prop · G803127 · 1984-12-31 00:00:00 — På skogsmarken kan syratillförseln via de naturligabiologiska processerna och virkesuttagel vara av ungefär samma storlek som viadel sura nedfallet. Vid sk helträdsutnyltjande, dvs tillvaratagande av grenaroch annat hyggesavfall, kan virkesuttaget lokalt bli den dominerande syrakällan.Helträdsutnyltjande är dock fortfarande av relativt liten omfattning. Detförekom vid mindre än en procent av avverkningen istorskogsbruket. En ökad verksamhet kan fömlses. började man atl gödslaskogsmarken i i mycket begränsad skala. Skogsgödslingen fick efterhandstörte omfattning och har stor betydelse för virkesproduktionen, framförallt i och Nortland. används till helt övervägande delammoniumnilral vid gödslingen. Detla gödselmedel har en försurande verkan. Ennormalgiva (N/ha) motsvarar almosfäriskt syranedfall i mellerstaSverige. Om skogen gödslas en gång motsvarar gödslingen av del ackumulerade atmosfäriska nedfallet. Om den gödslas två gångermotsvarar gödslingen av det ackumulerade nedfallet. För all man skall kunna minska försurningen avskogsmarken måsle syratillförseln från de olika källorna minska. För allutiakningen från marken skall begränsas till etl minimum behöver pH inederbörden öka till ca 4,7. Det innebär i all svavel- ochkvävenedfallet måste minska med . Deålgärder inom skogsbrukel som bidrar till atl minska markens nä- 1984/85:127 25 ringsförtådmed åtföljande försurning måste begränsas. Riktlinjer för att begränsakvävegödslingen i skogsbruket har redan utgivits av . Elt arbeteför all ta fram riktlinjer för helträdsutnyltjande har inletts avskogsstyrelsen i samråd med . Gmndvatten svarar för en stor del av landets försörjningmed dricksvatten. Ungefär 3,7 miljoner permanentboende och 2 miljonerfritidsboende försörjs med gmndvatten. Den sura nederbörden har påverkal grundvattnet islora delar av landet. Två stegvisa förändringar av gmndvattnets kvalitet harnoterats: Detförsta steget innebär en långsam kemisk förändring utan någon pH-sänkning. Härfungerar markens jordlager som ett filter som långsamt förbrukas medan detneutraliserar den sura nederbörden. Om nederbördsmängden är stor, pH är lågt,samt sulfat- och nitrathalterna är höga, kommer jordfiltret atl förbmkassnabbare än det regenereras genom främst vittringen. Grundvattnets hårdhet ochsulfathalt stiger då medan dess. Gmndvattnets pH förändrasinte i den första etappen. Denna process pågår konlinueriigt och varierar medsyrabelastningen i nederbörden. En följd av dessa förändringar är altgrundvattnet blir allt mer kortosivi mot koppar, betong och asbestcementrörspeciellt om vattnet redan från början är surt. Detta första steg av försumingspåverkanhar dokumenterats i analysserier av grundvallen från grävda brunnar, därserierna sträcker sig . När jordlagrens buffertkapacitet mellan markytanoch grundvattenytan har förbrukats av den sura nederbörden inträffar det andrastegel av försurningspåverkan. Då börjar pH att sjunka. Det grundvatten som dåbildas saknar alkalinitet och har ett pH som ligger nära eller är lägre ännederbördens pH. Gmnd vattnet kan försuras även innan buffertkapacile-len imarken har förbrukats. I många jordar passerar nämligen vattnet genom markensövre lager via kanaler (längs stenar och i rotkanaler). I djupare jordlager medlångsam gmndvatlenslrömnihg är pH högre eftersom kontakttiden med jorden ärlängre, vilket leder lill att vattnet där hinner alkaliniseras. Omfattningenoch den geografiska utbredningen av pH-sänkningar som förorsakats av surnederbörd är ännu inte klarlagd. Den är f n sannolikt begränsad. Under pH saknas alkalinitet i gmndvattnet,som hårdhet och sulfalhaller är förhöjda. Detta leder fill kraftigtkortosiva egenskaper. Vid pH lägre än kan bla aluminium, järn, mangan ochtungmetaller lösas ut i vattnet från jorden. I vattenledningsrör av koppar höjskopparhalten redan vid pH lägre än 6. Teoretiskt kan metallhalterna i grundvattnet uppnåså höga värden, att de kan skada människors hälsa. Fn har vi mycket dåligtdataunderlag för 1984/85:127 26 attavgöra hur höga halterna är, och hur de varierar i olika delar av landet.Preliminärt kan dock sägas, att de halter av tungmetaller, som uppmätts igrundvattnet normalt inte är så höga atl de anses medföra hälsoeffekter.Allmänhetens oro över dricksvattnets metallhalter är dock slor på många håll,liksom oron över hälsoeffekter av surt dricksvatten. De f n största problemen med surt grundvatten ärkortosionen. Det låga pH-värdet i kombination med förhöjda sulfathaller ochlåga bikarbonathaller leder lill omfattande kortosion på kopparledningar.Kortosionsskador på vatlenförsörjningssystemen orsakade av surt vattenförekommer över hela landet men har sin tyngdpunkt i söder och sydväst.Skadornas omfattning uppgår till mer än . Del är iförsta hand enskilda vatlenförsörjningssyslem som drabbas. De kommunala vattentäkternaklarar sig bättre. Det beror dels på att vattnet i dessa hämtas från störtegmnd vallenmagasin där försurningen ännu inte gått så långt, dels på att manbehandlar vattnet genom att man bla höjer pH och alkalinitet. Försurning av markvatten, grundvatten och ytvattenmedför ökad korrosion av markförlagda konstruktioner, kablar, vatten- ochavloppsledningar samt vägtrummor. Kostnaderna för detta är . Möjligen är kostnaderna i miljardnivå. har skogen skadats i Mellaneuropa.Vid en inventering i rapporterades att av all skog varmer eller mindre skadad. För bartträden var molsvarande siffra . Omfatlandeskador har också rapporterats från andra länder i . I liksom i andra industriländer har skadorpå skog kunnal konstateras mnt punktkällor. Tillväxtminskningar harregistrerats upp lill från en punktkälla. Orsakerna kan antas varadirekta skador av svaveldioxid, eventuellt i kombination med tungmetaller.Markförsurning som följd av utsläppen kan också ha bidragit lill dessa skador. förekom skador på barrträdpå flera ställen i , sk sub top dying. De skadade Iräden återhämtadesig relativt snabbt. Orsakssambanden blev inte säkert klarlagda. De studier somgjordes pekar dock på alt luftföroreningarna kan ha spelat en roll. har en kraftig ökning av antaletskogsskador rapporterats från främsl södra och sydvästra . Derapporterade skadorna koncenlreras till , och delar av Smålandoch . Ul-bredningsbilden har likheter med den karta som upprättats översjöarnas försurningskänslighel. Det är främst äldre granskog som drabbats. Denhögsta frekvensen av skador tycks förekomma i väst- och sydvästexpone-radelägen. Detär sannolikt många olika faktorer som samverkar till att orsaka 1984/85:127 27 skogsskador.Träden stressas av flera orsaker. Varje tillkommande stressfaktor ökar riskenför att skador skall uppkomma. Skadorna anses främsl bero på - torka, frost, vind och andraextrema klimatiska förhållanden - föroreningar i luften främstozon, kväveoxider, syra och ammoniak som skadar bart och blad - försurning av marken som ledertill näringsbrist och melallförgiftning samt försämrad vatlenupptagande förmågahos träden Vi kan inte hindra torka, stormar och annanstorskalig klimatpåverkan. Vi måste inrikta oss på att minska belastningen frånandra stressfaktorer så att växterna klarar extrema klimatsitualioner.Eneventuell återhämtning får inte leda till att vi slår oss fillro. Utvecklingen i och skadorna i och ärstarka indikationer på att eventuella förbättringar bara är temporära. Beslut om åtgärder måsle fattas även omorsakssambanden är ofullständigt kända. Den relativa betydelsen av olikaföroreningsfaklorer kan inte anges kvantitativt. Den varierar dessutom frånområde till område. En bred insats måste därför göras mot de faktorer somstressar Iräden och skapar ogynnsamma betingelser för dem. Detla innebär atl föroreningsbelastningen måsteminska både vad gäller direkt påverkan på bladen och indirekt påverkan viamarkens försurning. De åtgärder som behövs för atl minska försurningen avskogsmarken har redan angetts. - halterna av ozon ochsalpetersyra måste minska. Båda ämnena bildas genom omvandling av kväveoxider.Halterna (främst toppvärdena) måste minskas med minsl - höga ammoniakhalter måstebegränsas eftersom de tycks kunna bidra till uppkomsten av skogsskadoråtminstone lokall. Deposition av ammoniak bidrar också regionalt tillkvävemättnad i ekosystemen. Den helt dominerande ammoniakkällan är stallgödselninom jordbruket. 5.5Övrig växtlighet och djurliv Försurningen och luftföroreningarna påverkar intebara skogsträden. Vi vet att vissa lavar är extremt känsliga förluftföroreningar och saknas kring punktkällor. Åtminstone elva sk oceaniskalavar är hotade till sin existens i till följd av långtransforteradeluftföroreningar. Flera växtarter minskar inom starktförsumingspåverkade områden trots kontinuerlig hävd, lex ochslåltergubbe. Fiskgjusen har minskal kring försurade sjöar ivästra . Bland svartvita flugsnappare med bo nära försurade sjöar harman upptäckt att fortplantningen störts. I försurade vatten kan inte heller denvanliga grodan föröka sig. Vimisstänker starkt atl 150 växtarter som hotas av någol 1984/85:127 28 skälär potentiellt hotade också av försurningen. Det är möjligt att de gamlakulturmarkernas växtsamhällen inte kommer alt kunna vidmakthållas trotsfortsatt hävd inom starkt försurningspåverkade områden. Många djurgrupper är också påverkade lexlandlevande snäckor, vedlevande fjärilsarter, groddjur och spindlar. Det är inte möjligl att med dagens kunskapkvantifiera effekterna av ändrat intag av vissa ämnen hos högre djur, tex ökatintag av kadmium, arsenik och kvicksilver eller minskat inlag av selen. Del högre djurlivet påverkas också om vegetationenssammansättning och struktur förändras som följd av luftföroreningarna. öm skogen skadas ytterligare kommer detta atlmedföra kraftiga förändringar för de djurarter som är bundna till det skogligaekosystemet. Del är dock mindre troligt att sådana effekter hinner göra siggällande . För att hejda skadorna på växt- och djurliv gällerdet - som redan framhävts i fråga om skogsskadorna - atl minska såväl dendirekta påverkan av luftföroreningar som försurningen av mark och vatten. Människors hälsa kan skadas av höga halter avsvaveldioxid och partiklar i luften liksom av höga halter av kväveoxider.Luften i tätorter kan innehålla många föroreningar och skadeverkningarna kandärför förstärkas. Som redovisas i avsnill 3.3 harsvaveldioxidhalterna minskat i de svenska tätorterna. I allmänhet överskridsinte gällande riktvärden. Kväveoxid-halterna har däremol inte minskal påmotsvarande säll. Den väsentligaste källan till kväveoxidutsläpp i tätorternaär biltrafiken. framhöll i sitt belänkande Bilaroch renare luft (SOU 1983:27) att det fanns starka skäl atl anta altbilavgasutsläppen bla bidrar till en översjuklighel i flera sjukdomar, blakroniska luftvägssjukdomar och lungcancer, i tätorterna. Försurningen av mark och vatten leder som redannämnts även till att rörligheten hos aluminium och vissa tungmetaller ökar.Detta kan påverka människors hälsa främst via förhöjda metallhalter idricksvatten och förhöjd kvicksilverhalt i fisk. Höga halter av svaveldioxid i luften leder tillkorrosion på olika malerial. Effekterna av den atmosfäriska kortosionen hardokumenterats i många undersökningar. Man har påvisat atl minskade utsläpp avsvavelföreningar ger betydande besparingar i form av minskad kortosion. 1984/85:127 29 Försurning av markvallen, grundvallen och ytvattenkan som redan framhållits också medföra korrosion på ledningar och andramarkförlagda konstruktioner (se avsnill (5.3). Utgångspunkter för fortsatta åtgärder Åtgärderna mot försurningen har framförallt varit inriktade på att minska svavelutsläppen. Utsläppen i harminskat kraftigt och en fortsatt minskning kan väntas. Under de senaste årenhar också alll fler länder i börjat vidta åtgärder mot svavelutsläppen. Svavelproblemen är dock långtifrån lösta . Delgäller att säkra den utveckling som inletts och ta till vara möjligheter fillfortsatta minskningar. Efterhandsom vår kunskap om försurningen ökat har det blivit klart atl också andrafaktorer än svavelutsläppen spelar roll. Svavlet är fortfarande den viktigastekällan fill försurning av mark och vatten men kvävets roll väntas successivtöka. I de begränsade områden i sydligaste där man nått kvävemättnadspelar nedfallet av sura kväveföreningar stor roll för mark- ochvallenförsurningen. Även vid de s k surstötarna påverkar det surakvävenedfallet direkt sjöarna och vattendragen. Orsakernatill skogsskadorna är komplexa och sambanden är ofullständigt kända. Denbedömning som kan göras innebär alt kraftfulla åtgärder måste vidtas föratt begränsa halterna av kväveoxider och deras omvandlingsprodukter. Samtidigtmåste belastningen via svavelsyra och andra stressfaktorer göras så låg sommöjligt. Del är sannolikt viktigare att vidta åtgärder mot kväveoxidutsläppenän mol svaveldioxidutsläppen för atl motverka skador på skogen. Motdenna bakgmnd bör man nu lägga upp etl program för att minska ocksåkväveoxidutsläppen. Staten bör ställa upp ell bestämt mål för minskningen avtotalutsläppen och ange en tidsplan för när olika åtgärder skall varagenomförda. Elt sådant arbete bör så långt det är möjligt samordnas medmotsvarande verksamhel i övriga . Minskningenav svavelulsläppen har tagit lid och är ännu inte slutförd. Man får räkna medatt det är ett lika långsiktigt arbete atl minska kväveoxidulsläppen. Medhänsyn till effekterna i miljön är det angeläget atl ulsläppen börjar minskasnarast möjligl. Vi föreslår som ett mål atl utsläppen av kväveoxider år 1995skall vara minsl lägre än . Andraföroreningar än svavel- och kväveföreningar kan spela roll för skogsskadorna,liksom helt andra faklorer i vår omgivning. Alll efiersom orsakssambandenklarnar måste åtgärdsprogrammet anpassas till de eventuella nya faklorer somvisar sig vara viktiga för uppkomsten av skogsskador. Möjligheternaatt minska nedfallet av försurande ämnen över genom atl skära nedulsläppen enbart inom landet är begränsade. 1984/85:127 30 krävsåtgärder också i andra länder för alt vi skall få en radikal minskning avnedfallet. Liksom behövs ett aktivt internationellt arbete för attåstadkomma lägre utsläpp. Medvetenheten om försurningsproblemen har ökatstarkt i . Det bör därför vara mer sannolikt änför bara att åtgärder för att bekämpa luftföroreningarna i etlland kan vinna efterföljd i andra länder. När man lar ställning till ålgärder i ärdel därför viktigt att överväga vilken effekt olika åtgärder kan fåintemationellt och hur de kan passa in i etl europeiskt program för att minskaluftföroreningarna. Ensidiga svenska utsläppsnedskärningar kanemellertid få påtagligt gynnsamma effekter kring störte punktkällor samt i dedelar av landet där den svenska andelen av nedfallet är förhållandevis stor.Man bör inte heller glömma att en minskning av de svenska utsläppen minskardepositionen i andra länder. Särskilt gynnas av minskade svenska utsläpp. Minskande utsläpp från trafiken, skulle också påett påtagligt sätl förbättra den rådande luftkvaliteten i tätorter. Ävenhallen av sekundärt bildade föroreningar såsom exempelvis nitreradepolyaromaliska kolväten skulle minska. Sådana åtgärder är synnerligen angelägnafrån hälsosynpunkt. har syralillförseln viade biologiska processerna blivit bättre kartlagd. Påverkan på ekosystemen kandelvis begränsas genom att vissa åtgärder inom jordbmket och skogsbruketanpassas för att motverka försurning. har som nämnts redanutfärdat allmänna råd som begränsar skogsgödslingen i känsliga områden. Ekologisktmotiverade restriktioner kommer också att införas för helträdsulnyttjande. Idetta åtgärdsprogram kommer vi också att diskutera andra åtgärder inomjordbruket och skogsbmkel som kan bidra till att minska belastningen pånaturen och öka motståndskraften hos organismerna. Vi kommer också att ta upp kalkning och andraåtgärder för alt dämpa försurningens effekter i miljön. Denna lyp av åtgärder måsletillgripas som ett uppehållandeförsvar. En fortsatt kalkning av ytvattnen blirtrots minskande utsläpp nödvändig under minst . Särskildainsatser behövs i sjöar med höga kvicksilverhalter i fisk. Det blir ocksånödvändigt att vidta ålgärder för att molverka försumingen av gmndvattenläkter. Begränsning av svavel- och kväveoxidutsläpp Nuvarande ålgärder för att begränsa svavelutsläppenfrån förbränning av olika bränslen innebär årliga kostnader om 500-1000 milj krjämfört Prop.1984/85:127 31 medom inga krav hade ställts. Kostnaden per ton avskild svaveldioxid ärgenomsnittligt ca . har antagit rikflinjer försvavelutsläppen från koleldning (se avsnitt 2.2). Riktlinjerna innebär att utsläppen av svaveldioxidkommer att minska med /år. Merkostnaden för de nya kraven jämförtmed de tidigare kraven i svavellagstiftningen är ca /år.Genomsnittiigt är alltså merkostnaden ca /ton avskild svaveldioxid.Marginellt torde kraven kunna motsvara en merkostnad på /tonsvaveldioxid eller mer för små anläggningar. Svavelutsläppen från oljeeldning kan minskas genomatt svavelhalten i eldningsolja begränsas ytterligare. Desvavelkrav som gäller i uppfylls främst genom att raffinaderiernaanvänder en ökande andel naturligt lågsvavliga råoljor, såsom Nordsjöoljorna.Priset på sådana råoljor är nu jämförelsevis lågt av bl a politiska orsaker.Prisskillnaden mellan lågsvavlig och högsvavlig olja kan dock förväntas ökagenom att fler länder kommer att efterfråga lågsvavliga kvaliteter. Som redanredovisats planerar ju ett stort antal länder atl minska svavelutsläppen. Raffinaderiinduslrini både och har svårigheter på grund av de storaförändringarna på marknaden. Marknaden för tunga eldningsoljor är vikande. Deomställningar som görs inom raffinaderiindustrin leder till atl detjocka eldningsoljorna i många avseenden blir sämre. Långsiktigt förefaller det vara nödvändigt förflera raffinaderier i att satsa på teknisk utmstning i form av skhydrotrealment som gör det möjligt atl producera miljöanpassade oljeprodukterur ett vidare urval av tyngre och mer förorenade råoljor. Härigenom ökar ocksåflexibiliteten och marknadsanpassningen. Svaveldioxidutsläppen skulle kunna minskas med ca20000 ton genom direklavsvavling av tjock eldningsolja. Merkostnaden ärca /ton svaveldioxid eller totalt ca /år jämfört med dagenskrav. Vid sk hydrotrealment sjunker också oljans innehåll av kväve och metaller.Kväveoxidutsläppen skulle härigenom kunna minskas med ca . De tunna eldningsoljorna och dieselbrännoljornainnehåller högst 0,svavel. Det är möjligt att ytterligare sänkasvavelhallen i de lätta destillatoljorna eftersom ett antal oljeraffinaderiermed betydelse för den svenska oljemarknaden raffinerar Nordsjöolja. Ettoljebolag levererar produkter med en svavelhall som understiger0,. Många raffinaderier har utrustning för avsvavling av destillat ochkapaciteten är vanligen anpassad till oljor från som har högresvavelinnehåll. Med Nordsjöoljor utnyttjas inte befintlig avsvavlingskapacitetfullt ul. Skärpta svavelkrav skulle därför främsl öka driftkostnaden. 1984/85:127 32 änmer markerat framöver eftersom användningen av destillatoljor väntas minska. En sänkning av svavelhalten i tunn eldningsoljatill ca 0,bedöms kunna genomföras till en ökad kostnad motsvarande högst7500 kr/ton svaveldioxid. Svaveldioxidutsläppen skulle härigenom minskamed ytterligare /år medan kväveoxidutsläppen endast skulle påverkasmarginellt. Den viktigaste fördelen från miljösynpunkt är atl dieselfordonensutsläpp minskar. Svavelutsläppen från industrins processer härtörfrån skogsindustrin, den kemiska industrin och den metallurgiska industrin.Idag är de lovgivna ulsläppen ca 100000 lon svaveldioxid . Utsläppenväntas sjunka lill ca efter mitten av till följd avredan fattade beslut. Inom skogsindustrin är dagens genomsnittligautsläpp för sulfatfabriker ca S02/ton massa och för sulfitfabriker ca S02/ton massa. Genom redan fattade beslut kommer dessa värden alt uppgå tillca S02/lon massa resp SO/lon massa. mål för det fortsatta arbetet äratt begränsa utsläppen till SOi/lon massa för sulfatfabriker och 5 6 kgSOi/ton massa för sulfitfabriker. Utsläppen kan begränsas genom internaåtgärder i processen saml genom installation av rökgasskrubber. Varje fabrikbör drivas så att lägsta möjliga svaveldioxidutsläpp nås. Därför bör texlågsvavlig olja användas i mesaugn och flingtork. Ulsläppsminskningarna bör kunna nås med hjälp avmiljöskyddslagen vid omprövning av gällande tillstånd. Målet S02/ton massaresp S02/lon massa avser elt genomsnitt över producerad massa i landet.Avvikelser från dessa värden kan således ske uppåt eller nedåt vid prövning avenskilda fabriker beroende på omständigheterna i varje särskilt fall. En äldreenhet av stor regionalpolitisk betydelse kan exempelvis behöva en tidsfrist föranpassning lill kraven. Sulfatfabriker som drivs med låg sulfiditel kanminska utsläppen till svaveldioxid per ton massa genom interna ålgärder.Vi kan inte ange kostnaden för dessa ålgärder. Kostnaden för atl installera enrökgasskrubber uppgår lill /ton avskild svaveldioxid. De största svavelutsläppen inom den kemiskainduslrin kommer från raffinaderierna. Skärpla svavelkrav på oljeprodukternaleder till en viss ökning av svavelutsläppen vid raffinaderierna vid givenprocessutformning. Förbättrad energihushållning, mindre svavel i använtbränsle, höjd svavelåtervinningsgrad samt rökgasrening på ångpannor är exempelpå åtgärder som minskar utsläppen. Kostnaderna för sådana åtgärder varierarmellan 1500 och /lon svaveldioxid. avser attaktualisera sådana ålgärder i samband med atl verksamheter prövas om. 1984/85:127 33 Vid framställning av rayonfiber släpps svavel ut iform av svavelväte och koldisulfid. Åtgärder har vidtagits som minskalutsläppen . Ulsläppen kan troligen renas med . Kostnadenför en sådan åtgärd uppgår lill ca /ton avskild svaveldioxid. Vid framställning av svavelsyra och ammoniak tordeinga andra åtgärder än de som redan beslutals vara aktuella . Inom den metallurgiska industrin kan ulsläppen frånsinterverken minskas genom att rökgasskmbber installeras till en kostnad av5200 kr/ton avskild svaveldioxid. Utsläppen från sinterverken minskar då med ca3000 ton svaveldioxid . är en dominerande punktkälla försvavelutsläpp inom den metallurgiska industrin. Utsläppen kommer atl sjunkafrån dagens till ca genom övergång lill dubbelkontaktmelodeni svavelsyrafabriken, ökad återvinning av svavdhalliga gaser saml åtgärder vidblyverken. Utsläppen vid kan begränsasytterligare om rökgasskmbber installeras. Ulsläppen kan då minskas till ca3500 ton till en kostnad av per ton svaveldioxid. Beslut har redan fattats att minska ulsläppen vidröstning av molybden-sulfid. Ytterligare åtgärder torde inte vara aktuella framtill 1990-lalet. De samlade utsläppsminskningarna inomprocessindustrin vid olika långt gående ålgärder visas i tabell 7.1. Utsläppenkan minskas från dagens ca till drygt om samfliga ålgärdersom beräknas kosta per ton avskild svaveldioxid genomförs. Omsamtliga åtgärder som beräknas kosta per ton avskildsvaveldioxid genomförs kan utsläppen minskas till drygt . Processvavelutsläpp, nuläge och framtida utsläpp, SOj/år kr/ton SOz genomförs kr/ton SO2 genomförs De kväveoxider som släpps ut vid förbränning har iprincip två olika urspmng, dels kvävet i förbränningsluften, dels kvävet ibränslet. Olika bränslen och förbränningsförfaranden ger upphov till olika stormängd kväveoxider liksom olika fördelning mellan kväveoxider från förbränningsluftenresp bränslet. 3 1984/85. 1984/85:127 34 Genom att anpassa förbränningen på lämpligt sättkan man i vissa fall väsentligl minska utsläppen av kväveoxider. En annanmöjlighet är under vissa omständigheter att använda ell bränsle med lågtkväveinnehåll. Slutligen finns också flera metoder att rena rökgaser frånkväveoxider. Förbränningstekniska åtgärder för atl reducerakväveoxidutsläppen utvecklas f n internationellt i huvudsak förtjockoljeeldning och kolpulver-eldning i stora anläggningar. Ett grundläggandeforsknings- och utvecklingsarbete måste ske om det skall gå att minskautsläppen också från andra anläggningar.