prop · G803168 · 1984-12-31 00:00:00 — De metoderulredningen anvisar kan inle anses uppfylla grundläggande krav på alt denönskvärda rationaliseringen kommer lill stånd. Tvärtom riskeras atllänsbolagens maktställning ulnylljas lill alt överföra trafiken i egen regi.Därigenom kan all konkurrens upphävas varvid konkurrensfördelarna försvinner. nya lagstiftning gav en huvudman inom länenpolitiskt och ekonomiskl ansvar för lokal och regional kolleklivtrafik. Län ochregioner är stora nog för all ulgöra lämpliga enheler för planering och effekiivstyrning av denna trafik. Åtgärder som kan leda lill produklionsmonopolriskerar dock alt ge både högre priser och lägre servicegrad än om motsvarandeIjänster kan upphandlas under fri konkurtens. Ulredningen måsle därför omarbelas så all förslag kanframläggas som skapar säkerhet för att den ovan anförda målsällningen uppnås. 1984/85:168 103 Lag om rätt att driva lokal och regional kollektivtrafikpå väg Härigenom föreskrivs följande. 1 S Med trafikhuvudmän avses i denna lag en sådan huvudmansom anges i lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik. 2§ Sådan linjetrafik för personiransporter enligt yrkestrafiklagen(1979:559), som rör endasl elt län, får från och med den utan linjelrafiklillslånddrivas av trafikhuvudmannen. 3§ Om del finns särskilda skäl får regeringen besluta alten trafikhuvudman ulan linjelrafiklillslånd får driva yrkesmässig linjeirafikför persontransporter inom visst område även om irafiken rör mer än ell län. 4§ Tillstånd som har meddelals lill sådan yrkesmässiglinjetrafik för personiransporter inom etl län som avses i 2 S eller mellan länsom avses i 3§ upphör att gälla vid uigången av . Om del finnssärskilda skäl får beslulas all elt vissl lillstånd skall gälla även eflerdenna tidpunkl. Om inlösen enligt 5S skall ske före upphörtrafiktillståndet för den linjeirafik, i vilken de inlösta lillgångarna har använls,alt gälla för inlösen. Om etl lillstånd lill yrkesmässig linjeirafikför persontransporter upphör alt gälla enligt vad som sagts skall trafikhuvudmannenmeddelas ell nyll molsvarande trafiktillstånd för liden intill uigången av juni1989. Frågor som avses i försia styckel andra meningen eller iandra stycket andra meningen prövas av , om tillståndet avsertrafik som rör endast ett län, eller av transportrådel, om tillståndet avser irafiksom rör mer än ell län. 5§ Trafikhuvudmannen skall på ansökan av tillståndshavarenlösa in de fordon och andra lillgångar som används i linjeirafik för vilken lillståndelskall upphöra atl gälla enligi 4§ första styckel. Bestämmelser om inlösen finnsi lagen (1985:000) om buss- och laxivärderingsnämnd. Kan huvudmännen inle enas om hur inlösenskyldigheten skallfördelas dem emellan, skall buss- och laxivärderingsnämnden beslula om inlösenskyldighelensfördelning. 6§ Trafikhuvudmannen får anlila någon annan för att utföratrafik som avses i 2 och 3S§. Den som utför irafiken skall därvid ha eltsärskilt trafiktillstånd enligt 7§ (kollektivtrafiktillstånd) eller etl lillslåndenligt yrkeslrafiklagen (1979:559) till beslällningslrafik för personiransportereller till linjeirafik för personiransporter. 7 § För kollektivtrafiktillstånd skall i fråga omprövningen av lillståndshavarens lämplighet tillämpas vad som i yrkeslrafiklagen(1979: 559) är föreskrivet om tillstånd till personiransporter. 1 övrigl skallför kolleklivtrafik- 1984/85:168 104 tillstånd gälla vad i yrkeslrafiklagen är föreskrivel om beslällningslrafikför godstransporter. 8§ De trafiklillståndshavare, vilkas trafiktillståndenligt 4S upphör all gälla vid uigången av och som ej har erhållilinlösen enligt 5S, skall utan särskild ansökan eller prövning meddelas kollektivtrafiktillståndsom gäller från nämnda lidpunkl. 9 § Regeringen får utfärda ytteriigare föreskrifter om kollektivtrafiktill stånd. 10 § Länsstyrelses beslut i ärenden enligt dennalag får överklagas hos transportrådel genom besvär. beslut i ärenden enligt denna lag fåröverklagas hos regeringen genom besvär. Denna lag träder i krafl den . Beslut som avsesi 3 S får inte fattas efter utgången av . Lag om buss- och taxivärderingsnämnd Härigenom föreskrivs följande. 1 § Frågor om inlösen av trafikrörelse enligt 3 kap. 7 § yrkeslrafiklagen(1979:559) prövas av buss- och laxivärderingsnämnden. Nämnden prövar även frågor om inlösen av irafikrörelseenligt 5 S lagen (1985:000) om rätt att driva lokal och regionalkollektivtrafik på väg. 2§ beslår av ordförandeoch två andra ledamöter. För varje ledamot skall finnas ersättare. Ordföranden och ersättaren för denne skall vara eller havarit ordinarie domare. Av de övriga ledamöterna skall en ledamoi och dennesersättare förelräda sakkunskap i ekonomi och värderingsfrågor. Ledamöler ochersättare förordnas av regeringen . Bestämmelserna i 4 kap. rällegångsbalken om jäv mol domareskall tillämpas på ledamöler och ersättare i nämnden. 3§ Fråga om inlösen enligt 3 kap. 7§ yrkestrafiklagen(1979:559) tages upp av buss- och laxivärderingsnämnden efler ansökan, somskall göras skriftligen hos nämnden från del beslut om ålerkallelseoch nytt lillstånd har vunnit laga krafl. Fråga om inlösen enligt 5§ lagen (1985:000) om rätt attdriva lokal och regional kolleklivtrafik på väg tages upp av buss- och taxivärderingsnämndenefter ansökan, som skall göras skriftligen hos nämnden senasl , 1984/85:168 105 4§ Ansökan enligt 3 S skall innehålla yrkande som angervilken egendom som begärs inlöst, den löseskiUing som begärs och den tidpunktvid vilken inlösen skall ske. 1 ansökan skall vidare anges de omsländigheler varpå denbegärda löseskillingen grundas och den utredning som åberopas i ärendet. 5§ skall bereda motparten lillfällealt yttra sig över yrkande som part framställer hos nämnden och över denutredning som denne åberopar i ärendet, öm det behövs skall nämnden hållaförhandling med parterna. 6S får kompletlerautredningen i ärendet och i övrigt inhämia de upplysningar som behövs. 7S fastställer omfaltningenav inlösenskyldigheten inom ramen för ansökan och bestämmer löseskillingensamt den tidpunkt vid vilken inlösen skall ske. Vid inlösen enligt 5 S lagen(1985:000) om rätt atl driva lokal och regional kollektivtrafik på väg skall minsletl år förflyta mellan tidpunkten för ansökan och tidpunkten för inlösen om inleparterna är överens om annal. Tillgång uppskattas till det värde som kan påräknas vidförsäljning under normala förhållanden. Är det fråga om inlösen av en hel rörelse värderas varjetillgång som ingår i rörelsen på det sätt som anges i andra styckel. Skulderavräknas på del sätt som normall sker vid överiålelse av en rörelse. 8§ Vid inlösen enligt 5S lagen (1985:000) om rält attdriva lokal och regional kolleklivtrafik på väg föreligger rätl till ersättningför investeringar, som beslutals efter ikraftträdandet av nämnda lag, endaslom trafikhuvudmannen har godkänt investeringen eller om denna eljest får ansesha varit nödvändig för att trafiken skall kunna upprätthållas. Rätl lill ersättning föreligger ej vid inlösen enligt 5Snämnda lag för tillgång som används i sådan trafik som skall läggas ned pågrund av vikande Irafikantunderlag. 9 § Löseskillingen kan besiämmas lill annatbelopp än vad som följer av 7 och 8S§ om värderingen enligt dessa paragrafer leder lill elt oskäligt resultat. 10 § I fråga om offentlighet och ordning vidmuntlig förhandling hos buss- och laxivärderingsnämnden gäller 5 kap. 1-5 och 9§S i tillämpliga delar. I stället för vad som sägs i 5 kap. 1 § andra stycket gäller dock alt nämnden får förordna att förhandling skall hållas inom slängda dörtar, om det kan antagas atl vid förhandlingen kommer all förebringas uppgifl, för vilken hos nämnden gäller sekreless enligi sekrelesslagen (1980: 100). Sekretess för uppgifl i ärende hos nämnden upphör attgälla i ärendet, om uppgiflen förebringas vid offenllig förhandling i sammaärende. Förebringas uppgiflen vid förhandling inom slängda dörtar, beslårsekretessen under den fortsatta handläggningen, om nämnden inte förordnarannat. Sedan nämnden slutligt har prövat ärendel, beslår sekretessen endasl omnämnden i beslutet har förordnat om det. 1984/85:168 106 11 S Parterna skall medverka lill althandläggningen hos buss- och taxivärderingsnämnden kan avslulas så skyndsamtsom möjligl. 12 S Buss- och taxivärderingsnämndenär beslutför om den är fulltalig. I fråga om åtgärder som avser endast beredande av ettärende får ordföranden besluta ensam. regler om omröstning i tvistemål ägermotsvarande lillämpning på avgörande av nämnden. 13 § Buss- och taxivärderingsnämndensbeslut får inle överklagas. 14 S Den inlösenskyldige skall svaraför de koslnader som uppkommil för parterna i ärendel hos buss- och laxivärderingsnämnden. Den inlösenskyldige skall ersätta slalsverkel kostnademaför buss- och taxivärderingsnämndens arbete med ärendel. Nämnden beslutaromsådan ersättning. 15 § Om det finns särskilda skäl får buss- och laxivärderingsnämnden besluta om annan kostnadsfördelning än den som följer av 14 S eller förordna att kosinad som avses i 14S andra slycket skall stanna på stats verket. Denna lag Iräder i krafl . Genom lagen upphävs kungörelsen (1969:690) om buss- och laxivärderingsnämnd.Den upphävda kungörelsen lillämpas dock fortfarande i fråga om prövning avsådan ansökan om inlösen som gjorts före denna lags ikraftträdande. Lag om ändring i lagen (1978:438) om huvudmannaskap förviss Härigenom föreskrivs alt 1 § lagen (1978:438) omhuvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § För atl främja en tillfredsställan- Föratt främja en tillfredsställan de trafikförsöijning skaH i varje län detrafikförsörjning skall i varje län finnas en huvudman som ansvarar finnas enhuvudman som ansvarar för den lokala och regionala kollek- förden lokala och regionala kollek tivtrafiken på väg. Ansvarel gäller livtrafikenpå väg. Ansvaret gäller sådan linjeirafik för personbeford- linjetrafikför persontransporter, ran som inte ulgör kompletterings- Trafikensomfattning anges i Irafik- 1984/85:168 107 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse irajik med personbil. Trafikens om- försörjningsplan, som huvudman-fattning anges i trafikförsörjnings- nen anlar. plan, somhuvudmannen anlar. Regeringen får efter framställning av huvudman,landstingskommun eller kommun meddela föreskrifter om samverkan i fråga omtrafik mellan huvudmän i olika län. Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i yrkestrafiklagen (1979:559) Härigenom föreskrivs all I kap. I S yrkestrafiklagen(1979:559) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1§ Denna lag gäller yrkesmässig trafik. Angående viss yrkesmässig linjetraftk förpersontransporter finns särskilda bestämmelser i lagen (1985:000) om rän andriva lokal och regional kollektivtrafik pä väg. Denna lag träder i krafl . Prop.1984/85:168 108 Närvarande: juslitierådet Mannerfell, regeringsrådeiWahlgren, juslilierådel . Enligt utdrag av prolokoll vid regeringssammanlräde den 7februari 1985 har regeringen på hemslällan av statsrådet beslutatinhämta lagrådets yllrande över förslag till 1. lag om räll atldriva lokal och regional kollektivtrafik på väg, 2. lag om buss-och taxivärderingsnämnd, 3. lag om ändring i lagen (1978:438) om huvudmannaskapför viss kollekliv persontrafik, 4. lag om ändring i yrkeslrafiklagen (1979: 559). Förslagen har inför lagrådel föredragits av kammartätlsassessornLennart Renbjer. Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: Genom yrkestrafiklagen (1979:559) har trafikhuvudmännen fåtlen stark slällning när det gäller alt förvärva rält att bedriva linjetrafik förpersontransporter. Sålunda framgår av lagens 3 kap. 5S andra slycket att bl.a.trafikhuvudmän kan - oavsett alt enskilt trafikföretag innehar lillslånd lillviss linjetrafik - ansöka om tillstånd för samma linjetrafik och då få det lidigaretillståndet återkallat. Som enda förulsällning gäller härvid alt Irafikhuvudmannengör sannolikt atl trafikförsörjningen inom berört område kommer alt främjasgenom att trafiken drivs av sökanden; vissa undanlag, som i och förförevarande lagstiftningsärende lorde sakna egentlig betydelse, gäller enligt 6§ samma kapitel. 1 7 § samma kapitel ges föreskrift om atl, när sådan ålerkallelsesom nu berörts sker, irafikhuvudmannen är skyldig alt på begäran av den vars lillståndåterkallas lösa in de fordon och andra tillgångar som har använts i verksamhelen. Yrkestrafiklagens nu berörda reglering hade en förelöpareav väsentligen samma innebörd i lagstiftning 1978, genom vilken trafikhuvudmanna-skapeltillkom (jfr prop. 1977/78: 92). En ännu lidigare förelöpare var enlagstiftning 1969, varigenom kommun gavs rätl att överta tillstånd lill linjeirafikmed buss under samma förutsättningar som gäller även för trafikhuvudmän (jfrprop. Av betydelse är atl notera atl i anslulning lill sislnämndalagstiftningsärende lillkom kungörelsen (1969:690) om bussvärderingsnämnd -numera kallad kungörelsen om 1984/85:168 109 buss- och taxivärderingsnämnd - som närmare regleradeinlösenfrågorna. Denna reglering i berörda kungörelse förutsattes av riksdagenuppenbarligen vid 1978 och lagsliflning innefatta godtagbaralösningar av uppkommande inlösenfrågor. Nuföreliggande remissförslag innebär etl ytterligare sleg på den reform-väg man ide lidigare nämnda lagstiftningsärendena har slagit in på. Detla ytterligaresteg går ut på all irafikhuvudmannen i realiteten - med mycket små undanlag blirallenarådande, när del gäller lokal och regional personlinjetrafik på väg. Denrättsliga förändringen genom den avsedda nya regleringen synes kunnasammanfattas på följande sätl: Irafikhuvudmannen får ulan tillståndskravirafikeringsrätt i princip i del egna länet direkl på grund av lag. Samiidigiupphör automatiskt lidigare tillstånd till lokal linjeirafik inom området. 1sådana fall då huvudmannen vill trafikera linje som hillills trafikerats avannan, bortfaller alltså den nuvarande skyldigheten för huvudmannen alt göra sannoliklatt trafikförsörjningen främjas genom att tidigare lillståndshavares rätl ulsläcks.Den nu gällande inlösenregleringen har stått i blickfånget i 1969, 1978 och1979 års lagstiftningsärenden. I det nu väckta reformförslaget har iersättnings-delen inte aktualiserats annan fråga än all de lidigare ikungörelse upplagna beslämmelserna nu med väsenlligen oförändrai innehåll skallges lagform. Ett spörsmål av principiell arl synes förtjäna uppmärksamhet,även om det föreligger redan med nu gällande system. Del som åsyftas är inlösenin-sliiuteisnatur. Efter mönster av 3 kap, 7 § yrkestrafiklagen föreslås i 5§ förslagettill lag om rätl all driva lokal och regional kolleklivtrafik på väg enskyldighet för trafikhuvudman att på begäran av tillslåndshavare lösa in defordon och andra lillgångar som används i linjetrafik, för vilken tillståndskall upphöra atl gälla i följd av den nya lagstiftningen. Grundregeln är atltillstånden upphör att gälla , varför inlösen får förutsättasformellt ske per nämnda datum. Förslagel (4§ andra slycket) ger dock utrymmeför inlösen . Frågor om inlösen föreslås bli prövade avbuss- och taxivärderingsnämnden enligt särskild lag gällande denna. Avsistnämnda lagförslag (7S första styckel) framgår all tanken är alt minst ellår skall förflyta mellan tidpunkten för ansökan lill nämnden och lidpunkien förinlösen, om inle parterna är överens om annal. Klart är att tillslåndshavare och trafikhuvudman kan iräffaelt rent privaträllsligl avtal som slutligt reglerar inlösenfrågan. Underföredragningen inför lagrådet har upplysls all avsiklen inle är alt, såsom nuär fallel enligt 6 kap. 3S yrkestrafikförordningen (1979:871), ell sådani avtalskall bli föremål för myndighelsbehandling. Möjlighelen atl helt ulan myndighetsmedverkanIräffa uppgörelse i inlösenfråga synes i klarhelens inlresse böra uttryckligenanges i lagiexten, någol som lagrådel ålerkommer till under I § i förslagel lilllag om buss- och laxivärderingsnämnd. Om parterna inle når sådan uppgörelse som berörts,anvisar den föreslagna regleringen - med nära anknylning lill vad som gäller-9 Riksdagen1984/85. 1984/85:168 110 lösningen att inlösenfrågan av tillståndshavaren hänskjulslill prövning av buss- och laxivärderingsnämnden. Av intresse är atl fastslåvilken rättslig nalur nämndens avgörande skall anses ha. Den cenirala frågan därvidär huruvida nämndens beslut skall anses bindande för parterna eller om detskall betraktas bara som etl värderingsutlåtande som lämnar tillståndshavaren friheialt efler utlåtandets avgivande sälja ifrågakomna tillgångar lill annanspekulant än irafikhuvudmannen. I remissprolokollel finns inle någol slällningslagandei denna fråga. Problemel har i släptåg smärre frågor: det är i remissförslagetförutsatt atl ej obetydlig tid förflyter från nämndens beslut till dess detsker inlösen (varmed måste förslås den fakiiska uiväxlingen av prestationer - löseskiUingmot irafikföretagels tillgångar). Frågan insläller sig då huruvida tillslåndshavare,som efler nämndens beslut fortsäller sin rörelse en ej oväsentlig lid,självständigt skall få bedöma vad som är företagsekonomiskt motiverat, t.ex. atlsälja en viss buss som i och för sig ingått i den egendomsmassa som nämnden haflalt räkna med vid sitt beslut. Lagrådel vill för sin del som den naturligaste lösningenbetrakta den ordningen all, efter nämndens beslut, detta beslut får sammarättsverkningar som skulle ha uppkommil om parterna träffat etl avtal;nämndens avgörande kan i mycket ses som en skiljedom som parterna förbundit sigatl respektera. I enlighel med det anförda bör efter nämndens beslut tillståndshavareninle anses berättigad atl försälja lillgångarna i irafikrörel-sen ulaninlösarens medgivande - etl rättstillstånd som således överensstämmer med delsom föreligger i del fall atl parterna godvilligt träffat avtal om hur inlösenskall ske. Del kan lilläggas all en annan ordning än den nuskisserade lorde nödvändiggöra en ändring av förslagels regler omkostnadsansvaret för förfarandet hos nämnden. Del synes inte rimligl alltrafikhuvudmannen skall bära kostnadsansvaret för värderingsprocessen, om tillståndshavarenskulle äga frihet atl efler nämndbeslut avyttra tillgångarna lill utomstående iredjeman. Beträffande rättslägel i liden mellan nämndbeslulet ochslutförandel av inlösenförfarandet är ytterligare följande att anmärka. Närmastsjälvklart är att del är den ännu trafikulövande tillståndshavaren som stårfaran för del med inlösenförfarandet avsedda godset intill dess inlösengenomförts. Förslaget tili lag om rätt att driva lokal och regionalkollektivtrafik på väg Rubriken lill den föreslagna lagen synes passa mindre vältill lagens innehåll. En mera Iräffande och dessutom kortare benämning på lagenär "lag om rätl atl driva viss linjetrafik". I anslulning till ensådan rubrik kan lämpligen i en inledande paragraf anges vilken linjeirafik somnärmare bestäml omfattas av lagen (se vidare vid I S). Lagrådel får sålundaföreslå att rubriken ändras i enlighet med den cilerade lydelsen. Prop.1984/85:168 111 Den föreslagna lagen avses gälla sådan linjeirafik för personiransporterpå väg som anges i 2 och 3§§ i förslaget. Lagen skall med andra ord omfalladels all linjeirafik för personiransporter inom ett och samma län (2S), dels linjeirafikför personiransporter mellan län i vissa speciella fall där regeringen harmeddelat särskilt beslut (3 §). Linjeirafik som inle är alt hänföra till någonav dessa båda kategorier, t. ex. den långväga intertegionala trafiken, berörs inleav föreliggande lagförslag. Sådan linjeirafik kommer fortfarande att kräva linjelrafiklillslåndoch den grundar inte räll lill inlösen enligt förslaget. För att lagenstillämpningsområde skall framträda tydligt i lagtexien torde, som berörts vidrubriken, såsom 1 § i lagen böra upptas en beslämmelse av följande lydelse: "Denna lag avser linjetrafik på väg för personiransporter a) inom ell län, b) mellan län i den mån regeringenmeddelar beslut enligt 3S." (Om lagrådets förslag lill paragrafindelning idel följande vinner gehör, skall hänvisningen till 3 § i stället avse "3 stycket".) En ytteriigare fördel med en inledande paragraf av nuföreslagen lydelse är att den öppnar möjligheter lill förenklingar i lagensredaktionella ulformning. Om den här föreslagna bestämmelsen införs i lagen, kommerstadgandet i I S enligt del remitterade förslagel i slället alt få beteckningen2 S. Lagrådel föreslår all stadgandet upptas som ett första stycke av 2 S och atlparagrafen kompletteras med ett andra slycke enligt vad som sägs i del följande. Med linjeirafik för personiransporter avses i delremitterade lagförslaget delsamma som enligt yrkestrafiklagen, se 1 kap. 5§däri. Även i andra hänseenden utgår förslagel från regelsystemet i yrkeslrafiklagen.Del synes i klarhelens inlresse angeläget att anknylningen lill yrkestrafiklagenkommer lill ullryck i den föreslagna lagen. Så kan ske genom au som ett andra slyckei 2S enligt lagrådets förslag till uppbyggnad av lagen upptas en bestämmelse avförslagsvis denna lydelse: "Beteckningar i denna lag har samma betydelsesom i yrkestrafiklagen (1979:559)." Mot bakgrunden av lagrådets förslag till ny I S i detföregående synes 2 och 3S§ i det remitterade förslaget lämpligen böra slås ihoptill en enda paragraf, betecknad 3 S och uppdelad på två skilda stycken. Första stycket, motsvarande 2 § i det remitteradeförslaget, torde då böra lyda på della säll: "Linjeirafik som avses i I Safår ulan linjelrafiklillslånd drivas av trafikhuvudmannen." Motiveringen lill 3§ i del remitterade förslaget ger vidhanden (avsnill 3.2.1 Geografisk avgränsning och avsnitt 5.1) atl regeringensbeslut enligt paragrafen skall avse väl avgränsade områden. Detta synes böraskrivas in 1984/85:168 112 En tidsangivelse motsvarande den i första slyckeltorde också böra införas. Även i övrigt synes visst förtydligande av lagiextenvara på sin plals. I enlighet med det nu sagda föreslår lagrådel altbestämmelsen, som sålunda bör uppptas som elt andra slycke av 3S enligtlagrådets förslag, utformas så här: "Om särskilda skäl föranleder det fårregeringen beslula att en trafikhuvudman får från och med den utan linjelrafiklillslånddriva linjeirafik inom vissl, väl avgränsat område i annat län än det varihuvudmannaskapet gäller." Enligt en övergångsbestämmelse till det remitteradelagförslaget får beslut som avses i 3§ av samma förslag inte fallas efler uigångenav . Lagförslaget kan sägas i sin helhet vara av övergångskaraktär ochdel ter sig med tanke härpå följdenligt att låla även den föreslagna övergångsbestämmelsen,ehuru i och för sig av övergängsnalur, ingå i själva lagen. Lagrådet villsåledes förorda all nämnda bestämmelse, med viss jämkning, i stället upptas somen andra mening i del av lagrådel föreslagna andra slycket i 3 S. Meningenkan lämpligen ges denna lydelse: "Sådant beslut får dock inle meddelas eflerutgången av ." Med hänsyn till lagrådels förslag i det föregående bör enredaktionell jämkning göras i första meningen av första styckel. Denna kanlämpligen lyda: "Tillstånd som har meddelals lill sådan linjetrafik somavses i I § upphör att gälla vid utgången av ." I andra stycket regleras del fallel all inlösen enligt 5 Si förslaget sker före . Trafiktillståndet för den linjeirafik ivilken de inlösta lillgångarna har använls skall enligt försia meningen dåupphöra atl gälla "för inlösen". Avsikten lorde vara allirafiklillslåndel inte skall förlora sin giltighet förtän inlösenförfarandethar verkställts genom slullig reglering. För alt innebörden skall framlräda i lagiextensynes de citerade orden böra utbytas mol "när inlösen har slutförts". Andra meningen i samma slycke torde böra lyda: "Om etltillstånd till linjeirafik upphör alt gälla enligt vad som sagls har irafikhuvudmannenrätl atl få ell motsvarande trafiktillstånd etc." Med anpassning lill lagrådels förslag i det föregående böriredje slyckel ges denna lydelse: "Frågor som avses i försia slycket andrameningen och i andra stycket andra meningen prövas av i fall somavses i 1 § a och av transportrådel i fall som avses i 1 S b."