prop · G803226 · 1984-12-31 00:00:00 — I andra stycket anges de avvikande bestämmelser som gällerför koncessionssamebyarna och dess förvallning jämfört med de vanligasamebyarna och deras förvaltning. Punkt 1 har sin motsvarighet i gällande rätlbortsell från att ordet skötesrenägare bytts ut mot uttrycket "ägare avskölesrenar". Punkl 2 innebär att koncessionshavamas inflytande stärksgenom att rensköiande medlem tillerkänns en röst för varje påbörjai tjugotalrenar. Koncessionshavaren får enligl punkt 3 befogenhet att anslälla arbetskraftför skötseln av renarna. Koncessionshavaren skall till skillnad från vad somgäller nu vara ledamot av styrelsen. Finns del flera koncessionshavare inom enby skall ålminstone en av dem vara ledamot av styrelsen. Motiven tilländringarna har angetts i avsnill 2.5 och 2.6. 1 beslut varigenom koncession beviljas skall anges 1. koncessionsområdet, 2. flyttningsvägssträckning, 3. det högstaantal egna renar respektive skötesrenar som koncessionshavaren får hålla inomomrädet, 4. i vad månkoncessionshavaren har rätt att anlägga stängsel, uppföra byggnader och tagavirke inom koncessionsområdet, 5. de villkor iövrigt under vilka renskötseln fur bedrivas. Ägare av skötesrenar får lämna högst trettio renar ivinterhjorden för varje hushåll i koncessionshavares vård. I första slycket har endast gjorts den ändringen atl nugällande bestämmelser i punkterna 3 och 4 har förts samman under en punkt, därdet anges 1984/85:226 22 koncessionsbesiulel, såsom regelmiissigi sker iprakliken. skall innehålla uppgifl om del högsia anlalel egna renar resp.skölesrenar som koncessionshavaren fär hålla inom koncessionsområdel. Enligt andra siyckei, som är nytt, begränsas del anta!renai' som ägare av skölesrenar fär liimna i koncessionshavares värd. ,'\niale!begränsas lii! högsi irellio lenar i vinlerhjorden för varje hushall. I dettaantal ingär även kalvar oavsett älder. Begriinsningen gäller samfliga i 85 §försia siyckei i -3 angivna personkaiegorier liksom för iigare eller brukare avjordbruksfastighet som ligger inom flera koncessionsomräden. Regeln harbehandlas i avsnitt 2.4. Där framgår även vad som avses med vinlerhjorden. Denna lagiräder i krafi den . Bestämmelsen i85 § andra stycket tillämpas även om ansökan om koncession har gjorts föreikraftträdandet. En ägare av skötesrenarsom vid lagens ikraftlrädande äger eller bmkar jordbruksfastighet inom ettkoncessionsområde men som inte är bosatt inom omrädei eller eljesi påfastigheten får inte ha skölesrenar i koncessionshavares vård efter dentidpunkt som lantbruksnämnden bestämmer. Delsamma gäller, i fråga omövertaliga renar, ägare av skötesrenar som vid lagens ikraftlrädande har flerskötesrenar i koncessionshavares vård än som anges i 88 § andra stycket. Lantbmksnämndenfår bestämma den tidpunkt efter vilken renskötselberätligad som biträderkoncessionshavaren i renskötseln men som har annat huvudsakligt förvärvsarbeteinte längre får ha renar i samebyn. gällande koncessioner löper ut den 31 december 1985.Beslut om koncession för tiden därefter meddelas av lantbruksnämnden . Det är därför lämpligt att den nya lagen träder i kraft den I december1985 så att den ändrade lagen kan beaktas vid prövning av koncession för tidenefter . Den nya bestämmelsen om grundema för koncessionsprövningeni 85 § andra stycket skall enligl punkt 2 tillämpas även påkoncessionsansökningar som görs före ikraftträdandet. Enligl punkt 3 kan lantbmksnämnden medge att sådana ägareav skötesrenar som inle uppfyller det bosättningskrav som föreskrivs i 85 §första stycket 1 eller som har flera renar än som föreskrivs i 88 § andrastycket far ha skötesrenama kvar i koncessionshavares vård under enövergångstid. Sådan dispens får enligt punkt 4 också ges för renar ägda avrenskötselberättigad som biträder koncessionshavaren i renskötseln men som harannat huvudsakligt förvärvsarbete. Jaghemsläller au lagi'ädels yuraiide inhämtas över förslagel lill iag om ändring irennaringslagen (197! Regeringenbeslular i enlighel med föi'edragandens hem.siiillau. 1984/85:226 24 Sanimanfaltning av betänkandet (Ds Jo 1984:2) Koncessionsrenskötseln Enligl utredaren finns del f.n. inte skäl all avvecklakoncessionsrenskötseln inom nägol av de nio nuvarande koncessionsomrädena.Näringen har belydelse från regionalpolitisk synpunkt. Den bedrivs inomglesbygder i , där arbetslösheten är högre än i någon annan delav landel. Koncessionsrenskötseln ger enligt arbetstillfällen sommotsvarar åtminstone 40 å.-sarbeten. Näringen ger koncessionsha-vama (samerna)sysselsättning och inkomster. Den ger skölesreniigarna (markägama) etllillskotl till försörjningen, "kött i grytan och ibland en slant ibörsen." Näringen kan dessutom sägas vara av viss social belydelse:ortsbefolkningen är intresserad av näringen och samlas ofia vid bl.a. slakt,kalvmärkning och renräkning. Ölägenheterna för andra areella näringar är f. n.förhållandevis små. Uiredaren anser atl det finns anledning att revideragällande bestämmelser om koncessionsrenskötseln i två avseenden. Dels börkoncessionshavamas ställning i byama stärkas. Dels bör regionalpolitiskasynpunkter ges störte vikt än f. n. För att stärka koncessionshavamasekonomiska ställning och deras ställning i övrigt i förhållande till markägamaföreslås bl. a. att markägamas renantal skall begränsas och koncessionshavamasrenantal ökas, all koncessionshavamas ansvar för renskötselns bedrivande skallutvidgas och preciseras och att koucessionshavama obligatoriskt skall ingå somledamöter i samebyarnas styrelser. Av sociala skäl föreslås att enkoncessionshavare vars koncession upphör av åldersskäl eller hälsoskäl e.d.skall ges möjlighet att ha skölesrenar i byn även om han inle äger någonjordbmksfastighet inom området. Detsamma bör gälla för en avlidenkoncessionshavares dödsbo. Av regionalpolitiska skäl föreslås bl.a. att rättenatl inneha skötesrenar skall förbehållas sådana ägare av jordbmksfastighelersom är bosatta inom koncessionsområdel. Utredaren tar också upp jakt- och fiskefrågor samt fråganhur en avveckling av koncessionsrenskötseln bör ske för den händelse delskulle visa sig alt koncessionsrenskötseln inom en eller flera byarmedför alltför stora olägenheter för andra näringar. Lag om än(jriri£ji_j;im!i.Ci['Jii.L'LSiin-L :-t57) Häriaenoro föresirivsatt 85, 86 oc!i 88 5 rennäriiiuslgei(1971:437) skall f.s nedan angivna lydelse. är renskötselberiittigad kan få tillstånd (koncession) att driva renskötsel i nedanför lappmarks-gr"änsen inom område där renskötsel av älder förekommer under hela Sret.Koncession kan innefatta rätt att mottaga skötesrenar från ägare eller brukare avjordbruksfa5tig!iet Inom koncessionsområdet. Den son; är renskötselberättigad kan få tillstånd (koncesiion) att driva renskötsel i nedanför lappmarksgränsen inom område där renskötsel av ålder förekomier . Koncession innefattar rätt för koncessionshavaren att drivarenskötsel med egna renar och med skötesrenar som tillhör 1. den som är bosatt inom kon-cessionsomrädet och där äger eller brukar jordbruksfastighet, 2. den som har haftkoncession inom området och inte övergått till annat huvudsakligt förvärvsarbete eller efterlevande makeeller underårigt barn till avliden sädan koncessionshavare. Koncession får lämnas endast om fortsatt renskötsel inom omrädet är till gagn för ortsbefolkningen och endast omden Koncession får lämnas endast om fortsatt renskötsel inom området är till övervägande nytta för orten cch endast om den som som söker koncession kan anta- söker koncession kan antagas gas ko\6 att drivarensfeötself» kowna att driva renskctselr\ p?. på ett ändamålsenligt sätt. ett ändamålsenligt satt. Koncessionmeddelas för vis. '; tid, högst tio Sr. För renskötseln inom konces-sionsoiiiråde skall finnas sameby. Medlem i sådan sameby ärkoncessionshavaren, dennes make och hemmavarande barn, renskötselberättigadsom biträder koncessionshavaren i renskötseln och ägareav skötesrenar inom koncessionsområdet. Bestämmelserna om sameby och dess förvaltning gälleri till-lämpliga delar 1 fräga om sameby förkoncessionsrenskötseln. Skötesrenagare anses därvid som renskötande medlem. Koncessionshavarenleder under styrelsens inseende renskötselninom byn. För renskötseln inom konces-sionsomrSde skall finnas sameby.Medlem i sådan sameby är koncessionshavaren, dennes make och hemmavarandebarn och "ägare av skötesrenar inom konces-sionsomrädet. Bestämmelserna om sameby och dess förvaltning gälleri till-lämpliga delar i fråga om sameby förkoncessionsrenskötsel med följande avvikelser. Skötesrenägareanses som renskötande medlem. Renskötande medlem har 1 frägor som avses 1 59 § 2 en röst för varje påbörjat tjugotalrenar som enligt gällande renlängd innehas av honom. Koncessionshavaren eller, om det finns flera, en av demskall vara ledamot av styrel-sen. Han leder renskötseln inom byn och anställerden arbetskraft iioiii l;ehövas för ren-skötseln. Ö8§ 1 beslut varigenom koncession 1 beslut varigenom koncession beviljas skall anges beviljas skall anges 1. koncessionsområdet. 1. kcncessionsområdot. 2. flyttvägs sträckning, 2. flyttvägs sträckning, 3. dethögsta antal renar som får hållas inom koncessionsom-rädet, 3. det högsta antal egna renar respektiveskötesrenar som koncessionshavaren får hålla inom omrädet. 4. om och till vilket antal £. i vad mån koncessionshavaren uppföra byggnader och taga virke inom koncessionsområdet, S. de villkor i övrigt under vilka renskötseln får bedri- koncessionshavaren får mottaga har rätt att anlägga stängsel, i vad män koncessionshavaren har rätt att anlägga stängsel, virke inom koncessionsområdet, vas. 6. de villkor i övrigt under vilka renskötseln får bedrivas. Skötesrenägare fär äga högst tjugo renar för varje hushåll, årskalvar ej inräknade. Denna lag träderi kraft den J . Bestämmels'jn i 8B I andra stycket tillämpas doci-. ävenon ansökan om koncession har gjor-ts före ikraftträdandet. En skötesrenägsre som vid lagens ikraftträdande 'éqereller brukar jordbruksfastighet inora ett koncessionsområde men som dl inte är bosatt inom omrädet skall göra sig av med renarna inom dentid som lantbruksnämnden bestäiiimer. Detsamraa gäller skötesrenägare som vid lagens ikraftträdande ägerflera renar än som anges i 88 s andra stycket. Förteckning över remissinstanserna ocli sammanställning avremissyttrandena över betänkandet (DsJo 1984:2) Koncessionsrenskötseln Eflerremiss har yttranden över beiänkandei avgetls av lanlbruksstyrelsen.arbetsmarknadsstyrelsen, slatens naturvårdsverk, domänverket, kammarkollegiei,länssiyrelsen i , för koncessionssamebyama iNorrbollens län, , Same Älnam, ,Svenska laniarbeiareförbundel och . Lanlbmksslyrelsenhar bifogal yllrande från lantbmksnämnden i Norrbollens län ocharbelsmarknadsslyrelscn från länsarbelsnämnden i Norrboltens län.Länssiyrelsen har bifogat yttranden från , , Över-ktdix ochÖvertomeå kommuner. har bifogal yttrande frånNorrbotiens läns jaklvårdsförening. Däruiöver har inkommit yttranden frånMuonio sameby och Saminuorra. Lantbmksstyrelsenanser i likhei med ulredningen och lantbmksnämnden i att det f.n. inte finns skäl att avveckla koncessionsrenskötseln inom något av de nionuvarande koncessionsområdena. Möjlighelen atl slå samman de minstakoncessionsbyarna lill större och bärkraftigare enheter bör dock eftersträvas. Ienlighel med utredningen anser att koncessionsrenskötselnbör la finnas kvar. Den begränsade sysselsättning som näringen medför utgörändå en värdefull del i en region där alternativa sysselsättningsmöjligheter ärstarki begränsade. Styrelsen vill vidare betona betydelsen av ett fortsattnära samarbete mellan berörda intressen för atl motverka att allvariigamotsättningar uppstår mellan koncessionsrenskötseln och andra areellanäringar. Intressemotsättningamameilan koncessionsrenskötseln och naturvården är begränsade. Prop.1984/85:226 30 Rovdjursfrågoma har i förhålliinde lill dci övrigiircnsköiselomiådci underordnad belydelse. Nalurvärdcns anspråk p:°iskyddsområden hur inom koncessionsrcnsköiselouiråilet varil beei'ånsiii ochkunuiil lillgodoses i samförslånd. Fasla anläggningar som rensiiingsel o. dyl. har varilföi'cmål för samri"id varvid naturvfirdsinii"essei bciikiats. .Ml slopa koncessionsrcnsköiseln och ei-sättu den medandiii rcnsköisel-former innebär ingen fördel för naiurvårdsinlicssei. Ur de synpunkier nalurvårdsverkel har all förelräda finnsdärför ingen erinran mol all koncessionsrcnsköiseln bibehålls. De föresliignarcgcländ-ringama är i övrigl så långl verkei kan bedöma väl moliverade ochunderbyggda. Nalurvårdsverkel tillstyrker däiför all i beiänkandeiföreslagna ålgärder genomförs. Domänverkcl finner inga bärande skäl att avvecklakoncessionsrenskötseln inom nuvarande koncessionsområden. Inom dessa områdenär arbetslösheten stor och näringen ger elt icke obelydligl lillskotl tillsysselsättningen. En förutsättning för beviljande av koncessioner är dock attvillkoren markeras lika tydligt som lidigare saml all gällande reglerovillkorligen måsle följas för att renskölseln skall fä bedrivas. motsätter sig den utveckling som framför, nämligen atl koncessionsrenskötseln avvecklas ochatt markema används till vinlerbete av angränsande samebyar. Detta skulle varaen utveckling som icke är önskvärd från skoglig synpunki. Koncessionsrenskötseln skiljer sig från annan rensköiseldärigenom atl den för sitt fortbestånd är beroende av att den är lill gagn förortsbefolkningen, dvs. i sak för markägama inom koncessionsområdet. Någonobe-flngad rätt flll renskötsel inom koncessionsområdena föreligger alltså inteenligt rennäringslagen. Utredningen visar att koncessionshavama och markägama ihuvudsak är överens om att koncessionsrenskötseln bör beslå. finns inom koncessionsbyarna ca 16000 renarvilket i stort motsvarar betesresursema inom området. 1 länets handlingsprogramför rennäringen har antagils atl behovet av arbetskraft i näringen kan angestill en årsarbetare per 350 renar. Prop.1984/85:226 31 fränsysselsäliningssynpunkl ca 4.5 årsarbelare. .Arbelsiilinillcna är i huvudsaklokaliserade lill den exiremit glesbygden Med hänsyn hänill ärarbeislillfällena saiskill angelägnu eftersom de bidiiir lill iill upprållhållaell sviktande näringsliv. Fränkonkurrerande markanvändningsintressen har vid ett flcrial lillfaller: anfönsall fördelarna av k(incessionsrenskölseln ej uppväger de nackdelar som åsamkasövriga nänncai' i områdel. Särskili har den negativa inverkan på jord- ochskogsbrukel fi"amhå!lils. De slora satsningar som äjoiis på jordbruk ochbärodlincar inom vissa delar av koncessionsområdel liksom den fortgåendeutvecklingen inom skogsbruket har medfört att moisättningama mellankoncessionsienskötseln och dessa näringar ökat. Motsättningarna har blivil såslora atl krav rests på ett totalförbud mol renskötsel inom vissa delar avområdel, bl. a. från kommun. Enligtlänsstyrelsens uppfattning finns möjligheter atl i stor utsträckning elimineradessa motsättningar. För alt della skall vara möjligl måsle dock beslämmelsemaom koncessionsrenskötseln ulformas så atl beviljande myndighet har möjlighetatt styra ulvecklingen och föreskriva härför erforderliga villkor. Nuvaranderegler medger atl i samband med koncessionsprövningen villkor kan föreskrivassom kan medverka till att överbrygga intressemotsättningama. Koncessionsrenskötselnbygger på ett samspel mellan skötesrenägarna, dvs. ägare eller bmkare av jordbmksfastighelerinom koncessionssamebyn, och renskölama, dvs. Markernanedom lappmarksgränsen kan nyttjas för renskötsel och i gengäld far markägamamöjlighet att ha skötesrenar hos koncessionsinnehavama och möjlighet attpåverka renskötselns utformning. Ett sådant samspel är enligt länsstyrelsensmening en grundläggande fömtsättning för koncessionsrenskötseln. Genom attmarkägama har möjlighel att påverka renskölselns utformning och dra nytta avnäringen är de också beredda att i viss utsträckning tåla det intrång och deskador som näringen förorsakar på jord- och skogsbruket. Detta torde gällaoavsett att skötesreninnehavet ej i lika stor omfattning som tidigre hardirekt belydelse för försörjningen. Delnu framlagda förslaget innebär inga större principiella förändringar avvillkoren för koncessionsrenskötseln. Någon avveckling av koncessionsrenskölselföreslås inte och grunden för koncessionsrenskötsel skall även varaett samspel mellan markägarna och koncessionsinnehavama. anserdetta vara en riktig utgångspunkt. ----- Möjligheternaatt genom de egna samebyarna ästadkomma för bättrade förhållanden fanns och finns överhuvud taget inte, med undantag av Muonio sameby. Där är koncessionshavamas antal relativt stort och deras reninnehav något större än skötesrenägamas. Prop.19S4,/S5: 226 32 landen som i-åder för alla samer inomkoncessionsrenskölseln ii:u' enhälligl påtalals av koncessionshavarna. Dessakräver nu genoin sinii demokraiiski valda organ atlkoncessionsrenskötselinstiiulei avskaffas, efieisom detiii är lill men förrennäriugsuiövandei. .Samernts är beroende av rennäriniicn som ulkomsl för sittuppehälle. Sköiesrenägarna har däremot andra, myckel varierande förvärvskällor,l.ex. fasla ansiällning:-ii, egna förelag, joro-eller skogsbruk, somhuvudsaklig inkomstkälls. endast friiidsvciksamhel eller kapilalplacei-ing. Några bärande argument för att bibehållakoncessionsrenskötseln har inle framkommit i utredningsinalerialel. Avgörandeför att bibehålla koncessionsrensköiseln är om den är eller kan bli en samisknäring. bedömer atl dessa förutsättningar saknasididg. Sådana förutsättningar förefaller obefintliga även med hänsyn flll deframlagda reformförslagen. Koncessionsrenskötseln är dessulom i dagens samhälleett förlegat institut som inte längre fyller den funktion den avsågs för. BeträtTande de i utredningen anförda regionalpoliliskaskälen lill att behålla koncessionsrenskötseln, är det synneriigen tvivelaktigtom koncessionsrenskötseln kan sysselsätta så många som länsstyrelsenuppskattar. Som exempel kan nämnas atl en koncessionshavare har efterdel atl han tilldelats koncession en heltidsanställning utanför renskötseln.Andra koncessionshavare ersätls för vården av renar med extremt lågadagsverkesarvoden, som utbetalas för bara kortare perioder. Under mellantidernamåste dessa koncessionshavare lita flll arbetslöshetsersättningar eller ströarbeten.Deras eget tillåtna reninnehav är dessulom för lågt för att ensamt kunnaförsörja en familj. uppfattning är attkoncessionsrenskötseln skall avvecklas och koncessionshavama saml de samer sombedriver egen renskötsel ingå som renskötande medlemmar i angränsande fjäll-och skogssamebyar. I de områden, där fömtsättningar finns, skallkoncessionsrenskötseln ombildas lill samisk skogsrenskötsel. De marker som används för koncessionsrenskötsel äroch skall användas som vinterbetesmarker för angränsande fjäll- och skogssamebyari överensstämmelse med deras sedvanerätt. Detta är en riktig lösning med hänsynflll krympta betesmarker för renskötseln generellt. Mot bakgmnd av vad som framkommit efter 1971års rennäringslags ikraftträdande, konflnueriiga kontakter medkoncessionsinnehavama m. fl. och det material som tagils fram avkoncessionsrenskötselut-redningen får SSR konstatera att det saknas bärandeargument och grunder för att bibehålla koncessionsrenskötseln. Prop.1984/85:226 33 .\v Ulredningen framgår att del främ.sta skälel för attkoncessionsrensköiseln skal! fortsätta på i huvudsak niivaraiide gmnder ardess regionalpoliliska betydelse. Denna belydelse, kan ifrågasättas, men ärinle del hu\'udsakliga sk.1!ei till SSRs slåndpunk! aii avgörande skälfortfarande flnns all avveckla denna foim av renskötsel. I Iriica om de regionalpoliliska skälen kan dei i och försig ifnigasälias on: koncessionsrenskötsein har den slora betydelse som den harlillmälls av länssiyrelsen. Som exempel kan nämnas all en koncessionsinnehavareflerii år efler de! alt han fåll koncession har ett heltidsarbete ulanförrenskölseln. Del kan dessulom ifrågasättas om många av de arbetsflllfällen SOIUi övrigl inräknas i de årsarbeten som koncessionsrenskötseln beräknas gefakliskl flnns, även med beaklande av alt viss sysselsättning har karaklären avkombinalionssysselsäiining. Den avgörande fömtsättningen för ell bibehållande avkoncessionsrenskötseln måste i,slället vara om denna - i enlighel med vad SSRlidigare framfört - kan anses vara eller bli en samisk näring. SåvittSSR kan bedöma saknas sådana fömisältningar och det kan dessutom ifrågasättasom de kan tillskapas även med beaktande av de reformförslag som lämnas iulredningen. Enligt SSRs uppfallning är del i stället en på siktriktigare lösning att avveckla koncessionsrenskötseln. Härvid skall dockbeaklas den särställ-, ning som Muonio sameby intar, som varande den enda samiskakoncessionssamebyn. SSR finner att de marker som används för koncessionsrenskötselär och skall användas som vinterbetesmarker för angränsande fjäll- ochskogssamebyar i enlighet med dessa samebyars sedvanerätt.Koncessionsinnehavama och de samer som bedriver egen renskötsel kommer i dettaläge att erbjudas medlemskap i dessa samebyar. Den här redovisade uppfattningen har framförts vid deöveriäggningar som varit med koncessionsinnehavarna. De övriga altemativalösningar som därvid framförts har annars varit att koncessionssamebyama skalli rättsligt och annat hänseende jämställas med skogs- och fjällsamebyama. För det fall att regering och riksdag inte är bereddatt ta det steg som vid senare tilirälle ändå måste tas, nämligen att avvecklakoncessionsrenskötseln, och i stället gå på de mer begränsade reformförslagsom nu är framlagda, måste det enligl SSRs uppfattning ske med den uttryckligafömtsättningen att det är fråga om en övergångslösning i avvaktan på ett senareslufligt ställningstagande. Eftersom nu gällande koncessioner löper ut i och med 1984års utgång kan SSR i så fall finna det lämpligl atl koncessioner fr. o. m. 1985lämnas med angivande att en utvärdering skall göras . Som särskilda fömtsättningar och villkor för en sådantemporär reglering skall gälla atl koncessionerna skall prövas mot bakgmnd avatt aktuella behov av vinterbetesmarker för angränsande fjäll- och skogssamebyarförst tillgodoses. I detta sammanhang skall särskilt uppmärksammas 3 1984185. Prop.1984/85: 226 34 alt påtiilende siänpselbyggnalioncr längslappniarksg! 'änsen avbryls. En konsekvens av detla toide kuuua bi! an dci kankomniii i fråga au göra viss omreglering nv nuvarande koncessionssiimebyarspriinser och ävenså antal byar, Vidiire måsle gälla som eU siirskiU villkor attdei redan nu las siällning liil frågan om omförande av Muonio sameby lill enskogssameby. För del fall all lanlniäierilekniska och andra regleringar måstegenomföras föi"ut5äiier SSR att deiiii också sker. Sammaniaeel finner SSR all del saknas iinledning aiibibehålla de mer hobbybelonade renskölselformer som präglarkoncessionssamebyama. Härvid intar Muonio sameby en annan ställning. Denrikliga lösningen både och på är all avvecklakoncessionsrenskötseln och all markerna i stället används för angränsandefjäll- och skogssamebyar varvid koncessionsinnehavama ges medlemskap i dessasamebyar. För det fall att regering och riksdag inle skulle vara bereddaall ta detla ställningstagande måsle en förlängning av koncessionerna fr. o. m.1985 prövas mol bakgmnd av all akluella behov av vinterbetesmarker förangränsande fjäll- och skogssamebyar försi tillgodoses och atl koncessio-nema iövrigt görs tidsbegränsade. Målet måste vara att markema skall användas för en samiskrenskötsel. Förbundet delar den uppfattning som utredaren framför allkoncessionsrenskötseln bör bestå som ett väsentligt inslag i näringslivet iNorrbotten. Givetvis kan konkurrerande intressen uppstå med andra areellanäringar men med hänsyn till de mindre goda fömtsättningar som råder förjordburk och trädgårdsnäring i alla byar utom och Liehittäjä börrennäringens värde för sysselsättningen visas vederbörligt beaktande. Man börockså beakta att koncessionshavarna är direkt beroende av renskölseln för sittlivsuppehälle. Deras situation bör därför enligl förbundets uppfattning stärkasgentemot markägama. 2 Grunder för koncessionsprövningen