,lill vilka hör , har kriiiseralkommilléförslaget huvudsakligen på den gmnden att kommiltén anvisardomstolsavgöranden som en väg atl slita kompetenstvister mellan socialtjänstenoch de särskilda omsorgerna. Omsorgsberedningens förslag: Överensstämmer med millförslag. Skälen för mitt förslag: Enligt omsorgslag fårtalan mot beslut varigenom omsorg vägrats enligt lagen föras hossocialstyrelsen genom besvär. Möjligheten atl anföra förvallningsbesvär molsädana beslui föreligger alliså redan enligi nuvarande lag. Vad som skiljer den nuvarande lagen från del förslag, somjag nu lägger fram, är därför enligt min mening främsl frågan om vilkenmyndighet som skall överpröva elt beslut atl vägra den enskilde särskildaomsorger. Här har omsorgskommitlén anslulil sig lill samma ordning som valdes isamband med socialtjänstlagens införande, dvs. all domstol och inle förvaliningsmyndigheibör svara för överprövningen. Jag kan, liksom omsorgskommittén och Prop.1984/85:176 49 omsorgsberedningen , inte se annat än att beslut atl vägrasärskilda omsorger av rättssäkerhetsskäl måste kunna överklagas även enligt dennya lagen. Det här åsyftade rättssäkerhetskravet kan inte tillgodoses genom enmöjlighet till enbart kommunalbesvär. Någol skäl att, som landstings- ochkommunförbundens företrädare hävdat inom omsorgsberedningen, frångå dennuvarande ordningen med förvaltningsbesvär har jag därför inte funnit. När detgäller valet av överprövande instans vill jag anföra följande. Inom länsrättens kompetensområde ligger bl.a. frågorom bistånd enligt socialtjänstlagen. Rätten till särskilda omsorger enligt denföreslagna lagen gäller besläktade frågor, vilka har minst lika stor betydelseför den enskilde i personligl hänseende. Dessa frågor inrymmer vikligarättsliga bedömningar. Förvaltningsdomstolarna har alltså redan erfarenhet av atthandlägga mål av likartat slag. De har också skaffat sig betydande erfarenhetnär det gäller alt införskaffa erforderlig medicinsk, social eller annansakkunskap. Tillsammantaget talar dessa omsländigheter enligt minmening för atl länsrätten skall vara besvärsmyndighet i första instans. Frågor om överklagande av beslut som rör undervisning fårbehandlas i samband med förslaget till ny skollag. 2.10 Psykiskt utvecklingsstördas inflytande Mitt förslag: De särskilda omsorgerna skall ges på denpsykiskt utvecklingsstördes egen begäran. Om han är eller annars urstånd att avge en bindande viljeförklaring, skall de särskilda omsorgerna gespå begäran av vårdnadshavare, förmyndare eller god man. De nuvarande reglerna om vård oberoende av samtycke försöver till en promulgationslag, för att gälla i avvaktan på ny lagsfiftning medutgångspunkt i socialberedningens förslag om tvångsvård för psykiskt störda. Landstingskommunerna skall samverka med organisationer somföreträder psykiskt utvecklingsstörda. Samråd skall fortlöpande ske med denpsykiskt utvecklingsstördes närstående. förslag: Nuvarande bestämmelser omåtgärder oberoende av samtycke ersätts av regler om samtycke frän den enskildesjälv eller hans företrädare. Alla insatser för en handikappad skall utformasoch genomföras i samförstånd med honom själv. Om del är fråga om insatser avstörre betydelse för den handikappades livsföring, skall godkännande inhämtasav vårdnadshavaren, om den handikappade är . Om den, som har fyllt15 år, inte är i stånd att uttrycka en egen vilja, skall sådana insatsergodkännas av förmyndare eller av god man. När det är lämpligl skall samråd skemed vårdnadshavare eller annan närstående, med kontaktperson, god man ellerförmyndare. 4Riksdagen 1984/85. Prop.1984/85:176 50 Lagsliflningen bör ses som en försökslagstiftning, somefler förslagsvis år las upp lill förnyad prövning. skall samverka medhandikapporganisalioner, när del är lämpligl. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinslanserna delareller har inte haft något all erinra mot kommitténs uppfallning atl en nyhandikapplag inle skall innehålla beslämmelser om tvångsåtgärder. Övrigaställer sig tveksamma lill eller avslyrker förslagel. De flesla remissinstanser, som tar upp frågan, menar allomsorgsnämnden bör åläggas en obligatorisk skyldighet atl samverka medorganisafioner som förelräder psykiskl ulvecklingsslörda. Omsorgsberedningens förslag: Överensslämmer med millförslag. Skälen för mitt förslag: 35 § omsorgslag angerförutsättningar för att på närmare angivna grunder och efler etl särskilibeslulsförfarande bereda vård oberoende av samtycke i specialsjukhus ochvärdhem. Beslämmelsen har under del senasle årliondel använls ililen omfattning. Omsorgskommitlén har lagit fasta på bl.a. detla ochföreslagit all möjligheten all bereda tvångsvis vård las borl på försök. Engenomgång av de olika grunderna för meddelade tvångsbeslut har lelt kommitténtill uppfattningen atl flerlalel är ultryck för en föråldrad syn och all delsaknas behov av atl ha någon av dem kvar. Kommittén delar upp sin argumentation i tre delar efterbehovskategorier; psykiskt utvecklingsstörda under samt utvecklingsstördaöver som inle är respektive är i slånd alt uttrycka en egen vilja. Gränsdragningenvid ansluter lill de nuvarande reglerna. Belräffande unga finner kommittén att det inlefinns behov av särskilda bestämmelser om vård oberoende av samlycke vid sidanav den vård som kan komma lill slånd med vårdnadshavarens medverkan eller medstöd av lagen (1980:621) med särskilda beslämmelser om vård av unga (LVU). Jagdelar den uppfaiiningen. Jag har i del föregående starkt understrukitönskvärdheten av att psykiskt utvecklingsstörda barn får växa upp hos sinaföräldrar och behovet av atl genom siödinsalser i hemmen underläila en sådanutveckling. En möjlighel atl mol föräldrarnas vilja ivinga barnel till en annanmiljö rimmar illa med detta synsätt. Vad därefter gäller psykiskl utvecklingsstörda ,som inte är i slånd alt uttrycka en egen vilja, hävdar kommittén all del interör sig om ivångsvård i egenllig mening. Det gäller närmast atl finna rättsligagarantier för all deras intressen bevakas av någon utomstående. Kommiltén anserdet tillräckligt alt ålgärder av mer ingripande betydelse, l.ex. placering påetl grupphem, kan vidtas efler godkännande av vårdnadshavare, särskiltförordnad förmyndare eller god man. Någon remissinstans har uttryckl allrättssäkerheten inle får sältas ur spel genom all förmyndare och gode män 1984/85:176 51 alltför lättvindigt medger inskrivningar. liksomomsorgsberedningen, all en sådan oro är obefogad och atl rättssäkerheten kanfulll lillfredsställande garanleras genom den ordning som kommillén harförespråkat Jag har grundal miu förslag lill lag på detta. Vadslutligen gäller de psykiskt utvecklingsstörda , som kan uilrycka enegen vilja, menar alliså kommillén all del saknas behov av att ivinga på demålgärder inom omsorgerna, som de själva inle önskar. Störst tveksamhetuttrycker kommiltén i fråga om möjligheten all avvara den grund, som f.n. germöjlighel lill vård av den som är ur stånd au ta vård om sig själv. Kommillénfinner dock all behovel av ivingande ålgärder minskar, om samhällets slöd ges ien utformning som realisliskl men varsamt förbereder en förändrad hemsilualionunder andra förhållanden, l.ex. För en lilen grupp psykisklulvecklingsslörda med asocialt beleende - missbruk, prostitution, kriminalitet- menar kommittén atl tillämpningen av annan lagstiftning är bällre ägnad altanvändas. Kommiltén avser här LVU, lagen (1966:293) om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) och lagen (1981:1243) om vård avmissbrukare i vissa fall (LVM). Flera remissinstanser har ullryckl iveksamhellill förslagel i denna del, främst under åberopande av atl förslagel, om detgenomförs, skulle kunna medföra ett oönskat tryck på den slutna psykiatriskavården. Omsorgsberedningen har för sin del enhälligt menat att detsaknas behov av vård oberoende av samtycke inom omsorgerna om psykisktulvecklingsslörda. Alt vårdas inom omsorgerna skall vara en rättighet, inteett tvång. Omhändertagandefilosofin måste brytas, den enskildes inflytande översin egen situation respekteras. Några regler om vård oberoende av samtycke bördärför enligt beredningen inte återfinnas i en ny omsorgslag. Den bör i ställetklart uttrycka atl alla omsorger skall ges enbari på begäran av den psykisktulvecklingsslörde själv.