prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — 1, NU45, rskr407). /85anvisades 44 milj. kr. Det nuvarande forskningssamarbetet med EG godkände år1976 (prop. 1975/76:86, NU 29, rskr 172) ett samarbetsavtal mellan ochden Europeiska atomenergigemenskapen (Euralom) inom området för styrdlermonukleär fusion och plasmafysik. Genom avtalet anslöts den svenskaforskningen inom områdel fusionsenergi till det gemensamma europeiskaforskningsprogram som bedrivs av Euratom. Även deltar i detlasamarbete. Enligt de av riksdagenvåren 1981 beslutade riktlinjerna för energipolitiken skall , som ettled i en internationell arbetsfördelning, ta etl medansvar för utvecklingeninom fusionsenergin. Målet anges härvid vara att utforma den svenskaverksamheten så att den utgör ett effektivt bidrag till och ger erforderliginsikt i Euratomprogrammet. Fusionsutvecklingen ivärlden bedrivs främst inom ramen för fyra stora program: del europeiska inomEuratom, del amerikanska, det japanska och det sovjetiska. Det internationellasamarbetet sker dels inom del internationella energiorganet (lEA), dels inomdet internationella atom-energiorganet (lAEA). Del europeiska programmet ärkoncentrerat till utvecklingen av "tokamaker". Programmets störstaenskilda projekt är försöksanläggningen Joint European Torus (JET), som i april1984 invigdes i Culham utanför i . Nästa stora steg iEuralomsam-arbetet är alt undersöka förutsättningarna för uppförandet avytterligare en försöksreaklor (Nexl European Torus), NET. Förstdärefter kan man börja planera för byggandet av en kraftproducerande reaktor. Den svenska fusionsverksamheten bedrivshuvudsakligen vid Tekniska Prop.1984/85:100 Bilaga 5 166 högskolan i , vid tekniska högskolaoch \'id . Smärte aktiviteter förekommer vid Forskningsinstitutetför Atomfysik (AFl) och viduniversiteten i och . Denna verksamhet finansieras via anslag över utbildnings- resp.industridepartementet. Formerna för etlnärmare forskningssamarbete mellan och EG med sikte pä ett ökatindustriellt samarbete har under är 1984 studerats av en gemensaml tillsattarbetsgrupp. Elt avtalsutkast har utarbetats där olika tänkbara samarbetsområden definierats.Fusion är ett sådani område. I samband med deförda diskussionerna med EG om forskningssamarbetet tillsatte regeringen en särskildutredare med uppdrag alt göra enförutsättningslös utvärdering av det hittillsvarande fusionsforskningssamarbetetmellan , och (prop. 1983/84:107 bil. 1, NU45, rskr407). Utredningen, som log namnet fusionskommittén, framlade sitt belänkande (DsUD 1984:5)Fusionsenergi den . Betänkandet har remissbehandlats. Utredningen utgår isina ställningstaganden från att målet för det längsik-figafusionsforskningssamarbetet inom Euralom är detsamma som vid tecknandet avavtalet är 1976, nämligen att konstruera prototyper till fusionsreaktorer för produktion avelkraft till konkurtenskraftiga priser. anslöt sig till detta mål. Utredningen konstaterar därvid allinget har inträffat som från EG:s synpunkt väsentligen ändrat de förutsättningarsom då gällde. JET-projeklet är tidsbegränisat och väl skön. Del är utredningensuppfattning att bör fortsätta fusionssamarbetet med EG, i vart fall sålånge som pågår. Utredningen anger tre skäl för dennauppfattning. skulle genom att avbryta samarbetet förlora trovärdigheten som samarbetspartnergentemot EG. Detla skulle vara till skadaför totala samarbete med EG. Detta samarbete är gott och till nytta för och dess industri och försvensk forskning och utveckling. Vidare grundarutredningen sin uppfattning på att de resultat som förväntas fram till är 1990, torde ge väsentligt ökade möjligheter allbedöma fusionsenergins framtid. Atl lämna verksamheten pä tröskeln till ellvetenskapligt genombrott år olyckligt. För det tredje stården kunskap och de patent som skapas inom JET-projeklet till förfogande endast förmedlemmar i . Att avstå från dessa skullei framtiden kunna få allvarliga ekonomiska följder inom vida teknikområden. 1984/85:100 Bilaga 5 167 Utredningen får ettmyckel posilivt mottagande av , Chalmerstekniska högskola och , som samtliga anser attutredningen mycket snabbi framlagt elt utmärkt underlag för ställningstaganderörande fortsatta engagemang på fusionsomrädet. Instämmer i alltväsentligt i de överväganden och slutsatser, som utredningen kommil lill, och lillslyrker alt fortsätterfusionssamarbetet med EG, minst så länge som pågår, gör ocksåstatens vattenfallsverk. Kraftsam, , , ,energijörskningsnämnden (EFN), statens energiverk, och FOA. EG-samarbeiet påfusionsomrädet har ur Siudsviks synvinkel varit av slor betydelse och pä etteffektivt säll skapat och vidmakthållit stimulerande vetenskapliga ochtekniska kontakter med samtliga fusionsprogram i världen. Bl.a. därför villStudsvik med kraft yrka på etl fortsatt svenskl engagemang. Delegationen iBiyssel framför alt det är viktigt vid ställningslagande till frågan omfortsatt fusionssamarbete med EG atl till fullo inse dess följdverkningar förforskningssamarbetet med EG i övrigt och de konkreta svenska ekonomiskaintressen vi söker tillvarata i våra relationer till Gemenskapen ochEFTA-länderna. instämmer i dessa synpunkter. anser alt utredningen är mycket kortfattad, stundom lakonisk,och att den skulle ha kunnat utvecklas betydligt, men finner ä andra sidan attrapportens bedömningar överensstämmer väl med rådets syn på de frågor sombehandlas. STU anser att utredningeni flera avseenden är bristfällig. För flera av sina ställningstagandenredovisar utredaren ingen grund. STU framför sammanfattningsvis att utredningenvisar att enbart forskningspolitiska skäl inle kan motivera en fortsatt svenskmedverkan i det europeiska fusionssamarbetel. STU vill dock inte uteslutafortsatt medverkan dä sädan kan ha betydelse för medverkan i annangemensam europeisk forskning och säger att vid dessa möjligheter bör slor viktfästas. Övervågande skäl talarenligt min mening för alt bör stanna kvar i fusionsforskningssamarbeteimed EG, i vart fall sä länge som pågår. Inför beslut om nästautvecklingssteg, byggandet av NET, bör en ny utvärdering av svensk medverkan iEG-samarbetet göras. Då är det naturligt atl ta upp fortsattadeltagande till prövning. All avbryta samarbetet mitt i en nu pågående fas voreolyckligt. Kostnaderna för den kommande femårsperioden kommer i genomsnitt alluppgå lill ca 42 milj. kr. deltagande i fusionssamarbetel med EG haringående prövats Prop.1984/85:100 Bilaga 5 168 Slutsatsen av dennaprövning är att en ensidig svensk uppsägning av det gällande avtalet inuvarande situation allvarligt skulle kunna skada vär trovärdighet somsamarbetspartner i internationella sammanhang. Jag delar den uppfattningen.Sveriges framgång som industrination är beroende av goda relationer medomvärlden. Vi har våra mest betydelsefulla handelsrelationer med EG. Sverigehar valt atl stå utanför EG. Ändå har vi lyckats etablera etl väl fungerandesamarbete med EG. EG inbjuder oss att delta i olika rådgivande organ och tillsamarbete inom t.ex. fusionsforskningen. Dessa relationer med EG är myckelbetydelsefulla för . Jag anser del därför vara av största vikt fötSverige att också i fortsättningen delta i det europeiska forskningssamarbetet. Det råder enighet om atldet kommer atl dröja myckel länge innan fusionstekniken kan få betydelse förförsörjningen med energi. Fusionsforskningen är således alt betrakta som enlångsiktig forskningsuppgift av mer allmän karaktär. Den kräver slora resurserav elt slag som ensamt inte förfogar över. Atl på egen hand bära dessakrävande utgifter ligger inte inom möjligheternas ram för . Om vi villfortsätta atl ta del av den internationella tekniska utvecklingen på dettaområde, vill jag starkt förorda att vi stannar kvar i forskningssamarbetet medEG. Indirekt har fusionsverksamheten också betydelse för svensk industri genomden effekt den har pä den tekniskt vetenskapliga forskningen och på utbildningenav svenska tekniker och forskare. bidrar enligtsamarbetsavtalet till Euratom-programmet med ett belopp som förhäller sig tillEuratoms kostnad för fusionsprogrammet som BNP till summan av EG:s,och BNP närmast före föregående år. Bidragetbetalas i ECU (European Curtency Units). Den direkta avgiften lill JET ärberäknad till ca 1 milj.kr. Det är inte möjligt att exakt ange hurstora betalningarna kommer att bli . En av EFNgjord uppskattning år 40-44 milj. kr. Anslag för /86 För /85 finns 44 milj. kr.anvisat för forskningssamarbete med EG under anslaget F9. Enligt de beräkningarsom EFN har gjort kommer för /86 ca 41 milj. kr. atl behövaanvisas för den allmänna, avtalsbundna delen av forskningssamarbetet saml 1milj. för den direkta avgiften till JET. Jag hemställer att regeringenföreslår att tillForskningssamarbete med europeiska gemenskaperna för /86 anvisaeU förslagsanslag av . Prop.1984/85:100 Bilaga 5 169 - Statligamyndigheler och organ för bistånd - Biståndtill enskilda programländer - Biståndetfördelat pä enskilda länder 12 1984/85. 1984/85:100 Bilaga 5 170 Statliga myndigheter och organ för Sverigesbistånd UD:s avdelning för internationelhutvecklingssamarbete ............................. ... 172 Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) ............................................. ... 172 Beredningen för internationellt teknisktsamarbete (BITS) ........................... ... 172 Fonden för industriellt samarbete med () _ 173 Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) ..................................................... ... 174 Importkontoret för u-landsprodukter (IMPOD) ........................................... 175 () ....................................................... .. 179 () ................................................................. .. 180 () ............................................................................. .. 181 Väridsbanksgruppen och de regionalautvecklingsbankerna i och ...................................................................................................... .. 183 Internationella jordbruksulvecklingsfonden() ...................................... .. 189 FN:s/(WFP) .............................................. .. 191 konvention om livsmedelshjälp (FAC) ......................................... .. 192 Internationella beredskapslagret av livsmedelför katastrofinsatser (lEFR) ............................................................................................................ 193 FN:s flykfingkommissarie () .......................................................... 195 FN:s hjälpprogram för Paleslina-flykfingar(UNRWA) ............................... 196 Internationella federationen förfamiljeplanering (IPPF) .............................. 197 /GATTS:s internationella handelscenlmm(ITC) ........................ 198 Biståndet till enskilda programländer 1984/85:100 Bilaga 5 171 Sri Länka .................................................................................................... 246 Regionala insatser ..................................................................................... 270 Humanitärt bistånd i ......................................................... 272 Humanitärt bistånd i södra ......................................................... 273 Katastrofbistånd m.m................................................................................. 274 Försöksverksamhet och metodutveckling ........................................... 283 Enskilda organisationer ........................................................................... . 289 Tekniskt samarbete och u-krediter ....................................................... 291 Biståndet fördelat på enskilda länder Nordisktbiståndssamarbete Vissa förkortningar ................................................................................... 304 Landregister ................................................................................................ . 308 Prop.1984/85:100 Bilaga 5 172 STATLIGA MYNDIGHETER OCHORGAN FÖR SVERIGESBISTÅND UD:savdelning för internationellt utvecklingssamarbete Ar 1970 samladesansvaret inom för det svenska biståndet avdelning i , avdelningen för internationelltutvecklingssamarbete, i dagligt tal "u-avdelningen". U-avdelningenbereder regeringens beslut och förslag lill både i fråga om detdirekta (bilaterala) biståndet lill mottagarländerna, och det bistånd som ges via olika FN-organ,utvecklingsbanker eller andra internationella organisationer (multilateraltbistånd). Huvuddelen av det bilaterala biståndet genomförs ochadministreras av SIDA. Avdelningen ärorganiserad på två enheter (multilaterala enheten och bilaterala enheten) ochhartotall ca 50tjänslemän. Den leds av en statssekreterare. Styrelsenför internationell utveckling (SIDA) SIDA, som inrättades1965, är elt centralt ämbetsverk under regeringen med uppgift att planera,genomföra och administrera det direkta (bilaterala) utvecklingssamarbetet medu-länderna. bistånd omfattar dels samarbetetmed 18 huvudmottagarländer, dels andra typer av bistånd, t. ex. katastrofinsatser, bidrag tillutvecklingsprojekt via enskilda svenska organisationer, bistånd tillflyktingar och befrielserörelser, rekrytering av biståndspersonal m. m. SIDA leds av en styrelse, som utses avregeringen. Den består av SIDA:s generaldirektör, som är ordförande, och elvaandra ledamöter, som representerarriksdagspartier, folkrörelser och intresseorganisationer. SIDA år organiseratpä 11 byråer. I 15mottagariänder har SIDA biståndskontor, som är knutna tillden svenska ambassaden. På SIDA finns drygt500anställda, varav ca90 vid biståndskontoren. Beredningen för internationellt tekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS) Utbildningsberedningeninrättades 1975 och fick 1979 ställning som självständig myndighet under utrikesdepartementet.Beredningens namn är beredningen förinternationellt tekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS). Beredningen har somuppgift att utvidga och stärka relationer med vissa u-länder.Samarbetet skall främja ekonomisk och social utveck- 1984/85:100 Bilaga 5 173 ling i mottagarländerna som Sverigesrelationer med dessa länder fördjupas. BITS:s roll är begränsad till medverkani planeringen av och att lämna bidrag till genomförandet av olika projekt.Verksamheten omfattar tekniskt samarbete, inklusive internationella kurser, ochu-krediter. Det tekniska samarbetet skall huvudsakligen ske med vissa u-länderuianför kretsen av huvudmottagarländer för del bilaterala biståndet. Sädant samarbetebedrivs med bl.a. , , , , , , , , , , , ochTunisien. Det tekniska samarbetetskall grundas pä ömsesidigt intresse och skall i första hand bestå avkunskapsöverföring pä områden där år väl rustal med kunnande ochkapacitet. BITS bereder och fattarbeslut om hur anslaget för tekniskt samarbete skall utnyttjas. Ekonomiskt slödges främsl till: - svenskakonsultinsatser och förinvesteringssludier, - samarbetemellan institutioner i och i , - utbildningsinsatseroch korta specialkurser i , saml - kulturelltsamarbete och personutbyte. BITS har också tilluppgift att bereda och besluta om ansökningar om förmånliga u-landskrediter,s.k. U-krediter erbjudermottagarländerna möjlighet att till förmänliga villkor finansiera angelägnaprojekt inom sektorer som är av stor betydelse för ländernas utvecklingssträvanden. U-krediter kan utgå tillkreditvärdiga länder bland huvudmoltagarlän-derna för svenskt bilateraltbistånd, länder med vilka bedriver tekniskt samarbete eller andraländer vars utvecklingspolitik ligger i linje med de svenska biståndspoliliska målsättningarna. U-krediterna kanutnyttjas till finansiering av sädana projekt som ökar mottagande u-landsbetalningsförmåga eller har annan utvecklingsfrämjande effekt, främst inomenergisektorn, infrastruktur och industri. Beredningen leds av enstyrelse som utses av regeringen. Vid beredningen finns 12 anställda. Fonden för industriellt samarbete med () Fonden för industrielltsamarbete med () är en statlig stiftelse, som inrättades 1978.Fonden, vars grundkapital är 100milj. kr., har rätt att ta upp län ellerutfärda lånegarantier till ett belopp som moisvarar högsl tre gångergrundkapitalet. Fondens huvuduppgifter är: - attmedverka till etablering av samägda förelag, s. k. joint , tillsammansmed u-landspartner och svenska företag, - attförmedla kontakter mellan intressenter i och svenska företag. Prop.1984/85:100 Bilaga 5 174 - att medverka till attförinvesteringssludier genomförs och bidra till finansiering av dem, saml att bidra medaktiekapital och län samt ge garantier vid genomförande av projekt. skall i förstahand samarbeta med länder med vilka bedriver långsiktigtutvecklingssamarbete. I den mån andra länder blir aktuella, bör endasl sådanakomma ifråga vars utvecklingspolitik är förenlig med målsättningen för svenskbiståndspolitik. Fonden leds av enstyrelse som utses av regeringen. Vid fondens kansli finns I8tjänslemän. omvandladesbiständsulbildningsnämnden (BUN) dll . Den nyanämnden har övertagit BUN:s huvuduppgift - att vid i utbildning i språk och u-landsutbildning som förberedelse för uppdrag iu-land. även getts en rad nya uppgifier,framför allt en vidgad utåtriktad verksamhet. Nämnden skall bl.a. samarbeta medmyndigheter, organisationer och företag när det gäller förberedelseulbildningför u-landsuppdrag. - anordnaallmänna enterminskurser i u-landskunskap, - geförberedelseutbildning för fredskärsdeltagare, - anordnaspråkutbildning som förberedelse för uppdrag i , - anordnaspeciella kurser i u-landsfrågor och språk, saml - isamarbete med SIDA bistå myndigheler och andra med information och rådgivningom lämplig förberedelse-och språkutbildning inför uppdrag i . Till enterminskursenantas sådana sökande, inklusive vapenfria tjänste-plikiiga, som bedöms lämpligaför utbildningen. All övrig utbildning vid är avgifisbelagd. Nämnden utses avregeringen och har sitt kansli vid i . Vid nämnden ochskolan finns ett 50-tal anställda. Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) Beredningen föru-landsforskning inrättades 1975 och ombildades till en självständig myndighelunder - styrelsen för u-landsforskning (SAREC). SAREC har till uppgiftatt främja forskning som kan underlätta för all utvecklas mol ökatsjälvbestämmande och mol ekonomisk och social rättvisa. 1984/85:100 Bilaga 5 175 Huvudmålet för SAREC:sverksamhet är att ge stöd till stråvan alt bygga upp och stärka enegen kapacitet inom vetenskap och leknik. SAREC:s verksamhel är uppdelad påfyra olika program: - direktstöd till vissa , f.n.14stycken, - stödtill samarbete mellan u-lånder, t.ex. regionala forskningsorgan, och lillsärskilda forskningsprojekt, - stödtill internationella forskningsprogram, bl.a. inom (), konsultativa gruppen för jordbruksforskning (CGIAR) och tillinternationella (), samt - stödtill svensk u-landsforskning, f.n. drygl lOOolika forskningsprojekt. SAREC leds av en styrelsesom utses av regeringen. I styrelsen ingår representanter för forskarvärlden,biståndsadministrationen och riksdagspartierna. SAREC är adminislrafivt knutetfill SIDA. Vid finns ett 20-tal anställda. Nordiska afrikainstitutel tillkom 1962 päinitiativ av . Institutet har till uppgift att i främjastudier av afrikanska förhållanden genom att: - främjaoch driva vetenskaplig forskning och undervisning om , - utgöraett dokumentationscentrum för afrikaforskningen, - genomkurser, föreläsningar, seminarier och eljest sprida information om ochaktuella afrikanska förhållanden, samt - stödja utbildningen av personal föru-landsuppdrag i . Verksamhelen leds av en styrelse, som utses av regeringen. är bl.a. rektorn vid i , somocksä är styrelsens ordförande, samt överbibliotekarien viduniversitetsbiblioteket i . I styrelsen ingår åven representanter för deövriga nordiska länderna. Vid institutet finns ungefär 25 anställda, varav 10tjänster finansieras över biståndsanslagen. Importkontoret för u-landsprodukter (IMPOD) Importkonloret för u-landsprodukter (IMPOD)tillkom . Kontoret har till uppgiftall ge exportörer i hjälp med atl avsätta sina varor i . Detsker genom information och handledning om avsättningsmöjligheter ochmarknadsförhållanden i . IMPOD skall även förmedla kontakter mellanu-landsexportörer och företag i . IMPOD deltar också i konkretamarknadsföringsprojekt. Prop.1984/85:100 Bilaga 5 176 IMPOD har dessutomtill uppgift att vara svensk kontaktpunkt för /internationellahandelscentrum (ITC) i konkreta frågor,som rör avsättning av u-landsprodukter på den svenska marknaden. IMPOD leds av enstyrelse och chef för är en direktör. Kontoret har ett liolal anställda. 1984/85:100 Bilaga 5 177 , som bildades då två mindre biståndsfonder slogs samman, har sommål alt vara FN-systemets centrala källa för finansiering av tekniskt bistånd.Projekten genomförs främst av . Programmet har ocksä ansvar föratt FN:s verksamhet samordnas i de mottagande länderna. UNDP:s uppgift är attfrämja mottagarländernas utveckling genom olika former av kunskapsöverföringoch förinvesteringssludier. UNDP:s huvudsakliga biståndsformer ärexpertrådgivning, stipendier, ulrustningsleve-ranser och konsulttjänster.Expertbiståndel dominerar. Verksamheten omfattar omkring 4500 projekt i 140länder. UNDP:s verksamhel byggeri huvudsak på landprogrammering. Denna innebår alt man för varje mottagarlandfastställer hur mycket UNDP-bi-ständ landet kan räkna med under enfemårsperiod. I samarbete med mottagarlandet och UNDP:s plalsrepresenlantutarbetas sedan ett detaljerat landprogram för hur medlen skall utnyttjas.Detta program fastställs av . Storleken på varjemottagarlands program bestäms främst av bruttonationalinkomsten per capita ochbefolkningens storlek. De fattigaste u-ländema -med en bmttonationalinkomst per capita på högst - kommer att fä av programmets länderfördeladeresurser jämfört med , en ökning med21%. Rikare , med en per capita-inkomst , skall ha sommål att, efter en med per capita-inkomsten stigande skala, återbetala en del avsitt bistånd till UNDP vid programperiodens slut. UNDP har eltsärskilt program för de minst utvecklade länderna. Genom de utfästelser omytterligare bidrag som gjordes av bl. a. vid om deminst utvecklade länderna ökade bidragen till programmet från 12,9milj. dollarår 1981 till 16,1 milj. dollar förär 1983. En mindre del av UNDP:sresurser används för program som berör flera - regionala,intertegionala och globala program. UNDP:s högsta beslutandeorgan är styrelsen, som har 48 medlemmar. Av dessa är 27 , 17 västligai-länder och 4 socialistiska i-länder. Styrelsen beslämmer bl.a. fördelningenav UNDP:s resurser och godkän- 1984/85:100 Bilaga 5 178 är ocksåbeslutande organ för FN;s reguljära tekniska biståndsprogram, FN:skapitalutvecklingsfond, , samt en radmindre specialfonder. UNDP:s sekretariat liggeri och har f. n. omkring 675 anställda. Det leds av administratornBradford från . administratör för administration och finanserär svensken . Under 1970-talel ägde enomfattande decentralisering av U>JDP:s verksamhel rum. Tyngdpunkten iarbetet med att förbereda och genomföra landprogrammen förlades till 116fältkontor med f. n. omkring 3 275 anställda. Fältkontoren leds av s.k."resident representatives" (platschefer), som även har till uppgiftatt samordna andra FN-organs verksamhel i landet. De är oftast också FN:s faslarepresentant i respektive land. UNDP:s verksamhelfinansieras genom frivilliga bidrag. De uppgick till 268milj. dollar, 1975lill 419milj. dollar och 1980 till 693milj. För programperioden1977-1981 var bidragsmålet totalt 3,5miljarder dollar, vilkel fömlsatte allbidragen ökade . Bidragen stagnerade , menprogramperiodens mål uppnåddes i stort seU. För programperioden1982-1986 har UNDP:s resurser också förutsatts öka ochsammanlagt uppgå till . Stagnerande bidrag och stigandedollarkurs innebar emellertid atl bidragen sjönk ävennominellt. 1982 hade de sjunkit till 680milj. kundeemellertid en ökning äter konstateras. Under detla är uppgick bidragen till 697,8 milj. dollar. UNDP:s verksamhetförsväras av att programmet i praktiken gör femåriga biståndsutfästelsergentemot mottagarländerna medan givarländerna, med få undantag, lämnar ettårigabiståndsutfåstelser.