prop · G803193 · 1984-12-31 00:00:00 — anfört (sid 93)kommer alt förflyta efter teckningen till dess marknadsvärde noteras.Lagtextens utformning i detta hänseende är därför något missvisande. Någonprecisering av begreppet marknadsvärde finns inte heller. För alt undvikatvister i denna fräga bör anges huruvida med marknadsvärde avses en första notering,medianvärdet av de marknadsvärden som noterats eller något annat,mer bestämt, begrepp. En skattskyldig kan annars hävda att realisationsförlustuppkommit vid försäljning av skuldebrev pä grund av alt man somanskaffningskostnad använt en inofficiell notering medan däremot en förstaofficiell notering varit lägre. I detta sammanhang bör särskilt beaktas densituationen när notering saknas, antingen detta beror på att hembudsskyldighet lillvisst pris föreligger, omsättning inte förekommer eller annat. - Vad beträffarkommitténs förslag om alt RSV skall utfärda anvisningar angående värdet pådelarna i uniten (sid 95) synes man inte ha beaktat de uttalanden som gjorts i prop1983/84: 119 om förenkling av myndigheternas föreskrifter, anvisningar och råd.Beaktas dessa uttalanden blir det oklart vad kommittén åsyftar med"anvisningar". Eftersom någon notering inte sker av optionsrätterulan fördelningen föreslås ske utifrån ""etablerademarknadsprinciper", anser RSV det mycket tveksamt om "anvisningar"i form av allmänna råd är en tillräcklig vägledning. Om RSV skall utfärdaanvisningar eller motsvarande krävs en utförligare beskrivning i lagtext hurvärderingen skall ske. RSV har vidare uppfattal kommitténs förslag så altanvisningar eller motsvarande skulle komma att ges ut i väsentligt störreutsträckning än vad som sker. RSV vill dock understryka altanvisningsformen används när berörda parter utgör ett större antal personer medspridning över i vart fall en del av landet. Regionala problem behandlas iskattechefernas meddelandeserie. RSVs anvisningar har därför riktat sig tillaktieägare i börsnoterade företag eller företag som i vart fall varit noteradepå den allmänna marknaden. Anvisningar som avser andra värdepapper eller annatsom kan komma att ingå i en unit medför ett utredningsarbete av ett helt annatslag än och riktar sig till endast ett begränsat antal personer. Pägrund härav och dä anvisningarnas främsta uppgift inte innebär enkontrollfunktion, bör gällande principer i detta hänseende inteändras. Kammarrätten i anför: Kommittén har stannat för all oplionsskuldebrevetsmarknadsvärde bör bestämmas med användning av det faktiska marknadsvärdet.Kammarrätten ifrågasätter lämpligheten av denna metod. I betänkandet harframhållits vissa fördelar med alternativet alt utgå från en teoretiskberäkning av värdet. Kommittén påpekar också att ett värde beräknat enligtsistnämnda metod endast marginellt kommer att avvika från faktisktmarknadsvärde. Prop.1984/85:193 104 Till dessa fördelar bör enligl kammarrätten läggas detförhållandet att svårigheter uppkommer när det faktiska värdet skallfastställas. När skall t ex detta anses vara avläsbart? Vad skall man göra i defall där en förändring i det allmänna ränteläget inträffar mellan teckningstillfålletoch den tidpunkt då värdepapperen kommer ut på marknaden? Kommiltén har inteövertygat domstolen om att de faktiska värdena bör användas; åtminstone kräveren sådan modell precisering genom klara och entydiga anvisningar. Förslaget all aktievinstreglerna skall tillämpas på såväloptionsskuldebrev som optionsrätter tillstyrks av flertalet remissinstanser. i finner förslaget logisktoch riktigt. Samma uppfattning framförs av riksgäldskontorel. Näringslivets skatiedelega-liontillstyrker förslaget trots att reglerna enligt delegationens mening kommer allmedföra försämrade möjligheter för företagen att anskaffa riskkapital. har i ett flertal yttranden uttalat sig för enklaregler vid beskattningen. Förslaget innebär alt optionsskuldebrev kommer attbehandlas pä annat sätl än obligationer, skuldebrev och liknande handlingar.Att bryta ut en form av skuldebrev från reglerna i 35 S 4 mom. KL kommergivetvis alt ställa vissa krav såväl på deklaranter som taxeringsnämnder. anfört för sill förslag kan emellertid enligt : s meningmotivera en sådan åtgärd. anser sig därför kunna ställa sig bakom förslagetmen förutsätter att man kommer att göra dessa optionsskuldebrev klart åtskiljbarafrån andra skuldebrev. Föreningen auktoriserade revisorer godtarbeskattningsprincipen men tillägger: Det bör påpekas alt beskattningen av optionsskuldebrevenligt 3 mom. i vissa fall kan leda till egendomliga konsekvenser. Ett rentoptionsskuldebrev konverieringsmöjligheter från vilket optionsbevisetavskiljts torde som regel vara identiskt med skuldebrev utgivna medkapitalrabatt vilka beskattas enligl 35 § 4 mom. KL. Några remissinstanser avstyrker kommitténs förslag alt realisations-vinstbeskaltaoptionsskuldebrevet enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. KL. Vad avser val av beskaltningsmeiod torde generellt gällabeträffande skuldebrev att sådan värdestegring som framgår avemissionsvillkoren beskattas som inkomst av kapital medan värdeförändringar somhänför sig Prop.1984/85:193 105 till marknadsmässiga fluktuationer anses utgörarealisationsvinst eller förlust. RSV menar att den värdestegring som är avhängigen emission lill underkurs vad avser ett optionsskuldebrev bör likställas medränta (metod 111) eftersom den kan förutsägas och har samband medoptionsrätten. Ofta vidaresäljs emellertid skuldebrevet av den som deltagit iemissionen och endast optionsrätten behålls. 1 den nya ägarens hand saknaremellertid skuldebrevet anknytning lill optionsrätten och för honom föreliggeringen skillnad om ett skuldebrev utgetts med eller utan optionsrätt. På marknadenskulle alltså kunna finnas i och för sig likvärdiga skuldebrev men med olikaprissättning beroende på att olika beskattningsregler är tillämpliga.Nackdelarna med ett sådant system är uppenbara och del bör starkt ifrågasättasom inte fånget skall vara avgörande för beskattningskonsekvenserna. Den somförvärvat skuldebrev som vid förvärvet saknade anknytning lill aktie börbeskattas i enlighet med de regler som normalt gäller beträffande skuldebrev. Kommittén har redovisat tre alternativ för beskattning avden värdestegring som uppkommer genom alt skuldebrevet anses utgivet tillunderkurs. Metod I innebär att den förutsebara värdestegringen, dvs ett beloppmotsvarande underkursen, anses utgöra ränta, medan annan värdestegring ansesutgöra realisationsvinst. Kommittén avvisar denna metod såsom varande alltförkomplicerad. delar denna uppfattning. Kommiltén förordar istället metod 11 som innebär att endast den formella räntan beskattas sominkomst av kapital, medan all annan avkastning av skuldebrevet beskattas somrealisationsvinst. Under skuldebrevets löptid beskattas således endast utbetaldränta. Vid överlåtelse eller inlösen beskattas vinsten somrealisationsvinst. Enligt nuvarande regler för realisationsvinstbeskattningskulle vinsten vid avyttring eller inlösen av skuldebrevet bliskattefri. Detta anser kommittén inte vara tillfredsställande. Man föreslårdärför alt vinst på skuldebrevsdelen av optionslån skall beskattas enligtreglerna för aktier i 35 § 3 mom. KL. Enligt kommittén förefaller del naturiigtatt beskatta skuldebrevsdelen enligt detla moment eftersom avyttring avkonvertibla skuldebrev enligt tidigare förslag skall beskattas som akiieöverlåtelse.Förslaget att beskatta vinst vid avyttring av konvertibelt skuldebrev som aktieär logiskt och riktigt. Ett konvertibelt skuldebrev kan sägas vara ettsubstitut för aktie. Dess kursutveckling anknyter nära till aktiens.Innehavaren har rätt att när han vill inom en i förväg angiven tidsperiodpåkalla konvertering till aktie i bolaget efter en i förväg fastställd kurs. Detlagäller inte vanliga skuldebrev även om de utges tillsammans med optionsrätt attteckna aktie. Sedan optionsrätlen avskiljts är del civilrätlsligt ingenskillnad mellan detta skuldebrev och vilket annat skuldebrev eller förlagsbevissom helst. kan inte finna att kommitlén visat, att det föreliggerskäl att införa en speciell regel för beskattning av realisationsvinst vid avytlringav skuldebrev som en gång emilterats tillsammans med optionsrätt (optionsskuldebrev).Det måste anses som en icke önskvärd komplicering av skattelagstiftningen altinföra två helt olika beskatlningsmeloder för skuldebrev/förlagsbevis ochliknande handlingar beroende pä om det vid emissionen funnits en optionsrättknuten till delsamma eller inte. avstyrker därför kommitténsförslag i denna del. - När det gäller beskattning av den förutsebaravärdestegring som ligger i underkursen är rätts- Prop.1984/85:193 106 praxis helt klar. Värdestegringen beskattas som ränta.Värdestegringen kan givetvis avvika något från vad som kan förutses ommarknadsräntan förändras kraftigt under lånets löptid. Av förenklingsskäl färman dock bortse härifrän. kommer på detta sätt fram till attbeskattning av underkursen bör ske enligt metod 111. Länssstyrelsen i anför: Kommittén föreslår bi a att optionsskuldebrev skallbeskattas enligl aktievinstreglerna. Motsvarande har tidigare föreslagits förkonvertibla skuldebrev. Finansieringsformerna konvertibla skuldebrev ochskuldebrev förenade med optionsrätt skulle därigenom vidrealisationsvinstbeskattningen behandlas pä annat sätt än övriga skuldebrevoch obligationer. Förslaget innebär att i huvudsak lika finansieringsformer(skuldebrev, obligationer) kommer att realisationsvinstbeskattas antingenenligt aktievinstreglerna eller enligt reglerna för övrig lös egendom.Länsstyrelsen ifrågasätter om inte samma realisationsvinstregler bör gälla församtliga dessa finansieringsformer. Kommittén har angivit tre alternativ för beskattning avden värdestegring som uppkommer som en följd av att optionsskuldebrevel utgestill underkurs i förhållande lill oplionsskuldebrevets nominella värde. Metod Ihar avvisats av kommiltén som alltför komplicerad. Kommittén har lämnat en redogörelse för metoderna II och 111 samt förordat altoptionsskuldebreven skall beskattas enligl metod II. ställer sig tveksam lill kommitténsförslag. Av rättspraxis framgår att den förutsebara värdestegringen har ansettsutgöra ränta. Underkursen är en förutsebar värdestegring och bör enliglrättspraxis jämställas med ränta. Underkursen vid opiionsskuldebrev kan uppgå lillavsevärda belopp. Det får därför anses vara principiellt fel all beskatta dennadel som realisafionsvinst. Nackdelen med metod 111 är alt en realisationsvinstsom uppkommer till följd av förändring i det allmänna ränteläget m m ävenbeskattas som ränta. Av 41 e § KL framgår att realisationsvinster på bankcertificat,statsskuldvåxlar m m beskattas som ränta. Viss jämförelse kan ske härmed. Föratt inte erhålla en alltför komplicerad skattelagstiftning måste vissaförenklingar i förhållande lill vad som är teoretiskt riktigt ske. Denhuvudsakliga värdestegringen pä optionsskuldebreven kansannolikt hänföras lill underkursen så vida inte stora förändringar sker av denlånga marknadsräntan. Av förenklingsskäl bör därför hela värdestegringenbeskattas som ränta. Metoden får anses vara enkel all tillämpa. I syfte att erhålla bättre "neutralitet" mellanolika finansieringsformer, föreslår kommittén att värdetillväxt på förlagslän.utgivna tillsammans med opiionsrätler, skatlemässigt ska behandlas på sammasätt som reavinst pä aktier och optionsrätter. Förbundet finner denna ordninghelt orimlig, och kommitténs argumentation i dessa stycken mycket diskutabel.Skall neutralitet eftersträvas, är det rimliga tvärtom att värdetillväxt påförlagslån av denna typ beskattas på precis samma sätt som andra räntebärandepapper. Det finns nämligen åtskilliga räntebärande papper, såväl förlagslån somobligationer, på krediimarknaden, som handlas lill under- 1984/85:193 107 Med kommitténs förslag skulle vi fä tvä olikaskattesystem för räntebärande papper, vilket skulle skapa åtskillig förvirring.Förslaget i detta stycket bör därför avvisas. Förlagslån utgivna medoptionsrätter bör självfallet realisationsvinstbeskattas pä samma sätt somandra förlagslån. Reservanterna i riksgätdsfiillmäktige anför: Vi ställer oss tveksamma till huruvida realisationsvinstvid avyttring av enbart skuldebrevet i ett optionslån bör beskattas enliglbestämmelserna för aktier. Enligl vårt förmenande saknas del logiska sambandmellan aktier och skuldebrevet, efter det att optionsrätten har avskiljts, somfinns mellan aktier och optionsrätten respektive optionslänet i sin helhet.Därför bör beskattningen av enbart skuldebrevet ske enligt de bestämmelser somgäller för obligationer och övriga skuldebrev fram till den tidpunkt då dessavärdepappers beskattning i sin helhet prövats. 1 samband med den prövningenbör även frågorna om beskattning av optionsrätl till nyteckning eller köp avobligationer samt obligationsfonder lösas. Ett par remissinstanser kritiserar utformningen av denföreslagna lagtexten. Kammarrätten i anför: Kammarrätten delar kommitténs uppfattning att formellränta på optionsskuldebrev bör beskattas som intäkt av kapital och övrigavkastning enligt aktievinstreglerna. Uppdelningen är praktisk och lättillämpad. Den överkurs, som - framför allt genom fördelningen avemissionspriset - uppslår vid inlösen av optionsskuldebrevet, skall enligl förslagetbeskattas som realisationsvinst enligl 35 § 3 mom. Kammartätien kan inte finnaatt kommitténs inställning i denna del har kommit till uttryck i den föreslagnalagtexten. Denna avser - liksom tidigare - endast avyttring. Ett tillägg bördärför göras om att inlösen i angivna situationer är att jämställa medavyttring. Kammarrätten anser vidare att legaldefintionen av opiionsskuldebrevblivit oklar och anför: Med den föreslagna defintionen avses varje slag avskuldebrev, alltså -som uttryckligen anges i författningskommentaren - ävensädana konvertibler och vinstandelsbevis, som ges ut i förening med enoptionsrätt. Denna definition, i förening med de föreslagna ändringarna ilagtexten, t ex 38 § I mom KL. ger vid handen att termen "konvertiblaskuldebrev" i lagtexten skulle avse endast de konvertibla skuldebrev sominte getts ut i förening med optionsrätt. Det är tveksamt om delta har varitkommitténs mening. Del framstår i vart fall inte som självklart alt beskattningenav konvertibler skall göras beroende av huruvida de är förenade med enoptionsrätt. En liknande kritik kommer frän Näringslivetsskattedelegation som anför: Prop.1984/85:193 108 1 det till punkt 2 b föreslagna tionde stycket avanvisningarna lill 36 S KL regleras fördelningen av anskaffningskostnadenmellan optionsskuldebrev och optionsbevis. Med hänsyn till den ordalydelse förfaltningsrummetfält i den föreslagna texten kommer det inte alt vara tillämpligt påkonvertibelt skuldebrev med tillhörande optionsrätt, Enligl samma stycke skallköpt företrädesrätt avseende optionsbevis som utgivits tillsammans med opiionsskuldebrevinräknas i anskaffningskostnaden för opiionsbeviset. Ej heller på denna punktfinns bestämmelser om hur köpt företrädesrätt som avser optionsbevis utgivettillsammans med konvertibelt skuldebrev skall behandlas. För att täcka inbeskattningen av konvertibla skuldebrev med optionsbevis i dessa situationerbör lagtexten omformas. 4 Avdrag för s.k. kapitalrabatt Förslaget att det emitterande bolaget vid taxeringen inteskall få avdrag för den s.k. kapitalrabatten - skillnaden mellan unitensemissionspris och oplionsskuldebrevets marknadsvärde - stöds av flertaletremissinstanser. En relativt stor minoritet är dock av motsatt uppfattning. Näringslivets skattedelegation anför: I betänkandet har kommittén relativt utförligt diskuteratoch analyserat emitterande bolags avdragsrätl för kapitalrabatt. Kommittén hardärvid kommit fram lill alt övervärdet inte ulgör låneskuld utan fastmer enlåntagares kostnad för anskaffande av kapital. Detta visar sig också därigenomalt man som princip för den föreslagna realisationsvinstbeskattningen avskuldebrevet och optionsbeviset ansett alt skuldebrevsdelen skall värderas lillsitt marknadsvärde och inte lill det nominella värdet. Eftersom optionsdelendärför redan från början åsätts ett värde som motsvarar värdestegringen kansamma övervärde inte också behandlas som låneskuld. Nämnda övervärde utgör istället en kompensation eftersom den för skuldebrevet fastställda räntan undersUgertillämplig marknadsränta. Kommitténs uttalanden och den föreslagnauppdelningen av emissionsbeloppet pä skuldebrev och optionsbevis visar därförall den ansetl att värdestegringen, dvs kapitalrabatten, vid en skatlemässigtriklig behandling skall betraktas som kapitalkostnad. Härav följer därför attkapitalrabatten skall vara avdragsgill som lånekostnad för det emitterandebolaget. Av olika praktiska och skalteadminislrativa skäl har dock kommitlénföreslagit att långivaren skall beskattas för övervärdet enligl 35 § 3 mom.KL. - Näringslivels skattedelegalion tillstyrker på de av kommittén anfördaskälen att långivarnas beskattning skall ske enligt realisationsvinstreglerna.Däremot anser vi inte att en sådan beskattning hindrar ett emitterande bolagfrån au få avdrag för kapitalrabatter. I detta hänseende har kommitlén ansettden s k reciprocitetsprincipen vara ett avgörande skäl mol avdragsrätten. anför i delta avseende kan olika principiella invändningar riktas. Omman nämligen granskar reciprociteten på grundval av det förslag kommittén lagtkan följande noteras. Kommitlén har, som ovan nämnts, kommit fram till att denomständigheten alt långivaren realisationsvinstbeskattas för övervärdetförhindrar att bolaget skulle erhålla avdragsrätl. Man måste då förstkonstatera att stora grupper av dem som 1984/85:193 109 köper optionsskuldebrev är institutionella placerare förvilka skuldebreven utgör omsättningstillgång, Detla gäller banker, fösäkringsbolag,finansbolag och andra skattskyldiga som anses bedriva handel med värdepapper.För dessa placerares del blir däri"ör realisationvinstbeskattning inteaktuell utan hela övervärdet beskattas oavsett innehavstid fullt ut somrörelseinkomst. Eftersom det helt övervägande flertalet av sädana placerare äraktiebolag kommer övervärdet att beskattas efter samma procentsats som gällerför det emitterande bolagets avdragsrätt. En beloppsmässig reciprocilet kommerdärför att gälla i dessa fall, - Vad härefter gäller sådana skattskyldigalångivare som beskattas enligl de föreslagna hårdare realisalionsvinstreglernakommer skattebelastningen visserligen att vara olika beroende på omskuldebrevet avyttras före tvåårsperiodens utgång eller senare men väsentligastär att beskattning sker. Om skuldebrevet innehafts mindre än tvä år beskattas100% av vinslen vilket vid en 70-procentig marginalskatt väl kompenserareffekten av bolagets avdragsrätt. Om skuldebrevet däremot i stället avyttrasefter två är eller mera kommer vid samma marginalskattesats skatten päövervärdet att uppgå till . Vid motsvarande bolagsskatt på 52%- blir därförunderkompensationen . Som synes kan inte heller en tillämpning avrealisationsvinstskattereglerna för långivarens del utgöra ett motiv för altvägra låntagaren avdragsrätt för kapitalrabatten. Detta om något skullenämligen strida mol reciprocitetsprincipen och visar att kommitténs ståndpunktär helt orimlig. - Med hänsyn till vad Näringslivets skattedelegalion sålundaanfört tillstyrker vi att långivaren realisationsvinstbeskattas samt hemställeratt vid en eventuell kommande lagstiftning kapitalrabatter blir avdragsgillaför de emitterande bolagen. Eftersom de föreslagna skärpta reglerna förbeskattning av optionsskuldebrev och optionsbevis kommer alt gälla såvälsamtliga utgivna skuldebrev som skuldebrev som utges böravdragsrätten omfatta även tidigare utgivna optionsskuldebrev. Föreningen auktoriserade revisorer anför: del av emissionspriset skall tas upp lillmarknadsvärdet vilket torde ligga under det nominella värdet. Om bolagetutfärdat ett självständigt skuldebrev med en dylik kapitalrabatt skulle bolageterhålla avdrag för rabatten såsom för räntekostnad. För att frånbeskattningssynpunkt erhålla neutralitet mellan olika låneformer förordat FARatt bolag även vid utgivande av ett optionsskuldebrev skall erhålla avdragsrättsåsom för räntekostnad för skillnaden mellan det nominella värdet och skuldebrevetsmarknadsvärde. Enligt det synsätt som ligger bakom kommitténs förslag ärde förlagslån företagen emilterar med optionsrätter emitterade till underkurs,eftersom en del av den influtna likviden ska betraktas som betalning föroptionsrätterna, Enligl detla synsätt ger företaget placeraren en""kapitalrabatt"" motsvarande mellanskillnaden mellanlånets nominella värde och dess marknadsvärde. Företaget ersätter såledeslångivaren på två olika sätt: Dels genom räntan och dels genom en värdestegringpå lånet, som är lika stor som denna kapitalrabatt. Företagets kostnad förlånet består därför av räntan och kapitalrabatten. Enligt gällanderedovisningspraxis tas emeller- Prop.1984/85:193 110 tid förlagslänet upp lill fullt nominellt värde iförelagets balansräkning, inte lill marknadsvärdet. Detta gör att företagelinte redovisar någon förlust, och alltså inte heller kan göra avdrag för denna.Följden blir, att förelaget får en icke avdragsgill kapitalkostnad. - Enligtamerikansk redovisningspraxis las lån utgivna till underkurs upp tillmarknadsvärde i bolagets balansräkning. Bolaget får i konsekvens härmed göraavdrag för kapitalrabatten, som en kostnad på samma sätt som ränteutgifter.Följden av den ordning som föreslår blir alt opiionslånblir dyrare för bolagen än andra typer av lån. Del normala förhållandet vidandra typer av län är ju att företagel betalar en marknadsmässig ränta, vilken lillsin helhet är en avdragsgill kostnad. Kommitténs förslag kommer därför ipraktiken att starkt inskränka, i värsta fall helt förhindra, utgivandet av nyaoptionslän. En sådan utveckling är inte önskvärd. Förbundet instämmer därför iprofessor särskilda yttrande på denna punkt. Företagen bör beviljasavdragsrätl för kapitalrabatten vid optionslån, under förutsättning att förslageti övrigt går igenom. Vi anser att företaget skall erhålla avdrag för den såkallade kapitalrabatten, dvs skillnaden mellan oplionslånens nominella värdeoch marknadsvärde. Detta är naturligt eftersom hela del nominella värdet äralt betrakta såsom en skuld och enligt gällande redovisningspraxis skallbokföras på sådant sätt. För mindre företag kan opiionslån ha stor betydelseeftersom det höga ränteläget medför alt räntekostnaderna för många småföretagär mycket betungande och optionslånens ränta kan sättas under marknadsräntan.En nekad avdragsrätt skulle därför försvåra för småförelagen att finansieraverksamheten. Företagareförbundetoch reservanterna i riksgätd.sfullmäktige förordar att bolagen skall fåavdrag. 5 Avdrag för realisationsförluster Samtliga remissinstanser utom Näringslivets skattedelegaliongodtar förslaget om den allmänna rätten lill avdrag för realisationsföriuster. Näringslivets skattedelegation anför: Förslaget innehar att enligt en ny punkt 4 c) i anvisningtill 36 S KL vinst vid avyttring av börsnoterat konvertibelt skuldebrev skallfå kvittas mot förlust pä avyltade premieobligationer som utfärdals ellertidigare. Däremot föreslås ingen motsvarande kvitlningsrätl för optionsrätter.- De grundläggande tankarna i kommittéförslagel är att bl a aktier, konvertiblaskuldebrev och opiionsrätler skall behandlas på samma sätt i realisations-vinsihänseende.I konsekvens med detta bör därför samma kvittningsmöj-ligheter som gäller förbörsnoterade aktier och som föreslås för konvertibla skuldebrev också gälla förbörsnoterade opiionsskuldebrev och optionsbevis. Näringslivels skattedelegalionföreslår alt under punkt 4 a) i anvisningarna till 36 § KL efter orden"sådan aktie" tillägges '"eller opiionsbevis". Prop.1984/85:193 111 Vidare bör på samma sätt den förelagna punkten 4 c)kompletteras med "och optionsskuldebrev". Även förslaget att avdrag skall medges för förlusten på enoptionsrätt som är värdelös vid optionslidens slut tillstyrks eller lämnas utanerinran av det helt övervägande antalet remissinstanser.