prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Dessutom måste de statliga insatserna i övrigt ha en stabil karaktär.Snabba förändringar av de statliga insatserna kan medföra att åtgärder ejvidtas eller att en oönskad ansamling av åtgärder inträffar. Omenergihushållningen ska kunna fortsätta och bli lika framgångsrik som hittillsmåste informalionen om metoderna för och riskerna med energihushållningsåtgärdemaspridas för atl energisparmålet ska kunna uppnås framhåller NBD. Störrefastighetsägare, byggföretag och konsulter har med slor sannolikhettillräcklig kompetens för att genomföra energihushållningsåtgärder medanenskilda faslighets- eller villaägare, som endast äger en eller ell fåtalfastigheter, antagligen inte är tillräckligt insatta i dessa frågor och kanskeinte heller vet var de kan inhämta saklig information. Det kan här varavälbetänkt att, om det finns ulrymme i budgeten, ge t.ex. fastighetsägareförbund,villaägareförbund och fastighetsägareföreningar möjlighet att bredda sinorganisalion för att kunna ge sina medlemmar service, information ochrådgivning anser NBD. Ettsätl att åstadkomma kostnadsbesparande energihushållningsåtgärder skulle enligtNBD kunna vara att använda en parallell till incitamentsavtalen påbyggmarknaden. Detla system skulle kunna utformas så att det företag som utförden energibesparande åtgärden också garanlerar en viss minsta kostnadsbesparingför beställaren. Om det sedan visar sig att åtgärden lett till ännu störrekostnadssänkningar än beräknat delar företag och beställare på den ytteriigarevinst som uppnåtts genom åtgärden. Om energisparelTekten blir sämre än detutlovade resultatet måste entreprenören ersätta beställarens förlust. Eftersomenergihushållningsåtgärder bör utföras i kombination med andra lämpligaROT-åtgärder, vilka i regel inte har någon direkl energihushållningseffekt, bördock entreprenören få ersättning för de kostnader han har haflförgmndinvesteringen. NBDifrågasätter det kloka i alt påskynda en utveckling som ändå naturligt skulleha kommil till stånd. Risken är uppenbar att forceringen har lett till attinvesteringar i energihushållningsålgärder vidtagits innan de varil ekonomisklmotiverade och innan gammal utrustning tjänat ut, med onödig kapitalförstöringsom följd. Dessa slutsatser och den av genomförda utvärderingenav styrmedel måste enligt NBDs mening leda till att man tar hänsyn till dessaresultat innan man går ut och föreslår fortsatta nya subvenlioner. För atl stimuleraenergiinvesteringar i företagen föreslår Utvecklingsfonden i länatt någon form av subventionerad finansiering tillskapas. Det kan ske med någonform av lån eller garantier med särskilda 1984/85:120 284 villkor(minskat krav på säkerheter, räntenedsättning, resultatanknytning ränta ochamortering etc.) som enligt fonden inte skulle behöva medföra särskilt storakostnader för samhället. Detär, framhåller , viktigt att energisparande åtgärdergörs i samverkan med övriga förbättringsåtgärder på fastigheten. De enklasnabba besparingsåtgärdemas tid bör nu vara förbi. Energispar-stimulanser börfortsättningsvis inte utgå till isolerade åtgärder på fastigheterna utan debör vara en del av det långsiktiga stödet till reparations- ochombyggnadsåtgärder. Ettfortsatt energisparprogram bör, enligt , utgå från attdet samlade behovet av stöd i form av lån och bidrag ligger på en lägre nivå ändet gjort de senasle åren. I fall inte allmänna energipolitiska skäl talar förelt fortsatt forcerat energisparande bör det energiekono-miskt bästa resultatetkunna uppnås genom ett program som huvudsakligen baseras på rådgivning ochinformation. Teknikutvecklingeninom energiområdet är mycket snabb varför elt fortsattsparprogram, för fastighetssektorns del, inte bör innebära att vissa tekniskavägval föreskrivs. En vägledning som bygger på uppsatta energiförbmkningsmål(nyckeltal) för olika typer av fastigheter och ändamål borde gå att tafram. Dessa mål borde gå att förena med ett nytt övergripande sparmål anserFastighetsägareförbundet. Enundersökning som har gjort visar att osäkerheten omde allmänna politiska fömtsättningarna för enskilt fastighets-ägande är detfrämsta skälet till att fastighetsägarna tvekar att göra energisparinvesieringar.Undersökningen visar också att fastighetsägarna anser att det ärbostadspolitiken som är det största hindret för etl ökat energisparande. 3.11Nedtrappning av det ekonomiska stödet har i den skrivelse som fogas till utvärderingsrapporten förordatatt subventioner eller särskilda finansieringsvägar till åtgärder som ihuvudsak kan väntas vara lönsamma bör försvinna. ,statens planverk, BFR, byggnadsstryrelsen, , Kommunförbundel,Föreningen Energirådgivare, , och Spriuttalar sig emot ståndpunkt härvidlag. anser attnuvarande finansieringsordning är ändamålsenlig. Energisparåtgärder behandlaspå samma sätt som övriga förbättringsåtgärder, och komplettering med selektivabidragsinsatser kan vid behov göras inom ramen för ett etablerat system. anser inte att det finns grund för att dra slutsatsen att det statligabidrags- och lånesystemet har varit verkningslöst och därför bör tas bort. Manfår heller inte enligt BFR bortse från de psykologiska effekterna själva existensenav en sparplan och ett statligt stödsystem har. Prop.1984/85:120 285 Föreningen Energirådgivare pekar på de indirektaeffektema av ekonomiskt stöd. Stödberättigade åtgärder uppfattas som lönsammaåtgärder och är lättare för en energirådgivare att initiera. RRV kan till viss del ansluta sig till energiverkelsslutsatser. RRV är emellertid tveksamt till om så långtgåendeslutsatser, som de energiverkei drar, är befogade. Småhusägamas incitament atthushålla är sannolikt slarka, då sambandet mellan insatt kapital och sänktavärme-kostnader för dem är tydligl. Enligt RRV:s mening är det däremot tveksamtom samma fömtsättningar alltid kan anses gälla för flerbostadshus och kommuner.I dessa fall riskeras att avsaknad av styming medför att besparingspotentialenej tas tillvara i samma utsträckning. Samhällets intresse av atl detta skermarkeras även ytterligare av all det här handlar om förhållandevis störrevolymer av tiUförsel och hushållning. I den mån el får spela någon mer avgöranderoll inom uppvärmningen, kan detta vara en faktor av intresse i samband medkämkraftens avveckling. Enligt pekar andra undersökningsresultat klart på atldet statliga energisparstödet för flerbosladshusen har en stor betydelse förgenomförandet av energisparåtgärder. Detta överensstämmer också med SABOrserfarenheter från energisparverksamheten i SABO-företagen. Ett slopande avenergisparstödet skulle enligt kraftigt bromsa upp energisparverksamheteni flerbosladshusen. motsätter sig därför med bestämdhet förslaget om atlenergisparstödet skall tas bort. pekar särskilt på småhussektorn ochframhåller att energibesparingen i denna sektor ytterligare bör ökas med hjälpav fortsatta stimuleringsålgärder. Borttagandet av stödel lill villaägare harenligt Föreningen Energirådgivare inneburil en minskning av energihushållningenfrån villaägarnas sida. Indusirins byggmaterialgrupp har funnit alt efterfråganpå produkter och system slarkl förändras i lakt med införande eller borttagandeav olika stimulansåtgärder och hävdar att ekonomisk stimulans erfordras för attnå de aktuella energisparmålen . Med hänsyn till att man nu kommit till ett skede där demera komplicerade energihushållningsåtgärdema återstår alt vidta anserkonsumentverket och Spri det tveksamt att trappa ner det ekonomiska stödet. Andra remissinstanser instämmer dock i att subventionerna,åtminstone , bör försvinna. Detta gäller bl.a. statskontoret,, , , , ,och . LO pekar dock på atl avtrappningen bör ske under enrelativt , betydligt än vad som antyds i energiverkelsrapport. , som särskilt pekar på altenergihushållningsåtgärderna bör integreras i del s.k. ROT-programmel, gör ellundanlag för värmepumpar och solvärmesystem, för vilka ell statligtstödprogram enligt verkets mening bör fortsätta. , som också anser atl delgenerella systemet 1984/85:120 286 meddirekta bidrag bör avskaffas, pekar på att bidrag kan fungera som enmorot när det gäller att fa beställare att satsa på det nya. Bidragen uppfattasav många som en godkännandestämpel från samhällets sida. Möjligheten att lämnabidrag till introduktion av ny teknik bör därför bibehållas, men dennamöjlighet bör utnyttjas restriktivt. Dessutom anser förbundet att man börbehålla möjligheten att i vissa regioner och lämna statliga bidragtill energisparåtgärder för att kunna stimulera sysselsättningen. Värmeverksföreningenvill understryka värdet av att den obalans som subventioner av olika slag införi systemet avskaffas med omedelbar verkan. Föreningen tar här upp frågan om deförmånliga ROT-lånen omfattar installation av värmepumpar inomfjärrvärmeområden och pekar på att en sådan tillämpning av lånen inle synes slåi överensslämmelse med angivna mål. Genom en ändring på denna punkl skullemånga av de aktuella konflikter mellan fastighetsägare och värmeleverantörerenligt föreningen elimineras. belyser rapporten på ett intressant sätt svårighetemaatt avgöra vilka effekter de slatliga styrmedlen har på energisparandet. Dettatalar för att det statliga stödet successivt bör skäras ner. Dessutom måste detutformas konkurrensneutralt. Såväl traditionella ombyggnadslån som s.k.ROT-lån är utformade på ett sådani sätl alt de är betydligt gynnsammare förkommunala bostadsföretag än för privata fastighetsägare. 3.12Pris, skatter, taxor Energiverketförordar att de statliga insatserna inriktas på att underlätta för energiprisetalt påverka huvudmannen för den slulliga energianvändningen och alt detta skermed hjälp av energiskatterna som styrmedel. Delhelt avgörande för att kunna genomföra energihushållningsprogrammel inombostadssektorn är enligt Riksbyggen prisel på energin för fastighetsägaren.För atl kunna bedöma energipriset på måste staten ange vilkariktlinjer för skattepolitiken inom energiområdet som skall gälla. Dennuvarande riktlinjen med en real höjning av oljepriserna underresten av är ett utmärkt exempel på detla. ser därförgärna denna typ av styrmedel även i ett kommande riksdagsbeslut. FöreningenSveriges Energirådgivare menar att energipriset och förändringar av della ärdel klart dominerande styrmedlet. Vid lillfällen med prisökningar på framförallt olja kan etl ökat intresse för kostnadsdämpande åtgärder märkas. Här ärdel den privata ekonomin som allmänheten värnar om. Detla leder oftast till attetl billigare energislag väljs, snarare än att energihushållningsåtgärdervidtas. Lönsamheten för konvertering är merendels större än för molsvarandeinvestering i energisparande åtgär- Prop.1984/85:120 287 Huruvida prisel på energin ska hållas uppe medskaller eller andra avgifter vill föreningen inte ta ställning till. Flera andra remissinstanser betonar prisels betydelse förenergisparandet och bl. a. RRV anser - i likhel med - altenergiskatterna bör utnyttjas som ett av de vikligasle styrmedlen införkärnkraftavvecklingen. Enligt Kommunförbundets uppfattning bör energiskatternafrämst användas för att påverka valel mellan olika uppvärmningsalternativ, t.ex. för alt underlätta användning av inhemska bränslen. bör dock resp.energisiags verkliga koslnader tillåtas slå igenom. är för sin del inte lika övertygad omenergiskatternas styrande funktion på längre sikl. har skatternatenderat att ändras ganska ofla. Syslemet har därigenom undergått förändringar,som medfört att den styrning, som kom till uttryck , i daginte längre finns belräffande vissa bränslen. Det är därför svårt för konsumenlernaall väga insalser inom energihushållningens område mol lillförselåtgärder,eflersom de sistnämnda kan ha återbetalningstider eller mera. Denunder det senaste årel beslutade kolskatten är etl exempel på förändringar ienergiskatternas siyrning, som inträffar utan nämnvärt varsel. Motormännens Riksförbunds erfarenheter av olika studier avhur fördyringar för personbilismen slår är att det ofta är de grupper som ärmesl bilberoende som drabbas. Mot denna bakgrund vill förbundel trycka starktpå slutsatsen i statens energiverks skrivelse atl skattesatser måste "avvägasmot fördelningspolitiska och andra mål". De skattehöjningar på drivmedel som skett under senare århar, bortsett från del nu senast framlagda förslaget tilldrivmedelsbeskatlning, varit förhållandevis små och av underordnad betydelsejämfört med de förändringar av konsumentpriset som oljebolagen beslutat om avandra skäl. Skatternas inverkan på förändringar i drivmedelsförbmkningen kandärför, anser TPR, antas ha varit marginell. vill varna för all se och dessenergiförsörjning enbari i elt nationellt perspektiv. Svensk industrikonkurrerar på en internationell marknad. Höjda energipriser via skatter slårdå hårt på produktionskostnaderna och konkurrenskraften gentemot andra länderförsämras. Förbundel vill därför mycket bestämt avvisa förslaget om styrmedelsskatt.I stället bör en avveckling av den nuvarande för svensk industrikonkurrenshämmande energibeskattningen komma till stånd och den framtida energibeskattningeni stället hell ske inom ramen för mervärdeskatten. De skattehöjningar som gjorts på oljeprodukter under1980-talet har enligt gjorts av statsmakterna i skenav energihushållningsmotiv. Detta syfte är enbart svepskäl i brist på logiskamotiv och flera oberoende analyser har bekräftat att dessa skattehöjningar, ej 19 1984185. 1984/85:120 288 påverkatenergihushållningen eftersom oljepriset utan pålagor varit tillräckligt högtändå för att motivera energihushållning. Förbundet har vid flera tillfällenpåpekat energiskatternas fiskala karaktär och fördelningspo-litiska nackdel. Fastighetsägareförbundetanser, till skillnad från statens energiverk, atl energiskatterna inte börutnyttjas som ett instrument för att styra energianvändningen. Den höjning avelskatten med /kWh som regeringen nu föreslagit kommer att försvåramöjlighetema till ett rationellt utnyttjande av ett stort och långvarigtelutbud. SBEF anför liknande synpunkter. Någraremissinstanser för också fram synpunkter på taxesystemensenergihushållningseffekt. uppfattning är det angeläget atl finna sådana former förenergisparande i flerbosladshus som gör det intressant för de boende atlmedverka i hushållningen. Samma problem är i viss mån aktuellt även för demsom bor i småhus. En betydande del av kostnadema för el tas ut i form av faslaavgifier varigenom incitamentet alt hushålla med el reduceras. Genom attutforma taxesystem med hänsyn till energihushållning kunde hushållning med elstimuleras avsevärt. LRFfinner det anmärkningsvärt att ett så viktigt styrmedel someltaxe-konstmktionen inte analyserats. LRF anser att taxorna för små enskildaförbmkare bör omformas mot en högre rörlig och en lägre fast avgift. BFR pekarpå atl även Qärrvärmetaxan kan utformas så att den stimulerarenergihushållning. Dentaxekonstmktion som har rekommenderat och sommånga kommuner nu håller på att anpassa sig till leder till att denförbmkningsberoende delen av fjärrvärmetaxan sänks och de fasta avgiftema ökar.Denna taxetyp motverkar energisparande menar Fastighetsägareförbundet.Förbundet har tillsammans med övriga större organisationer på bostadsmarknadeninlett förhandlingar med i syfte att få fram en nyriktprislista för fjärrvärme. En fömtsättning för att resultatet av dessaförhandlingar skall bli positivt är att kommunerna inte blandar ihop sinleverantörsroll med sin myndighetsroll. NBDframhåller att för att stimulera sparandet inom Qärrvärmeanslutna områden måsteQärrvärmetaxoma utformas på sådant sätt att ett sparande ger utslag i form avtotalt sett lägre uppvärmningskostnad för Qärrvärme-konsumenten. Enligtvad som framkommit i gjorda utredningar har energisparandet varit mestframgångsrikt i områden med individuell uppvärmning. Inom dessa områden ärincitamentet stort, beroende på att utgiftsminskningen vid besparingen kommerfastighetsägaren och de boende tillgodo. Detta styrker enligt NBD:s uppfattningatt det ofta inte är lika lönsamt att spara energi inom Qärrvärmeuppvärmdaområden med de taxesystem som tillämpas. NBD konstaterar att enkonfliktsitutation föreligger 1984/85:120 289 mellanå ena sidan viljan att spara energi och å andra sidan kommunernas syn påfjärrvärmeekonomin. För atl uppnå ett maximalt sparande är det av största viktatt värme- och energiproducenter anlägger ett förändrat synsätt på såvälekonomi som leknik när det gäller framställning och distribution av värme ochenergi. 3.13Informativa styrmedel, allmänt Meduigångspunkt från rapportens slutsatser föreslår energiverkei bl. a. altmyndigheternas ålgärder bör inriklas på att stödja forlsall energihushållninggenom erfarenhetsåterföring, information, rådgivning, utbildning m. m. i syfteall eliminera irögheter och kunskapsbrisl. Dennauppfatlning stöds av ett slort antal remissinslanser, bl.a. BFR, ÖB,, , , LO och statens provningsanstall.Ingen talar emol behovet av information, utbildning och rådgivning. Ävenom det är svårt att statistiskt konstatera vilka effekler informationen harhaft på energihushållningen finns det enligt motiv för vidareverksamhet. Bl.a. är del viktigt atl allmänhelen på etl så expansivt och snabbtföränderligt område som energi får tillräcklig information inte endast för atlsjälv kunna agera på elt rationellt sätl ulan även för att kunna följa med ochdelta i den demokratiska processen. Enväsentlig neddragning av resurserna på detta område uppfattas ofta som altfrågorna prioriteras lägre än föml framhåller . Detla harbyggnadsstyrelsen märkl inte minst i den egna organisationen och inomstatsförvaltningen i övrigt. Om man har en ambition att fortsättaenergihushållningsprogrammet bör della följas upp även med informationsinsatsertill alla led i byggbranschen. Arbetetmed att förmedla erfarenheter inom området är omfattande och kräver belydandeinsalser påpekar . Enligt föreningens uppfattning bördessa koncenlreras mera på alt sprida kunskap inom olika sektorer än på reklamoch slagord. Få men bra irycksaker är vikliga hjälpmedel för dem som hanterarenergifrågorna i kommunerna, bl.a. värmeverken. EnligtLRF bidrar en kraftig satsning på informations- och rådgivningsverksamhetstarki till att skapa riktiga beslutsunderlag inför invesleringar för att uppnåökat energisparande. Speciellt bör dessa informations- och utbildningsinsatserinriktas mot mindre och medelstora förelag. LRF pekar också på önskvärdhetenav att informaiions- och utbildningsinsatser i största möjliga utsträckninglämnas utan avgiftsfinansiering. Statskontoretanser det viktigt att det klargörs i vilka former instser på detta område skallske och hur ansvarsfördelningen mellan stat och kommun skall utformas. 1984/85:120 290 Detförhållandet att informaiionens inverkan på energiförbrukningen är svår attkvaniifiera, vilket framhålls i , innebär naturligtvisinte att informationsinsatserna för den skulle är mindre viktiga framhållerTPR. Informationsverksamheten är en väsentlig del i energihushållningsarbetet.Behovel av resursförstärkningar för denna verksamhet blir enligt TPR, somnärmast uttalar sig om transportsektorn, alltmer uppenbart i takt med atttransportsektorn svarar för en allt större del av oljeförbmkningen i landet. Vadavser kortsiktig styming av transportsektorn i energihänseende, anser vägverketatt styrmedlen i huvudsak bör vara information av olika slag om lönsammaåtgärder för energibesparing, eventuellt kombinerade med ekonomiskastimulansmedel. SABOkonstaterar att energiverkei endast marginellt berört de styrmedel som undersenare tid haft stor betydelse för energisparresultatet i flerbosladshusen. Denflerbosladshuskampanj som initierades och finansierades av energisparkommittenoch som genomfördes under budgetåren 1981/82-1982/83 bidrog enligt starkt till att sätta fart på energisparandet i flerbosladshusen.Enligt mening skulle en ny flerbosladshuskampanj med inriktning påenergisparprogrammets andra etapp kunna utgöra ett betydelsefullt styrmedel.SABO föreslår därför atl stafliga medel avsätts för en sådan kampanj under1985. Föratt åtgärder i syfte att spara energi skall ge önskat resultat måstehyresgästerna förstå skälet till att de vidtas och acceptera att de genomförs.Omfattande informationsinsatser måste därför enligt göras. Hyresgästemabör också stimuleras att genom sin medverkan ytterligare bidra till att energikan sparas. Detfinns ett mycket stort utbildnings- och fortbildningsbehov framhåller BFR.Tillverkare, entreprenörer, konsulter, förvaltare samt drift- och underhållspersonalmåste i ökad utsträckning få tillgång till kvalificerad vidareutbildning. Inombygg- och vvs-branschen finns emellertid en mängd små företag som interimligtvis kan avsätta egna resurser för detta. En energikonsulentorganisation,efter den modell som finns inom jordbruks-sektom, borde enigt rådets mening bl.a. övervägas. Rådet vill dock understryka vikten av att en eventuell framtidakonsulentverksamhet arbetar i mycket nära kontakt med pågående forskning ochutveckling. Experiment-och demonstrationsanläggningar har visat sig ha ett mycket stort pedagodisktvärde. "Lära genom att göra" är ett effektivt sätl att spridakunskaper inom byggsektorn. BFR anser därför atl antalet demonstrationsanläggningarbör ökas utöver vad som är direkt motiverat för atl få fram tillförlitlig nykunskap. 1984/85:120 291 EnligtBFR:s mening behöver mycket stora insatser göras för att utbilda nyckelgmpperom effekten av insatta resurser skall bli den avsedda. Kommunförbundetmenar atl utbildning är av stor betydelse för atl uppnå energihushållningsmåletoch därför bör slödjas. SÖanser att pedagogiska insatser som syfiar lill alt förändra attityder ochbeteenden kan ha väl så stor betydelse för energihushållningen som normaltförekommande tekniska sparåtgärder. Spri understryker också betydelsen avutbildningsinsatser samt användning av nya tekniska, organisatoriska och andralösningar som kan visa goda resultat i energieffekti viseringshänseende. UHÄvill också understryka att det är viktigt att kunskaper om energi ochenergihushållning meddelas i ulbildning på olika nivåer och att kompetensutvecklas för en kontinuerlig uppföljning av olika åtgärder inom energiområdet.Särskilt vad gäller utbildning av personal inom industri och näringsliv tordehögskolan ha goda fömtsättningar alt medverka. UHÄ konstaterar därför medtillfredsställelse atl räknar med en omfördelning av anslagen förstöd till energiutbildning med en ökad satsning på utbildning inom detreguljära utbildningsväsendet. Motbakgmnd av den rådande bristen på tekniska tjänstemän och yrkesarbetare villarbetsmarknadsstyrelsen understryka vikten av att utbildningspolitikenutformas på ett sådani sätt att energipolitiken inte hämmas av brist påutbildad arbetskraft. Styrelsen ställer sig därmed bakom förslaget att utredahur energiutbildningen kan förstärkas och delar också ulredningens uppfattningatt utbildningen bör hänföras till det reguljära utbildningsväsendet eftersomdet handlar om ett långsiktigt utbildningsbehov. SINDanser emellertid inte att SÖ eller UHÄ bör överta ansvarel för utbildning avdrift- och skötselansvariga inom industrin. SIND anser att varken några timmarsenergikunskap i gmndskolan eller en kurs vid någon teknisk högskola skulle genågon märkbar hushållningseffekt för små och medelslora företag. I anslutningtill denna fråga förordar SIND alt utvecklingsfondemas utbildningsenheter gesmöjligheter atl hålla subventionerade kurser ute i industriområden. SIND anseratt det är bra om någon håller ett samlat grepp om utbildningen. bör därför ansvara för anslaget till utbildning inom industrisektomunder fömtsättning att man även ansvarar för övrig utbildning (t.ex. tillkommunemas och bostadsbolagens personal). Annars bör ansvaret ligga hos SIND. anser att för att utbildningsinstasema skall bli effektiva bör deplaneras och genomföras i nära samarbete mellan de olika yrkes-gmppemasorganisationer, olika professionella kursarrangörer och utbildare och i övrigtberörda organisationer, instituUoner och myndigheler.