prop · G803122 · 1984-12-31 00:00:00 — Många av de frågor somskall behandlas i undervisningen, t. ex. om jämställdhet ochinternafionalise-ring, bör alla lärare få kunskap om i sin utbildning. Ocksådatakunskap hör hit även om lärarna behöver kunskaper om detta område i olikaomfattning beroende på vilken inriktning och specialisering de har. Iläramtbildningen skall också gmnden läggas för ett sådant arbetssätt i skolansom främjar en demokratisk samhälls- och människosyn hos eleverna. Samarbetetmed hemmen är viktigt i det sammanhanget och även delta förhållande bör beaktasi läramtbildningen. Lärarna behöver vidare få kunskaper om arbetslivet för attkunna orientera eleverna om arbete och arbetsmarknad och för att själv kunnasamverka med samhället utanför skolan. Gmnden för att kunna medverka i lokaltutvecklingsarbete i skolan måsle också läggas i läramtbildningen. Skolan har skyldighet att la väl hand om allaelever och stödja och uppmuntra vaQe elev att utveckla sin förmåga och sinaintressen. Skolan har ett särskilt ansvar för elever med svårigheter.Statsrådet har i årets budgetproposition (bil 10, s. 8-16) redovisatsin principiella syn Prop.1984/85:122 11 pågrundskolan som en skola för alla och i samband därmed på utslagningen igrundskolan och på skolans åtgärder för elever med svårigheter. Han har därvidunderstrukit den stora betydelse lärarnas attityder till elever med svårigheterhar. Alla blivande lärare måsle få insikter i vilka svårigheter elever kan ha,orsakerna till dessa svårigheter och hur skolan kan hjälpa eleverna.Kunskaperna härom är inte givna en gång för alla utan de utvecklas i takt medframstegen i forskning och utvecklingsarbete. Aktuella kunskaper inom deltaområde måste tillföras lärarutbildningen och ingå i varje blivande läraresutbildning. Lärarutbildningendelas traditionellt in i ämnesteori, pedagogik, metodik och praktik. En godläramtbildning måste innehålla alla dessa delar och del är nödvändigt medsamband mellan dem i hela utbildningen. Lärarutbildare av skilda kategorierhar elt gemensamt ansvar för alt samverkan kommer till stånd för att en välsammanhållen utbildningsgång skall kunna bildas. Jag vill understryka att några principiellaskillnader i de hänseenden jag nu har berört inte bör finnas mellan de bådainriktningarna av gmndskol-läramtbildningen. Jag är medveten om att det finnspraktiska och ekonomiska förhållanden som försvårar t. ex. integration ochsamverkan mellan de olika delarna i utbildningen. Strävan måste ändock vara altminimera konsekvenserna av sådana förhållanden och få till stånd en utbildningmed en för gmndskolan gemensam karaktär. Detta synsätt ligger också bakom mittförslag att utbildningen skall organiseras inom en gemensam utbildningslinje. I detta sammanhang vill jag också allmänt berörafrågan om relationen mellan ämnesstudier och yrkesinriktning avlärarutbildningen. Varje lärare bör få en allsidig och god teoretisk skolning ide ämnen som han eller hon skall undervisa i. Den ämnesleoretiska utbildningenskall alltså inte begränsas till det som undervisningen i skolan skall handlaom. Den skall ge läraren grundläggande kunskaper utifrån vilka läraren undersin verksamma tid kan förnya och variera sin undervisning. med ämnesstudierbehöver läraren därför utbildas i didaktik, dvs. i frågor kring val av stoff iundervisningen samt hur stoffet görs begripligt för eleven och sätts in i ettsammanhang som eleven förstår och har erfarenhet av. Analys och val avläromedel ingår som en del av utbildningen i detta avseende. Jag har tidigare erinrat om att det ankommer på UHÄoch de lokala högskolemyndigheterna att besluta om utbildningens närmareinnehåll och uppläggning. Som underlag för att bedöma den lämpliga längden avde skilda inriktningarna och möjligheterna atl rymma ämnesstudier av tillräckligomfattning inom ramen för dem har det varit nödvändigt att räkna med en vissomfattning av de olika delarna av utbildningen. Exempelvis har jag räknat medatt den del av utbildningen som vanligen benämns praktisk-pedagogisk utbildningomfattar 40 poäng. Jag vill stryka under att 1984/85:122 12 deltapoängtal och de som jag fortsättningsvis kommer atl ange skall ses enbart somriktpunkter för myndigheternas planering. Jag övergår nu till att behandlaläramtbildningen för tidigare årskurser. LUT 74 anser att starka skäl talar för attlärarutbildningen för tidigare årskurser inte skall innefatta prakfiskt tagetalla ämnen som ingår i timplanen. Ämnesvidden bör således enligt utredningenminska. Så goll som alla remissinslanser ställer sig posiliva till förslagen idetta avseende. Denna uppfattning ansluter jag mig till. En sådanförändring ger goda möjligheter att förstärka kompetensen i förhållande tillden som dagens låg- och mellanstadielärare har. Framför allt behöverkunskaperna i svenska samt naturvetenskap och teknik förbättras. Lärarna börfå ökad kompelens att träna barnens grundläggande färdigheter att tala, läsa,skriva och räkna. Förstärkningarna bör vara möjliga atl åstadkomma inom den ramför utbildningen som LUT 74 föreslagit, nämligen 140 poäng. I förhållande lilllågstadielärarutbildningen innebär det en förstärkning på 40 poäng och iförhållande till mellanstadielärarutbildningen en förstärkning på 20 poäng. Den minskade ämnesvidden bör ta sig uttryck i atttvå fördjupningsaller-nafiv ges inom en i övrigt gemensam utbildning.Fördjupningsallernativen bör ses som markeringar av tyngdpunkter i den allmännakompetensen och omfatta matematik och naturorienterande ämnen eller svenska ochsamhällsorienterande ämnen. I undervisningen utgör orienteringsämnena enligtläroplanen en helhet, bestående av naturorientering och samhällsorien-tering,även om det för de båda delarna fmns separata kursplaner. Den blivande lärarenbör få en sådan utbildning att han vid behov kan svara för undervisningen inomhela orienteringsblocket i första årskurser. Detta är framförallt av betydelse för skolor i glesbygd och för andra skolor med litetelevunderlag. Motsvarande behov föreligger också i svenska och matematik. I deförsta årskurserna bör därför läraren kunna undervisa i båda dessa ämnen.Fördjupningsallernativen är alltså framför allt viktiga för undervisningen iårskurserna därefter. Utbildning i bild, idrott eller musik ingår iutbildningen för låg- och mellanstadielärare. Även i den nya utbildningen tilllärare för lidigare årskurser bör något av dessa ämnen ingå. Även vissutbildning i engelska bör ingå i läramtbildningen för dessa årskurser ochanordnas inom för-djupningsalternalivel för svenska och samhällsorienterande ämnen. Särskild klassläramtbildning för tvåspråkigastuderande finns . Den är en variant av den reguljära utbildningenpå låg- och mellanstadielärarlinjerna och finns för studerande med finska sommodersmål. Utbildningen är avsedd att ge kompelens all undervisa på bådefinska och svenska i samma ämnen, som låg- resp. mellansladielärarna undervisari, utom engelska. Utbildningen ger också behörighet som hemspråkslärare ifinska. Det främsta syftet med utbildningen är att lärarna skall kunna Prop.1984/85:122 13 fungera som klasslärare i hemspråksklass (motsvarande).Utbildning motsvarande den särskilda klassläramtbildningen finns också förstuderande med samiska och tornedalsfmska som modersmål. I det föregående har jag angett hurutbildningen av lärare för tidigare årskurser i huvudsak skallläggas upp. Utbildning motsvarande särskild klassläramtbildning förtvåspråkiga studerande bör i fortsättningen planeras för att ges inom ramenför lärarutbildningen för tidigare årskurser. Den bör i så stor utsträckningsom möjligt integreras med den reguljära utbildningen. UHÄ har genomfört en utvärdering avhemspråkslärarutbildningen och den särskilda klassläramtbildningen ochföreslagit att dessa båda utbildningar förs ihop till en ny utbildning som gerkompetens dels att undervisa i och på hemspråket på låg- ochmellanstadier, dels att undervisa i hemspråket på högstadiet och igymnasieskolan, dels alt ge hemspråksstöd i förskolan. I årets budgetproposition (bil 10, s. 111) har statsrådetGöransson och jag redovisat vår avsikt att föreslå regeringen att ge SÖ och UHÄi uppdrag att göra vissa analyser av lärarbehovet innan ställning las till UHÄ:s förslag. När detta uppdrag redovisats har jag anledning att återkomma tillregeringen i nu berörda frågor. Lärarutbildning för senare årskurser Lärarutbildningen för senareårskurser avses ersälta dagens ämneslärar-ulbildning för gmndskolan och lill endel också mellanstadieläramtbild-ningen. Denna utbildning ger kompelens attundervisa i praktiskt taget alla ämnen på mellanstadiet. Några av riksdag ellerregering fastlagda krav på ämnessludiernas omfattning i denna utbildning finnsnumera inte. Ämneslärarutbildningen skall normallge behörighet till Qänst i tre ämnen på högstadiet. De ämnesleorefiskastudiernas sammanlagda kurser skall enligt villkoret 16.2.1.1 i bilaga 1 tillskolförordningen (1971:235, omtryckt 1983:721, villkoret ändrat 1984:209)fördela sig enligt någol av följande alternativ: 40 -t- 40 -t- 40 poäng 60 -f 40 -I- 20 poäng Kurserna i svenska skall alltidomfatta 60 poäng. För engelska, tyska, franska, finska, samhällskunskap,religionskunskap eller biologi krävs all-fid kurser om sammanlagt 40 poäng. Omfilosofie kandidatexamen ligger till grund för läramtbildningen krävs i vissafall, inom ramen för 120 poäng, 20 eller 40 poäng i ett till Qänstens ämnenangränsande ämne eller 20 poäng i vart och ett av två sådana angränsande ämnen.De mellanstadielärare som utbildas till ämneslärare (lärare 18) får behörighettill Qänst i tre ämnen om de gått igenom tillvalskurser om ca 10 poäng påmellansladielärarlinjen i två ämnen och kompletterar i det iredje ämnet medstudier om 40 poäng (i svenska 60 poäng). Mellanstadielärare kan bli behörigtill adjunktsQänst Prop.1984/85:122 14 (lärare16) efter genomgången tillvalskurs om ca 10 poäng i ett ämne och efterytterligare studier i två ämnen om vartdera 40 poäng (svenska 60 poäng). Kraven på ämnesstudier som grund för behörighetvarierar således avsevärt för Qänst som lärare i . LUT 74 anser att ämnesvidden bör öka för de läraresom skall undervisa i gmndskolans senare årskurser och alt läramas kompetenssåledes bör omfatta fler ämnen eller ett större område änämneslärarutbildningen omfattar . Detta synsätt stöds av flertaletremissinstanser. Som jag har nämnt anser däremot mångaremissinstanser att det inte är möjligt att rymma utbildningen för en sådanvidgad kompetens inom den av LUT 74 föreslagna utbildningens ram. Från de utgångspunkter jag har angivitinledningsvis är del enligt min mening väsentligt atl bredda kompetensen hos delärare som skall undervisa på högstadiet. har jag stor förståelseför den oro för bristande ämneskunskaper som kommit lill uttryck iremissopinionen på LUT 74 och i den allmänna debatten kring lärarnasutbildning. Som framgått av vad jag sagt är deämnesleoretiska minimikraven f n. inte så omfattande. För ämneslärare (lärare18) räcker det i flera ämnen med en tillvalskurs om 10 poäng inommellansladieläramtbildning-en utöver de vanliga gmndkurserna. För adjunkter(lärare 16) är i vissa ämnen 20 poäng fillräckligt. Till detta kommer, som jagnämnt tidigare, att många i och för sig behöriga lärare undervisar i ämnen somde inte har någon utbildning i. Det senare förhållandel understryker enligt minmening behovet av en bredare kompelens hos lärare för senareårskurser. Lärarnas ofta framförda önskemål om att få bredda sin kompelensgenom fortbildning pekar också i den riktningen. Skälen till att undervisningen i ett ämne läggs pålärare utan utbildning i ämnet är flera. De kan vara av såväl organisatorisksom pedagogisk och elevsocial art. Oavsett skälen blir konsekvensen att mångaelever undervisas av lärare som mer eller mindre saknar såväl teorefisk sommetodisk utbildning i ämnet. För mig framstår det som utomordentligt angelägelatt genom en reformering av läramtbildningen lägga en grund för att undanröjadetla missförhållande. Inom ämnesläramtbildningen bedrivs f n. ettutvecklingsarbete i syfte att ge den blivande ämnesläraren en vidgad kompelens.Vid universiteten i och saml vid högskolan i planerasen lärarutbildning i samtliga samhällsorienterande ämnen. I ochKarlstad planeras utbildning för atl vidga lärarkompetensen inom bl. a. denaturorienterande ämnena. Delta utvecklingsarbete vill jag bygga vidare pånär en lärarutbildning för senare årskurser utformas. Enlärarutbildning som ger kompetens all undervisa i samhällsorienterande ämneneller naturorienterande ämnen ansluter sig också till vad jag inledningsvisanfört om 1979 års 1984/85:122 15 läroplansbeslutsom en utgångspunkt i detta sammanhang. Lärarutbildningen för gmndskolanssenare årskurser bör därför enligt min mening innefatta specialiseringar mot nunämnda kunskapsområden. Jag vill erinra om vad jag har anfört om denordning som gäller i högskolan för beslut om en utbildnings innehåll ochuppläggning. Vad jag nu kommer att anföra måste därför ses som exempel på hurutbildningen kan anordnas inom den ram för utbildningen om 160 poäng som jagföreslår. I enlighet med vad jag tidigare angivit utgår jag därvid från atl ca120 poäng kan las i anspråk för den del av utbildningen som består avämnesstudier. Förundervisning i den samhällsorienterande ämnesgmppen, dvs. i geografi,historia, religionskunskap och samhällskunskap, bör utbildningen läggas upp såatt studierna ger kompetens för samtliga ämnen. En sådan grundläggandekompetens bör kunna ges inom ramen för ca 20 poäng i vart och ett av två av denu nämnda ämnena och ca 40 poäng i vart och ett av de två övriga. Genom dennafördjupning i två av ämnena kan skolväsendet få tillgång till lärare med bredkompetens men med olika utbildningsprofil. får den enskildestuderanden bl. a. mol bakgmnd av sin egen läggning och sitt personligaintresse möjlighel att välja inom vilket område han eller hon vill fördjupasina studier. Utbildningeni den naturorienterande ämnesgruppen, dvs. i biologi, fysik, kemi och teknik,kan läggas upp på liknande sätl. Innan jag går in på denna inriktning vill jagsärskilt behandla lärarutbildning för ämnet teknik. Detta ämne hämtar sittstoff från många discipliner och spänner över flera tillämpningsområden. Enligtläroplanen skall naturvetenskap och teknik behandlas som en enhet vid undervisningen.Teknikundervisningen skall ha en praktisk utformning. LUT 74 anseratl beredskap för undervisning i teknik bör ges på flera utbildningsvägar. Motdenna bakgmnd anser jag att lärarutbildningen i teknik bör kunna utformas påföljande sätt. Tekniska tillämpningar samt naturvetenskapliga teorier som gmndför teknik bör ingå som en naturiig del i studierna i biologi, fysik och kemi.Undersökningar vid i , som gjorts i samband med dettidigare nämnda planeringsarbetet, visar atl teknikmomenten i lärarutbildningeninom detta område kan uppgå till sammanlagt närmare 20 poäng. Därulöver bör delinom ramen för de ca 120 poäng som finns tillgängliga för ämnessludier meddenna inriktning finnas utrymme för fördjupade studier i teknik, där denblivande läraren kan få ytterligare kunskaper och praktiska färdigheter. Detfinns dessutom behov av lärare som har en fördjupad praktiskt inriktadutbildning för undervisningen t. ex. i tillval där teknik ingår. Slöjdlärarebör enligt min mening ha förutsättningar att fylla detta behov. Till dennafråga återkommer jag i del följande. I utbildningen i den naturorienterande ämnesgmppenbör utbildning i matematik kunna ingå. Matematik ger förkunskaper för kemi ochbiologi och är ett villkor för fördjupade studier i fysik. Matematik bör därföringå i Prop.1984/85:122 16 enalternativ ämnesgmpp för den naturorienterande ämnesgmppen. Sammanfattningsviskan de två modeller jag angett beskrivas på följande sätt: alt. a) 40 poängbiologi -i- 20 poäng fysik -H 40 poäng kemi -(- 20 poäng fördjupning i bl. alt.b) 20 poäng i två av ämnena biologi, fysik, kemi och matematik samt 40 poäng itvå av dem. Jag förutsätter att studierna läggs upp i en sådanordning att hänsyn kan tas fill alt de studerande i tidigare ämnesstudierinhämtat vissa moment som därför kan uteslutas och ersättas med andra. Av dennaanledning går det inte att göra en helt rättvisande jämförelse mellan poängtali dagens ämneslärarutbildning, som inte är upplagd på detta sätt, och denutbildning som jag nu föreslår. När det gäller uppläggningen av utbildningenför undervisning i orienteringsämnena vill jag understryka att det är viktigtatt de studerande, vid sidan av rena ämnesstudier, får frågor och företeelserbelysta ur ett tvärvetenskapligt perspektiv. Sådana studier utgör en viktigförberedelse för lärarens yrke. Jag vill också erinra om vad jag i detföregående har anfört om didaktiska studier. Jag övergår nu till att behandla specialisering isvenska och i främmande språk. Statsrådet har i åretsbudgetproposition (bil. 10 s. 17) behandlat ämnet svenska och understmkit dettaämnes särskilda ställning i skolan. Alla blivande lärare måste kunna bidra tillatt utveckla elevernas färdigheter i svenska språket. Lärarna i svenska fyllermed detta synsätt en expertroll och de behöver breda och djupa kunskaper inomsitt område. Jag räknar därför med att ämnet svenska skall ingå i utbildningenmed ca 60 poäng. Med hänvisning till vad jag Udigare har anfört omutbildning för undervisning i den samhällsorienterande ämnesgruppen gårutbildning i svenska inte att förena med utbildning i den. En sådan föreningskulle innebära att utbildningen i svenska avsevärt reducerades i förhållandetill vad jag nu räknar med. Denna utbildning bör i stället föras samman medutbildning i engelska jämte ytterligare elt språk. Utbildningen i svenska börkunna ge en god grund för fortsatta studier i främmande språk, vilket bl. a.skulle kunna ge utrymme för en ökad färdighetsträning i dessa språk. Motbakgmnd av den vikt jag fäster vid nu nämnda förhållanden anser jag atlspecialiseringen i svenska med engelska och ytterligare elt språk bör omfatta180 poäng. Detta ger en utbildning med oförändrad omfattning i förhållande tilldagens ämnesläramtbildning i motsvarande ämnen. Lärarutbildningi praklisk-esteliska ämnen för senare årskurser Jag använder i del följande beteckningenpraktisk-estetiskl ämne som en samlingsbeteckning för bild, idrott (tidigare gymnastik),musik, slöjd (textilslöjd samt trä- och metallslöjd), barnkunskap ochhemkunskap. beslöt atl försöksverksamhetskulle bedrivas med utbildning av lärare bl. a. i gymnasUk och hemkunskap, bådai kombinafion Prop.1984/85:122 17 medannat ämne (prop. 1975:24 s. 73, UbU 14, rskr 159). beslöts attförsöksutbildningen skulle omfatta också textilslöjd och trä- och metallslöjd ikombination med annat ämne (prop. 1976/77:76, UbU 29, rskr 333).Försöksverksamhet med utbildning i barnkunskap och annat ämne startade läsåret1983/84 (prop. 1982/83:100 bil. 10 s. 441, UbU 27, rskr 372). Lärarutbildning imusik och annat ämne har bedrivits sedan höstterminen 1977 (prop. 1977/78: 14,UbU 12, rskr 117). Bild finns endast i ettämnesutbildning. UHÄ har redovisat erfarenheter avförsöksverksamheten och föreslår att utbildningarna blir reguljära alternativ iämneslärarutbildningen. Avde erfarenheter som UHÄ har redovisat vill jag peka på några som jag ser somsärskilt värdefulla när det gäller atl bedöma hur utbildningar av detta slagskall utformas för gmndskolans behov. Det förhållandet all läraren harkompetens att undervisa i etl annat ämne vid sidan av det praklisk-esteliskaämnet gör atl den traditionella särställningen för de praktisk-estetiska ämnenai skolan minskar. Läraren och eleven får möta varandra i olika verksamheter,vilket gör att de lär känna olika sidor hos varandra och att läraren lär kännaeleverna bättre. Eleven får också möta färte lärare i undervisningssituationen.Dessa skäl talar för att ett prakUsk-estetiskt ämne tillsammans med minst etlannat ämne bör utgöra en specialisering i läramtbildningen för senareårskurser. Inom försöksverksamhetens ram har det varit möjligtatt kombinera ett praktisk-estetiskl ämne med vissa ämnen inom denaturorienterande och samhällsorienterande ämnesgmpperna. Jag har tidigareangett varför jag anser att utbildningen bör hållas samman i båda dessa gmpper.Utbildningen i etl praktisk-estetiskl ämne i försöksverksamheten omfattar medetl undantag, nämligen i barnkunskap, lägst 60 poäng och jag anser det intemöjligt att minska den. En utbildning i praktisk-estefiskt ämne tillsammans medde nämnda ämnesgmpperna skulle bli alltför omfattande. Däremot anser jagdet möjligt att förena utbildning i praktisk-estetiskl ämne med utbildning isvenska, matematik eller ett språk. Även om det från skolans utgångspunkt kanvara bra atl även en lärare i praktisk-estetiska ämnen kan undervisa i minsttre ämnen är jag tveksam fill detta med hänsyn bl. a. till ämnenas karaktär.Jag förordar i stället att utbildningen i vissa fall får understiga den iförsöksverksamheten fastlagda ramen om 160 poäng. När musik ingår tillsammansmed svenska bör utbildningen liksom få uppgå fill 180 poäng. Jag avseralt föreslå regeringen att uppdra åt UHÄ att redovisa hur nu angivna ämnen börförenas med varandra. I uppdraget bör också ingå att lägga förslag om enutbildning där också bild ingår i förening med något av ämnena svenska, språkoch matematik. Vad därefter angår ettämnesulbildningen, såsombild-, hushålls-, musik-och texlillärarlinjerna, så bör dessa linjer även ifortsättningen ge kompetens att undervisa i . Två av dessa utbildningar,idrottslärarlinjen och slöjdlärarlinjen, återkommer jag till i det följande. 2 1984/85. Prop.1984/85:122 18 Jag övergår nu till att behandla utbildning avlärare inom vissa särskilda områden. Lärarutbildningi svenska som andraspråk Utbildning i svenska som andraspråk finns somUllvalskurser på låg- och mellanstadielärarlinjerna samt i kombination medsvenska på språkvetenskapliga ämneslärarlinjen. Även i den nya gmndskolläramtbildningenbör svenska som andraspråk kunna ingå i utbildningen såväl för tidigare som försenare årskurser. Det bör enligt min mening vara möjligt att inom utbildningenför tidigare årskurser byta ut någon del av utbildningen mot svenska somandraspråk. Det ankommer på UHÄ att i utbildningsplanen närmare ange vilkadelar som skall ingå i en variant av linjen för nu nämnda ändamål. Iinriktningen mot senare årskurser bör svenska som andraspråk vara en del avspecialiseringen i språk. Behovet av lärare i svenska som andraspråk varierarstarkt mellan olika orter och också . Det är därför viktigt attläramtbildningen inom området är flexibel. Detta talar för att utbildning isvenska som andraspråk också erbjuds som påbyggnadsutbildning och som utbildningför redan verksamma lärare inom området. I själva verket kan lärarutbildningeninom detta område tjäna som exempel på hur en flexibel organisation förläramtbildning kan byggas upp. Utbildning inom en linje eller del av den kanges som påbyggnadsutbildning eller fortbildning för redan utbildade lärare. Denkan också erbjudas lärare som saknar erforderlig kompetens. Gmndvux har funnits i sin nuvarande form sedan år1978. Utbildningen vänder sig till alla vuxna som saknar gmndläggande kunskaperoch färdigheter i att läsa, skriva eller räkna. Grundvux är organisatorisktknuten till komvux och ingår som en del i kommunens vuxenutbildning. Antaletdeltagare i gmndvux har ökat successivt från ca 2 700 till över 17000 under /84. gäller en särskild läroplanför vuxenutbildning (Lvux 82) (prop. 1980/81:203, UbU 1, rskr 46).Den gäller i tillämpliga delar även för gmndvux och kompletterades den 1 juli1983 med ett avsnitt som behandlar sådana frågor som är specifika för gmndvux(prop. 1982/83:2, UbU 2, rskr 61). Trots aU gmndvux utgör en egen skolform saknat ett eget lärartjänstsystem. I stället har flertalet lärareQänst inom gmndskolan. Även vissa lärare i skolväsendet i kommun, dvs. läraresom huvudsakligen Qänstgör i komvux, kan ha en del av sin Qänstgöring inomgrundvux. Regeringen har (prop. 1984/85:100 bil. 10, s. 228) föreslagitaft Qänster som lärare vid skolväsendet i kommun också skall kunna inrättasför Qänstgöring inom gmndvux.