prop · G80356 · 1984-12-31 00:00:00 — Nordiskaafrikainsiitutet tycker att det är svårt att se en saklig motivering tili allutställa datumet för dispensförfarandets upphörande till 1990. Om möjlighetentill dispens från lagen betraktas som en risk för att lagen urholkas och om denger ett intryck av ambivalens i den svenska politiken skulle större konsekvensuppnås om dispensmöjligheten inskränktes eller slopades. ;Inför en eventuell fortsatt dispensgivning bör lagens anda som förbudslagkraftigare markeras genom stor restriktivitet med dispenser. Utredningensförslag är au dispensklausulen i lagen skall upphöra fr. o. m. utgången av år1990, om inte specielll beslut fattas av . Alt på dettasätt vänta med att pröva om läget i är allvariigtnog för elt tillbakadragande är enligt vår mening en grov undervärdering avallvaret i den nuvarande situationen. Att vänta till 1990 kan ocksä ses som ettofficiellt erkännande av att de svenska företagen skulle kunna fortsätta verkai utan att utgöra etl stöd för apartheidregimen. tolkarkommitténs betoning av den beredskap som krävs som ell förslag om att en avvecklingsplanredan nu upprättas, något som torde vara nödvändigt för att möjliggöra snabbaingripanden. SEN, SMR och SKU finnerdel positivt alt man angett en tidsgräns för hur länge dispensmöjlighelen iprincip skall finnas kvar. Dock föresläs att redan nu fattas ett principbeslutom gradvis avveckling av svensk företagsamhet i området. Avvecklingen börgivelvis ske inom en noga angiven tidsplan och pä elt sådant sätt, all svenska inlressenskadas så lile som möjligt. Renl konkret bör företagen ifråga åläggas attupprätta en avvecklingsplan, som ska syfta till fullbordad avveckling, såvida inledramatiska förändringar inträder till förmån för den svarta folkmajorile-8 1984/85. 1984/85:56 114 Mot denna avvecklingsplan ska sedan regeringen och riksdag väga deårliga investeringsplaner som företagen enligt uiredningens lagförslag skallupprätta och bedöma huruvida dispens frän investeringsförbudel kan ansesmotiverad utifrån avvecklingsperspektivet. LSUmenar att de nuvarande dispensreglerna på elt olyckligt sätt fokuseratintresset på de tillfällen då relativt generösa dispenser givits. Genom attlagen i praktiken tillätit ganska stora investeringar och leasing varitoreglerat har opinionsbildningen försvårats. Det skulle sannolikt vara lättareall driva opinion kring en lag som konsekvent stoppade investeringar iSydafrika. Metall:Utredningen pekar på, som etl alternativ lill nuvarande lagstiftning,frivilliga överenskommelser mellan företagen och regeringen. Utgångspunktenför sådana frivilliga överenskommelser är naturiiglvis fortfarande enrestriktiv Sydafrikapolilik och med den nuvarande lagstiftningen som bas. Detinnebär att företagen inle får expandera, men att man tar slörre hänsyn tillden omvärld som förelagen faktiskt lever i. Man erkänner då också att del är enutomordentligt stor skillnad mellan expansion och en faktisk möjlighet lillöverlevnad. Förbundetföreslår att regeringen noga undersöker fömtsättningarna för en sådan förenkladlagstiftning som kan ha följande utseende: Lagenkvar, men regeringen ges möjlighet att träffa överenskommelse med Sydafrikaförelagen om att de inte ska expandera i . Rege ringen och företagen fastställer någon slags relativ gräns för den investe ringstakt som behövs för överlevnad. Detta borde kunna uttryckas i pro cent av förädlingsvärden. Måttet är inle exakt, men är så tilltagel alt man klart kan påvisa en restriktiv hållning mol företagen. Förelagens investeringar ochleasing kontrolleras i efterhand genom uppgiflsskyldighel från företagen tillregeringen. Om det visar sig att förelagen gått för långt i sin expansionkorrigeras delta efter hand. Om ingen korrigering sker av kursen, kanregeringen bestämma alt företagen ska omfattas av den strängare lagstiftningen,dvs. dispensansökningar för både investering och leasing ska ske pä förhand somi nuvarande lagstiftning. Företagen förbinder sig i denfrivilliga överenskommelsen med regeringen all salsa på etl socialt programinom förelagen. Detla program ska kunna uttryckas i pengar och det ska ocksä haelt antal givna områden där satsningar faktiskt kan ske till de svartas förmån.Till exempel: b) utbildning och befordran c) sociala förmåner typsjukförsäkring, pensioner, yrkesskadehjälp m. m. Prop.1984/85:56 115 e) fackels möjligheler att arbeta inom företaget O arbetsmiljö. SIF tillstyrker kommitléns förslag mol bakgrund av alt derestriktiva delarna i lagen finns kvar, vilket torde kunna fungera som enlämplig press på företagen vid överläggningarna med regeringen. En vikiig del ien sådan överenskommelse bör vara, all företagen förbinder sig all aktivt verkaför att förbättra de svartas anställnings- och sociala villkor. Företagen börsåledes åläggas att redovisa en detaljerad plan för konkrela åtgärder påområdet. Del bör gälla t.ex. fackliga rättigheter, löner, övriga anställningsvillkor,rekrytering, utbildning och personalutveckling, övriga sociala förmåner etc.Även här kan givetvis de fackliga organisationerna i spela en viktigroll vid detaljutformningen av åtgärdskraven. 1 redovisningen efter åretsutgång bör företagen kunna visa på konkreta framsteg för att slippa tvånget attsöka dispens investeringar. SALF vill att frågan prövas om möjligheterna att stödja enförändring i genom att företag som arbetar för en förbättring avsituationen kan medges ökad dispens. Förelagen skall dä förbinda sig ifrivilliga överenskommelser med regeringen alt satsa på elt socialt programinom företagen. Detta program ska uttryckas i pengar och det ska också ha ettantal givna områden där satsningar kan ske till de svartas förmån, l.ex.sociala förbättringar, löner och arbetsmiljö. avvisar kommitténs förslag. 7.7 Överlåtelser och upplåtelser av patent ochtillverkningsrätter Betänkandet s. 165-177. JK; Kommitténs förslag i denna del fyller inle någonfunktion utan innebär endast besvärande byråkrati. KK anser alla skäl lala för att även på tjänstehandelsområdetbör värna om frihandelsprincipen och därför ej överväga införande av restriktioneri denna handel med . På tjänstehandelsområdet pågår för övrigt arbetebåde i och som syftar till liberaliseringar iniernationelll.Självfallet kan ändå införas en uppgiftsskyldighet av del föreslagna slaget.Värdet av en sädan lorde dock vara tämligen begränsat. PRV: Verket vill underslryka att lagsliftningsätgärder isyfte alt förhindra svenska juridiska personer au söka patent i Sydafrikaskulle vara oförenliga med tankarna bakom Pariskonvention. Verketdelar kommitténs uppfaltning alt etl generellt förbud mot tekniköverföring genomöverlåtelse eller upplåtelse av palenl eller tillverkningsrättigheler börundvikas. Ett registrerings- och övervakningssystem är att föredraga. Till-lämpningenav det föreslagna systemet kan emellertid bli myckel vansklig. Kommitténs mofiveringtill den föreslagna regleringen visar hur oklar gränsen är mellan sådanöverföring av leknik som omfaltas av den föreslagna uppgiftsskyldigheten ochtransaktioner som faller utanför. Prop.1984/85:56 116 är t.ex. att försäljning av maskiner kombineras medutfästelse all siälla expertis lill fört"ogande för maskinernasinstallation och för att säkra deras ekonomiska drift. Moliven ger ingen lednipgför bedömningen i vilken mån sädana avtal skall betraktas som avtal, varigenom know-howlicensieras, och följaktligen vara underkastade uppgiflsskyldighel. De skäl somkommittén anför mot etl förbud talar sålunda ocksä om än med nägol mindrestyrka - mot en slraffsanktionerad uppgiftsskyldighet. Frågan kan också ställas om inte en politisk åtgärd molSydafrika som begränsar sig till en uppgiftsskyldighet blir nästintillmeningslös, särskilt som kommittén inte ser någon rimlig möjlighel att ensframdeles införa ett förbud. Eftersom uppgiftsskyldigheten endasl tar sikte påen ganska begränsad del av teknikutbylet mellan och kan deninformation som inhämlas genom regleringen knappasl tjäna ett ändamål som ståri rimlig proportion till den administration som regleringen trots alll förutsätler. SIF och Metall tillstyrker kommitténs förslag. : Utredningen beskriver de olika sätt pä vilkatekniköverföring sker. Här går man mycket hastigt förbi frågan om handelnsbetydelse för tekniköverföring. Detla är en allvarlig brist. finnerkommitténs förslag otillräckliga och menar att det torde varamöjligt att förbjuda licensöverenskommelser som avser överlåtelse ellerupplåtelse av patent eller tillverkningsrättigheler inom ett begränsat område t.ex.energisektorn och övervaka omfattningen av övrig handel. Enutvärdering av övervakningen bör sedan göras med syfte att föreslå ytterligareåtgärder. SMR och SKU; Positivt är alt man ålagt företag attrapportera om överföring av patent och licenser. Svenska förelag bidrar -både genom export från och genom sina dotterbolag i till attstärka apartheidregimens oberoende inom energi- och mililärsektorerna. Del ärdärför angelägel all statsmakterna på något sätt i lag reglerade vilka typer avtekniskt kunnande (i form av utbildning, materiel och tillverkningsprojekt)som fär överföras från till . SSKF och SKSF tillstyrker kommitténs förslag. SSU anser att man pä etl klarare sätt i laglexlen börframhålla risken för tekniköverföring inom områdena data och energi. FPU tillstyrker förslaget. Betänkandet s. 153-158. JK; Kommittén har beträffande s. k. indirekta förvärv föreslagilatt svensk juridisk person, som vid förvärv av etl utländskt företag vari ingårsydafrikansk tillgäng, skall anmäla delta till kommerskollegium. Kommittén harinte angivit något skäl för alt en sådan ordning införs. Prop.1984/85:56 117 hel att lämna uppgift föreslås inle heller straffsanktionerad.Jag anser inle att det finns anledning att den föreslagna beslämmelsen införs ilagsliftningen om investeringsförbud. KK har ingen erinran mot kommitténs förslag. menar att etl förbud mot indirekta företagsförvärv avsydafrikanska dotterbolag bör ingå i lagen. 7.9 Tillsyn, infordrande av uppgifter m.m. samtöverklagande av tillsynsmyndighetens beslut JK; I specialmotiveringen lill 9 § andra stycket harkommittén föreslagit alt kommerskollegiet fär ålägga varje svensk juridiskperson att tillhandahälla sädana uppgifter och handlingar som kollegiet ansersig behöva för tillsynen över efterievnaden av lagen om investeringsförbud.Åläggandel fär enligt förslaget förenas med vite. Enligt min mening är det attgå väl långt i strävandena att utforska om lagen efterlevs om även andraförelag än de som direkt berörs av lagen skall kunna tvingas all lämnaupplysningar. Kommittén har inte ens angivit i vilka hänseenden uppgifterskulle lämnas. Förslagel, som innebär ytterligare byråkrati, är enligt minmening alltför oprecist för att kunna läggas till gmnd för lagstiftning. Kammarrätten i ; Det framgår varken av lagtexteneller motiven vilka uppgifter förelagen skall vara skyldiga att lämna ut somunderlag för den tillsyn som skall ankomma pä kommerskollegium eller mot vilkaföretag ett åläggande kan riktas. I del fortsatta lagstiftningsarbetet måsteklargöras vad som är avsett och lagtexten förtydligas i enlighet därmed. I motiven till 14 § sägs aU beslut som kommerskollegiummeddelar enligl lagen får överklagas. De beslut som torde komma i fräga ärålägganden enligl 9 § andra stycket - med eller ulan vite. Det kan lill enbörjan sättas i fråga om älägganden, som inle är förenade med vite, överhuvudbör vara överklagbara. Härtill kommer emellertid att kommittén utan aU redovisanägra närmare överväganden föreslår att kammarrätten skall varabesvärs-instans. Med hänsyn lill lagens innehåll och utformning finnerkammarrätten att regeringen och inle en domstol utgör den naturligabesvärsinstansen när del gäller de beslut som kommerskollegium fattar iegenskap av regeringens tillsynsmyndighet över lagens efterievnad.Bestämmelsen härom bör föras in efter 9 §. KK: Kollegiet har ingen principiell invändning mot au entillsynsfunktion införs. Det bör dock sägas alt förhållandena hiuills intevarit sädana aU eu nämnvärt behov av en offentlig tillsyn förelegat. AU förutsehur omfauande en tillsynsuppgift kommer att bli är inte möjligt. Den nya lageninnefattar bestämmelser som träffar en betydligt större och mera obestämd kretsän den nuvarande, främst då bestämmelsen om uppgiftsskyldighet belräffandetekniköverföring. Erfarenheten lalar för aU inle minsl i den Prop.1984/85:56 118 allmänna debatten kommer att framföras ett belydande antaluppgifter om olika förhållanden som kan påkalla aktivitet frän entillsynsmyndighets sida. Kollegiet finner del vidare uppenbart att elt genomförandeav samtliga eller huvuddelen av kommitténs förslag kommer att medföra enkraftigt ökad arbetsbelastning pä della område för kollegiet vilken ej kommeratt kunna bemästras inom ramen för existerande resurser. En förstärkning blirhelt nödvändig. Om lagstiftningen däremol uiformas såsom kollegiet förordat,dvs. att nuvarande lagstiftning i huvudsak bibehålls varvid dispensmöjlighetendock anknyts till ätgärder för att utjämna förhållandena mellan svarta och vilai företagen, bedömer kollegiet att arbetsuppgifiema bör kunna utanbetydande resursförstärkning. stöder kommitténs förslag om att kommerskollegiumskall bli tillsynsmyndighet med uppgift och befogenhet alt kontrollera lagensefterlevnad. SEN, SMR och SKU är positiva till all kommerskollegium fåruttryckliga befogenheter att vara tillsynsmyndighet och övervaka förbudelsefterlevnad. Betänkandet s. 177, 207, 210 och 212. RÅ; Straffbestämmelserna i förslagets 10 och II § har i huvudsak sin motsvarighet i1979 års lag. Någon erinran mot dessa föreligger inte från min sida. Jag villdock under hänvisning till vad länsåklagaren i anförtifrågasätta om formuleringen av förslagets 11 § 2 p täcker vad man enligl molivenvill uppnå med denna kriminalisering. i ;Ansvarsbestämmelsen i 10 § förutsätter uppsåt eller grov oaktsamhet, varjämtebrott icke föreligger i ringa fall. Det vore tacknämligt om i motiven gavsnågon antydan om vilka kriterier som gör oaklsamhel grov och när ringa fall kananses föreligga. Visserligen krävs för åtal medgivande på sätt anges i 15 §,därvid får förutsättas att åtalsmedgivande icke förekommer i de ringa falleneller när eventuell oaktsamhet icke är grov. Ur fömndersökningssynpunkl voredet emellerlid värdefullt att få ledning av motiven. Av betänkandet kan utläsasatt ringa fall skulle föreligga om överträdandet icke medför att detsydafrikanska förelaget utvidgar sin verksamhei. Svårighet att molbevisa eltpåstående om att verksamheten icke utvidgats genom den ifrågasattainvesteringen kan befaras. I 11 § 2 straffbelägges lämnadet av orikliga uppgifter.Enligt specialmotiveringen skall förtigande av uppgifter innefattas i della rekvisit.Jag kan emellertid väl föreställa mig att de uppgifter, som lämnas, i sig ärriktiga och fullständiga men genom sättet varpå de lämnas leder till oriktigaslutsatser. Jag ifrågasätter om icke rekvisitet bör vara "vilseledandeupp- Prop.1984/85:56 119 gifter", vilket torde innefatta såväl oriktiga somofullständiga och ej lämnade uppgifter men även i sig rikliga uppgifter, somlämnas på sådant sätt att felaktiga slutsatser dragés. Kammarrätten i : Enligl 11 § 1 i förslaget är vissluppgifislämnande straffsanktionerat (4 §, 5 § I och 8 § 1), medan del i frågaom en del andra uppgifter visserligen föreligger uppgiflsskyldighel men dennasaknar påföljd för det fall att skyldigheten inle iakttas (5 § 2 och 8 § 2).Endast belräffande 8 § första stycket 2 motiveras avvikelsen. I den delen anges(bet. s. 210) alt uppgiftsskyldighcten enligl andra punkten - lill skillnadfrän första punkten inte skall tjäna som underlag för elt evenluelll framtidaförbud och därför inte föresläs bli slraffsanktionerad. Kammarrätten kan intefinna att bärande motiv har förebringats för en sädan skillnad, som måsteframstå som svårförståelig för förelagen. Om uppgifterna verkligen anses säväsentliga att de behöver omfattas av en uppgiftsskyldighet bör ocksäunderlåtenhet att fullgöra skyldigheten vara förenad med sanktion. vid : Isill tidigare yttrande kritiserade fakultetsnämnden det då framlagda förslagelför att del ville använda en inom straffrätten etablerad term"medverkan" i en ny och speciell betydelse innefattande även vissafall av passivitet. Kritiken vann gehör hos departementschefen såtillvida altuttrycket "medverka" byttes mol "bidra". Det senareuttrycket synes dock rent språkligt, liksom del förra, förutsätta vissaktivitet. Sakligt sett kvarstår också betänkligheterna mol alt genom tämligenvaga molivultalanden söka kriminalisera passivitet som i andra sammanhangallmänt seU menats inle kunna eller böra medföra straffansvar. anser det av stor vikl att brott som upptäcks kraftigtbeivras och att lagen formuleras så att även anstiftan av eller medhjälp tillbrott bestraffas. SMR och SKU finner det svårbegripligt alt man i lageninle ens vill straffbelägga uppsåtliga handlingar i , som syftar tillbrott mol lagen. Det är nu fritt fram för olika företagskonsulter att ge uthandböcker i hur man kringgår investeringsförbudet. 7.11 Förverkande och åtal Betänkandet s. 213. Kammarrätten i anser att del inle nu bör öppnasen möjlighet i 15 § till en delegation av åtalsprövningen. Kammarrätten jämför t.ex.regeringens exklusiva åtalsprövningsräU enligt 2 § lagen (1977:1016) med vissabestämmelser pä tryckfrihetsförordningens område. Prop.1984/85:56 120 8 övriga förslag och ställningstaganden 8.1 Upplysning internationellt om den svenskaSydafrikapolitiken Betänkandet s. 111-112. Flertalet remissinstanser ställer sig positiva lillförslaget och betonar vikten av att informationsverksamheten omSydafrikapolitiken intensifieras. SAF, å andra sidan, anser att del är principiellt iveksamlalt låta staten via statsbidrag engagera politiska partier och organisationersom instmment för alt genom övertalning och "information" påverkaandra länders lagstiftning i viss riktning. Än mer oacceptabelt är, enligt SAF,om kommittén tänkt sig all de föreslagna statsbidragen för information iutlandet skall förbehållas dem som är beredda att propagera för den svenskalagens efterföljd - men däremot inte utgå till partier och organisationer, somär motståndare till lagen. 8.2 Ny prövning av den svenska Sydafrikapolitiken Betänkandet s. 113. Arbetstagarorganisationerna tillstyrker utredningensförslag att före är 1990 tillsätta en ulredning med uppgift altutvärdera lagen. De förutsätter att hela lagen dä blir föremål för utvärdering. SAF föreslår i första hand att Sydafrikalagen redan nuavskaffas, i andra hand alt beslutar alt efter ulredning omprövalagen i dess helhel . 1SAK:S uppfattning är att en sådan utredning börtillsättas för au följa den snabba ulvecklingen i södra den svenska Sydafrikapolitiken. Vid tillsättandet av en ny utredning böråtminstone en expert/ledamot utgöras av en representant för de mångafolkrörelserna och organisationer som företräder en konsekvent sanklionspolilik. LSU anser all regeringen bör utse en ny kommitté meduppgift att ta fram förslag lill hur de svenska investeringarna i skaavvecklas och svensk handel med så långt möjligt begränsas. SSKF och SKSF; Att låla tidsbegränsningen avdispensmöjligheten föregås av en ny ulredning kan synas onödigt men samfidigtär det viktigt alt vi regelbundet och med inte alltför långa mellanrum summerarvad som hänt i Sydafrikafrågan och drar nya slutsatser. Det är en vikfigmarkering i den internationella debatten och en lika viktig stimulans för deninhemska opinionen alt vi vaksamt följer ulvecklingen och visar oss bereddatill nya steg i vår sanktionspolitik Prop.1984/85:56 121 vid universiielfinner - eftersom kommittén inte föreslär något importförbud - icke anledningalt vidare ingå på frågan men anmärker att den inte finner kommitténs påslående,alt inle längre skulle ha några ur härflytandeförpliktelser belräffande handeln med , övertygande. Nordiska afrikainsiitutet: Institutet anser det lämpligtmed en särskild ulredning om svenska företags exploatering av Namibiasnaturtillgångar. har i flera resolutioner uppmanatmedlemsländerna att vidta ätgärder, inklusive nationell lagstiftning, för allsäkra efterlevnad av dekretet om skydd mot exploatering av Namibiasnaturtillgångar. Visserligen har lagt ned sin röstgällande dessa resolutioner, men de gemensamma nordiska röstförklaringarnainnehåller inga reservationer mot de paragrafer som gäller dekretet (operativaparagrafer nr 28 i res 37/233A och nr 46 i res 37/233A för åren 1982 resp.1983) som motivering för röstnedläggningen. Institutet finner det förvånande att det beträffandehandeln med inte har föreslagils åtgärder, eftersom volymen är mycketblygsam och således skulle få obetydliga negativa effekter i , samt all Namibiainte är medlem av . I detla sammanhang vore det vikligt att la reda på ivilken grad handelsstatistiken återger verkligheten. ; Ettimportförbud från har ringa betydelse men är viktigt som politiskmanifestation mol den olagliga sydafrikanska ockupationen av . ISAKstöder därför reservanternas förslag om att importförbud bör införas. Även AGIS föreslår förbud mot import frän . SMR och SKU menar all ell förbud mol import från Namibialorde få slor symbolisk betydelse, eftersom därigenom skulle visa altdel tar Namibia-dekrelet pä allvar. CUF-disirikt; Ett importförbud från börinföras. har en unik ställning i världen och därför kan man genomföraspeciella ätgärder. SSKF och 5ä;5F anslutersig lill synpunkterna i reservation när del gäller importförbudfrån . Den frihandelsprincip som anslutit sig till gäller ju iförsta hand att motverka protektionism. Förbunden har svårt att tro att någonskulle tolka etl svenskl importförbud som ell avsteg från denna princip när deli stället handlar om att inte vilja handla med en olaglig regim. FPU: Etlimportförbud bör kunna verkställas för att uppfylla de åtaganden vigjort, t.ex. i Namibiadekrelet. Importförbudet bör råda så länge som ärockuperat av . Del står inle heller i slrid med GATT-avlalet. Prop.1984/85:56 122 Betänkandet s. 185-187. SIDA: Inom ramen för utvecklingssamarbete medländerna i södra - varav tre (, och ) ärlänkade lill genom den sydafrikanska tullunionen - händer det attfrågan om inköp av sydafrikanska varor reses. Styrelsen vill i della sammanhangframhålla att svenska biståndsmedel i princip inle får utnyttjas för sådanainköp, vare sig för SIDA:s egen verksamhei eller för bisiåndsprojekt imottagarländerna. När sä varit påkallat har för den skull ocksä bindning tillsvenska leveranser avtalsfästs. KK: Kommittén uttalar att bl. a. statliga företag harfrihet alt avstå från inköp i och att della förhällande bör utnyttjasnär sä är möjligt samt att regeringen bör i lämplig form markera sitt intresseav att så sker. Eftersom artikel XVII som bl. innehåller regler om icke-diskrimineringoch affärsmässighet vid upphandlingar är tillämplig i sammanhanget finns enliglkollegiets mening anledning iaktta försiktighet med dylika markeringar. anser att regeringen bör ge kommun-slat-utredningendirektiv som öppnar möjligheten för kommuner och landsting att görasolidaritetsyttringar. Svenska statliga företag och myndigheter bör intehandla med . Regeringen bör på lämpligt sätt reglera detta. SSKF och SKSF föreslär en "informationskampanj"speciellt riktad mot de statliga företagen i t. ex. Vin- och Sprilcentralenoch så att dessa företag konsekvent intar samma hållning tillkontakter med som ägaren/staten gör. I detta avseende bör man ha rättalt ställa lile större krav på de statliga företagen i fråga om medvetenhet. 8.5 Oljeembargo, FN:s vapenembargo och förbud motexport av krigsmateriel m.m. till 187-188 och s. 194-198. JK; Kommittén har föreslagit att elt tillägg görs till 1 §förordningen (1977: 1127) om vissa sanktioner mol som innebär ettutvidgat exportförbud med avseende på datautrustning och därtill hörande programvarasamt terränggående fordon och drivmedel. Enligl kommitténs mening skulle ensådan ulvidgning av nuvarande förbud mot export av krigsmateriel ochliknande materiel till vara förenlig med säkerhetsrådets beslut omvapenembargo. Utvidgningen skulle därmed inle strida mot .