prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — Överväganden beträffande växtgtfler i naturen, möjligbeter atl med kemisk bekämpning avvärja risker förknippade med dessa samt behov av forskning för att spåra eventuella hälsorisker av resistensframkallande substanser saknas dock i betänkandet. Lantbmksstyrelsen beklagar detta eftersom det visat sig att förekomsten av sådana gtfler kan innebära väl så stora risker som bekämpningsmedelsanvändningen. Gtftspridning förekommer även via nedfaU från atmosfären. Motbakgmnd av konstaterandet i direktiven om kemikaliemas betydelse förvälståndsutvecklingen viU lantbmksstyrelsen understryka de aUvarUga konsekvenseren snabb och radikal minskning av kemikalieanvändningen SärskUt på lång siktskuUe kunna få bl. a. för berörda näringar och däri sysselsatta människor.Samma uppfattning redovisas i kemikaUe-utredningens betänkande "Bekämpningav växtskadegörare och ogräs" (SOU 1983:11). 2.8 : instämmer i de synpunkter utredningen lägger fram rörande nödvändigheten av att förbättra säkerhe ten och kontrollen när det gäller kemiska produkter. Verket anser dock att utredningen på ell mer offensivt sätt borde ha tagit upp frågan om atl nedbringa användningen av kemiska ämnen till förmån för andra produk tionsformer. SärskUt inom livsmedelsproduktion och -hantering är en så dan UtveckUng önskvärd. Deåtgärder av olika slag som utredningen föreslår bör enligt livsmedelsverketsmening leda tiU den effektivitetsförbättring som ulredningen eftersträvat. Ettökat ansvar bör läggas på producenter och distributörer. 2.9Statens naturvårdsverk: () tiUstyrker kemikommissionensförslag i sina huvuddrag. Särskilt väsentliga är förslagen om klarareansvarsfördelning och ökade resurser för kemikaUekontroUen. Prop.1984/85:118 80 SNVkan även tUlstyrka att inrätta en särskUd myndighet - kemikalieinspektionen -med uppgtft i princip atl ägna sig åt kemikaliekontroU i leverantörsledet. SNVanser dock att kemikommissionens förslag behöver överarbetas på ett flertalpunkter. a. gäUer detta lagen och förordningen om kemiska produkter och deekonomiska beräkningama. DelväUovliga syftet att ta fram ett betänkande, som täcker ett stort och svårt onvåde, har tyvärr medfört att författningstexten inte hunnit bU tillräckligt genomarbetad. I vissa delar är det t. o. m. svårt att få en klar uppfattning om innebörden i förslagen. 2.10 : Då defrågor som behandlas i betänkandet Ugger utanför jordbmksnämndenskompetensområde avstår nämnden från att ta StäUning tiU försiken. Nämnden viUdock framhålla att en ökad kontroU av tUlverkning, försäljning och användningav kemikaUer enligt nämndens mening är önskvärd. 2.11 delar i huvudsak de åsikter som kommissionen för fram ibetänkandet och hälsar förslaget om ett utökat samarbete meUan de berördamyndigheterna med stor tillfredsställelse. 2.12 Arbetarskyddsstyrelsen: Denföreslagna lagsttftningen om kemiska produkter innebär en förbättring jämförtmed lagsttftningen om hälso- och mUjöfarliga varor. De gmndläggandeintentionerna är desamma, men fram-föraUl genom att förordningen om kemiskaprodukter inte innehåller så många delaljbestämmelser som kungörelsen omhälsofarliga varor, har en bättre överskådlighet erhålUts. Detta bör medge ensmidigare praktisk tillämpning.---- ------ kanstyrelsen konstatera att kemikommissionens förslag är myc ket ambitiösa och fömtsätter att myndigheterna trots successivt krym pande resursramar kan leva upp tiU de ställda förväntningama. De frågor, som kemUtommissionen behandlat, är av stor vikt i arbetsmiljösamman hang. gäller all de regler och åtgärder som diskuteras i betänkan det i huvudsak avser kemikaliemas inneboende egenskaper. Om och i vUken utsträckning dessa egenskaper får tillfäUe att komma till uttryck på arbelsplalsen beror på där vidtagna åtgärder, vUka alltså måste beaktas i arbetarskydds verkets totala värdering av risken. Vidare hanteras ofta flera kemikalier på arbetsplatsen. Detta kan resultera i kemiska reak tioner eUer annan växelverkan meUan kemikalierna så att riskpanoramal blir ett helt annat än summan av riskema med de enskilda kemikaliema. Man kan konstatera att sådan biandexponering är ofta förekommande och att här utbreder sig stora ännu till stor del oexploaterade fåll för riskana lyser inom arbetsmiljöns område. 2.13 konstaterar i sitt betänkande bris ter i nuvarande lagsttftning och tiUsyn när det gäller kemikaliekontrollen. Vidarepåpekar kommissionen att kemikaliekontrollen innebär både omfattande och svåraarbetsuppgtfler. I förhållande tiU uppgiftema är de personalresurser som stårtill förfogande för de centrala pröduklkontroU-frågorna begränsade.Statskontoret delar denna uppfattning. 2.14Riksrevisionsverket: har haft alt hantera etl vidsträckt ochangeläget utredningsuppdrag som spänner över flera samhällssektorer, nivåeroch lagsttftningskomplex. De krav på fullsländighel och konkretiseringar somkan stäUas på utredningsresuUatet måste avpassas efter detta faktum. RRV anseremellertid att även med aU vederbörlig hänsyn tiU detla, uppvisar kommissionenshuvudbelänkande ett betydande antal brister, i både relation tiUutredningsdirektiven och till de förslag som lämnas i betänkandet. Dessabrister är enligt RRVs bedömning av sådan art att ett beslut på basis avkommissionens förslag renlav riskerar försvåra arbetet med flera strategiskafrågor för en förbättrad kemikaliekontroU. ---- Engemensam nämnare för flera av dem är att kommissionen integjort nödvändiga prioriteringar meUan oUka insatser och medel (jmf direktivenskrav på en angelägenhetsgradering av åtgärder). Huvudbetänkandel präglas merav långsiktiga "kemikaliepoUtiska" ambitioner, med ibland närmastmantfestartade inslag, än av genomtänkta och praktiskt förankrade analyser. Enannan liknande synpunkt som RRV redan inledningsvis vill framföra gäller dentidsmässiga samordningen meUan del redovisade utredningsmaterialet ochkommitténs förslag. Sålunda saknas i aUt väsentiigt underlag i flera frågor somenUgt direktiven borde vara styrande för de förslag tiU förändringar avnuvarande kemikaUekontroU som utarbetas. Del gäller bl. a. frågan om tillgångtiU toxikologisk expertis och undersökningskapacitet samt den likagmndläggande frågan om att utarbeta kriterier och tiUför-litUgaövervakningsprogram för fastställande av olika ämnens miljöeffekter. SåvittRRV kan förstå måste de omfallande förslag som i sådana underlags frånvaro ändåpresenteras, ha baserats på elt antal implicila antaganden i strategiska frågorav detta slag. RRVanser att följande aspekter av det redovisade materialet är otiU-räckligtbehandlade: ingen egentUg analys av nuvarande kemikaliekontroU med avseende på t. ex.viktigaste hinder, trånga sektorer saml samordning meUan olika sektorer ochförvaltningsnivåer återfmns; vare sig faUstudier eller mer kvantifieradebeskrivningar av det flöde av insalser (resurser, kompetens etc.) hos en radolika aktörer som fordras för en effektiv kontroU redovisas; den skärpning avkontroUen och utvidgning av dess tiUämp-ningsområde som föreslås svarar aUtsåinle mol någon analys av de viktigaste bristema i nuvarande hantering avkemiska produkter; den regionala och lokala tUlsynen, som i direktiven angavssom ell viktigt studieområde, har inte föranlett de närmare överväganden(exempelvis 6 1984185.1 saml. 1984/85:118 82 kringbehov av resp. fömtsättningar för kommunala kemikalieinspektörer) som denenligt RRVs mening förtjänar; ingennärmare diskussion om det tänkta samspelet mellan den föreslagna kemikaliemyndighetenoch det framtida arbetet i kemikaliefrågoma vid seklormyndighetema (SNV, ASS,SLV m.fl.) förs i betänkandet; RRV menar här att direktiven om en så klaransvarsfördelning som möjligt mellan myndigheterna ej motsvaras avkommissionens förslag; som en konkretisering kan här anföras att SNV i flerasammanhang visat en ökad ambition att utveckla sina arbetsformer i riktning motförebyggande insatser som inneburit direkta kontakter med företag om val avämnen i tUlverkningen; detta har prövats i exempelvis ärenden kring tensider,klorerade paraffiner och handelsgödsel (kadmiumhalten i råvaran); enligt RRVsuppfattning är det angeläget att en sådan förskjutning från en"städroU" tiU en förebyggande roU med produktkontroll som ett medel,ges ökat utrymme (motsvarande torde delvis vara tiUämpUgt även förASSs och SLVs arbete); här förefaller det RRV som om kommissionens förslag tUlprincipieU ansvarsfördelning, som knyts tiU olika steg i hanteringskedjan, gårstick i stäv mot de gmndläggande motiven bakom tUlkomsten av lagen om hälso-och mUjöfarliga varor som istäUet framhävde en sandad syn på helahanteringskedjan; i detta sammanhang efterlyser RRV därför en diskussion om huren eventueU tUIkomst av en särskUd kemikaUemyndighet skuUe påverka deförändrade arbetsformer som SNV m. fl. sektormyndigheter här eftersträvat ochvilka eventuella risker för framtida dubbelarbete meUan myndigheter eUer för"dubbelkommando", sett ur tiUverkarens eller importörens synvinkel,som kan tänkas uppstå; kommissionenhar inte redovisat något mer genomarbetat material kring flera av de tänkbaratrånga sektorer för en utbyggd kemikaliekontroU som utpekades redan iutredningsdirektiven; exempel här är onrtfattning-en av tUIgängUg toxikologiskexpertis och undersökningskapacitet, utbildningsnivån hos flera berörda parteri hanteringsleden samt domstolamas resurser att beivra överträdelser inomramen för en skärpt lagstiftning på onu'ådet; här finns enUgt RRVs erfarenhetöverhuvudtaget en omfattande efterfråga på vägledning om vilka krav som stäUs,vad som skaU göras osv. både tfrån regionala och kommunala myndigheter ochtfrån företagen; kommissionen redogör inte för hur denna efterfråga skall kunnatiUgodoses; iutredningsarbetet har saknats en medvetenhet om de mycket stora datamängder som en utbyggd produktkontroU tvingas hantera; endast sporadiska uppskattningar åteiifinns i materialet; detta ger dåliga fömt sättningar för en bedömning av de franUagda förslagens genomförbarhet och resursanspråk; överhuvudtaget avspeglar betänkandet en ambition att ta fram av ett fuUständigt och vetenskapUgt prövat kunskapsunderlag som aldrig ställs i relation tiU de praktiska möjUghetema att agera i olika (typ)faU; Prop.1984/85:118 83 - fömtsättningama för atl, somett alternativ till en i fiertalet avseenden ambitiös egenproduktkontrollorganisation, utnyttja intemationella erfarenheter och resurserprövas inte närmare; vissa referat görs av pågående verksamhet men då utan enjämförelse med de aktueUa svenska behoven; - den för en utbyggdkemikaliekontroU fundamentala frågan om möjlighelema att fastställa kriterierför bedömning av risker/farlighet för den yttre miljön, lämnas i slort settdärhän; uppgtften vidarebefordras istället lUl den föreslagna nya myndighetenmed ett konstaterande atl den försöksverksamhet kring bl.a. mUjöövervakning somSNV bedriver snart kan omsättas i användbara kriterier i sammanhanget; RRVmenar att kommissionen här kraftigt underskattar de svårigheter (metodologiska,tekniska och administrativa) som återstår här; erfarenhetema från försöken attpå molsvarande sätt tidigare fastställa kriterier för hälsofarlighet är intedirekt uppmuntrande; exempel på frågor som enligt RRVs uppfattning här borde habelysts är: vilken bedömning gör egentligen kommissionen av den länktakemikaliemyndighetens möjligheter att ta fram kriterier/riktUnjer isammanhanget? vilken tiUsynspolicy tänker man sig? vad skalllänsstyrelsema och miljö-och hälsoskyddsnämnden göra? hur skall länsstyrelsemabedöma tillståndsfrågor? - kostnadsberäkningar ochkostnadsjämförelser kring de framlagda förslagen förekommer i ytterstbegränsad utsträckning; endast en summarisk genomgång av de direklalönekostnadema kring den nya myndigheten redovisas medan en rad indirektakostnader och kostnader för andra myndigheter lämnas obeaktade; exempelvisförekommer inga kostnadsberäkningar i samband med det omfattande förslaget omen regelbunden () omprövning av tiUståndsgivningen vidlänsstyrelsema; i betänkandet görs inte heller några försök att uppskattanäringslivets kostnader för en utbyggd kemikaliekontroll eUer att, somdirektiven anger, beakta förslagens eventuella effekter för den kemiskaindustrins konkurtenskraft; i detta sammanhang viU RRV dessutom påpeka atlkommissionens lagförslag innebär delvis omfattande bemyndiganden att ulfårdaföreskrifter som ett arbele att begränsa myndigheters bemyndigandenpågår på annat håU i ; det är väsentiigt atl detta arbete kanbeaktas i den slutliga behandUngen av kommissionens förslag och att demyndighetsföreskrifter som skall komplettera den föreslagna ramlagen följerbegränsningskungörelsens regler. Avslutningsvis vUl RRV anknyta tiU frågan ombetänkandets värde som beslutsunderlagför statsmaklemas beslut i dessa frågor. RRV menar alt det finns skäl att idetta fall ställa särskilt höga krav på kvaliteten hos underlaget. Anledningenär atl den av kommissionen föreslagna kemikaliekontrollorganisationen dels iväsentliga delar baseras på en decentraliserad och väl fungerande tiUsyn, delsskaU fmansieras genom avgtfter på företa- Prop.1984/85:118 84 gen.Härigenom avhänder sig statsmakterna på sikl en hel del av löpande ansvar ochkontroll över det ontfattande samhällsåiagande som föreslås. Följaktligen ärdet också enligt RRVs mening av slor vikt alt ett beslut kan fattas på eltunderlag som är väl genomarbetat både i fråga om fömtsättningama ochkonsekvenserna av förslagen. (RRV har i ett annat sammanhang pekat på risker ifråga om kostnadsutvecklingen för statiiga reformer där beslutsunderlaget varitotillräckligt, se vidare dnr 1983:334.) Ettsådant underlag föreUgger inte i dagens läge. På avgörande punkter råderoklarhet om fömtsättningama för att få förslagen att fungera i praktiken. Kriterierför mUjöfarlighet liksom fungerande riktUnjer för hantering och märkning avkemiska produkter saknas, den toxikologiska kompetensen ochundersökningskapaciteten utgör en starki begränsande faktor, ingen enhetligtUlståndspoIicy har utarbetats osv. Kommissionen har här enligt RRVs meninginte kunnat fullgöra sina direktiv att beskriva och analysera konsekvensema avdessa förhållanden. 2.15 Kammarrätten i Göteborg:- synesden föreslagna författningstexten inte vara tUh-äckligt genomarbetad pååtskiUiga punkter. Tiden har emellertid inte medgett en närmare penetrering avdessa brister. Kammarrätten vill mot bakgmnd härav förorda attförfatlningsbestämmelsema ingående överarbetas i samband meddepartementsbehandUngen av föreliggande förslag. 2.16 Överbefälhavaren: I mbriceratbetänkande föreslås en ny lag som skall ersätta en befintlig. Den berör områdensom även regleras i arbetsmUjölagen, hälsoskyddslagen, renhållningslagenoch miljöskyddslagen. En ny central tUlsynsmyndighet föreslås genom attproduktkontrollnämnden inom bryts ut och utökas. Detbör därför klart framgå att de föreslagna reglema på ett bättre sätt löserföreliggande problem än t. ex. ulökade aktiviteter inom ramen för nuvaranderegler. 2.17 Styrelsen förarbetarskyddsfonden: När det gäUer bristema i dagens kemikaUekontroU synes docktidigare omnämnt - mer smala - perspektiv på vad som är att betrakta somkenukaliekontroll lyvärt ha använts. Detta kan ha medfört atl senare förslagunder huvudmbriken "Kemikaliekontrollens innehåU" i storutsträckning kommit atl omfatta olika tUlsynsmyn-digheters arbete på bekostnadav kompletterande förslag, som kunde medföra att tiUverkare/leverantörer samtanvändare av kemikalier gavs ökade möjligheter att, vid sidan av regleringargenom lag, själva aktivt bidra tUl en effektivare kemikaliekontroll. 2.18 :-- har iprincip ingen erinran mot förslagen till författningar,kemikaUeinspektionen, etl toxikologiskt råd och Tox-infos överflyttning tillkemikalieinspektionen. Planverketsaknar i betänkandet en behandhng av den inre miljön motsvarande den som gettsför den yttre miljön, arbetsmiljön och konsumentområdel. Med den inre miljönavses här den inomhusmUjö som betingas av byggnademas utförande, förvaltningoch bmkande. I denna mUjö har hälsobesvär orsakade av kemiska ämnen måstuppmärksammas i aUl större utsträckning. Hälsobesvären kan bl. a. vara cancer,aUergi, luklbesvär, magbesvär, huvudvärk och irritationer i ögon näsa och hals.Hälsobesvären synes vara störst efter det att byggnademalagils i bmk, reparerats eller underhåUits. Besvär kan dock fortsätta undermånga år och förvärras av t. ex. minskad ventUation, vattenläckage och ändradefuktförhåUanden under bmksskedet. inre miljön måste således hälsoeffekter av speciell karaktär uppmärksammasbl.a. sådana som uppträder under bmksskedet och som orsakas av små halter avkemiska ämnen i inomhusluften och dricksvattnet och ämnen som ger upphov tillkontaktaUergi eUer irritationer vid beröring. I begreppet hantering, somdefinieras i 2 § i lagförslaget om kemiska produkter, inkluderas användning avkemiska produkter. Termen användning bör även innefatta användning underbmksskedet av kemiska produkter i den fysiska byggnaden, vUket inle klartframgår av betänkandet. 2.19 : Vadgäller föreslagna förändringar i sakligt innehåU i lagsttftningen anser SINDatt en så långtgående anpassning som möjligt till förhållandena påförfattningsområdet i de nordiska ländema och i bör ske eftersomhandeln med dessa länder är av stor betydelse. Utvecklingen mot ökadspecialisering inom den kemiska industrin innebär också ett ökat beroende avdet intemationella handelsutbytet, varför betydelsen av en sådan anpassningtilltar. 2.20 Statens mät- och provråd:Utredningen har gjort en bred översikt över kemikontroUen och redovisat sinuppfattning om behoven och bristerna. I aUmänna ordalag har utredningen ocksåangett vad som behöver göras på området. Utredningenultalar sig kraftfiiUt om de åtgärder som behövs och vad som skaU karakteriseraden framtida kemikontroUen. MPR saknar emellertid motsvarande kraftfuUabeskrivning då utredningen skall ange hur de önskvärda förändringama ipraktiken skall kunna förverkligas. Denuppmslning av kemikontrollen, som utredningen vUl åstadkomma, kan inte ske ulanavsevärd resursinsats. Enligt MPR:s mening har utredningen tiU stor delunderlåtit att behandla denna fråga. Någon ekonomisk konsekvensanalys av sinaförslag har utredningen inte gjort. Utredningens redovisning av sin uppfattningom kostnadseffekterna för staten, kommunema och näringslivet är såofullständig att den inte ger gmnd för seriösa beslut. Dettaär beklagligt eftersom situationen på kemiområdel är sådan att alla Prop.1984/85:118 86 parterskuUe få nytta av att det skapas klarhet om vad som skall gälla i frågaom kravnivå, ansvar, befogenhet och resurstillgång. Synpunkterpå provnings- och kontrollfrågor Provnings-och kontroUfrågoma har en mycket framträdande plats i den totala problembUdenpå kemiområdet. Det krävs således ofta ett omfattande tekniskt underiag i formav provnings- och analysresultat för bedömning av olika kemiska ämnensegenskaper samt beslut om dessa ämnens användbarhet och tUlåtlighet från risksynpunkt.Vidare sker en omfattande teknisk kontroll av mUjö och människor vidtUlverkning och annan hantering av kemiska produkter. Detfinns således ett stort behov av provnings- och kontrollresurser i aUa led avkemikaUehanteringen. Enligt MPR:s mening är det angeläget att detta behov bltftillgodosett både kvantitativt och kvalitativt på ett tUlfredsställande sätt.För stora tUlverkare och användare av kemikalier är detta sannolikt ingetproblem. De har - som ett led i sin verksamhet - ofta stora och väl utmsladeprovnings- och analyslaboratorier. Del finns emellertid många mindre företag,som saknar egna laboratorieresurser och som har behov av att köpa Qänster påområdet. Splittringenpå tillsynssidan är påtaglig. Endast de största kommunema har fömtsättningaratt själva bedriva kvaUficerat provnings- och analysarbete. Det är knappastnågon av länsstyrelsema, som har egna laboratorieresurser av någon belydelse.Övriga statiiga laboratorier av vilka många är högl kvaliflcerade - ärnormalt verksamma inom klart avgränsade delonu-åden. Därför saknas denövergripande tekniska kompetens på laboratorienivå, som annars skulle kunna geföreskrivande myndigheter och på faltet verksamma tiUsynsorgan det stöd och denavlastning de så väl behöver. Motsvarandegäller också för dem som är primärt ansvariga för hanteringen av kemikalieroch som skall uppfylla föreskrivna krav. De behöver ofta kontakt med sakkunnigalaboratorier, som kan ge råd och service beiräffande provning och kontroU. Utredningenhar enligt MPR: s mening inte uppmärksammat betydelsen av dessa frågor. MPRanser att en kompletterande utredning på denna punkt är nödvändig. Denna böromfatta en kartläggning av bl. a. prövnings- och analysbehovens omfattning ochkaraktär, vilka resurser som finns lillgängliga och hur de börsamordnas eUer kompletteras. 2.21Statens giftinformationscentral: AUa de åtgärder som föreslås i kommissionensbetänkande rörande säkrare hantering av riskabla kemikalier stöds helt av GIC.Delta gäller i synnerhet att barnskyddande förpackningar införs på sådanakonsumentprodukter som kan medföra risk för att bam skadas. Alt aUa kemiskaprodukter skaU vara försedda med svenska produkt- Prop.1984/85:118 , 87 ansvarigasnamn och adress kommer att vara mycket värdefuUt för GIC, då kompletterandeinformation lättare kan inhämtas i en akut förgtftnings-situalion. 2.22 Apoteksbolaget: ApoteksbolagettiUstyrker de av kommissionen upp-stäUda målen. De juridiska ochorganisatoriska åtgärder som föreslagits ger förhoppningsvis de fömtsättningarsom behövs. 2.23 i län:Sammanfattningsvis tUlstyrker kommissionens förslag i desshuvuddelar, fömtsatt att de---------------------------- anfördasynpunktema beträffande tUIståndsprövning, tUlsyn samt omhändertagande avmUjöfarUgt avfaU beaktas. viU särskUt betona vikten av attfördelningen av tiUsynsansvaret närmare klarläggs, och vidare att frågan ombedömningsgmnder vid tUIståndsprövning blir närmare belyst. 2.24 i län:Den nuvarande kemikaliekontroUen är på flera punkter bristfällig. Kunskapema omoUka ämnens och produkters hälso- och mUjöeffekter är i många fallofullständiga, och produktinformationen bl.a. tUl tUlsynsmyndighetema fungerarej tiltfredsstäUande. Den regionala och lokala tUlsynen är av ringa ontfattningberoende på bristande resurser och avsaknad av centrala anvisningar. Enförbättring av kemikaUekontroUen är nödvändig med hänsyn tiU de kemiskaämnenas och produktemas effekler på människor och mUjö och dess stora spridningoch användning i dagens samhäUe. De förslag som lagts fram innebär på fleraområden klara förbättringar. 2.25 i Kristianstadslän: ansluter sig helt tiU den av kommissionen angivnamålsättningen. Föratt denna målsättning skall kunna uppnås har föreslagits dels ny lagsttftningoch dels ändring av redan gällande. Länsstyrelsenanser dock - med hänvisning tUl att flera reservanter anfört att del finnsanledning tUI gmndläggande kritik mot betydande avsnitt i kemikommissionensbetänkande att detta inte kan ligga tiU gmnd för beslut. Inte minst ärendetstyngd ger gmnd för ytterligare utredning. Ledamötemai i län , , , ,, Qänstgörande suppleanten KjeUberg samt landshövding varskUjaktiga och ansåg att yttrande borde haft följande lydelse: ---- Länsstyrelsenansluter sig hell tiU den av kommissionen angivna Föratt denna målsällning skall kunna uppnås har föreslagits dels ny lagsttftningoch dels ändring av redan gällande. tiUstyrker den föreslagnalagstiftningen i dess huvuddrag men med de modifikationer som framgår av vadnedan anförs. 1984/85:118 88 Närdet gäUer tUlsynen på regional och nivå har lagen givits denutformningen att har tiUsyn rörande skydd för den yttre miljöninom länet i samband med hantering av kemiska produkter. Inom kommunen harmiljö- och hälsoskyddsnämnden samma uppgtft. I den nu gällande lagen om hälso-och mUjöfarUga varor är tUlsynsrollen på liknande sätt oklart formulerad, vUketlett tUI att det uppstått tveksamhet om vUken myndighet som haft det egentligaansvaret att agera, exempelvis vid inträffad olyckshändelse. EnUgtlänsstyrelsens uppfattning måste ansvarsfördelningen meUan länsstyrelse ochmUjö- och hälsoskyddsnämnd klart regleras i lagstiftningen.