prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — LO anför i statistikfrågorna bl.a. följande: "En förutsättning för atl ett sådant miljöinriktatsynsätt ska kunna elableras är alt vi får tillgång lill akluelladala om ohälsans fördelning på olika socio-ekonomiska bakgrundsvariabler.Överhuvudtaget är det mycket viktigt au elt orsaksorienteral och miljöinriktatstatistiksystem när det gäller ohälsa finns lillgängligl. Trots alla data somredovisats av HS 90 finns behov av ytterligare just orsaksorienteralstatistikunderlag. Detta är dessutom av stor betydelse när det gäller altgenomföra en samhällsplanering med ett gott socialt innehåll." Medicinska forskningsrådei finner HS 90:s förslag omulveckling av hälsoslatistiken värdefulla - inte minst för den epidemiologiskaforskningen. unika förutsättningar inom detta fält betonas liksomkravet på alt siatistiken och primärdata häller hög kvalitet, vilket intealltid nu är fallet, varför förbättringsåtgärder behövs. RFV inslämmer i HS 90:s allmänna bedömningar betr. hälso-och sjukvårdsstatistiken och föreslår en satsning på resurs- och verksamhetsstatistikså atl produktivitei och effektivitet bättre kan analyseras. DSF anser all en utveckling av statistiken enligt HS 90:sprinciper är betydelsefull som grund för såväl förebyggande ålgärder somplaneringen. finner HS 90:s bedömningar i stort sett välavvägda, men alt HS 90 för ensidigl tagit upp hälsoslatistiken. Utveckling avverksamhetsstatistiken ler sig lika angelägen som underlag för prioriteringari hälso- och sjukvården, menar förbundet. Likartade synpunkter anförs avSvenska läkaresällskapet. SCB finner alt intentionerna i prop. 1979/80:6 betr.hälsoslalistikens organisation är dåligt förverkligade och oklarheterna iansvarsfördelningen betydande. Vissa klargörande uttalanden av statsmakterna omde olika instansernas roll inom hälso- och sjukvårdsstatistiken vore därförangeläget. Den nuvarande organisatoriska splittringen ger enligt SCB en del avförklaringen till alt statistiken inle utvecklats tillfredsställande och blivitdet instrument för hälso- och sjukvårdspolitiken och planeringen som den skullekunna vara. Det saknas ett helhetsansvar för hälso- och sjukvårdsstatistiken,menar SCB. Siaiskoniorei, som inser värdet av statistiskt underlagför central statlig 1984/85:181 84 planering och styrning, saknar hos HS 90 en beräkning avde merkostnader som sådana uppgifter för med sig för del.Verkel anser atl bl.a. dessa uppgifter bör prövas inom ramen för en samladbedömning av statisiikbehovei inom hälso- och sjukvården. Ett flertal landsling berör stalislikfrägorna och genomgåendetillstyrker huvudmännen i allmänna ordalag huvuddragen i de förslag sompresenteras och konstaterar att en förbätlrad och utbyggd statistik är enförutsättning för såväl hälsopolitiskt som vårdstruklurelli utvecklingsarbete.Endast elt fåtal landsting kommenterar enskilda förslag i utredningen ochallmänl framhåller huvudmännen att utvecklingen inom detta oräde är beroende avcentrala initiativ och centralt utvecklingsarbete. Bl.a. pekar länslandsting på atl "Huvudansvaret för att utveckla en sammanhållen löpandeslalistik för hälso- och sjukvården måste, enligt förvaltningsutskottetsmening, åvila cenirala myndigheler. Landslingen bör genom de samhällsmedicinskaenheterna delta i detla arbele och vidareutveckla och anpassa statistiken tilldet egna länets behov" och landstingei fortsätter: "Det finns ett behov av en sammanhållen, löpandestatistik för hälso- och sjukvården. Bilden är splitlrad. På riksnivåfinns ett omfatlande utbud av statistik. Nya slatislikgrenar föreslås ocksåutvecklade. Det är svårt atl på regional nivå fä en samlad bild av utbudet. Iutredningen föresläs att får ansvaret för att regelbundetpublicera förteckningar över informationskällor av hälso- ochsjukvårdsstatistisk karaktär. Del är angeläget för de regionala organen attsådana informalionsakliviieier kommer i gång möjligt. Del redan i dagomfattande statistikunderlag som produceras måste göras mer tillgängligt ochanvändbart i planeringsarbetet. Nya statistikgrenar måste utvecklas utifrånbehov från användarsidan. Statistik får inte produceras som eltsjälvändamål." Också landsling framför liknande synpunkteroch anger att "det är angeläget alt söka precisera hur och inom vilkaområden det statistiska underlaget bör utvecklas. Sådana preciseringar börgöras med utgångspunkt från hälso- och sjukvårdens mål t.ex. att skapa ettstatistiskt underlag som kan vara vägledande för förebyggande insalser.Särskilt för epidemiologiska studier vore det önskvärt att integrera patientdalabaserinom öppen och sluten vård. Statistiken måste dock användas med omdöme.Statistik kan aldrig vara annat än ett redskap som blir meningsfullt försl närden tolkas kritiskt och ses som elt av flera underlag för atl belysaverkligheten." läns landsting betonar emellerlid betydelsen av etllokalt utvecklingsarbete och framhåller att "åtskilligt lokalt ochregionalt utvecklingsarbete återstår för att pröva vilka typer av hälso- ochmiljödata som kan och bör samlas in, vilka klassifikalionssystem som äranvändbara och på vilket sätt en kvalitativt tillfredsställande statistik kanerhållas". Beträffande statistik för planering anger länslandsting atl "HSL ger landslingen ett övergripande planeringsansvar. 1984/85:181 85 kunna fullgöras är det nödvändigt att landstingen fårtilgång till paiientstatistik från andra vårdgivare t.ex. privatvård,företagshälsovård, skolhälsovård. Det är otillfredsställande atl landstingeninte har lillgång lill sådan statistik ulan är beroende av frivilligaöverenskommelser i varje särskilt fall. Ett cenlralt utvecklingsarbete bordeocksä la sikle på att åsladkomma enhetliga och med landslingens egen statistiksammanställningsbara basdata." berör också behovet av statistikför det hälsopolitiska arbelel och tillstyrker därvid bl.a. hälsoriskrelateradejournaler. 11.2 Enhetlig patientstatistik i öppen vård HS 90 anser atl ett enhetligt syslem för patienlslatisliki primärvård bör lillämpas inom alla landsling varvid rekommendationerna iSpri-rapporlen 142/1983 kan vara vägledande. Även den öppna vård som är förlagdlill sjukhusen bör inordnas i samma patientstatistiska syslem som den egentligaprimärvården. bör i samarbete med och Spribör nära följa pågående försöksverksamheter och även utarbeta allmänna räd förregistrering från öppen vård. Landstingen behöver ocksä för sillplaneringsansvar ha tillgång till motsvarande patienlslatislik frånförelagshälsovård, skolhälsovård och privat läkarvård m.m. De remissinstanser som kommenterar detta förslag är iregel instämmande. T.ex. TCO och SÖ framhåller bristen på hälsostatistik förbarn i skolåldern. Med hänvisning lill stalistikutredningens förslag anser SCBatl palientstatisliken från den öppna vården skall utvecklas. Endast ett fåtal landsling kommenterar uttryckligenförslagel, och då i instämmande termer. 11.3 Utvidgning av ULF-studierna HS 90 anser atl (SCB;s årliga intervjuundersökning avlevnadsför-hållander på ett urval av 8 000 individer i åldern ) börkompletteras med ytterligare specificerade frågor om sjukdom ochfunktionsnedsättningar. förslag att ULF-frågornasmedicinska tillförlitlighet värderas genom koppling lill en medicinskhälsoundersökning bör utredas vidare med slöd av försöksverksamhet. SCB bör fåmöjlighel att studera om man med skattningsförfarande kan överföra ULF-siffortill primärvårdsom-rädesnivä. 1984/85:181 86 Endast ell par remissinstanser kommenterar delta förslag.SCB tillstyrker allmänt utvecklingen av ULF-arbetet. läns landslinganser i anslutning lill "atl den fräga som vore intressant all fåbelysl är huruvida patienten placeras pä rätl nivä i sjukvården."' 11.4 Socio-ekonomiska data i patientjournaler HS 90 anser det angeläget att successivt kompletleralandstingens patientdalabaser med socio-ekonomiska bakgrundsdata, i etl förstasteg med t.ex. yrkes-sysselsätlningsuppgifter i slutenvårdspatientslatistiken.Socio-ekonomiska variabler bör redan frän början ingå i registreringen frånden öppna vården efterhand som den inkluderas i landstingens patientdatabaser. Endast någon enstaka remissinstans kommenteraruttryckligen förslaget. LO:s tillstyrkande har redovisats under 11.1. HS 90 anser alt bör aktivt medverka tillatt hälsoriskrelaterade journalsystem införs och vidareutvecklas. Därigenomökar möjligheterna atl genomföra epidemiologiska analyser av orsaksfaktorervilka kan ge kunskaper av stor betydelse bl.a. för det tvärsektoriellahälsopolitiska arbetet. Endast någon enstaka remissinstans kommenteraruttryckligen denna fråga. och tillstyrkermedan Svensk epidemiologisk förening bedömer det vara helt orealistiskt att nuinföra sådana journalsystem. 11.6 Utveckling av personalstatistiken HS 90 anser att personalstatistikunderlaget på siktbehöver utvecklas. Inriktningen bör dock vara att den erforderliga statistikeninhämlas inom ramen för befintliga statistiksystem och att således inle hellnya system Prop.1984/85:181 87 För alt förbättra underlaget förprognosverksamhel behöver personalstalistiken utvecklas i fråga ommöjligheterna atl beskriva yrkesverksamhet och aktivitet hos de olikapersonalkategorierna. Det behövs tillförlitligare uppgifter omutbildningsbakgrund, bortfall och genomströmningar i de olika utbildningarna.För vissa yrkesgrupper är personalstalistiken särskilt bristfällig. Det gällerfrämst de yrkesgrupper som inte har legitimations- eller motsvarandebehörighetskrav och de med korl vårdutbildning. Även för yrkesgrupperverksamma inom privat hälso- och sjukvård är Slalisliken brislfällig. Del ärangeläget atl socialsektorns statislikdelegalion uppmärksarumar dessa problemoch initierar etl utvecklinsarbete mellan de berörda centralt ansvariga - SCB,och . De remissinslanser som kommenterarpersonalstatislikfrågorna instämmer i regel i HS 90:s synpunkter. SÖ betonarnödvändigheten av atl del sker ett fortsalt arbele med analyser och prognosergällande personalbehovet inom värdområdet. Spri framhåller att kvantitativabedömningar av personalbehov är svåra att göra p.g.a. all uppgifter saknas omsjukvårdshuvudmännens efterfrågan på arbetskraft på . SHSTFinslämmer i HS 90:s bedömning att trendprognoserna fär utgöra inledningen tillett fortsatt och rullande prognosarbele. kommunalljänslemannaför-bundstödjer uppfattningen alt personalstatistiken måste utvecklas och att bl.a.socialsektorns statislikdelegalion börjar arbeta med della. RRV:s m.fl. synpunkter betr. personalstatistiken haråtergetts i avsnitt 11.1. 11.7 Periodisk sammanställning av hälsoutvecklingen iSverige HS 90 anser alt det behövs en samlad bild avhälsoutvecklingen - de resurser som läggs ned på hälso- och sjukvårdandeinsatser i samhället, utförda prestationer samt hälsorisker och sjukligheteninom befolkningen. Från de många grundläggande informationskällor som finns ochkommer att finnas, t.ex. LKELP, dödsorsakssiaiistik, , skadestatistik,cancerstatistik etc, bör en sammanslällning och analys göras t.ex. vart tredjeår. En sädan rapporl, där den mera långsiktiga utvecklingen belyses ochanalyseras, lorde kunna utgöra etl värdefullt underlag för övervägandena ominriktningen av den framtida hälso- och sjukvårdspolitiken. Man bör prövamöjligheterna till ett samarbete mellan gemensam publicering med den nuvarande statistiskaårsboken för landstingen. Det är angeläget att en sådan periodiskt återkommandesamlad redovis- 1984/85:181 88 ning av hälsoutvecklingen i tas fram. Det är bl.a.en betydelsefull form av underlag för central slatlig planering och tillsynenligt inlentionerna i prop. 1979/80:6. Endast SCB kommenterar uttryckligen detta förslag ochanför alt SCB "ställer sig också positiv till tanken på en samladpublicering av statistik över hälsan saml hälso- och sjukvården. En sådanskrift bör i likhet med SCB:s årsböcker över miljön, arbetsmarknaden etc.publiceras i . SCB anser sig såsomhuvudansvarig producent för hälso-och sjukvårdsstatistik böra delta iframställningen av en årsbok av delta slag." I mer allmänna ordalag ställer sig bl.a. LO och bakom förslaget. 12 Forsknings- och utvecklingsarbete (kap. 10) HS90 HS 90 anser att en slutsats av HS 90-arbelet är atl det ärnödvändigt atl förändra och anpassa forsknings- och utvecklingsarbetet och dessinrikining i enlighet med de utvecklingssträvanden som HS 90 ger uttryck för.Det krävs en omstrukturering och därmed omfördelning av FoU-verksamheten.Omstruktureringen måste följa den omstrukturering som sker inom hälso-ochsjukvården. De nya kunskaper och den nya normbildning som dessa kunskaper kanframbringa måste i starkare utsträckning än förankras i den basala hälso-och sjukvården, dvs. inom primärvården och länssjukvården. Normgivningen börsåledes inte enbart som grunda sig på det FoU-arbete som skerinom universitetsinstitutioner och sjukhus. Med primärvården som bas och med en kompletterandelänssjukvård inom de enskilda landstingen bör FoU-arbetet ske i direktanslutning till de problem som finns inom vården och det patientarbete sombedrivs på ovannämnda vårdnivåer. 12.1 Remissinstansernas allmänna synpunkter Åtskilliga remissinstanser kommenterar . Flera instämmer allmänt i den forskningssyn som HS 90 geruttryck för. T.ex. "kan instämma i HS90:s uppfattning att det är nödvändigl att i vissa delar omfördela forsknings-och utvecklingsresurserna. FoU-verksamheten mäste förändras och bättreförankras i bassjukvården samt mer inriktas mol de stora folkhälsoproblemen.Den förebyggande hälsovården, rehabiliterings- och omvårdnadsproblematikenmäste också ägnas större uppmärksamhet. Prop.1984/85:181 89 forskningen behöver också ulvecklas. Särskilduppmärksamhel kräver forskning inriktad mot all belysa ohälsans omfattning ochfördelning mellan olika befolknings- och yrkesgrupper. Institutet förpsykosocial miljömedicin (IPM) är ett intressant exempel på en socialt ochekonomiskl samt tvärsektoriellt inriktad forskning som behöver lillföras denmedicinska FoU-verksamheten". Landstingen har i remissvaren givit ett förhållandevisstort ulrymme till frågor om forskning och utvecklingsarbele och del framgåralt forskning och utveckling ses som myckel viktiga medel för all påverkahälso- och sjukvården och dess framtida inriktning. Ett flerlal landstingslöder sålunda ulredningens konslaterande att det är nödvändigt alt förändra ochanpassa forsknings- och utvecklingsarbetet i enlighet med de allmänna mål somanges i utredningen. Några landsting betonar härvid i likhet med Norrbottenslåns landsling all resurserna för forskning inom de av utredningen prioriteradeområdena är blygsamma och att detta måste "medföra en betydandeomdisposilion av nuvarande resursinsats inom forsknings- ochutvecklingsverksamheten vid bl.a. de medicinska fakulteterna. Desamhällsmedicinskt inriktade ämnesinstitulionerna måste således tilldelasavsevärl slörre andel av de samlade FoU-resurserna än "', ochlandstinget fortsätter "Inom de traditionella medicinskaforskningsområdena måsle också insatser som kan antas öka kunskaperna ochförutsättningarna för förebyggande verksamhel få ökad prioritet. Särskiltangelägel finner landstingei det vara all adekvata resurser lilldelas förutveckling av del allmänmedicinska kunskapsområdet eftersom tyngdpunkten i dethälsobefrämjande och förebyggande arbetet skall ligga på primärvården." Behovet av all prioritera en utbyggnad av deallmänmedicinska institutionerna betonas också av flera andra landsling somanför atl professurer i allmänmedicin måste tillkomma vid samlliga universitet.Härvid anger att allmänmedicinska institutioner börkunna lokaliseras utanför universiletslänen men med bibehållen universitetsanknytning. Några av sjukvårdshuvudmännen framhåller grundforskningensbetydelse och anger i likhel med att man"tillstyrker utredningens förslag om en salsning på utökad hälso-ochsjukvårdsforskning, omvårdnadsforskning och sjukvärdsekonomisk forskning, härvid understryka, alt denna satsning inte fär inkräkta pä den nuvarandegrundforskningen med sin odiskutabelt stora betydelse för del medicinskaframåtskridandet. Det föreslagna forsknings- och utvecklingsarbetet inom nyaverksamhetsområden, som i sin helhel tillstyrkes, måste emellerlid byggas upp isådan takt, atl tillgången på personell forskningskompetens kan tillgodoses päell tillfredsställande sätt." Även framhåller att"förändringsarbetet måste ske etappvis och betonar atlriktningsförändringen ställer delvis nya 1984/85:181 90 Forsknings- och utvecklingsarbetet bör successivtanpassas lill en förändrad hälso- och sjukvård. Verksamhelen förvänlas därföralllmer bedrivas utanför de traditionella högskoleinstitutionerna ochundervisningssjukhusen och i stället med förankring i länssjukvård ochprimärvård. Behov kommer atl föreligga av cenlralt och regionall stödoch samarbete liksom av lokal samverkan mellan länssjukvård, primärvård ochsamhällsmedicin. understryker nödvändigheten av eltlångsiktigt planeral och systematiserat samarbeie på olika nivåer förtillvaralagande av kunskaper och kompelens och för undvikande av dubbelarbeleoch konflikler i fråga om ansvars- och arbetsfördelning." Liknandesynpunkter framförs av som konstaterar attsamverkansnämnderna bör kunna vara en bas för flerregional samverkan iforsknings- och utvecklingsprojekt. Behovel av alt pä etl annat sätt än förankraforsknings- och utvecklingsarbetet i aktuella planerings- ochutvecklingsproblem betonas kraftfullt av flera landsting. Härvid pekas på attforskningen i ökad utsträckning måste anknytas till primärvård ochlänssjukvård. Belräffande primärvården framhåller bl.a. Ösiergöilands länslandsling all "Enligt mening är det yttersl väsentligt altforskning på basplanet, inom primärvärden, utvecklas. Genom en sådan forskningkan kunskap nås om de krav som slälls på sjukvården och om hur de modeller ochteorier som sjukvärden arbetar uiifrån faller ut i verkligheten. Landstingeihar stora förväntningar på en kraftig ulveckling av delta forskningsområde,dels med anledning av förslag om slart av egna forsknings- ochutvecklingsenheter inom primärvården, dels även med anledning av den planeradeallmänmedicinska enheten/institutionen vid del regionala hälsouniversitetet iLinköping, RHU." I detla sammanhang anför flera landsling att en ökadsatsning pä omvårdnadsforskning i anslutning till de medellångavårdutbildningarna öppnar nya möjligheter till bäde lokal anknytning ochförankring i aktuella problemområden. Bl.a. framhåller länslandsting att "anser att omvårdnadsforskningen måsteprioriteras betydligt mer , då från såväl välfärdspolitiska somsamhällsekonomiska utgångspunkter. Det finns stark anledning alt utveckla enFoU-verksamhet, som har till syfte att följa, analysera och utvärdera hälso-och sjukvården som system samt bedöma effekten av hälsopolitiska reformer ochden långsiktiga utvecklingen av befolkningens hälsa." Flera landstingbetonar alt omvårdnadsforskningen bör ges ytterligare resurser. Flera remissinstanser är kritiska till HS 90:s förslag,bl.a. till kravet på omstrukturering och omfördelning av FoU-verksamheten. Delegationen för social forskning anser att en väsentliginvändning mot det forskningspolitiska avsnittet är, selt ursamhällsvetenskaplig synpunkt, att problemen angripits inom en alltför trångram vilket kan innebära alt de breda och kanske mer oroande frågorna kommit iskymundan. 1984/85:181 91 HS 90 en tendens atl kräva mer forskning där ettulvecklingsarbete skulle vara mer adekval och innebära ett bättreresursutnyttjande. ser en risk i att man alltför ensidigl larupp de förebyggande aspekierna på forskningen. För många sjukdomar, t.ex.ledgångsreumatism, multipel skieros m.fl. saknas kunskap om bakomliggandeorsak. Här krävs fortsatt grundforskning innan man kan komma så långt som tillförebyggande åtgärder. RRV anser att en förändrad FoU-inriklning inte ensidiglfär betonas. Grundforskningens betydelse för den tillämpade forskningen börenUgt RRV också framhållas. anför att de av HS 90 föreslagnasatsningarna inte får innebära att man eftersätter grundläggande medicinskforskning där intagit en tätplals pä flera områden och resultaterhållits som på ett belydelsefulll säll ändral undersöknings- ochbehandlingsmöjligheter. Medicinska forskningsrådei (MFR) framhåller att"betydelsen av grundläggande medicinsk och lillämpad klinisk forskningför bibehållande av kvalitet i hälso- och sjukvården och för framsteg när detgäller diagnos, terapi och profylax av sjukdomar är oomstridd". MFR pekarockså på alt detta understrykes i HS 90:s slutrapport att det är"angeläget att vidareutveckla svensk medicinsk forskning så att den ävenframledes kan hävda sin ställning internationellt". Sålunda framhåller rådet vidare att "enomprioritering av MFR:s nuvarande resurser från grundläggande och tillämpadmedicinsk forskning mol en verksamhel relaterad till sjukvårdens praktiskaproblem skulle strida mot ovan relaterade mål och rycka undan grunden förförsatt utveckling av effekiiv hälso- och sjukvård. Enligt MFR:s bestämdauppfattning bör de ökade insaiserna, vilka är angelägna, ske medresurstillskott." UHÅ anför bl.a. att enligt UHÄ:s mening "äremellertid både den naturvetenskapligt och den samhällsmedicinskt inriktadeforskningen och forskarutbildningen nödvändiga. UHÄ kan därför inte dela densyn av motsatsförhållande, som HS 90 gör sig till tolk för, när man anser atten omfördelning av resurserna bör göras. När HS 90 för fram att vårdens krav i starkareutsträckning måste göra sig gällande i FoU-arbetet kan detta tolkas som att detnuvarande FoU-arbetet inte tar dessa hänsyn. UHÄ avvisar denna beskrivning avden nuvarande forskningsinriktningen. Den naturvetenskapligt inriktade medicinska forskningen -både gmndforskning och tillämpad forskning- är nödvändig för att ytterligareförbättra sjukvården och för en utveckling av de förebyggande insatserna. Ävenom en viss omdisponering sker av sjukvårdsresurserna mot en prioritering avprimärvården och dess arbetsuppgifter, kommer under överskådlig tidsjukdomsmönslret forlfarande att domineras av de stora folksjukdomarna somkräver omfattande sluten vård. Primärvärden är ocksä beroende av den utveckling som skerinom den Prop.1984/85:181 92 slulna vården och inom den kliniska forskningen ianslutning därlill, bäde vad avser kunskaper och förebyggande arbele,vårdrutiner och rehabilitering. Endasl genom en fortsatt salsning pä bådemedicinsk grundforskning och klinisk forskning och på s.k. samhällsmedicinsktinriklad forskning kan underlag erhållas för nya framsteg i vården. T.ex. inomomvårdnadsforskningens ram kommer troligen nya perspektiv och infallsvinklaratt anläggas på omvårdnadsproblem och -frågeställningar. Nya forskargrupperinom dessa områden tillför även forskningssamhällel nya erfarenheter som kanvara av värde då del gäller alt ideniifiera forskningsproblem och -områden." finner det "förvånande atlutredningen funnit att 'del krävs en omstrukturering och därmed omfördelning avFoU-verksamheten' och atl del 'är nödvändigl alt staten och andraforskningsansvariga förändrar och anpassar forsknings- och utvecklingsarbetet'som bör "starkare inriklas mot bl.a. förebyggande insatser, allmänmedicinoch andra decentraliserade vårdformer'. En omfördelning av resurser från denetablerade och enligt utredningen så framgångsrika medicinska forskningenskulle enligt Läkaresällskapels bestämda mening kunna få allvarligakonsekvenser för den fortsaita medicinska utvecklingen i vårt land. En sådanåtgärd skulle bl.a. med all säkerhet motverka en av utredningenshuvudmålsättningar, nämligen atl inlensifiera de prevenliva åtgärderna inomhälso- och sjukvården. För att dessa ålgärder skall ha förulsättning att bliframgångsrika mol exempelvis kardiovaskulära sjukdomar, cancer ochberoendeframkallande sjukdomar fordras ytterligare basal kunskap omuppkomstmekanismer, riskfaktorer och deras verkningssätt m. m. Sådan kunskapkan endast uppnås genom fortsatt satsning på kvalificerad medicinskgrundforskning. Atl bygga upp en lillämpad och målinriktad hälso- ochsjukvårdsforskning genom en omstrukturering av den nuvarandeforskningssatsningen kan leda lill att välvilliga syften motverkas. "anför identiska synpunkler.