prop · G80393 · 1984-12-31 00:00:00 — TR ser därför med tillfredsställelse att utredningen avvisatlagmetoden då en på grund av lag betingad överflyttning av avgiftsskyldighetenskulle kunna rubba den avtalade balansen om inte upphovsmännen frivilligt gårmed på avtalsjusteringar. Skulle lagstiftningsmetoden dock väljas krävsföljaktligen övergångsbestämmelser innebärande en anpassning aversättningsnivån. Vad beträffar fördelningssystem via s. k. collecling societiesav typ och gäller vidare att producenterna saknar direktkännedomoch inflytande på de individuella fördelningsgrunderna. Del skulle därförknappast vara möjligt för producenterna att ta det juridiska ansvaret för ettriktigt uppgiflslämnande. anser att utvidgademöjligheter att ingå likställighetsavtal skulle kunna vara av intresse föruppfinnare. Lantbrukarnas skattedelegation anför: Delegationen har inget att erinra mot att möjligheten attträffa likställighetsavlal utvidgas. Någon lagstadgad överflyttning avbetalningsskyldigheten enligt den s. k. lagmetoden bör inte få förekomma.Överflyttningen skall således bygga på frivilliga överenskommelser. Svenska revisorsamfundet SRS har inga erinringar motförslaget. Beträffande frågan om överflyttning av skyldigheten attsvara för socialavgifter från kulturabetarna till deras motparter villföreningen starkt stödja den av kommittén föreslagna avtalsmetoden.Kulturarbetarna och förlä- Prop.1984/85:93 111 gen m. fl. har ett gemensamt intresse av att kostnadernaför produkterna hålls nere, varför likställighetsavtal torde kunna träffas i defall detta anses erforderligt. Det kan här nämnas att ytterligare ett ramavtal,utöver det av kommittén nämnda, f. n. håller på att slutföras, nämligen mellaiiFöreningen och . Samfundet har inget att erinra mot att en viss utökningsker av möjligheterna att ingå likställighetsavtal för den kategori av rörelseidkarevarom här är fråga. Kommittén har emellertid här gått för långt. Man vill t.ex. involvera del fallet att en enskild person förvärvar ett konstverk av upphovsmannenutan avsikt att hålla det tillgängligt för allmänheten. Utvidgningen måstebegränsas att avse situationer där uttryckligt avtal träffats om överflyttning. Vi har ingenring att erinra mot en utvidgning avmöjligheterna att träffa likställighetsavtal. En överflyttning avavgiftsskyldigheten får dock inte uppfattas som att kulturbranschen befriasfrån kostnaderna för avgifterna och att uppdragsgivarna i stället skall bärakostnaderna för avgifterna. Åtskilliga remissinstanser tar också upp kommitténsförslag, att kulturarbetarinkomster upp fill ett fribelopp om 16 basenheterskall undantas från allmän löneavgift. Kammarrätten i anför: Kommitténs förslag att det för egenföretagare med inkomstav litterär eller konstnärlig verksamhet införs ett fribelopp vid beräkning avden allmänna löneavgiften avstyrks. Denna fråga måste prövas i ett störtesammanhang. En begränsad grupp avgiftsskyldiga bör inte gynnas utan prövning avom andra grupper bör förmånbehandlas. Frågan bör, som förutsatts, prövas av1980 års företagsskattekommitté. Beträffande det föreslagna fribeloppet vid fastställandeav underlag för den allmänna löneavgiften må anmärkas, att en sådan anordningför en viss yrkesgrupp skulle innebära ett återgående till en manuellbehandling av deklarationerna, som helt kolliderar med de intentioner somgenomförts i det s.k. . Den generella särbehandling som skulle bli följden avförslaget synes inte stå i överensstämmelse med kommitténs direktiv, där delsägs att någon generell favorisering av kulturarbetare eller uppfinnare inteskall skapas. Bestämmelsen skulle troligen upplevas som orättvis och leda tillkrav från andra egenföretagare om motsvarande fribelopp. Den skulle även vållastora praktiska problem, t. ex. när det gäller att avgöra vem som Prop.1984/85:93 112 är berättigad till fribelopp. Skattemyndigheterna skulletvingas avgöra vem som skall anses som kulturarbetare. Ett problem i detta sammanhang gäller vilken myndighet somskulle besluta i dessa frågor. prövar inte frågor om allmänlöneavgift, varken avgiftsskyldigheten eller avgiftsunderlaget. För närvarandefastställer den lokala skattemyndigheten den pensionsgrundande inkomsten ochunderlaget för avgifterna. Det förekommer inte någon prövning avyrkeskategorier vid sådan fastställelse. Det skulle därför innebära en myckelomfattande arbetsuppgift för den lokala skattemyndigheten att undersöka helataxeringsmaterialet för att kunna pröva om någon kan hänföras tillkulturarbetare och således få fribelopp vid beräkning av allmän löneavgift. Blandandra svårigheter som uppkommer är frågan hur nedsättningen skall hanteras nären skattskyldig har inkomster dels av litterär eller konstnärlig verksamhet,dels av annan verksamhet. Skall nedsättningen avse hela inkomsten torde dettainnebära risk för att oseriösa företagare manipulerar fram viss inkomst av t.ex. "litterär" verksamhet. Kontrollproblemen som då uppstår blirstora. Om ä andra sidan nedsättningen skall avse endast den del av inkomstensom härtör från litterär eller konstnärlig verksamhet, uppstår stora problematt uppnå en rättvisande fördelning mellan den skattskyldiges olikaverksamheter. RSV avstyrker förslaget. I vart fall bör ingenlagstiftningsåtgärd vidtas innan företagsskattekommiltén prövat frågan omfribelopp i ett störte sammanhang. RRV anser också att frågan bör prövas i ett störresammanhang. Länsstyrelserna i samt och länansluter sig rill ordföranden reservation. i länbetonar vikten av att regler inte tillskapas som ensidigt gynnar en viss gruppdär andra grupper kan ha samma berättigade krav. Även i detta avseende kan åberopas att "särskildaförhållanden" inte utgör anledning till särbehandling av vissyrkeskategori. Kravet på rättvisa och likformighet mellan olika yrkesgrupperger inget utrymme för avgiftslindring för en speciell grupp. Förslaget kandärför inte tillstyrkas. anser det angeläget att kommitténs förslag omett fribelopp för de fria kulturarbetarna när det gäller den allmännalöneavgiften genomförs. Med tanke på att kulturarbetarna i så många avseendenskiljer sig från andra rörelseidkare och deras svårigheter alt kompensera sigför den införda allmänna löneavgiften samt framför allt med hänsyn tillderas svaga ekonomiska ställning anser konstnärsnämnden att ett fribelopp börinföras. Detta skulle ulan tvivel innebära en viss särbehandling avkulturarbe- 1984/85:93 113 lare.Att en sådan särbehandling rent formellt inte bör vara utesluten visar densänkning av socialförsäkringsavgiftema som genomförts i vissa kommuner iNorrbotten. fall speciella motiv för undantag finns, bör sådana kunna genomföras. Styrelsentillstyrker slutligen kommitténs - interimistiska förslag i förevarandeavsnitt, att ett fribelopp motsvarande 16 basenheter införs i fråga om egenavgifti form av allmän löneavgift för inkomst av litterär eller konstnärligverksamhet, med hänvisning fill att denna avgift ju inte är någon socialförsäkringsvgiftutan endast är avsedd att finansiera beslutade marginalskattesänkningar för demsom har inkornst över denna gräns. Tillskillnad från andra som driver rörelse kan kulturarbetare inte genom prishöjningarövervältra avgifter på konsumenter. Inte heller höjs de statliga anslagen tillersättning åt upphovsmän för utlåning eller visning av deras alster därför attdessa ersättningar beläggs med ökade egenavgifter. Ej heller kan ökadekostnader av detta slag mötas med besparingar genom rationalisering ellerpersonalinskränkning - kulturarbetaren är regelmässigt ensam sin egenpersonal. Med hänsyn till dessa förhållanden framstår kommitténs förslag om ettfribelopp för fria kulturarbetare vid beräkning av den allmänna löneavgiftensom utomordentligt välmotiverat och KLYS tillstyrker att förslaget häromgenomförs utan dröjsmål. anser det beklagligt att förslaget inte synes omfattauppfinnare. anser att förslaget bör genomföras fr.o.m. . Lantbrukarnasskattedelegation, och anserliksom reservanten att frågan bör prövas i ett störte sammanhang. Svenskarevisorsamfundet SRS anför: Samfundetavstyrker att förslaget genomföres för en begränsad kategori avgiftsskyldiga.Samfundet erinrar om att den allmänna löneavgiften infördes som ett förstasteg föratt finansiera skatteomläggningen. I den mån det finns skäl att genomett fribelopp gynna de inkomsttagare, vars marginalskatt påverkas minst avskatteomläggningen, föreligger samma skäl för lindring av löneavgiften även förandra egenföretagare med inkomst understigande ett gränsbelopp. Kommitténuttalar sig för att grunderna för beräkning av bostadsbidrag skall ändras.Länsstyrelsen i anser att fria kulturarbetare inteskall särbehandlas. 8 1984/85. 1984/85:93 114 Kommitténanser att problemen med kulturarbetarnas B-skattebetal-ningar måste behandlas iett störte sammanhang. Enligt kan frågan lösasenkelt genom en ändring av jämkningsreglerna i uppbördslagen. Vadgäller författartoyalty hänvisar kommittén till att regeringen uppdragit åtRSV att pröva frågan. kommenterar saken.Föreningen anför: Författarroyalty- bortsett från garantihonorar - betalas normalt ut i slutet avoktober. Många läromedelsförfattare åläggs numera av skattemyndigheterna attinbetala prelimär B-skatt eller förhöjd A-skatt med hänvisning till royaltyinkomsten.Många författare har vänt sig till föreningen och klagat över det orimliga iatt de åläggs betala skatt för en intäkt som de varken fått eller ens säkertvet storleken av. Enligt nu gällande debiteringsregler är det inte möjligt attbetala preliminärskatt efter det att intäkten influtit. Inbetalningarna måste skefortlöpande med samma belopp vaije gäng. Den lösning som stått tillbuds har varit att mot ränta låna pengar för att betala skatt i förskott. Dettaproblem borde rimligen kunna lösas även om avgiftsskyldigheten inte överflyttastill författarens motpart. Det rimliga vore att skattemyndigheterna inte fårnågra pengar förtän royaltyn utbetalats till författaren. Deregler som gäller för inbetalning av preliminär B-skatt är inte anpassade rillde förhållanden som gäller rörelseidkande'författare. LFF hemställer därföratt nu gällande regler ändras så att en säkert ej avsedd olägenhet för dennagrupp av rörelseidkare undanröjs. berör den s. k. artistskatten i sitt yttrande. Idetta sammanhang måste vi också uppmärksamma en orimlighet i "KK omskatteavdrag i vissa fall från artistersättning", som kulturskattekommitténinte heller befattat sig med. Det är dock en fråga som KLYS tagit upp iskrivelsen till regeringen. Artistskafteavdrag görs enligt bestämmelsernabåde på arvodet för utförd prestation och ersättning för t.ex. instrument ochscenkläder samt kost och logi (s.k. traktamentser-sättning). Effekten av dettaär att artister tvingas ligga ute med, i många fall, betydande belopp. Det ärju odiskutabelt att ersättning för kost och logi utbetalas för att täcka sådanautgifter. En reducering till av traktamentsbeloppen gör att artisternamåste förskottera sitt uppehälle under turnéer, film- och TV-inspelningar ochliknande. Redan i skrivelse till skatteutredning har Teaterförbundetföreslagit "att utbetalade traktamentsbelopp undantages från underlagetför beräkning av skatteavdrag, på samma sätt som sker ifråga omreseersättning". Även ersättning för andra kostnader borde undantas påmotsvarande sätt. tar upp en annan fråga. TRkonstaterar också att utredningen inte tagit upp till diskussion effekterna avde bolag som upphovsmännen i stor omfattning bildat för att komma till rättamed skatte- och avgiftsproblemen. Det kan möjligen ifrågasättas om man fördessa bolag kunde införa regler som kunde innebä- 1984/85:93 115 raen öppning av kulturarbetarnas situation t. ex. i samband med den pågåendeöversynen av bolagsbeskattningen i landet. Vad som emellertid i sådantsammanhang fordras är en klar legalisering av sådana bolag så att intemotparterna tvingas stå eri sekundärt ansvar för arbetsgivareavgifternas och källskatteavdragensfullgörande. intar arbetsgivarsidan en avvisande hållning filldenna typ av konstruktioner. Styrelsenför lar upp en fråga som gäller fondens arbetssripendier. Idetta sammhang får styrelsen vidare anföra följande. I förordningen (1983:190)om pensionsgrundande konstnärsbidrag m. m. används uttrycket "femåriga arbetsstipendierfrån ". Styrelsen har funnit att detta uttryck äralltför specificerat och därmed onödigtvis begränsar de stipendieformer somföreskrivs vara pensionsgrundande (och som, i enlighet med kommitténs förslag,även skall förklaras vara A-inkomsl). Styrelsen föreslår därför att uttrycket "femårigaarbetsstipendier frän "utbyts mot "minst femårigaarbetssripendier från ". Prop.1984/85:93 117 Bilaga 3 Det remitterade förslaget Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen(1928:370) dels att 29 § 1 mom. samt punkterna 11 och 20 av anvisningarna till29 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i anvisningarnatill 29 § skall införas en ny punkt, 18b, av nedan Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse J mom. Från bruttointäkten av rörelse får avdrag göras förallt, som är att anse som driftkostnad. Hit räknas, bland annat: hyra för annan tillhörig fastighet eller del därav, somanvänts i rörelsen; kostnad för anskaffning av råämnen och varor tillförädling, förbrukning eller försäljning i rörelsen; och skall - där vadsålunda har förädlats eller eljest kommit till användning har utgjorts avprodukter eller råämnen frän fasrighet, som av den skattskyldige har ägts ellerbrukats, eller från annan av honom idkad rörelse, som är att anse som särskildförvärvskälla -värdet av samma produkter eller råämnen tas upp till det belopp,varmed de redovisas som intäkt av fasrigheten eller av den särskildaförvärvskällan, samt - där moderbolag eller övertagande förening har övertagitdessa råämnen eller varor från dotterbolag eller överlätande förening vid sådanfusion som avses i 28 § 3 mom. värdet av samma råämnen eller varor tas upptill belopp, motsvarande det hos dotterbolaget eller den överlåtande föreningeni beskattningsavseende gällande värdet av dessa tillgångar vidfusionstillfället; avlöningar, pensioner, periodiska understöd eller därmedjämförliga periodiska utbetalningar och andra kostnader för personal, som äreller varit anställd i rörelsen; kostnad för reparation och underhåll av till driftenhörande byggnader, markanläggningar, maskiner och andra för stadigvarande brukavsedda inventarier o.d.; värdeminskning på rörelseägaren tillhöriga maskiner ochandra för stadigvarande bruk avsedda inventarier eller, i fall som anges ipunkt 3 av anvisningarna, utgifter för anskaffande av tillgången; värdeminskning pä patenträtt och annan liknande rättighet; värdeminskning på en byggnad, som är avsedd för användningi ägarens rörelse, eller, i fall som anges i punkt 7 av anvisningarna, utgifterför anskaffande av byggnaden; värdeminskning på en markanläggning, som är avsedd föranvändning i ägarens rörelse, eller, i fall som anges i punkt 16 avanvisningarna, utgifter för anskaffande av anläggningen; värdeminskning på naturtillgångar, såsom gruvor, stenbrotto.d. genom deras tillgodogörande; ränta på lånat kapital, som har nedlagts i rörelsen, ochpå gäld, som den skattskyldige har ådragit sig för sin utbildning för rörelsen; ' Senaste lydelse 1981:295. speciella för rörelsen utgående skatter eller avgifter till det allmänna; förlust, som har uppstått i rörelsen, såvida inte förlusten är att hänföra till kapitalföriust eller är av sådan natur som avses i punkt 3 sjätte stycket av anvisningarna till 41 §. kostnad för facklitteratur, instrument och dylikt, somvarit nödigt för utövande av vetenskaplig, litterär, konstnärlig eller därmedjämförlig verksamhet; kostnad för facklitteratur, instru-menti resor och dyliktvid utövande av vetenskaplig, litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet; 11.Punkt I sjunde stycket av anvisningarna till 22 § tillämpas också beträffandeinkomst av rörelse. Har för rörelsen använts ensärskilt inrättad lokal i den egna bostaden medges avdrag för skälig del avbostadskostnaden. Avdrag medges också om på grund av verksamhetens art minst 800 timmars arbete utförts i bostaden under beskattningsåret. Vid dennaberäkning får arbete som utförts av den skattskyldiges barn tillgodoräknasendast om barnet fyllt . Arbete som utförts av den skattskyldiges makefår tillgodoräknas endast om makarna bedrivit rörelsen gemensamt. Avdrag enligt andra stycket medges med omarbetet utförts i egen eller makes fastighet och med i andrafall. Omfattar beskattningsåret annan tid än jämkas timantaletoch avdragsbeloppet därefter. Har avdrag medgetts enligt andra stycket för arbete iegen fastighet skall fastigheten vid tillämpning av 24, 25 och 29 §§ inteanses använd i rörelsen. En fysisk person som bedriver rörelse har rätt tillavdrag i efterhand för utgifter som hänför sig till verksamheten förerörelsens påbörjande. Avdrag medges endast i den mån den skattskyldige visaratt förutsättningar för avdrag föreligger. - Senaste lydelse 1981:295. Punkt 11 av anvisningarna till 22 § äger motsvarandetillämpning beträffande inkomst av rörelse. Avdrag medges för omkostnader som hänför sig till det årdå rörelsen påbörjades och det närmast föregående året. Avdrag medges ocksåför inventarier som anskaffats och för vilka rätt tillomedelbart avdrag föreligger enligt punkts av anvisningarna. Vid beräkningen av avdraget skall utgifterna enligt andrastycket minskas i den mån 1) avdrag för utgifterna har gjorts i annan förvärvskälla, 2) utgifternainräknats i anskaffningsvärdet för tillgångar vilka tillförts rörelsen närdenna påbörjades samt 3) verksamhetengett inkomster som avses i andra stycket och inkomsterna inte hartagits upp till beskattning. Avdragmedges inte med så högt belopp att underskott uppkommer i förvärvskällan vidberäkning av nettointäkt enligt denna lag. Har avdraget helt eller delvis intekunnat utnyttjas vid taxeringen för det första beskattningsåret får resterandebelopp dras av vid taxeringen för något eller några av de fem följandebeskattningsåren. Avdrag medges inte heller i detta fall med så högt belopp attunderskott uppkommer vid beräkning av nettointäkten. Punkt 1 sjunde stycket och punkt 11 av anvisningarnatill 22 § tillämpas också på inkomst av rörelse. Denna lag träder i kraft tvä veckor efter den dag, dålagen enligt uppgift på den har kommit ut frän trycket i ,och tillämpas första gången vid taxering. ' Senaste lydelse 1975:259. Prop.1984/85:93 120 Närvarande:f. d. justirierådet , regeringsrådet , justitierådet Gregow. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslagtill 1. lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370), 2. lag om ändring i lagen(1947:576) om stadig inkomstskatt, 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kammartättsassessorn föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagettill lag om ändring i kommunalskattelagen 29 § 1 mom. Momentetavses bli ändrat i två hänseenden; dels bortfaller i fråga om vetenskaplig,litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet kravet på att facklitteratur,instrument och dylikt skall ha varit nödvändigt för utövande av verksamhetenför att kostnaden skall vara avdragsgill, dels läggs ordet "resor"till i exemplifieringen av vad som kan föranleda avdragsrätt vid sådanverksamhet. Imotiven anges att den föreslagna lydelsen inte innebär någon ändring i sak ochatt avdragsrätten även i fortsättningen skall prövas efter de principer som nugäller. Det sägs vidare att kulturarbetare ofta har behov av att företa resorför att skapa underlag och förutsättningar för den fortsatta verksamheten.Tillägget av ordet "resor" avser all markera att resor ofta utgör ettnaturligt inslag i deras verksamhet. Det sägs också all bedömningen av ettavdragsyrkande skall ske efter samma grunder oavsett om det är fråga om verksamhetav nu förevarande slag eller annan verksamhet. Bestämmelseni 33 § 1 mom., som beträffande tjänst har en mot 29 § I mom. svarande innebördsåvitt nu är i fråga, avses inte bli ändrad. Innebörden av denföreslagna bestämmelsen synes tveksam mot bakgrund av den anförda motiveringenoch den nuvarande tillämpningen i berörda hänseenden av 29 § 1 mom. och 33 § Imom. Avsikten torde /närmast vara att göra klart att skattskyldiga medvetenskaplig, litterär, ' konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet oftahar behov av resor för att förvärva och bibehålla intäkterna i sin verksamhetoch att avdragsrätten för kostnaderna härför skall prövas enligt samma grundersom gäller i fråga om annan verksamhet. Prop.1984/85:93 ' 121 mening skulle en bestämmelse med denna innebörd kunna tas in iparagrafens anvisningar, lämpligen som en ny punkt 12 i stället för denhittills gällande punkten 12, som enligt lagrådsremiss angåendeslopad taxering av juridiska personer avses bli upphävd den 1 januari1985. Med denna lösning skulle någon ändring inte ske i 29 § 1 mom. Detuppkommer då inte heller någon tvekan om att 33 § I mom. avses skola tillämpaspå samma sätt som . Anledning saknas att göra anvisningspunktentillämplig även på skattskyldiga som driver vetenskaplig verksamhet.Avdragsrätten i dessa fall får bedömas enligt eljest gällande regler.Anvisningspunkten kan förslagsvis ha följande lydelse: Vid utövande avlitterär, konstnärlig eller därmed jämföriig verksamhet kan resor ingå som ettnaturligt led i verksamheten. Kostnaderna för sådana resor är avdragsgilla iden mån de inte utgör personliga levnadskostnader." Punkt11 av anvisningarna till 29 § Punkteni dess föreslagna lydelse innehåller bestämmelser om avdragsrätt för rörelseidkaresom haft arbetsruin i bostaden. I andra stycket föreskrivs att avdrag för delav bostadskostnaden medges också om - pä grund av verksamhetens art - minst 800timmars arbete utförts i bostaden under beskattningsåret. Uttrycket"på grund av verksamhetens art" syftar enligt specialmotiveringentill att avgränsa det slags arbete som får tillgodoräknas vid beräkning avantalet arbetstimmar. Sådant arbete som lika gärna kunde ha utförts i enrörelselokal utanför bostaden tillgodoräknas inte. Innebördenav denna begränsning har inte närmare belysts i förslagets förarbeten och synesvara i viss mån oklar. En rimlig slutsats synes vara att man vid beräkning avtimantalet bör tillgodoräkna den skattskyldige endast sådant arbete som del medhänsyn till verksamhetens art varit motiverat att utföra i bostaden och inte iden rörelselokal som i dessa fall förutsätts vara tillgänglig. Omständighetersom kan göra det motiverat att ulföra arbetet i bostaden kan vara hänförligabåde till arbetsuppgifternas speciella natur och till annat, såsom densärskilda arbetslokalens belägenhet, transportsvårigheter i verksamheten ochliknande. Viss ledning vid bedömningen i detta hänseende synes kunna hämtas ide regler som gäller beträffande bl. a. rätten till avdrag för lön tillmedhjälpande make (punkt 13 av anvisningarna till 32 §, anvisningarna till 52 §). I fråga om beräkning avtimantalet framhålls i specialmotiveringen vidare att det särskilt förkulturarbetarnas del kan förekomma att inkomst av en och samma verksamhetbeskattas delvis som inkomst av rörelse och delvis som inkomst av tjänst. Denskattskyldige bör enligt remissen i dessa fall tillgodoräknas även det arbetesom svarar mot tjänsteinkomsterna. 1984/85:93 122 föredragningeni lagrådet har upplysts att ett sådant tillgodoräknande åsyftats endast ifråga om tillfälligt arbete som är hänförligt till tjänst. Enligt lagrådets meningbör rätten att tillgodoräkna sig arbete i nu berörda fall komma till uttryck ilagtexten. Härutöver bör den föreslagna lydelsen av anvisningspunkten jämkas iredaktionellt hänseende. Med hänsyn till vad som här har anförts föreslårlagrådet att anvisningspunkten får följande lydelse: Har somarbetsrum för rörelsen använts sådan del av den skattskyldiges bostad somsärskilt inrättats för ändamålet, medges avdrag för skälig del avbostadskostnaden. Även om särskilt arbetsruminte inrättats medges avdrag för bostadskostnad, om arbete utförts i bostadenminst under beskattningsåret.