prop · G803220 · 1984-12-31 00:00:00 — Det bör i della sammanhang nämnas atl kommiitén även hardirekliv om atl se över bestämmelsen i datalagen om skadestånd p.g.a. oriktigauppgifter i personregister. Resultatet av kommitténs arbete kan dock inle väntasföreligga förrän fldigast om ell par år. Regeringen har ansett alt saken intekan få bero till dess. Under flden medan kommittén arbetar måsle sålunda tastillvara de möjligheter atl komma tillrätta med olägenheterna som flnns inomramen för befintliga lagregler. Del blir då närmast fråga om att få denprakliska flllämpningen av dessa regler mer effektiv. Regeringen gav datainspektionen iuppdrag att utarbeta rekommendationer för hur myndighetema bör förfara närnågon anmäler atl en registeruppgift är felaktig eller om det finns skäl atttro atl det har uppståti fel i ell register. Regeringen lämnade också vissadirektiv för uppdraget. Enligt dessa direktiv borde övervägas en ordning enligtvilken del vid varje myndighet finns en tjänsteman med särskilt ansvar förfrågor om fel i myndighetens ADB-uppgifter. Tanken med en sådan ordning är attdet inom varje myndighet med ADB-register skall finnas någon som särskilt harsatt sig in i frågoma. Enligt direktiven borde rekommendationema också gällatillvägagångssätten för att utröna om felaktigheter i ett ADB-regisler kan haspritt sig till andra register. Datainspektionen har till regeringenredovisat en promemoria med allmänna råd för myndigheter vid tillämpning av 8§ datalagen. Råden är nu under tryckning. De av datainspektionen utfärdade råden innebärsammanfattningsvis Prop.1984/85:220 39 Vid varje regisleransvarig myndighe! bör finnasen ijänslemän med uppgifl att la emot felanmälningar. f.")eiine skail isamråd nied iör verksamheten ansvariga ijänslemän inom myndighelen verka för - au varjepersonregister är ulformal på sådanl säll au rättelser och kompietleringai' kanske enligt besliimmelserna i datalagen, - att denregisirerade alllid underrättas oin de ålgäider en anmälan om felakiigheiföranlett, - aU anmälda felalltid behandlas ulan dröjsmål och att de regisirerade alltid underriitlas omorsaken lill all en felanmälan inle kan ulredas och älgiirdas inom uearbetsdagar, - all denregistrerade får upplysning om sin rätl till skadestånd enligt 23 § dalalageneller att anmälan kan ske flll jusliliekanslern () enligt skadeståndslagen, - atlallmänheten underrrätlas om vilka personregisler myndigheten för, - all mlinenför lillämpningen av 10 § datalagen är utformad så atl lagenligt begärdaregisterbesked expedieras utan dröjsmål och ulan all orsaka myndigheten onödigakostnader, - attmyndigheten fortlöpande fullgör sin förteckningsskyldighet enligtsekretesslagen och datalagen, - att hållachefen för myndigheten underrättad om de problem som framkommer vidmyndighetens tillämpning av datainspektionens råd. Frågorna om skyddel för den enskildes integritet var blandde första rättsliga problemen som följde med bmket av datorer. Datorema gavmöjligheter att, på ett sätt som fldigare inte varit prakiiskl möjligt, gåigenom och sammanstäJla ett stort antal uppgifter. I den mån det rördepersonuppgifter, medförde den nya tekniken hell nya möjligheter att kartläggaoch kontrollera enskilda. Integriteten har många olika aspekter. Så finns t. ex.integrilelsaspekter i de fldigare berörda frågoma om offentlighet ochsekretess. En viktig integritelsfråga ligger också i kravet på att felaktigaregistemppgifter skall rättas. Här har redogjorts för åtgärder för atllätlare få rättelser av fel i myndigheternas dalaregister. Som en kärna blandintegritetsfrägoma framträder dock de gmndläggande reglema om vad som fårregislreras och hur registren får användas. var bland de första länder som genomförde enlagsflftning i syfte all hindra ett ohämmat utnyttjande av personuppgifter tillförfång för den enskildes integritet. Lagstiftningen, som fillkom , haralllsedan sin fillkomsl gällt både för den offentliga sektorn och den privatasektorn. Inlegriletsfrågorna har uppmärksammals mycket även i andraländer. Ur detta breda intresse för integritetsproblemen föddes också tankarnapå fVop.1984./85:220 40 iiueniaiioriella regler pä områdel. Arbeie med säd:ur,iregler inleddes både inom ocii inom . SåviU giiller Europarädetledde arbeiei ti!) konvenlion om skydd för persondata, medan OECD-rirbeieiuimynnade i riktUnjer för medlemssuuerna niir dei giillde iiiiegrileisskyd-dei.Båda dokumenien liilkom . Europariideis lionveniion har iinnu intetrält 1 icraft. Sedan Föi-bundsrepubliken numcni bcsliiuu all ratincei'akonvenlionen. kommer dock del ciforderliiia aiiUilei raiifikaiioner ibrikraftträdande au uppnäs, nämligen fem stvcken. ;s rikllinjer lillämpasdäremoi numera av så goti som samiliga . har lilllrällkonventionen och liar ålagil sig alt följa riktlinjerna. Dessa åtag:inden harlett lill vissa ändringar i datalagen. En bärande lanke sävä! i konvenlionen som i riktlinjernaär all dei för alia konvenflons- resp. medlemsslaler skall gälla gemensammaminimiregler om integrilelsskydd. Genom att länderna sålunda har en gemensamplattform i fräga om skyddel, skall restriktionerna för övertöring av t.ex.personuppgifter mellan länderna kunna begränsas. Del har anseits väsenlligl, både för konvenlionen och förrikllinjema, all del finns ett maskineri för all följa upp lillämpningen ochutbyta erfarenheter. När det gäller konventionen finns av nalurliga skäl inleännu någol sådanl maskineri. Beträffande rikllinjer hålls däremoi medjämna mellanrum sammankomster där medlemsstatema utbyter erfarenheler. Sverigedeltar givetvis i detta arbete. Utvecklingen på dataområdet går snabbi och den måstehållas under kontinuerlig bevakning med hänsyn till den belydelse föriniegritetsfrå-goma som denna utveckling kan få. Den kraftigl ökande användningenav datorer och daiakommunikationssyslem har redan letl till förändringar idatalagen i syfle all koncentrera resursema till kontroll av sådana registersom är i verklig mening inlegrilelskänsliga. För mer vardagliga lyper avADB-register, som exempelvis kundregister, har tillkommit ett system medgenerella regler i stället för individuella föreskrifier och tillstånd. När detgäller den kontinuerliga bevakningen av integritetsfrägoma bör också framhållasdet uppdrag som dala- och oITentlighetskommittén har fått att se överanvändningen av personnummer. Del är sannolikt atl det kommer att krävasytterligare förändringar i vår inlegritetsskyddslagstiftning för att den skallkunna fylla sitt syfte att hålla en fredad sfär för den enskilde. Det är ocksåsannolikt att vi i kan få god hjälp i våra överväganden från kunskapoch erfarenheter från de övriga länder med vilka vi har samarbetat för att fålili stånd konventionen och riktlinjerna. Fortsatta inlernationella kontakterpå detta område kommer därför att ingå i arbele påintegri-tetsskyddsområdel. Det bör härefter tilläggas att arbete medintegritetsfrågor inte har avstannat med flllkomsten av den nu behandladekonventionen. Tvärtom har arbetet fortsatt med olika delfrågor inom områdel. Prop.1984./85:220 41 har sädanl arbeie lett tili rekommendationer lilimediemssiaierna. Del är l.ex. fallet med användningen av persondala förforskning. har Eui'opa. '-ädels expertkommitté om dataskydd ocksäulformal ! ''örsiag lili rekommendalioner när det giiller användning avpersondala föi direktreklam och för visss sowialforsäknngsändamåi. Vidarepågår inom arbele som rör polisregisier och arbeisgivaresinsamling av uppgifier om anslällda. stora delar har de befintliga straffrättsliga reglemavisat sig kunna användas även på sädana slraffvärda gärningar som riklas moldatorsystem eller för vilka datorsystem används som hjälpmedel. Efler hand hardel emellerlid ocksä framkommit atl del flnns vissa luckor i strafflagstiftningennär del gäller dalorrelaterad broilslighei. Strävandena i Justiliedeparlemenlel när det gällerhanleringen av de datorrelalerade brotten är atl dessa broll så långt sommöjligt skall omfattas av de allmänna straffbestämmelserna i brottsbalken.Därmed kan man undvika att komma in i lekniska definitioner som riskerar atlsnabbi bli föråldrade. Vidare undgår man onödiga problem med konkurrens mellande traditionella brotten och deras motsvarande datorrelaterade varianter. Deallmänna straffbestämmelsema torde dock även framgenl få komplelteras med enstraffbestämmelse av den art som f. n. finns 121 § datalagen (1973:289). Därföreskrivs siraff för den som olovligen bereder sig Ullgång lill ADB-upptagning eller olovligen ändrar eller utplånar eller i register för in sådanupptagning, allt i den män gärningen inte redan är straflbar enligtbrottsbalken. Brottsmbriceringen är dataintrång. Inom pågår f. n. arbete med vissaändringar i och i datalagens beslämmelse om dataintrång. Deändringar som är aktuella beträffande gäller främstbedrägeribrotlet. Ändringar övervägs emellertid också när del gäller brottentrolöshet mot huvudman och olovligt bmkande. Ändringama beträffande bedrägeribrotlet bygger på förslagfrån förmögenhetsbroltsutredningen i dess betänkande (SOU 1983:50) Översyn avlagsiiftningen om förmögenheisbroii ulom gäldenärsbrotl. Ulredningen har ägnat särskild uppmärksamhet ät frågornakring de datorrelaterade brotten inom sitt ämnesområde. Beiräffande bedrägeribrottetkonstaterade utredningen att brotlsbeskrivningen inte läckte de s. k.datorbedrägeriema, dvs. sådana olovliga förmögenhetsöverföringar som kommittill stånd genom påverkan på en datoranläggning, utan att någon fysisk personhar vilselelts. För ett bedrägeri krävs nämligen enligt gällande lagstiftningatt gärningsmannen genom att vilseleda någon har förmått denne att göra någoteller atl underiåla något som har Prop.1984/85:220 42 medjbi'1 skadi-. viiseleddc oeii förgärningsinannea eller någon annan. Den som manipulerar ell daUisysiein iillfelaktiga utbetalningar kan emelleriid som regel åsladkommaförmögenhetsöveribiingen ulan all u:\gor. annan fysisk person blivilvilseledd. Uiredningei: föreslog moi denna bakgnjnd au bedrägeribroilei skullekomplelteras så alt det täckte även daiorbedrägeri. Som Iroiöshci mot huvudman straffas f.n., under vissaförutsäUningar, missbruk av Ibruocnde all sköta ekonomiska och råiisligaangelägenheler för annan. Den juslerii>g av siraffbcslämmelsen som nuövervägs gär bl. a. ul på au J'ämslälla missbruk av förtroende alt sköta vissaviktigare tekniska angelägenheter, såsom l.ex. datoranläggningar, med missbmknär det gäller ekonomiska och rällsliga angelägenheter. Ändringen bygger på eltförslag frän utredningen om skydd för förelagshemligheler (SOU 1983:52). Beiräffande datalagens straiTbeslämmelse för dataintrångövervägs om den inle bör ändras så atl den lämnar företräde ål brottsbalkensstraffbestämmelser bara när det föreskrivs lika strängt eller strängare siraffi . Det kan fömtskickas alt fortsatla reformer avstrafflagstiftningen kommer att behövas med hänsyn till den datoirelateradebrottsligheten. Etl område som redan nu har varit föremål för preliminäraöverväganden är brotten som rör urkunder. Detta är naturligt bl.a. med hänsynflll all allt mer värdefull dokumentation lagras i datorer, särskilt inomnäringslivel. Del bör framhållas atl det även på del straffrättsligaområdel finns ett intemationelll samarbele inriklal på datoranknutna frågor.Med hänsyn till de ekonomiska konsekvenserna av databrott har sålunda OECDanordnat två expertgmppmöten om sådana brott, det senaste mötet . Mötena arrangerades mot bakgmnd av atl det i ålskilliga av pågick arbete med att justera strafflagstiftningen med hänsyntill de datorrelaterade brotten. Medlemsstaterna har vid dessa möten utbyttåtskillig information om problem och tänkta lösningar. Flertalet medlemsstaterhar deklarerat all de har funnil sammankomstema mycket värdefulla. () har nyligenföreslagit att en särskild arbelsgmpp skall tillsättas för atl inleda ettnärmare studium av olika frågor kring de datorrelaterade brotten. Enligtföreliggande utkast till direkliv för en sådan gmpp skulle studiema bl. a. avseen analys av olika former av datoranknutna gämingar som framstår somstraffvärda, behovet av lagändringar samt frågor humvidaEuroparådskonventionerna på det straffrättsliga området fungerar även när detgäller den datorrelalerade brottsligheten. Det närmaste samarbetet kring frågoma om datorrelateradebrott äger mm inom . Informella kontakler hålls fortlöpande mellanjusfllie-departementen. Utkast till nya straffbestämmelser har också behandlatsvid nordiska möten. Senasl skedde det i febmari 1985. Prop.1984/85:220 43 reformer har iagis . "ram i Daninark oeh i ochtorde IVamliiggas inom kon även i . Del förtjänai' framhållas uu deimellan de nordiska iiinderna i'ädcr full enighet om piJncipen au undvikaspeciell slraiTlagslifi-ning ibr daton'claici-ade broll och i siällel innefattasådana broUs\';i! 'ianier i de allmiinna brousbeskrivningarna. () Skydd lör företagshemligheter En fråga soin ligger nära de aUmänna straffrättsligaproblemen är den om skydd föi föreiagsliemiigheier. Dei har ägt rum cn omfattande daioriseringav företagen. Säi-skill gäller del de stora iniernaiionelli verksammaförelagen och sådana som sysslar med avancerad leknik. ligger därförmyckel ekonomiskl värdefull och för förelagen känslig informalion åtkomlig iförelagens datasystem. har kunnat förmärkas en ökning i industrispionageoch andra illojala förfaranden för atl komma ål information i företagen.Bidragande orsaker kan vara de mycket höga kostnadema för forskning ochutveckhng inom avancerade områden liksom etl skärpt konkurrensläge i mångabranscher. Dalalagring av omfattande och känslig informaflon kanvålla sårbarhels-problem för förelagel. Om inte lämpliga säkerhetsålgärdervidlas kring syslemen, kan sålunda riskema öka att någon obehörigen skaffar sigflllgång til! eller kopierar stora mängder exakt informaflon. Det kan gällaekonomiska kalkyler, forskningsresultat eller t.ex. ritningsmaterial som lagrasi etl CAD/CAM-system. Sårbarheten är i första hand ett problem som företagensjälva måste angripa genom lämpliga säkerhetsåtgärder. Med hänsyn till desamhällsekonomiska aspektema av en stor sårbarhet har emellertid statsmakternavidtagit vissa mätt och steg i syfle att bislå förelagen i säkerhetsskyddsarbelet.Från ansvarsområde bör nämnas de möjligheter som fr. o.m. tillkom för rikspolisslyrelsen att genom konsultverksamhetnyttiggöra sitl kunnande på områdel. Angreppen mot värdefull informaflon har emellertid ocksåmedfört renl juridiska problem, I traditionell strafflagstiftning behandlasframförallt angrepp på materiella ting. Exempel på detta är straffsladgandenaför stöld och skadegörelse. I det modema samhället har emellertid informationav olika slag kommii att representera högsl belydande värden. Skadeeffekternaav att någon olovligen tillägnar sig information eller skadar information kanofta vara väl så stora som av tillgrepp eller skadegörelse som avser materiellegendom. Problemen förstärks av att värdefull information lagras i datorsystemoch överförs via datakommunikationssystem. Datorer och datakommunikationssystemger sålunda stora möjligheter att "stjäla" information utan att någotförsvinner, t.ex. genom kopiering och avlyss- Prop.1984/85:220 -i-l I den mån den fysiska bäraren av informalionenläkiiski liligrips l.ex. en diskett represenlerar den ell yliersi ringaviirde Jiimfört med värdet av informalionen som finns kigrad på bäiaren. en del länder har ulvecklingen lell lill krav au informalionbör betraktas som Jänislä!ld med vilken egendom som hcisi. En uiveckling moialt generelll Jäm.slälla infoi-malion med nialerieli egendom fråniigandcrälts-synpunkt inger emellertid belänkligheter. Däremoi bör deilillskapas modema lagregler som ger möjlighet alt ingripa mol den som på euobehörigt säu bereder sig lillgång lill eller ulnylijar sådan information somulgör eli företags affärshemligheier. inom Jusliliedepartemenlel påg.är aibele med nylagsliflning om skydd för företagshemligheter. Arbetet grundas på det lidigarenämnda betänkandet (SOU 1983:52) Skydd för förelagshemligheler. Viss remisskritik framfördes, framför alll mol au utredningeninte lillräckligt hade beaklal problemen kring daialagrad informalion. Vissöverarbelning av förslaget kommer därför att ske. Sedan en ny laglexl och motivtill denna laglexl har utarbetats är avsiklen atl anordna en hearing medförelrädare för induslrin och andra intressen. En hearing bör kunna hållasunder . 7 Vissa straffprocessuella frågor Rikspolisslyrelsen tillsatte en arbelsgmppmed uppgifl all utarbeta riktlinjer för polisens åtgärder mot databrotl.Gruppen redovisade sitl förslag i 1984:5"Polisens ålgärder mot datakriminalitet". I sin rapport tararbetsgmppen upp vissa frägor om hur de nuvarande reglema om säkerhetsåtgärderoch tvångsmedel under förundersökningen fungerar i datorsammanhang.Arbetsgmppen har funnit del önskvärt bl.a. atl reglerna om beslag förtydligasoch all en uttrycklig reglering sker av institutet avlyssning när det är frågaom datakommunikationer. Arbetsgruppen har också uttalat sig för att begreppelskriftlig handling i får omfatta även ADB-upptagningar påsamma sätl som i tryckfrihetsförordningen. Rapporten studeras f.n. inom . Del äremellertid ännu för tidigt att ange vilka åtgärder som arbetsgruppenspåpekanden kan leda till när det gäller reglerna om säkerhels- ochtvångsåtgärder. Bruket av datorer och daiakommunikationssyslem har väcktflera upphovsrällsliga frågor. I de flesta länder går den upphovsrättsligalagstiftningen lillbaka på endera av eller båda de två slora upphovsrällsliga 5984/85:220 -5 konventionerna, ni-imligen Bernkonvenlionen ochV' De frägor som hilinlilis har hehaudiais i inlemiV.ioncllaoi'gari kan i aihnänhei hänföras lili någoi av följande tre områden: - hanteringen avskyddade verk i daiakommunikationssyslem, - skydd fördalabasema som sädana, - skydd fördaiorprogram. De två förstnämnda områdena har behandlals i ettsammanhang. Först har del skell i de ivå FN-fackorgan som adminislrerarBernkonvenlionen och Världskonventionen, V/IPO (världsorganisationen för deninlellektuella äganderätten) resp. (FN:s organisalion för utbildningoch vetenskap). Arbetet i dessa organisationer utmynnade i ett konstaterandeatt principerna i konventionerna går bra all lillämpa även i datorsammanhangoch all del därför är en fråga för konvenlionsstaterna atl i sin nationellalagstifining se lill att de grundläggande principerna ocksä i praktiken kommeratt tillämpas när det gäller detta nya medium. 1 slutdokumentet frånWIPO-UNESCO-arbelet finns också vissa praktiska rekommendationer om vad sombör genomföras för att upprätthålla de upphovsrättsliga principerna.Dokumeniel innehåller även en uppmaning till medlemsstaterna att samarbeta pälösningar som innebär att ländernas lagar harmonierar med varandra. Med hänsyn lill denna vädjan om samarbele molharmoniserade lösningar och lill den ekonomiska beiydelsen av upphovsrätternahar inom dryftats hur dess medlemsstater borde omsätta rekommendationernai nationell lagsliflning. Vid elt möle i denna sak i februari månad 1985befanns all det förelåg en belydande samstämmighet mellan ländema i detpågående arbetet atl omsätta rekommendationerna i nationell lagsliflning. Frågan om hantering av upphovsrättsligt skyddade verk idaiakommunikationssyslem har blivil akluell därtor alt allt flerainformationsdaiabaser är s.k. fulllextbaser. Som ett exempel kan nämnas att delflnns ålskilliga baser med artiklar från olika facktidskrifter. Del bör ocksåframhållas alt när det gäller vetenskapliga artiklar av mindre omfångförekommer det numera all sådana aldrig ges ut i tryckt form utan läggs direktin i en dalabas. Bäde velenskapliga verk och artiklar i fackämnen ulgör i upphovsrättsligtsammanhang litterära verk på samma sätt som skönlitterära . Iupphovsmannens ekonomiska rälligheler enligt upphovsskydds-lagsUftningen ingårsom viktiga led hans ensamrätt all framställa exemplar av verket och hansensamrätt atl göra verkel tillgängligt för allmänheten. Prop.1984/'85:220 46 1 de flesta kinders lagstiftning har del hilinlilisförhåliil sig så att visning pä en daiaierminals bildskärm inte anses somframslällning av exemplar av verkel och inte heller sorn en offenfligförevisning eller annai som medför all verkel anses ha joiis lillgängligl förallmänheten. Däremoi är del khirt all anse som framställning av exemplar om detvid len'ninalen las cn utskrifi eller görs en upptagning av del överfördamalerialel. Efiersom det dock vanligen inle går all avliisa från basen i vilkenform användaren lar ul materialet kan upphovsmännen inle hävda sina rätiigheieri sammanhanget. Rekommendationema från och går ul pä atl allaformer av s.k. oulpul i daiakommunikaflonssystem bör täckas av upphovsmannensensamrätt när det är elt skyddal verk som distribueras. Överläggningarna inomOECD har visat all så gotl som samtliga är benägna att tillgodoserekommendationen genom, atl låla distribution av upphovsrättsligt skyddadeverk jämställas med alt verkel lillhandahålls för "offenfligtframförande" eller motsvarande begrepp. De nordiska kommittéerna arbetarefter denna linje. Frågan om skydd för databaserna som sådana får ses främstmot bakgmnd av de problem som uppstår för allmänt tillgängligainformationsdata-baser om de kopieras. Med hänsyn lill del arbete och dekostnader som oflasl måste läggas ned på alt sammanslälla eninformationsdatabas kan de ekonomiska konsekvensema bli kraftiga om någonkopierar basen eller stora utdrag ur den och sedan i sin tur saluföruppgiftema. Problemen på detta område har emellertid till viss delklarats av genom bättre kontrakt mellan basägare och uinytljare. En genomgångav de upphovsrällsliga bestämmelserna har också i åtskilliga länder visal attdet finns bestämmelser som kan ge ett tillfredsställande skydd för sådana sammanslällningarsom databaserna utgör eller, i vart fall, med mindre justeringar kan ge ettrimligt upphovsrättsligt skydd. Databaser lorde i en del fall kunna anses som litteräraverk enligt vanliga upphovsrättsliga regler. För vidkommande torde vidarebestämmelserna i upphovsrättslagen om s. k. katalogskydd kunna användas somgrund för ett visst upphovsrättsligt skydd för basema som sådana. Enligt dennabestämmelse (49 §) fär kataloger, tabeller eller andra sådana arbeten, i vilkadel har ställts samman ett slort antal uppgifter, inle eftergöras utanframställarens samtycke. Molsvarande bestämmelser finns i de danska, norskaoch finska upphovsrättslagama. Del största och ekonomiskt mest betydelsefullaupphovsrättsliga problemet på dataområdet är del som gäller skydd fördatorprogram. Till denna fråga ansluter ocksä problemen med skydd för s. k.chips. När det gäller investeringar i datorsystem harprogramvaran efter hand kommii atl stå för en allt slörre del avinvesteringarna. Ofta torde kostnadema för programvara överstiga koslnademaför anskaffning av den maskinella utmstningen. I den inlernationella debattenhar hävdats att värdel av den årliga produktionen av programvara är dubbelt såslort som värdel Pi-op.!984./85:22(» 47 av acu ärliga produktioneri ;jv maskiii\'arii. Denna uiveckling är i och för sig inu:förväniiiidc, Dei är pi'ogrammen som slyr daiorns iimkiion och med d.eavancerade daioi'er som ni; finns i luarknaden öppnar' sig givetvis mvckei vidamöjiigheier aU kctnsirucra piTigiani för de iuesi skiftande ändamål. Del iirsannolikt rikligt, såsom ofta h:i\'das, au ulvecklingen pä daiorsid;:ii numycke! bci'or på iiiveckliiigen av goda progi'am föi" olika ändaiiiäi, Niii'dei gäller fiägan om eli inimaiei'ial! 'ailslig; skyddför dalorprogram-men k;i!i man säiskilja tvä principielll olika lösningar. Denena vägen är ell idcsk.ydd av den typ som paienl ger. Den andia vägen är ettformskydd av del slag som del upphovsiäusliga skyddei för konsl ocii!iiier:rlur, 'i modem europeisk pntenllagsliflning har daiorprogram somsådana uiiryclijigen uteslutits från paienierbarhel. Så är bl.a. iällcl i densvenska patentlagen ärs revision av lagen (se 1 § andra slyckel 3).Deua hänger samman med den grundläggande principen i patenträtten all inle gepateni på sädanl som maiematiska formler och andra anvisningar förproblemlösning.