prop · G803107 · 1984-12-31 00:00:00 — Förslaget har från fiskerätlssynpunklsamma principiella innebörd som reglering i vad denna - ulan allvattnets nalur av enskill rubbades - öppnade möjlighel för allmänhelen all. bedriva vissl fiske på enskill . Prop.1984/85:107 152 den nu - liksom då - akluella förändringen genom lagsfiftningkan sägas vara alt ett intrång görs i fiskerällshavarens ensamrätt lill fiskeav vissl slag i del all han får finna sig i att allmänheten berättigas allutöva sådani fiske i samma mån som han själv. Den nyskapade frihelssektorn bliralliså en förmån för allmänheten, och fråga är inle om all, såsom vid expropriation,en markägaren Ullkommande rätl frångår honom för alt överföras lill annalindividualiserat rättssubjekt. 1 remissprotokollet (avsniU 2.3) betecknasförändringen som "en vidareutveckling av allemansrätten". Omallemansrätt i iradilionell mening, vilande på hävd, är inle fråga menoberoende härav kan någon principiell invändning inle resas mol all dellagstiftningsvägen tillskapas en ny frihei av i sak allemansrätlslig natur, närdel gäller att, såsom här, tillgodose ell framlrädande frilidspoliliskl inlresse.Underslrykas bör dock all, om en nyskapad befogenhet för allmänheteninnefattar rätt atl på annans fasta egendom tillgodogöra sig naturprodukter, allemansrällsligaanalogier kan anses berältigade endast när fråga är om produkter som inle representerarnågol förmögenhetsvärde för markägaren (eller på sin höjd försumbart sådant);härtill kan anmärkas alt ofångad fisk inte är föremål för någons äganderätt. Vad angår spörsmålet om ersättning till fiskerättshavareninnehåller del remitterade förslagel en snävare reglering än den som, enligivad lidigare beskrivits, fanns ersätlningslag. Den nu föreslagnaregleringen innebär att, om de nya beslämmelserna om frill handredskapsfiskemedför inkomslbortfall för den som är innehavare av enskild fiskerätt, hanskall ha räll till ersättning härför. Motiven för ersältningsregleringens avgränsningoch utformning i övrigt framgår av avsnill 2.3 i remissprotckollet. Däriredovisas också synpunkler i grundlagsfrågan vilka utmynnar i all 2 kap. 18 §RF inte anses tillämplig i förevarande fall. 1 2 kap. 18 § RF (i lydelse enligt lag 1979:933) sägs. allvarje medborgare vilkens egendom tages i anspråk genom expropriation ellerannat sådani förfogande skall vara tillförsäkrad ersättning för förlusten enligtgrunder som bestämmes i lag. Utanför stadgandets tillämpningsområde anses, såsomframhålls i remissprotokollet, falla ingripanden som innefattar vad som brukarkallas rådighetsinskränkningar eller användningsregleringar (jfr prop. Av dessa ullryck. som i det väsentliga lorde vara synonyma, används delförstnämnda i del följande. Av de fall som omfatlas av 2 kap. 18 § RF nämns alltsåförst expropriation, varvid får anses inbegripet utom exproprialion enligt expropriationslagenäven i annan lagstiftning stadgad inlösen och andra t\ängsförvärv som anknytertill expropriationslagen. De av lagrådsremissen omfattade fallen kan inle anseshänförliga under RF:s exproprialionsbegrepp. Vad angår del Ulläggsområde för paragrafens räckvidd sominnefattas i ullrycket "annat sådani förfogande" är ullryckssällelspråkligt vagt, och naiurligen kan lolkningen här ge ulrymme för olikameningar. Som ivå framlrädande tolkningsdala är att beakla följande. Å ena sidanär av vikl Prop.1984/85:107 153 att notera alt de exempel på åsyftade fall som sårskiltnämnts under lagstiftningsarbetet rörande bestämmelsen och dess föregångare ärförfogande- och rekvisitionsförfaranden (se numera främst förfogiindelagen1978: 262): fall som det förevarande kan inte anses vara dylika förfarandensärskilt närslående. Å andra sidan är belysande att utanför grundhigsbe-stämmelsenstillämpningsområde ansetts falla rådighetsinskränkningar, varvid som exempelbrukar nänmas byggnads-, n;iliirvårds- och miljöskyddslagstiftning. Då etlframträdande drag i förevarande lagstiftningsärende är att fiskerättshavarefår finna sig i ett visst tålande - han får som nämnts underkasta sig atl vid sid;inav honom själv andra får fiska med handredskap på hans enskilda vattenområde -företer nu aktuellt fall vissl släklskap med rådighetsinskränkandc lagstiftningpå andra områden. Det kan väl erkännas att mellan kl;ira fall av den k;ir;ikt;irgrundlagsstadgandet åsyftar och fall som bestämt är att hänföra till rådighetsinskränkningarnafinns en "gråzon", inom vilken del är svårt all med anspråk på fullsäkerhet göra uttalanden huruvida uppkommen lagstiftningsfråga faller på enaeller andra sidan av gränsen mellan respektive områden. I fall inom angivengråzon torde från rättssäkerhetssynpunkt det mest tillfredsställande vara altutforma lagstiftningen så, alt den fyller kraven enligt grundlagsbestämmelsen. I enlighet med det anförda anser sig lagrådet inte ha anledningtill invändningar mot den i remissprotokollet intagna - och försiktigt uttryckta- ståndpunkten atl 2 kap. 18 S RF inte är att anse som lillämplig i förevarandefall. Lagrådels synpunkter i det föregående har åsyftat att belysa att beaktansvärdaskäl kan anföras för alt de allmänna grunder som ligger bakom stadgandet i 2kap. 18 S RF bör ges genomslagskraft även när det gäller lagstiftning som måanses inte formellt vara omfattad av detta sladgande men sakligt sett är näriiggande.Det kan inskjutas all för en saklig lösning av sådan innebörd kan anses talaockså att på fiskets område ligger nära till hands atl anknyta till dengrundsyn som - låt vara under tidigare RF:s lid - kom till uttryck ersätlningslag. I remissprolokollel anges den principiella ulgängspunklenför diskussionen om ersällningsregleringens niirmare utformning på elt sättsom inte slår i någon motsättning till anförda synpunkter. Sålunda uttalarföredragande departementschefen - efter ställningstagandet belräffandetillämpligheten av 2 kap. 18 S RF - att det är angeläget att ersättningsfråganfår en lillfredsställande lösning med hänsyn det skydd för den enskilde somman velat uppnå genom den nämnda grundlagsbestämmelsen och alt därför de innehavareav enskild fiskerätt som gör en förlusl genom del fria handredskapsfiskel börges rätl lill ersättning för denna föriust enligt grunder som bestäms i lag. Den i remissprolokollel angivna principiellautgångspunkten kan emellertid enligt lagrådets mening inte i tillräcklig gradanses ha blivit realiserad i utformningen av ersättningsreglerna. Prop.1984/85:107 154 Som nämnts beaktar ersättningsförslaget endaslinkomstbortfall som föranleds av de föreslagna bestämmelserna om fritt handredskapsfiske.Inkomstbortfall förutsätts därvid uppslå huvudsakligen vid en minskning av arrendeinläkleroch i de fall där försäljning av fiskekorl inle längre kan ske; även del fallall minskad fångst för en fiskerättshavare föranleder inkomstminskning avsesleda lill ersällning. Inkomstbortfallets storiek skall enligt förslagetberäknas på grundval av del netto som framkommer efler avdrag av koslnader. Den ersältningsgrund som finns upptagen i förslagel kaninte anses tillräckligt vid för atl bereda fiskerättshavare kompensalion fördel intrång och de skador i övrigl, som det ändrade läget i fiskerätlsliglavseende direkt föranleder, (ölägenheter som endast indirekt kan föranledas avdet vidgade handredskapsfisket - ökad förslitning på kustområde och liknande -skall lagrådet senare beröra.) Den i remissprolokollel uttryckta uppfattningenalt tillkomsten av fritt handredskapsfiske inte kan antas inverka sänkande påberörd faslighels marknadsvärde finner lagrådet inte anledning all ifrågasätta såvillangår del slora flertalel fall; enslaka undantag kan dock antagas förekomma.Alt beakta är vidare det fallet att en fiskerättshavare råder över vatien,vilket fiskerättshavaren kunnal utnytUa på etl sätl som givit honom inkomslergenom arrendeupplåtelse eller fiskekortsförsäljningar. All fiskerättshavaren avell eller annat skäl lills vidare avstått från atl ekonomiskl tillgodogöra sig etlsålunda slumrande värde berättigar inte lill bedömningen att någol ersättningsgilltvärde aldrig kan anses existera i dylika fall. Minskat ulbyle av yrkesfiskeeller husbehovsfiske kan också i vissa fall länkas bli en följd av vidgat friltfiske med handredskap, och därvid ulan atl elt egentligt inkomslbortfall kanvara påvisbart. Med tanke på fall av nu angiven art synes mol bakgrundenav det förut anförda - inle minsl den i remissprolokollel intagna principiellautgångspunkten för della resonemang - ersältningslagens Ullämpningsområde böragöras mer omfallande. så atl alla typer av skadefall i princip fångas upp. Mendärav följer ingalunda all varje påslående om skadlig inverkan lill följd avreformen skulle berättiga lill ersättning. Till en början bör från den principiella ersättningsrättenutmönstras fall, då skadan har en ekonomiskl sett försumbar nivå. Klart är att syslemelför ersättningsfrågornas handläggning inle bör belaslas med prövning av heltobetydliga belopp. I sammanhanget kan erinras om alt expropriationslagen (4kap. 2 §) för ersätlningsrätt förutsätter att exproprialionen "medföriinverkan av någon beiydelse på fasUghelens marknadsvärde" och ytteriigareatt inverkan skall beaklas endast i den mån del finne:; skäligt med hänsyn Ullvad som brukar betecknas som orlsvanlighet eller allmänvan-lighel. Vidare bör ställas vissa krav på den utredning som ersätlningssökandehar att lägga fram som grund för silt anspråk. 1 princip lorde böra krävas Prop.1984/85:107 155 all den ersätlningssökande på elt lillfredsslåilande sällvisar såväl den uppkomna skadans art som dess omfattning. Delta synes,åtminstone i fråga om sådan skada som består av inkomstborifall, såsom framförsi remissprolokollel bäst kunna ske genom utdrag av deklaralion eller bokföring.Lagrådet vill emellertid fästa uppmärksamheten vid det förhållandet alt bokföringsplikleller deklarationsskyldighet inle föreligger för alla dem som kan komma attdrabbas av inkomstbortfall. Deklarations- och bokföringsskyldighet åvilar främslsådan fiskerättshavare som driver rörelse med fiske som inkomstkälla. Vidareföreligger deklarationsskyldighet och skyldighel enligtjordbruksbokföringslagen (1979:141) att föra räkenskaper som underlag förlaxeringen för enskild person, som äger eller brukar jordbruksfastighet. Aktiebolag,handelsbolag och ekonomisk förening är bokföringsskyldiga enligtbokföringslagen (1976: 125) även om bolaget eller föreningen ej uiövarnäringsverksamhet. 1 övrigt torde man ej kunna lita lill deklarationer ellerbokföring som underiag för en skadeståndstalan. 1 sådana fall torde del vara ofrånkomliglatt godta annan typ av bevisning, t.ex. vittnesintyg från trovärdiga personereller rentav muntliga utsagor. liksom fastighetsdomstolarnahar möjlighel lill fri bevisprövning liksom att där omständigheterna så kräverförsöka få in kompletterande utredning, t.ex. från fiskeriinlendent e.d. Vad här anförts om sättet atl förebringa utredning ominkomstbortfall vid sidan av deklarationer och bokföring gäller även andra typerav skador som lagrådet förordar skall omfatlas av ersättningsrätten. Vad som anförts leder sammanfallningsvis lill atllagrådet vill förorda atl ersättningsrätl tillerkänns inte endast de fiskerättshavaresom åsamkats inkomslbortfall ulan även de fiskerättshavare som på annal sätllider skada i följd av reformen. Belräffande den sistnämnda kategorin förordasdock en "tröskel", åsyftande att skada för atl vara ersättningsgillskall gå utöver vad som kan betecknas som en skälig toleranspunkl. På grundval av nu gjorda överväganden har lagrådel såsomförslag utformat en kompletterande föreskrift om ulvigdad ersättningsrätt. Denav lagrådet föreslagna lydelsen redovisas i del följande under ersältningslagens1 § första stycket. I lagstiftningsärendet har från flera håll uttrycktsfarhågor för atl en vidgad rätt för allmänhelen att bedriva handredskapsfiskekommer att medföra olägenheter för strandägarna i form av ökad förslitning pånaturen, risk för skador på den fiskeutövande kustbefolkningens fiskeredskapoch åtskilligt annat. Belräffande sådana skador, vilka såsom indirekta inte omfatlasav den nu aktuella ersältningsregleringen, ges i remissprolokollel del i ochför sig oklanderliga beskedet att ersättningsanspråk är atl rikta mot den somåstadkommil skadan. ligger dock att möjligheten för fiskerättshavareatt komma till sin rätt gentemot en skadegörare näslan alllid är obefintlig,oftast av det skälet att skadegörarens identitet inte kan utrönas. Lagrådel villmed det sagda fästa uppmärksamhel vid att del kan Prop.1984/85:107 l.S6 finnas behov av exempelvis cn fond varur kan utgå ersiitlningför skador av nu berörd arl. Beträffande det remilieiadc förslagets förenlighet med deni det löicg;i-ende nämnda synes det higiiidet som om ingainvändningar med fog kan resas. Den fråga som närmast kan bli aktuell i sammanhangetgäller huruvida lagförslagen strider mot innehållet i första stycket av ArtikelI i det första lilliiggsproiokollet till Euiopakonventionen. Härom torde dockkunna sägas att slorl utrymme anses föreligga lör konventionsslaterna attbestämma om vad som skall ulgöra sådant allmimt inlresse för vilkel ingrepp iegendomsrätt får göras (se ex.vis SOU 1974:88 s. 111). Någon anledning att frånhär angivna synpunkter underkänna det remitterade förslaget torde siilunda inleföreligga. En annan aspekt av frågan om förenligheten med nämndakonvention rör ersättningsfrågorna. Konventionstexten innehåller inga utli yckligabeslämmelser om rätt till ersättning med anledning av ingrepp i äg.mderätlen.Dock anses ligga ett sådant krav i andra meningen i första stycket av Artikel I. Beaktas vad lagrådel i detföregående anförl belräffande ei sättningsfrågorna, torde i allt fall någraproblem i det nu diskuterade konvcn-Uonshänseendei inie uppkomma. Förslaget till lag om ändring i lagen (1950:596) om rätttill fiske Denna paragraf upplär de grundläggande bestämmelserna om rättenför allmänheten alt fiska med handredskap i enskilt vatten liings södra ostkustenoch i de fem slora sjöarna. Regleringen avser enligt den föreslagna lagtextenfiske med melspö, kastspö, pilk, pimpel och liknande redskap som förs från handoch beslår av lina med en eller ett mindre antal krokar (handredskapsfiske). Enligt lagrådels mening lorde det inle vara behövligt atli lagtexten vid sidan av pilk särskilt omnämna det liknande redskapet pimpel.Så har inle skell l.ex. i gällande lydelse av 27S fiskeriförordningen (1982:126). Ordet pimpel lorde sålunda lämpligen böra ulgå. UUryckssällel "förs från hand" synes mindre välvalt. Däri skulle kunna inläsas ett krav på att redskapet, exempelvis ettmetspö, ovillkorligen hålls i handen medan fiskei pågår. Denföreslagna ordalydelsen lorde inle närmasl la sikle på alt elt sådant kravskall upprätthållas. Hinder lorde sålunda l.ex. inte möla all för en kortare sturdsätta fasl melspöel i en trädklyka. Meningen synes främsl vara att ange den lypav fiskeredskap som får användas och all utesluta övriga redskapstyper,exempelvis slåndkrokar på is. från lillämpningsområdet (jfr SOU 1978: 75 s.248). Enligt lagrådets uppfattning skulle del vara Ullräckligt; all i slälletför "liknande redskap som förs från hand" skriva kort och goit"liknande handredskap". Även i nu berörda hänseende kan pekas påregleringen i 27 § fiskeriförordningen. 1984/85:107 157 Det ler sig någol oegenlligl atl, såsom enligt detremitterade förslagel, säga all l.ex. etl metspö "beslår av" lina medkrok. Ett naluriigare uttryckssätt i lagtexten synes vara atl redskapet"är utrustat med" lina jämle krok. Detta gäller även med beaklande avall regleringen, såvitt framgår av promemorian (avsnitt 3.1), är avsedd atl omfallaockså det i sammanhanget mindre vanliga fallet all fiskei bedrivs med lina ochkrok utan spö. Enligt specialmoliveringen lill paragrafen skall mer än liokrokar aldrig kunna rymmas under uttrycket "elt mindre antal". Denna maximeringsynes i klarhetens intresse - bl.a. med tanke på tillämpningen av lagensansvarsbestämmelser - böra framgå av lagtexten. En praktiskt viktig fråga är, om det avsedda fiskei medhandredskap får bedrivas från båt. Den föreslagna lagtexten ger inle beskedhärom. Frågan är emellertid besvarad i specialmoliveringen. Där sägs alt fiskefrån bål är tillåtet men att båten inle får vara etl nödvändigl hjälpmedel för atlredskapet skall kunna användas över huvud taget. Fiske med dragutler omfatlas t.ex.i enlighet härmed inte av reformen. Däremot blir det uppenbarligen tillåtet medsådant fiske som kan bedrivas såväl från land som från båt, exempelvis fiskemed metspö eller kastspö. Enligt lagrådets mening bör den sålunda intagnaståndpunkten när del gäller fiske från bål också komma lill uttryck ilagtexten. Med åberopande av det anförda får lagrådet föreslå attparagrafen ges följande lydelse: "Vid kusten-- kastspö, pilk och liknande handred skap som är utrustat med lina och krok. Redskapet får dock inle ha mer än tio krokar. Ej heller får fiskemeloden som sådan kräva användning av båt." 1 andra stycket finns f.n. en regel av innehåll allregeringen eller myndighel som regeringen bestämmer får meddela deföreskrifter som erfordras för atl förebygga att fiske med fast redskap somutövas med stöd av enskild fiskerätt hindras eller skadas genom fiske som fårbedrivas utan stöd av sådan rätt. Del remitterade förslaget medför i här berört hänseende denutvidningen all föreskrifter får meddelas även till skydd för fiske med nät. I remissprotokollet finns inga närmare uttalanden lillledning för hur föreskrifier till skydd för nätfisket bör ulformas. Till en böijan må anmärkas atl del sålunda utvidgadeskyddsintresset är otydligt definierat. Vilka förfaranden som kan ansesinnebära ett hindrande av nätfiske har inte närmare angivils. Eftersom skyddsintresset inle klart kan urskiljas, lär detbli svårt för att i sina föreskrifier närmare precisera vadutövare av det fria handredskapsfisket skall iaktta. En utgångspunkt kan vara atlförbjuda handredskapsfisket på visst avstånd från utlagda nät. Någol krav påatt 12 1984185. Prop.1984/85:107 158 näten skall vara iakllagbara finns inte i del remitterade förslagel(jfr kravel på utmärkande med märke som faslslälls av myndighet i förevarandeparagrafs första stycke). Vidare må uppmärksammas att föreskrifier om friazoner kring utlagda nät medför avsevärda konirollsvårigheier. Det måste med hänsyn till vad nu anförts ligga nära lillhands att anla att föreskrifter till skydd för nälfiske för all vara praktiskt lillämpbaraoch effektiva måsle innehålla förbud under näifiskesäsongen för frill handredskapsfiskeinom vissa angivna vattenområden. Å andra sidan kan, med hänsyn till denföreslagna lagens huvudsyfte, föreskrifter innehållande förbud mol frill handredskapsfiskeinom vissa vattenområden under näifiskesäsongen synas gå utöver gränserna förvad delegationsfullmakten i förevarande andra slycke av paragrafen bör omfalla.Lagrådel anser det önskvärt med ett klarläggande uttalande på denna punkl. Förslaget till lag om ersättning för intrång i enskildfiskerätt 1 detta stycke föreskrivs alt, ifall beslämmelserna om handredskapsfiskeenligt 20 a § fiskelagen medför inkomstbortfall för innehavare av enskildfiskerätt, han enligi förevarande lagförslag har rätl till ersättning av stulenför skadan. Med skadan avses här ingel annal än inkomstborilällei. För allinnebörden skall framgå fullt klarl torde ordet "skadan" i lagtextenböra utbytas mol "inkomstborilällei". Av skäl som anförts förul under rubriken förordar lagrådet atl till förevarande stycke fogas en nyandra mening vilken fångar upp de yllerligare fall som enligt lagrådelsuppfattning bör hänföras till del ersäitningsgilla områdel. Denna meningföreslås få följande lydelse; "Om i annal fall sådani fiske medför skadaav någon betydelse på fiskerätlshavares fiske, skall ersättning utgå även försådan skada." Vad som anförts under "Allmänna synpunkler"torde utgöra Ullräcklig kommeniar vad gäller de åsyftade grunderna för föreskriflen. Beträffande etl par laglekniska spörsmål kan tilläggasföljande. Lagrådets förslag lill en ny andra mening bygger på atlforsla meningen behåller den innebörd den avses få enligi del remitteradeförslaget, dvs. den förutsätts omfatta endast bortfall av fakiiska inkomster.När lagrådel i andra meningen tar upp skada som uppslår "i annalfall", åsyftas alltså utsläckandet av vid ikraftträdandet latenta inkomstmöjligheier,lika väl som skada genom minskal utbyte av fiskerällshavarens fiske. Det börframhållas att fall kan förekomma där såväl första som andra meningen kan bli lillämpliga. Med Uttrycket "skada av någon betydelse" avsesatt åstadkomma en sådan tröskel som lagrådet förordat i det föregående. Somexempel på bestämmelser med likartat syfte kan, utöver den förut nämnda 4 kap.2 § 1984/85:107 159 expropriationslagen,anföras 30 § miljöskyddslagen. Lagrådet vill anmärka all den här avseddabegränsningen i andra meningens fall kan gälla även om någon molsvarighel inteföreslagits för första meningens fall. Dellaslycke innehåller bestämmelser om undanlag från rälten lill ersällning enligi lagförslagel.Sålunda har enligi förslå meningen kommun eller landslingskommun inle rätt tillersättning. Denna regel innebär att kommuner och landstingskommuner ärundantagna från ersättningsrätl inte bara om de äger fiskevaltnel ulan också omde arrenderar och upplåter vatien som annan äger. Enligtandra meningen gäller samma undanlag belräffande den som grundar sin fiskerättpå avtal med kommun eller landstingskommun. Någon närmare motivering för attundanlaget skall omfatta även della fall har inle lämnats. Bakom förslagel kanantas ligga synsättet atl den som härleder sin räll från en annan i princip inlebör ha bättre slällning än denne. Det kan ifrågasättas om regleringen ärsakligt motiverad. början kan i fråga om räckvidden av undantagsregeln i andra meningen böraanmärkas, atl bestämmelsen inte torde omfatta innehavare av fiskeservitut somhar tillskapats vid fastighetsbildningsförrättning. Åven sådan fiskerätl som ärgrundad t.ex. på urminnes hävd (jfr 5 § fiskelagen) faller uianför. Av remissprolokollelframgår inte om fall föreligger då kommun har arrenderat ul fiskevatten tillnågon som bedriver yrkesfiske eller annal fiske av betydelse för hansförsörjning. I sådana och liknande fall som må förekomma synes fiskerättshavarekunna gå miste om inkomster eller annan nytta lill följd av reformen. Del finnsknappasl sakliga skäl atl i ersätlningshänseende behandla sådana fiskerättshavareannorlunda än enligt första stycket. Molbakgrund av det sagda torde kunna övervägas om inte andra meningen i andrastycket av paragrafen bör utgå. Ersättningtill fiskerättshavare skall enligt denna paragraf bestämmas i pengar all belalaspå en gång. Paragrafen innehåller dessutom en regel av innehåll allersättningen i stället får lämnas antingen i form av ett bidrag till den ersättningsberättigadeför fiskevård och andra åtgärder som främjar fritidsfisket eller genom atl fiskeristyrelsenlåter utföra sådana åtgärder. Som förulsättning för en tillämpning av fiskevårdsallernativengäller emellertid alt del är lämpligt saml all den ersätlningsberättigadelämnar sitt samtycke. Hinder torde inte föreligga mot att de olikaersättningsformerna kombineras exempelvis så, att ersättningen bestäms till enviss summa pengar jämle ett bidrag för fiskevård. Paragrafensandra mening reglerar egentligen endast ett specialfall av Prop.1984/85:107 160 användning av den ersättning till vilken fiskerättshavaremå vara berättigad. Bidragel lorde inle i någol läll kunna översliga den i I Si förslaget givna ersätiningsramen. Del remitterade förslagel innehåller en oklarhet därigenomall lagtexten anger atl de fiskevårdande åtgärderna skall främja fritidsfisketmedan remissprolokollel understryker viklen av all del lillses alt åtgärdernaverkligen gagnar fiskerättshavaren. Paragrafen har i förslagel getts en formellt mindre lyckadutformning. Lagrådet förordar all paragrafen omredigeras enligt följande;"Ersättningen bestäms i pengar som ell engångsbelopp.