prop · G803166 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommitténs överväganden: Överensstämmer i huvudsak medmitt. Remissinstanserna: Flera av remissinstanserna anser allansvarel för produktionsanpassningen bör åvila näringen. Dessa synpunkterframförs bl. a. av lanlbruksstyrelsen, slatens pris- och kartellnämnd. Svenskalantarbetareförbundei och industriförbundet, Eu ökal genomslag av marknadskrafternaförordas av bl. a. konsumentdelegationen, KF och LO. Från LRF: s sida framhållsall kommitténs förslag kommer att innebära en smärtsam prispress som slår blintmol olika jordbrukargrupper. Vidare framhålls all jordbrukel måsle ges destyrmedel som erfordras för att kunna påverka produktionens storlek. Dennasynpunkl framförs också av SPK och . NO anföralt det är en allvariig brisl all kommiuén inte anvisar medel för all kommatill rätta med överskotten. Skälen för mitt förslag: Den obalans som råder mellanproduktionen och konsumtionen av jordbruksprodukter har sin grund dels i envikande 1984/85:166 67 konsumtion, dels i en ökande produklion. Den anpassningsom måsle ske bör således åstadkommas dels genom atl konsumtionen ökas, delsgenom en begränsning av produktionen. Enligt kommillén är den rådande obalansen lill inleobelydlig del orsakad av att konsumtionen av flera viktiga jordbruksproduktervikit. Både från konsumenlernas och näringens ulgångspunkler måsle del varaangeläget att man så långt möjligt inom landet avsätter överskotten av främstanimalieprodukter. Detta bör kunna ske genom t.ex. fortsatt rabattering avprisel på kött lill bl.a. skolbespisningar, I enlighel med vad som angavs i direkliven lill kommilténskall näringen själv bära kostnaderna för en produktion utöver densamhällsekonomiskt motiverade. Därmed understryks del ansvar jordbruksnäringenmåste känna för alt anpassa produktionen till de mål som ställs upp förjordbrukspolitiken i vär livsmedelsförsörjning. Eftersom jordbruket är enreglerad nä-nng, som genom sin producenlkooperaiiva organisalion företräder näringsutövarnavid bl.a. prisöveriäggningarna med slalen, bör förutsättningar föreligga förnäringen alt ta ett sådant ansvar. Detla förutsätter all marknadsekonomin börges betydande spelrum. Del kan dock i särskilt besväriigaanpassningssituationer krävas atl samhällel medverkar i särskildaproduktionsstyrande åtgärder. När det gäller mjölken bör elt delvis annat synsättanvändas än på övriga jordbruksprodukter. Mjölkproduklionen är frånplaneringssynpunkt av långsiktig karaktär. Samhällets insatser i denna produktionsgreni form av bl.a. investeringsstöd är dessutom betydande. Produktionsgrenen kännetecknasvidare av en slark produktivitetsutveckling. Frågan om åtgärder för att anpassa produktionen har tillviss del behandlals lidigare. I regeringens prop. 1983/84: 182 om reglering avpriserna på jordbruksprodukter anmälde jag atl vissa förändringar skulle ske avreglerna för avvecklingsersättningen saml att giltighetstiden skulle förlängast. o. m. . Förändringen av reglerna för avvecklingsersättning synes hainneburit alt etl ökande antal jordbrukare anslulil sig lill syslemel. Moldenna bakgrund finner jag det rimligt alt avvecklingsersältningen lills vidarebibehålls med nuvarande villkor. När del gäller ell s. k. Ivåprissystem för mjölk anfördes ipropositionen att de tekniska möjligheterna att införa ett sädant system, docktidigast fr.o.m. den Ijanuari 1985, borde övervägas av slatens jordbruksnämndoch näringen. Förslag lill etl sådani syslem har lämnals till regeringen ochbereds f. n. i . Mitt förslag: Invesleringsförbudet inomanimalieproduktionen förlängs ell år. Prop.1984/85:166 68 Kommitténs förslag: Något behov av fortsattinvesteringsförbud föreligger inle. Remissinstanserna: Flera av remissinslanserna delarkommitténs förslag. LRF och anser atlinvesieringsförbudei bör vara kvar. Lanlbruksstyrelsen delar i och för sigkommitténs förslag men menar alt del förutsätter att andra åtgärder vidtas.Flera av lantbruksnämnderna har förordat etl bibehållande av förbudei. Skälen för milt förslag: Jag föreslår all giltighetstidenför lagen (1983: 147) om förbud mot nybyggnad av djurstallar förnötkreatur, svin och fjäderfä förlängs ytterligare ell år. Det är inle möjligtatt med någon störte säkerhet ange vilken effekt lagen haft . Man kanemellerlid konstatera att de redovisade nettoökningarna av antalet djurplatserhar varit relativt begränsade jämfört med de uppgifier som finns om planeradeutbyggnader för . Genom de möjligheter som finns enligt lagen att lämnadispens har en viss inveslering kunnal ske även under liden förinvesteringsförbudet. Dispenser har lämnals främst på grund avöver-gängsbestämmelser, regionala hänsyn och arbelsmiljö- eller djurskyddsskäl.Del finns således anledning tro alt invesleringssloppel verkat återhållande påinvesteringsaktiviteten. En förlängning av invesleringsförbudet bör också ses somen ytterligare hjälp lill näringen när det gäller produktionsanpassningen. 1 enlighel med vad jag nu förordal har inomjordbruksdepartementet upprättats etl förslag till lag om dels fortsattgiltighet av lagen (1983: 147) om förbud mot nybyggnad avdjurslallar för nötkreatur, svin och fjäderfä, dels ändring i samma lag. Med hänsyn till att föriängningen avser en begränsad lidoch att frågan från lagteknisk synpunkt är av enkel beskaffenhel är lagrådelshörande enlig min mening inte påkallal. Differentierade avgifier och pristillägg Milt förslag: De differentierade avgifterna ochpristilläggen inom ägg resp. slaktsvinsproduktionen bör lills vidare intetillämpas. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som tagit uppfrågan har alla utom LRF och tillstyrktkommitténs förslag. Skälen för mitt förslag: Fr. o. m. den 1 januari 1979infördes en differentierad avgift för innehav av värphöns och fr.o.m. den Ijanuari 1981 ell 1984/85:166 69 differentierat särskilt pristillägg för slaktsvin. Syftetmed avgiften resp. tillägget är bl. a. atl begränsa ulbyggnaden av slörteförelag och ge utrymme för ökad animalieproduktion vid utvecklingsbaraförelag. Enligt riksdagsbeslutet borde de störte producenterna slå fören störte del av exportkoslnaden när prislryckande överskoll föreligger inomfläsk- och äggproduklionen. Enligt den ulvärdering som kommillén gjort beträffandeifrågavarande avgifl resp. pristillägg framgår att del är svårt all medbestämdhet uttala sig om de haft avsedd effekl. Kommillén håller dock inte förtroligt all dessa avgifter på något avgörande sätt påverkat utbyggnaden av destörte företagen. Vidare kan man konstatera att den avsedda effeklenneulraliserais genom alt förädlingsföretagen i sin prissätining kompenserat destörte företagen. Härutöver föreligger en hel del administrativakomplikalioner. Jag föreslår därför alt differentieringen vad avser avgifternaoch tilläggen las bort fr, o, m. den . Finansieringen av den delav äggregleringen som f.n, sker genom den differentierade produktionsavgiflenför ägg bör i stället kunna ske genom en icke differentierad avgift av lämpligstorlek. 2.6.4 Industri- och handelsleden Inom livsmedelskedjan spelar industri- och handelsleden enviktig och ökande roll såväl sysselsättnings- och värdemässigt som för deslutliga konsumentpriserna på livsmedel. Detla ulgör enligt min mening ellslarkl skäl för att i ökad ulslräckning uppmärksamma även induslri- och handelsleden.Tolall sysselsätts närmare 190000 personer inom dessa led, vilket kan jämförasmed ca 130000 sysselsalla inom primärproduktionen. Antalet sysselsatta har ökatbetydligt alll eftersom ökade arbetsinsatser inom förädlingen ochdistribulionen har ersatt en del av de arbetsuppgifter som lidigare utfördesinom primärproduktionen och hushållen. Denna utveckling ålerspeglas också iandelen av konsumenlernas livsmedelsulgifter. För sådana livsmedel som iråvaruledel omfatlas av jordbruksprisregleringen är enligt kommitténsberäkningar industri- och handelsledens andel av konsumenternaslivsmedelsulgifter och är därmed störte än jordbrukets andel. Utvecklingen inom livsmedelsindustrin kännetecknas av enfortgående koncentration av ägandet. Utvecklingen innebarframför allt att de privata företagens andel minskade myckel pålagligl, medanlantbrukskooperationen ökade sin andel. Mycket betydelsefull var också ökningenav de statliga företagens andelar. Ökningen för de utlandsägda företagen framsiårsom mindre dramatisk. Förelagsköp efler har inneburil en fortsallökning för de lantbrukskooperaliva och de utlandsägda förelagsgrupperna. Inom del av livsmedelsindustrin har lantbrukskooperalionen en dominerandeslällning. De kooperativa företagen har ofta verksamhet så-6 1984/85. 1984/85:166 70 välinnanför som uianför jordbruksprisregleringen. Ägarkoncentrationen gäller inteendasl de lantbrukskooperaliva företagen. Även på andra områden inomlivsmedelssektorn finns förelag med liknande dominans. Del är enligt min meningangeläget alt del finns en väl fungerande konkurtens inom indusiriledei. Jaganser därför i likhet med kommittén alt det är viktigt altlantbrukskooperalionen inte utnyttjar sin dominerande ställning i vissabranscher på etl otillbörligt sätt. Detla gäller självfallet även övrigalivsmedelsföretag med en liknande ställning. Enligt konkurtenslagen görs ingenålskillnad mellan olika förelagslyper. Jag finner alt lantbrukskooperalionen ilikhet med vad som har uttalats i tidigare jordbrukspoliiiska beslut ikonkurtenshänseende skall bedömas enligt samma normer och från sammautgångspunkter som allmänt gäller enligt konkurrenslagstiftningen. Avintresse är vilken roll de stora multinationella livsmedelsföretagen spelar förutvecklingen mol en ökad koncentration. Kommittén har vid sin analys funnii altdessa spelar en internationellt sell begränsad roll inom det svenskalivsmedelssystemel. Inom vissa enskilda branscher ochvaruområden är dock deras andelar betydelsefulla. De utlandsägda företagen äri stor utsträckning verksamma inom delbranscher som ligger uianförjordbruksprisregleringen. Att de har en så begränsad betydelse inom detjordbruksprisreglerade områdel torde enligt kommitténs mening få tillskrivaslantbrukskooperationens starka slällning där. Denslarka koncentrationen gäller i hög grad också distribution och handel. De trestora handelsblocken, ICA, KF och har enligt kommitténs redovisning ökatsin andel av handeln med dagligvaror under de senasle 10 åren från lill76%. Enligt kommillén påverkar den slarka koncentrationen inom handelnkonkurtensförhållandena. Beslut om sortiments- och marknadsföringsåtgärderbeslutas i hög grad på nivån ovanför de individuella butikerna. Bindningarna ärvanligen ganska slarka mellan butikerna och partihandelsledet och köptrohetenhög. Kommittén anför atl en ökad röriighet i detla avseende borde kunna vara enmöjlighet att förbättra konkurrensen inom handelsledel. Enligtkommiltén har utvecklingen mol ökad koncentration inom handelsledet påtagligtförändrat relationerna inom livsmedelskedjan. Industrin möter elt litetantal väl organiserade motparter i stället för elt slort antal individuellaköpare. Detla leder lill en växelverkan mellan koncentrationstendenserna inominduslrin resp. handeln. En ökad centralisering av inköps- ochmarknadsföringsfrågor ger också handeln störte möjligheter atl påverkautvecklingen inom industrin och kan leda lill alt möjligheterna till enfungerande konkurtens allvarligt försämras. Marknadsföringen av livsmedlen haralltmer inriktats på butikernas tillfälliga prisnedsätlningar vilket kan fåbelydande konsekvenser för hela livsmedelskedjan. Det finns också risk alt detblir svårt för mindre, lokalt arbetande producenter att hävda sig ikonkurrensen. Så är t.ex. den koncentration till stora rikstäc- Prop.1984/85:166 71 kände bagerier som ägl rum en följd av de tre storahandelsblockens krav på rikstäckande leveranser av hela brödsortimentei. För egen del vill jag betona att en väl fungerandekonkurtens måste eftersträvas också inom handelsledet. Det är angelägel allhandeln inte utnyttjar sin starka ställning inom livsmedelskedjan på ett sådantsätt att konkurtensen försämras. I likhet med kommillén vill jag understrykaatl det är angeläget med en decentralisering av besluten i inköps- och marknadsföringsfrågorinom handeln för att motverka riskerna för en försämrad konkurtens. Handeln börockså efterslräva atl ge olika producenter likvärdiga möjligheter atldistribuera varor lill butikerna. Ägarkoncentrationen och den lekniska utvecklingen harpåverkat utvecklingen mol koncentration av tillverkningen lill störte ochfärre produktionsenheter. Antalet arbetsställen inom livsmedelsindustrin medminst fem sysselsatta har mer än halverals, från drygl 2000 lilldrygl 1982. Koncenlralionslendensen har varit kraftigare inomlivsmedelsindustrin än inom tillverkningsindustrin. Handeln har genomgått en motsvarande utveckling mot ökadstordrift när del gäller distributionscentraler och butiker. Antaletdistributionscentraler inom de tre handelsblocken minskade från 1960till 1983. Butiksstrukturen har också förändratskraftigt i riklning mol ökad stordrift. fanns således närmare 30000butiker inom dagligvaruområdet jämfört med 1964 och knappt 9000 år1982. Ökad storskalighet i produktion och distribution gernormalt möjlighet till lägre priser men det finns en risk all detta sker påbekosinad av färskhet och sortiment. De varor som når konsumenterna från sloraanläggningar är genomsnittligt sett mindre färska än varor som produceras imindre anläggningar. Jag anser atl del är viktigt från konsumentsynpunkt alltillverkning och distribution inte centraliseras i sådan utsträckning atthållbarhetsbehandling återkommande måsle tillgripas. Del finns också risk förhöjda livsmedelspriser om transport- och förpackningskoslnaderna stiger oroväckande. För allkonsumenlerna skall få lillgång lill livsmedel till rimliga priser är detviktigt att tillverkningen och distributionen fungerar effektivt. Kommitténsundersökningar om produktiviieten visar atl inom livsmedelsindustrin varförädlingsvärdet per sysselsatt något högre än inomtillverkningsindustrin. Den årliga ökningen av förädlingsvärdet per arbetstimmeinom livsmedelsindustrin var 2,, vilket dock ärlägre än inom såväl tiilverkningsindustnn som jordbruket. Av sin analys avlivsmedelsindustrin drar kommillén slutsatsen atl den erbjuder ett slort utbudav produkter med i huvudsak god kvalitet och atl den i stort skulle klara sigbra vid en internationell jämförelse. För handeln har det varit svårl all få fram såväl rättvisandeproduktivi-lelsmålt som data. För partihandeln har inte några uppgifter överprodukti- 1984/85:166 72 I fråga om detaljhandelnhar omsättningen per sysselsatt, mätt i oförändrat penningvärde, stigit med ca1% medan omsättningen per m" har sjunkit. Det finnslokalt en inle obelydlig överkapacitet i fråga om buiiksyta. Av inlresse idetta sammanhang är också handelns marginaler pä dagligvaror, Sammanlagel varden genomsnittliga marginalen i parti- och detaljhandeln på dagligvaror iseplember 1983. Kommiltén har inte lämnat någon redovisning av hurhandelsmarginalerna har utvecklats över tiden, men framhåller atllivsmedelshandelns andel av de lolala livsmedelskostnaderna har tenderat altöka. Enligt kommittén behöver det inte innebära att handeln är ineffektiv ochatt dess kostnader stigit mer än som varit rimligl. Sammanfattningsviskonstaterar kommiuén alt handeln i stort sett fungerar väl men att det inte ärrimligt atl uppfatta den som höggradigt effektiv. Flera remissinstanser framhåller att kommittén har gjorten värdefull karlläggning av induslri- och handelsleden men påpekar samtidigtatt det hade varit värdefullt om dessa led kunde ha behandlats mera ingående.Jag delar denna bedömning och anser därför all induslri- och handelsleden börägnas ökat intresse med hänsyn lill deras ökande betydelse i livsmedelskedjan.Del är därför bl. a. som kommittén har framhållit angeläget att del slalistiskaunderlaget förbättras samt att forskning rörande livsmedelsindustrins ochhandelns förhållanden prioriteras. När det gäller konsumentekonomiska följder avkoncentration och stordrift framhåller kommittén att dessa frågor bör kunnabli föremål för en närmare översyn i samband med en utvärdering av frågan omlivsmedlens kvalitet. En sådan översyn tillstyrks också av remissinstanserna.Även jag anser alt den angivna översynen bör komma till stånd. Jag härföravsikt atl föreslå regeringen att frågan studeras närmare i samband med densamlade ulvärdering av livsmedlens kvalitet som jag kommer atl beröra. Flera remissinstanser framhåller atl förhållandena inomindustri- och handelsleden behöver ulredas ytterligare även i andra avseenden.Bl.a. TCO, och anser alleffekterna för särskilt indusiriledei av den slarka koncentrationen ihandelsledet bör studeras närmare. LO är, med hänsyn till att så många probleminte är utredda, tveksam till kommitléns slulsals alt-livsmedelshandeln istort sett fungerar väl. Flera remissinstanser har också påtalat behovel av enmera ingående belysning av effektiviteten i industri- och handelsleden. Föregen del bedömer jag att förhållandena inom industri-och handelsleden behöverbelysas ytteriigare. Detta gäller särskilt vilka effekter den slarkaägarkoncenlrationen har för konkurtensförhållandena inom livsmedelskedjan. Jaghar för avsikl all återkomma lill regeringen med förslag till lämpliga formerför en sådan ulredning. Utredningen bör ske i nära samråd med utvärderingen avkoncentrationens effekler för livsmedlens kvalitet. Prop.1984/85:166 73 Mitt förslag: En samlad utvärdering av frågan omlivsmedlens kvalitet bör genomföras. Det ankommer på regeringen alt beslula idenna fråga. Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna är posiiiva lillförslaget. Skälen för mitt förslag: Livsmedelspolitiken syftar bl.a.lill att konsumenterna skall ha tillgång till livsmedel av god kvalitet.Kvalitetsfrågorna är naturligtvis särskilt viktiga för konsumenterna. Dessafrågor är självfallet också viktiga för primärproducenterna och deefterföljande leden i livsmedelskedjan. Inom ramen för en samladlivsmedelspolitik utgör frågan om våra livsmedels kvalilet en viktig del. Detfinns därför skäl att för informalion redogöra för frågansbehandling. Begreppet kvalitet på livsmedel är inte entydigt. Detinnehåller så vitt skilda aspekler som hygien, sammansättning, näringsinnehåll,färskhel, smak och utseende. Vad beträffar den hygieniska aspekten konstaterarkommittén atl livsmedlen i håller en hög hygienisk slandard. Denna högaslandard avser såväl frånvaron av främmande ämnen som frånvaron av skadligamikroorganismer i livsmedlen. viktigt medel i strävan mol en förbättradlivsmedelskvalitet är livsmedelslagens beslämmelser och de föreskrifter somutfärdas med stöd av denna lag. Utöver de baskrav på livsmedlens kvalitet som ställs inomlivsmedels-lagstiftningens ram finns även inom jordbruksprisregleringen vissakvalitetskrav på jordbruksprodukter m.m. Sålunda finns inom prisregleringen påmjölk vissa minimikrav belräffande t.ex. mjölkens renhet som skall varauppfyllda för all prisstöd skall utgå. Liknande bestämmelser finns rörandet.ex. spannmål och fisk. Det förekommer i debatten etl flertal aktuellakvalitetsfrågor. Jag anser att det är av intresse att särskilt beröra några avdem. Diskussionen om användning av kemiska medel vid produktion av livsmedeltilldrar sig ett stort intresse. Undersökningar har här pekal på konsumenternasstora oro inför de kemiska medlen. Konsumenternas oro måsle givelvis tas påallvar och redan av del skälel är återhållsamhet med kemiska medel ilivsmedels-framställningen väl moliverad. En minskad kemikalieanvändning inomhela kedjan bör också eftersträvas. En annan aktuell kvalitetsfråga är produktsortimentet. Detkan härvid konslaleras atl de senasle 10-15 årens utveckling inneburil bl.a.ett ökal sortiment av mjölkprodukter, vilket ökat konsumenternasvalmöjligheter. 1984/85:166 74 Samtidigtfinns på marknaden t. ex. charkuterivaror där man med användning av enklareråvaror så långt möjligt söker efterlikna en orginalprodukt. Yllerligareen aktuell fråga är livsmedlens färskhel. Frågan har aktualiserats på grund avden ökade storskaligheten inom livsmedelsindustrin. Storskaligheten i sig harinneburil alt man kunnat producera varorna lill lägre koslnader än vad somannars varit fallel. Dislribulionsavslånden har emellertid ökal som en följd avstorskaligheten. är därmed mindre färsk när den når konsumenten och delhar därför blivit nödvändigt med tillsals av konserveringsmedel i t. ex. bröd.Som kommittén nämner är ett sätl alt öka brödets färskhet givelvis slörtetillgång till lokala bagerier. Andraakluella kvalitetsaspekter på kötlområdet rör l.ex. strävandena lill ett ökatkvalilelsmedvetande inom primärproduktionen l.ex. Den främslagarantin för en fortsatt hög och förbättrad livsmedels-kvalitet är ett gott kvalitetsmedvetandehos såväl konsumenler som hos dem som är verksamma i livsmedelskedjans olikaled. Denna slrävan mot förbättrad livsmedelskvalitet bör understödjas, någotsom ell flertal remissinstanser starkt understryker behovet av. Trols denallmänl sett goda situationen i fråga om svenska livsmedels kvalilet finnsgivetvis ulrymme för förbättringar inom ålskilliga områden. Engemensam salsning för förhöjd svensk hvsmedelskvaliiei finner jag varaangelägen. Frågan om livsmedlens kvalilet är av allra största betydelse.Samtidigt innehåller den åtskilliga aspekter av vilka flera är myckelkomplicerade, vilkel bl. a. kommit fram i den aktuella debatten. Fråganom livsmedelskvalitel är mycket komplex och har också från olika utgångspunktervarit och är föremål för ett antal utredningar. Kvalitetsfrågan bör därför ienlighet med mitt förslag knytas samman i hela dess vidd och göras till föremålför en samlad utvärdering. Remissinslanserna har också i allmänhel framfört attkvalitetsfrämjande ålgärder är angelägna och har tillstyrkt förslagel om ensamlad ulvärdering av kvalitetsfrågorna. Jag avser att senare återkomma tillregeringen med förslag om i vilka former en sådan utvärdering lämpligen börbedrivas. Som framgått av vad jag framfört har olika företeelser inomlivsmedelskedjans industri-och handelsled stor betydelse för frågor rörandelivsmedels kvalitet. Vid utvärderingens genomförande är det därför väsenlliglatt man noga följer arbetet med översynen av de konsumenlekonomiska följdernaav koncentration och stordrift. Prop.1984/85:166 75 2.6.6 Kost och hälsa Kostrekommendaiioner Mitt förslag: De av kommitténs expertgrupp för kost- ochhälsofrågor förordade kostförändringarna, dvs, främsl minskad konsumlion avfett och socker och ökad konsumtion av spannmålsprodukter och potatis, börbeaktas inom den framlida livsmedelspoliliken. Kommitténs förslag: Överensslämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Många remissinstanser släller sig heltbakom de framlagda kostrekommendalionerna. Några vill emellertid göra vissanyanseringar belräffande socker- och feltkonsumtionen. Skälen för mitt förslag: Kostens stora betydelse förfolkhälsan har konstalerals i olika sammanhang. 1 en samlad livsmedélspolitikingår naturligtvis åtgärder för att förbättra folkhälsan. Kommitténsredovisning av sambanden mellan våra nuvarande kostvanor och vissa sjukdomarvisar med all tydlighet all förändringar i vår livsmedelskonsumlion ärönskvärda. En felaktig kost och felakiiga dryckesvanor leder lill attsjukvården belastas i slor utsträckning. Enligt vetenskapens nuvarandeståndpunkt skulle de rekommendationer om sammansättning av en näringsriktigkost som kommittén lagt fram leda till en avsevärt förbättrad folkhälsa. Dekostrekommendationer som kommillén lagl fram överensstämmer i stort med derekommendationer som slatens instilut för folkhälsan gav ut i sambandmed atl kostcirkeln introducerades. Kommittén och dess expertgrupp för kost- och hälsofrågorkonstaterar i likhel med flera andra expertgrupper på områdel såväl i Sverigesom i andra industriländer att del väsentligaste felet med vår kost är atl deninnehåller för myckel fett och socker.