prop · G80354 · 1984-12-31 00:00:00 — Jagvill också hänvisa till vad som har anförts om dessa frågor i 1971 årslagstiftningsärende (se prop. 1971:179 s. 41, 59 och 67). Det kan enligt minmening dock finnas anledning all ytterligare överväga dessa frågor i anslutningtill den översyn av fastighetsbildningslagsliftningen som f.n. sker genomfastighetsbildningsutredningen (Ju 1979; 11). 1984/85:54 23 brevsutredningen har framhållit (betänkandet s. 116) är enlänkbar lösning alt som villkor för avstyckning kräva alt inteckningarna istamfastigheten avlyfts från den avstyckade fastigheten. Den nya lagstiftningen om företagshypotek (se prop.1983/84: 128) är avsedd att träda i kraft . Även de nuföreslagna ändringarna i denna lagstiftning bör träda i kraft den I januari1986. Övriga lagändringar bör träda i kraft den . I enlighet med det anförda har inom jusliliedepartmenletupprättats förslag lill 1. lag om ändring i jordabalken, 2. lag om ändringi sjölagen (1891:35 s. 3. lag om ändringi lagen (1936:88) om panlsättning av lösegendom som innehaves av tredje man, 4. lag om ändringi lagen (1984:000) om företagshypotek, 5. lag om ändringi lagen (1984:000) om införande av lagen (1984:000) om företagshypotek. Förslagen bör fogas till protokollet i delta ärende sombilaga 5. 4.1 Förslaget till lag om ändring i jordabalken 6 kap. 3 § Paragrafen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4). Enliglförsta stycket skall utmätningsräntan utgå för utmätningen (ellermotsvarande) och löpa fram till medelsfördelningen. Om diskontot t.ex. höjsunder , skall en ränta motsvarande det lägre diskontot ökat tillämpas fram t. o. m. dagen för höjningen ochen ränta motsvarande det högre diskontot ökat tillämpasför tiden därefter. Av sistameningen i första stycket följer, att när sakägarförteckning upprättas - säsomär fallet vid bl.a. exekutiv auktion - hänsyn inle skall tas tilldiskontoförändringar som inträffar efter det att förteckningen har upprättats. Bestämmelsernai del nya tredje stycket innebär all tillägget inte omfattas av enpanlförskrivning i andra hand. Med en sådan pantförskrivning Prop.1984/85:54 24 avses en pantsättning av ett pantbrev som redan är belånathos någon annan kreditgivare. En pantförskrivning i andra hand kan övergå till alt gällai första hand och därmed omfatta även tillägget, om den ursprungligepanthavaren får full betalning för sin fordran. Vidare innebär bestämmelserna i tredje stycKct atttillägget inte kan göras gällande av en utmätningsborgenär, om den intecknadefastigheten tas i anspråk enligt 9 kap. 14 § utsökningsbalken eller ompantbrevet pantförskrivs till honom enligt 9 kap. 15 § utsökningsbalken. Ävenom sistnämnda pantförskrivning sker i första hand, kommer den alltså inte attomfatta tillägget. 6 kap. 7 § Paragrafen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.3). Bestämmelserna i det nya tredje stycket ger enkreditgivare rätt att i sådana fall som avses i paragrafens första och andraslycken normall föriita sig på uppgifterna i etl upp gammalteller, i fråga om förhållanden i inskrivningsregister, högst en månad gammaltgravaiionsbevis. De angivna tiderna får beräknas med utgångspunkt i tidpunktenför panträttsupplåtelsen eller, när fordringen därefter har överiåtits tillannan, i tidpunkten för den senares förvärv. Det bör framhållas att de nya bestämmelserna naturiiglvisinte hindrar all kreditgivare som har tillgång lill terminaler, som är anslutnafill inskrivningsregistret, använder dessa vid ägarkontrollen. Användningen avuppgifter från sådana terminaler sker emellertid på mottagarens risk (se prop.1973: 13 s. 49). En annan sak är att vissa kreditgivare är skyldiga att skaffain gravaiionsbevis i läneärenden enligl särskilda föreskrifler. 6 kap. 7a § Paragrafen, som är ny, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3). Den ger kreditgivaren ett förstärkt godlrosskydd dåny kredit upptas efter det att panträtt har upplåtils till säkerhet förframtida fordran eller då lån flyttas över eller konverteras på normalavillkor. I avtal om fastighetslån ingår ofta en klausul sominnehåller att det eller de pantbrev som lämnas som säkerhet för lånet ävenskall utgöra pant för de övriga förbindelser för vilka låntagaren kan komma atthäfta i förhällande till kreditgivaren. Bestämmelserna i första stycket avserframför allt sådana generella pantförskrivningar. Men bestämmelserna ärsamtidigt sä allmänt avfattade att de omfattar alla situationer då elt pantbrevöverlämnas först och fordringen uppkommer senare, t. ex. dä pantbrevet ges intill en kreditinstitution i samband med låneansökan och lånet betalas ut en liddärefter. Angående frågan när en fordran skall anses ha uppkommithänvisas till betänkandets. Prop.1984/85:54 25 När fordringen i fall som första stycket reglerarsedermera uppkommer gör kreditgivaren ett godtrosförvärv av panträtten pågrundval av sin urspmngliga ägarkontroll, oavsett hur läng tid efter denna somfordringen uppkommer. Först i och med att kreditgivaren fär kännedom om att etlägarskifte har ägt rum upphör möjligheten till godtrosförvärv av panträtt pågmnd av bestämmelserna i detta stycke. Vad nu har sagts gäller enligl andra stycket även vidöverflyttning eller konvertering av lån utan några andra ändringar än sådanasom normall förekommer vid fordringsutbyten av det slag som del är fräga om(jfr betänkandet s. 175). Nägon ersättning av stadsmedel till den rättefastighetsägaren kan inte ulgå i samband med sädana godtrosförvärv som avses idenna paragraf (jfr 18 kap. 4 § JB). 18 kap. 8 § De nya bestämmelserna i andra stycket innebär att reglernai 6 kap. 7 § tredje stycket och 7a § om god tro med avseende pä vem som ärfaslighetens ägare ocksä blir tillämpliga när det är fräga om god tro medavseende på en anteckning i fastighetsboken eller inskrivningsregistrelangående en omständighet som inskränker ägarens rätt att upplåta panträtt ifastigheten. Andra punkten innehåller övergångsbestämmelser till de nyabestämmelserna om utmätningsräntan i 6 kap. 3 § första stycket JB. Äldre bestämmelser som innebär att utmätningsräntan är tioprocenl skall tillämpas, om utmätningsförfarandet (eller motsvarande) harinletts före ikrafträdandet. Äldre bestämmelser skall också tillämpas under enövergångsperiod av tre är från ikraftträdandet, men då förutsätts det etlsärskilt yrkande härom. Tredje punkten innehåller övergångsbestämmelser lill denya bestämmelserna i 6 kap. 3 § tredje stycket JB. De nya bestämmelsernagäller inte, om utmätningen eller pantförskrivningen i andra hand har skettföre ikraftträdandet. I fråga om panlförskrivning i andra hand blir därvidavgörande när själva förskrivningen har ägt rum. Tidpunkten för underrättelsentill förstahandspanlhavaren om förskrivningen lorde däremol sakna betydelse(jfr NJA 1982 s. 336). 4.2 Förslaget till lag om ändring i sjölagen Paragrafens ändrade lydelse innebär att presumtionen omkännedom i fräga om vad som har införts i skepps- eller skeppsbyggnadsregistretinle skall gälla sådana fall som regleras i den nya 269 a §. Prop.1984/85:54 26 Paragrafen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.4). Jag hänvisar också till vad som anförts vid 6 kap. 3 § JB. Paragrafen, som är ny, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3). Jag hänvisar ocksä till vad som anförts vid 6 kap.7a § JB. Någon ersättning av statsmedel till den rätte ägaren kaninte utgå i samband med sädana godtrosförvärv som avses i denna paragraf (jfr349 § i lydelse enligl SFS 1975: 1289). Paragrafen, som är ny, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.5). Av paragrafens ordalydelse framgår att endast inteckningarsom gäller i samma myntslag kan sammanföras. Vad som sägs om samma myntslag fåranalogt anses tillämpligt på s.k. Poincaréfrancs och de av Internationellavalutafonden använda särskilda dragningsrätterna, SDR (jfr prop. 1982/ 83:159och SFS 1983:699 som träder i kraft den dag regeringen bestämmer). Övergångsbestämmelserna överensstämmer med vad somföreslagits beträffande JB med de jämkningar som föranleds av de förhållandensom gäller i fråga om skepp och skeppsbyggen. 4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen om pantsättningav lös egendom som innehaves av tredje man Lagen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt2.5). Lagens andra mening innehåller en ny bestämmelse ompantbrev. Bestämmelsen innebär att det tidigare kravet på företeende av enskriftlig handling som visar att panträtt har ulfästs ersätts med en skyldighetför andrahandspanthavaren att underrätta förstahandspanlhavaren om pantutfästelsenskriftligen eller på annat från bevissynpunkt likvärdigt sätt. Med sistnämndauttryck avses telex o. dyl. men även dataöverföring, om den kan ordnas betryggande. Ett pantbrev kan pantförskrivas till flera borgenärer somenligt pant-rätlsavtalen skall ha panträtt efter varandra. Den rangordning somhar beslåmts vid panlförskrivningen rubbas inte av att underrättelserna ompantförskrivningarna till förstahandspanlhavaren sker i annan tidsföljd (se NJA1982 s. 336). Den nya bestämmelsen i lagens andra mening bör tillämpasanalogt då del är fråga om elt företagshypoieksbrev (jfr prop. 1983/84:128 s.113). 1984/85:54 27 4.4 Förslagettill lag om ändring i lagen om företagshypotek Paragrafenhar behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4). Jfr ävenspecialmotiveringen till 6 kap. 3 § JB. 4.5 Förslagettill lag om ändring i lagen om införande av lagen om företags Ändringarnai 10 § första stycket och 11 § är redaktionella och föranledda av att 2 kap. 5§ lagen om företagshypotek har fått ett nytt fjärde stycke. Till 10 § har fogats ettnytt tredje stycke enligt vilket hindret i 2 kap. 5 § fjärde stycket i lagen omföretagshypotek mot säkerhelsförskrivning i andra hand av tillägg tillföretagshypoieksbrev inte gäller, om andrahands-förskrivningen har skett föreikraftträdandet av lagen om företagshypotek. Jaghemställer alt lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring i jordabalken, 2. lag om ändring i sjölagen(1891:35 s. 3. lag om ändring i lagen(1936:88) om pantsättning av lös egendom som innehaves av iredje man, 4. lag om ändring i lagen(1984:000) om företagshypotek, 5. lag om ändring i lagen(1984:000) om införande av lagen (1984:000) om företagshypotek. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop.1984/85:54 28 Enligt de regler om faslighetspanträtt som gällde företillkomsten av jordabalken (JB) var den handling som begagnades förpantsällningen ett skuldebrev (praktiskt taget alltid av löpande natur), vilketgenom beslut av inskrivningsdomaren hade tillagts rätt till betalning urfastigheten med viss förmånsrätt (inteckning). I doktrinen karakteriseradesdenna betalningsrätl, förkroppsligad i inteckningsreversen, som en"sakrätlslig fordran" (). Inteckningsreversen utnyttjades förpanlsättning i regel på del sättet att den pantförskrevs, i likhet med lös sak,såsom säkerhet för en särskild s. k. omslagsrevers, som innehöll de speciellavillkoren för lånet. - Ordningen var behäftad med vissa risker förfastighetsägaren. Den allvarligaste var nog, att i lånevillkoren brukadestipuleras alt panten, inteckningsreversen, kunde realiseras som lös pant genomförsäljning under hand. Detta kunde leda till elt oförmånligt resultat förgäldenären. Borgenären avräknade pä sin fordran endast det belopp som han fickut vid försäljningen av inteckningsreversen medan den som köpte reversen fickbevaka inteckningens hela belopp vid en exekutiv auktion på fastigheten oavsettvad han hade betalat för intecknings-reversen. Även i andra sammanhang kundeinteckningsreversen komma att uppträda som självständigt fordringsbevis, till skadaför fastighetsägaren. Genom jordabalksreformen ville man råda bot på dessasvårigheter. Den nya konstruktionen innebär, att inteckningshandlingen intelängre är etl skuldebrev utan etl av inskrivningsmyndigheten utfärdat särskiltpantbrev, tillkommet på grundval av inteckningsbeslutet. Inteckningen innebär,att vid fördelning av realisationsmedel - oftast efter exekutiv auktion -utdelning på pantbrevet skall beräknas för del belopp vara inteckningen och detdäremol svarande pantbrevet lyder. som sådant har inget ekonomisktvärde; det är inte något värdepapper. För all panträtt skall uppkomma krävs altpantbrevet överlämnats som pant för en fordran. Tre moment är alltså avgörande;fordran, pantförskrivning och tradition. Det är bara fastighetsägaren som har rätt all pantsätta.Godtrosregler kan dock i viss utsträckning medföra, att pantsättningen blirgällande, trots att någon annan än fastighetsägaren utfört pantsällningen. Iövrigt gäller beträffande pantsätlningens genomförande i stor utsträckninglösörepanlrät-tens regler. De nya panträttsregler som sålunda infördes genom JBkopierades inom sjörätten genom lagändringar som trädde i kraft . Ilufträtten gäller fortfarande den gamla ordningen med inlecknade skuldebrev,men enligt förslag av en särskild utredning, SOU 1976:70, skall i stort settregler som Prop.1984/85:54 29 svarar mot JB:s och sjölagens bestämmelser införas ocksä ilufträllen. Det har emellertid visat sig, alt de nya reglerna har endel ganska allvarliga brister. I första hand gäller detta sjörätten. I inskrivningsväsendel på sjörättens område (inskrivningav äganderätt och inteckning) är databehandling fullt genomförd. Inom landetfungerar systemet tillfredsställande, men svårigheter uppstår i internationellaförhållanden. Om ett pantbrev i skepp skall pantsältas i utlandet, måstekreditgivaren för att vara på den säkra sidan förvissa sig om att panlsättareni pantsättningsögonblicket är inskriven som ägare i del svenska registret.Sådan information kan emellerlid av lekniska skäl inte tillhandahållas omgåendefrån registret. Detla är ett allvarligt hinder för ett effektivt utnyttjande iutlandet av svenska pantbrev i skepp. Men vissa tillämpningssvårigheter sammanhängande med attdel bara är ägaren som kan pantsätta har också visat sig föreligga inomfastighetsrätten. Dessa komplikationer var visserligen till en del förulseddavid jordabalkens tillkomst, men nackdelarna har nog visat sig vara större änman då tänkte sig. Som nämnts är det endast fastighetsägaren som harrätt att begagna pantbrevet för pantsättning. Godtrosregler medför dock, att enpantsättning kan bli gällande, även om annan än fastighetsägaren gjortpanlsättningen. Överlåter en ägare sin fastighet, är det den nye ägaren som ärbehörig pantsättare, men om den gamle ägaren - obehörigen - pantsätter eltpantbrev som han av en eller annan anledning har kvar möjligheten alt förfogaöver, kan pantsättningen bli gällande, om kreditgivaren är i god tro. Vem somär ägare skall framgå av fastighetsboken, men inskrivningsväsendet, som pådetta område forlfarande i större delen av landel sköts manuellt, arbetar meddelvis ganska långa eftersläpningar, så att informaiion om lagfart för en nyägare på sina håll inte blir tillgänglig förrän efter lagfartsbeslutet.I förarbetena lill JB har därför sagts ifrån, att en kreditgivare i allmänhetfår anses vara i god tro, om han litar på äganderättsupplysningar i ettgravaiionsbevis som är mindre än . Detta är emellertid baraett motivuttalande, och därtill kommer alt inskrivningsväsendet undan för undanläggs upp på dala och att betydande osäkerhet då har uppstått om vad som skallgälla när databehandling tillämpas. Skall m. a. o. sexmånadersregeln gällaockså i sådana fall? Inom kreditväsendet tillämpas i stor utsträckning enordning med s. k. generella . Särskilt slörre företag lämnar ofta lillkreditgivaren (banken) handlingar av olika slag: pantbrev i fastigheter ochskepp, företagsinteckningar, akfier och obligationer som säkerhet för enkredit, vilken efter omständigheterna fluktuerar till storleken; den utnyttjastid efter annan efter medgivande av kreditgivaren till större eller mindre del.Detla är ett typiskt exempel på pantsättning för fordran som ännu inteuppkommit. Som fömt nämnts krävs för giltig pantsättning dels att det finns enfordran dels att pantbrevet pantförskrivits för denna fordran dels slutligenatt pantbrevet överlämnats till långivaren. Vad händer nu vid en generellpantsättning, om ägarväxling sker, innan krediten tas i anspråk genom höjningav kreditbeloppet? Skall fordringen anses ha uppkommit först i och med attkreditbeloppet höjts? I så fall måste principiellt kreditgivarens undersökningav vem som är behörig pantsättare hänföra sig till denna Prop.1984/85:54 30 Det skulle bli ett mycket betungande arbete förbanker och andra kreditgivare att hålla reda på möjliga ägarväxlingar i dessafall. I förarbetena till JB uttalades med tanke på dessa situationer, att omkreditgivaren, när krediten lades upp, hade gjort vederbörlig efterforskning avvem som var rätt pantsättare, så behövde han för att pantsättningen ifortsättningen skulle vara giltig inte företa någon ny undersökning varje gångkreditbeloppet höjdes utan han kunde avvakta att han fick en direktunderrättelse om ägarskifte. Detta är emellertid bara ett motivuttalande. Ipraktiken är man osäker om räckvidden; dessutom finns det "framtidafordringar" av olika slag. Del är t. ex. ingalunda säkert, attcheckräkningskrediter skall behandlas på samma sätt som de nu behandladegenerella pantsättningarna. Ändringar i fastighetsindelningen medför också svårigheternär det gäller att avgöra, vem som i egenskap av fastighetsägare är behörigpantsättare. Främst har avstyckningarna här stått i blickpunkten. Efteravstyckning blir ett pantbrev, som utfärdats på gmnd av inteckning istamfastigheten, att betrakta som en gemensam inteckning, gällande i bådestamfastigheten och den avstyckade fastigheten. Det finns då (om avstyckningenöverlåtits) två ägare, och båda måste medverka vid pantsättningen, om dennaskall omfatta såväl stamfastighet som avstyckning. Godtrosförvärv kan dock,liksom i andra sammanhang, inverka på bedömningen. Här kan uppkomma egendomligaförvecklingar ledande till osäkerhet i rättstillämpningen. Den nu lämnade redogörelsen visar, att den f. n. gällandeordningen inte är i alla delar tillfredsställande. Framför allt inom sjörättenär det nödvändigt att något görs för att tillgodose kraven på ett fungerandepantsättningssys-tem. Emellertid har bankerna och andra kreditgivare framförtmycket bestämda önskemål om att, för praktikabilitetens skull, sammapantsättningsregler bör gälla inom fastighetsrätten, sjörätten och lufträtten.Utredningen har funnit, att dessa önskemål rimligen måste tillgodoses, och hardärför utarbetat regler som skall kunna tillämpas på alla tre områdena. De nackdelar som är förbundna med gällande ordning hänförsig, som framgår av det föregående, i stort sett till frågan om vem som skalläga förfoga över pantbrevet för pantsättning. Därvidlag måste för att olägenheternaskall kunna elimineras en större flexibihtet eftersträvas. Det är olyckligt,att pantsättningsbefogenheten har bundits till ägarens person så hårt som sketti gällande rätt. Å andra sidan har utredningen inte velat gå fillbaka till denäldre ordningen, där inteckningshandlingen var ett värdepapper av (nästanalltid) löpande natur, med de risker som var förbundna därmed. Utredningen harvelat behålla pantbrevet, sådant det nu är konstruerat. innebär attpantbrevet, försåviit del ej är ägarhypotek, inle skall kunna göras gällande idet exekufiva förfarandet annat än i samband med en fordran för vilken det ärpantsatt. Däremot skall rätten att förfoga över pantbrevet för pantsättning (pantsättningsbefogenheten)enligt utredningens förslag vara överlåtbar, och innehavet av pantbrevet skall,i godtroshänseende, utgöra en presumlion för att innehavaren har behörighet attpantsätta, antingen i egenskap av ägare till den intecknade egendomen eller iegenskap av den som fått pantsättningsbefogenheten till sig överlåten. Prop.1984/85:54 31 Om parternas avsikt är att den som fållpantsättningsbefogenheten på sig överlåten realiter skall agera föröverlåtarens räkning, kan överiåtelsen, om man så vill, betraktas som enfullmakt av speciellt slag (fiduciarisk överlåtelse). Den är såtillvidaoåterkallelig all den är bindande gentemot singularsuccessor i äganderättentill den intecknade egendomen. Men överlåtelsen av pantsättningsbefogenhetenkan givetvis också innebära en reell ekonomisk transaktion, nämligen om den gårut på alt mottagaren skall ha räll alt utnyttja det ekonomiska värde som rätlenalt pantsätta utgör. - För alt s. k. återpantsättning skall omöjliggöras -vilket är etl bestämt önskemål -bör lagen innehålla ett uttryckligt förbud motatt pantsättningsbefogenheten överlåts till någon som är panthavare. På dettasäll anser sig uiredningen komma tillrätta med svårigheterna inom sjörätten.Skeppels ägare överlåter pantsättningsbefogenheten till den som skall företrädahonom i utlandet gentemot den utländske kreditgivaren. Reglerna innebär, attdenna överiåtelse blir bindande, även om skeppet till äventyrs undermellantiden skulle överlåtas. Vad kreditgivaren behöver förvissa sig om - genomgravaiionsbevis eller liknande - är att den som gjorde överiåtelsen avpantsättningsbefogenheten var ägare till skeppet föröveriåtelsen av befogenheten. För detta ändamål behövs ingen aktuellinformation från det . - Är fråga om panlsättning av eltskepp som tillhör ell parirederi, kan partredarna med fördel överiåta sinpantsättningsbefogenhet till huvudredaren, varefter denne i sin tur utfärdarfullmakt för den som skall företräda rederiet gentemot kreditgivaren. Genom den nu beskrivna anordningen kommer man ocksåtillrätta med vissa av svårigheterna inom fastighetsrätten. Om innehavet avpantbrevet innebär en presumlion för all innehavaren är behörig, behövs för dengoda trons skull principiellt inte någon efterforskning i fastighelsboken.Spörsmålet om den goda tron reduceras lill frågan huruvida innehavaren avpantbrevet är trovärdig. För alt undvika osäkerhet i denna del - särskilt medhänsyn fill övergången till databehandling - innehåller förslaget emellertid enuttrycklig regel om alt borgenären inte är skyldig alt kontrollerapantsättarens behörighet med hjälp av fastighetsboken (inskrivningsregistret),om det inte finns särskild anledning att misstänka, att pantsättaren saknarrätt alt pantsätta pantbrevet. Åven för sjörättens del innebär denna regel ensäkerhetsventil. - Särskill vad avser fastighetsrätten räknar utredningenemellertid med att förfarandet vid upplåtelse av panträtt enligt utredningensförslag i praktiken inle kommer att avvika myckel från vad som tillämpasbelräffande kontrollåtgärder från kreditgivarens sida. Av olika skäl kan dennenämhgen i regel inte underiåta att i fastighetsboken (registret) efterforskavad där införts bl. a. i fråga om äganderättsförhållandena. Skulle emellertid enobehörig pantsättare på grund av god tro hos borgenären lyckas fåtill stånd en giltig panlsättning, kan under vissa förutsättningar enligtförslaget ersättning utgå av statsmedel. I fråga om avstyckningarna föreslår uiredningen enspeciell regel innebärande att stamfastigheiens ägare kan förfoga överpantbrev, som lagits ut i den odelade fastigheten, utan samtycke av ägaren tillden avstyckade fasligheten. Befrielse från gäldsansvar för sistnämnda fastighetfår här likaväl som när fråga är om pantsättning som ägt rum föreavslyckningens tillkomst Prop.1984/85:54 32 ske genom relaxalion. att den sålundaföreslagna ordningen kan bli av viss betydelse bl. a. för skogsbolagen medderas många avslyckningar, eftersom kreditgivaren i fortsättningen inte behöverhålla reda på viika avslyckningar som skett efter inteckningens meddelande. Delförtjänar också nämnas att omsättning av checkräkningskredil, för vilkenpantbrev utgör säkerhet, kan ske ulan att banken behöver ta hänsyn till omnågon avstyckning från den intecknade fasligheten ägl rum . Beträffande de generella hypoteken och överhuvudlagetpanträtt för fordran som ännu inte uppkommit innehåller förslaget en uttryckligbestämmelse avsedd att undanröja risken för missförstånd.