prop · G803213 · 1984-12-31 00:00:00 — KO:s ställning i rättegången är beroende av hur välnäringsidkaren utformat sin talan. 1 betänkandet diskuteras även en individuell talerätt förorganisationer. KOV delar kommitténs uppfattning, att en sådan ej bör införas,bl. a. med hänsyn till föreslagen ändring om medverkan i . 4.1.7 ():anser att kommittén har anfört övertygande skäl för att rätien att väckatalan vid () om förbud enligt 2 8 MFL utökas till attomfatta även enskild näringsidkare som berörs av handlingen. tillstyrkerförslaget om ändring i 10 8 MFL. 4.1.8 (): RRVtillstyrker förslagel att näringsidkare skall få möjlighet att vända sigdirekt till utan att först göra en anmälan tillkonsumentombudsmannen. 4.1.9 : Vi har fränvåra synpunkter sett inte något att erinra mot all enskilda näringsidkare färdirekt talerätt på det sätt som föreslagils av kommittén. Vi ifrågasätterdäremot om den föreslagna ändringen i 14 8 marknadsdomstolslagen verkligeninnebär att KO får den möjlighet att ta till vara konsumenternas intresse i defall då enskilda näringsidkare utnyttjar sin direkta talerätt, som kommitténsynes ha förutsatt. Kommittén anser (s. 298) att KO l.ex. skall kunnaframställa egna yrkanden, som av skall kunna behandlasgemensamt med näringsidkarens yrkanden. Den ställning som kommittén tänker sigatt KO skall ha i dessa situationer påminner närmast om en självständig inlervenients( 14 kap. 11 8 andra stycket , RB). Omfattningen av Kö:sbefogenheter måste anges tydligare i lagtexten. Förhållandet till RB:s reglerom intervention bör därvid klarläggas. Detta är desto nödvändigare somkommittén konstaterat (s. 221) att dessa regler endast synes ha en begränsadtillämplighet pä rättegången i . Med stöd av 13 8 marknadsföringslagen kanmarknadsdomstolen - om särskilda skäl föreligger - meddela interimistiskabeslut bl. a. rörande förbud enligt 2 8 samma lag. Av förarbetena till lagen omotillbörlig marknadsföring m. m., där regeln om interimistiska beslutursprungligen togs in, framgår (prop. 1970: 57 s. 98) all någon regel omställande av säkerhet inte infördes därför alt del knappast var aktuellt allmeddela interimistiska Prop.1984/85:213 199 beslut i andra fall än då KO var sökande. KO företrader justaten och staten behöver inte ställa säkerhet. Om näringsidkare får direkt talerätt kan det bli aktuelltalt meddela interimistiska beslut även i vissa fall då KO inte är sökande.Enligt vår mening kan det därför vara motiverat att införa en regel om allsökanden måste ställa säkerhet för alt skall meddela ettinterimistiskt beslut. bör dock ha möjlighet att medgeundantag om det är uppenbart obehövligt att säkerhet ställs. Detta kan varafallet t. ex. om det är ett solitt storföretag som för talan. 4.1.10 : 1 kap. 13 läggerkommittén fram bl, a, ett förslag till ändring av 10 8 MFL av innebörden att näringsidkare erhåller direkt lalerätt i ärenden enligt 2 8 MFL . dessa förslag bör genomföras. 4.1.11 Näringslivets Delegation för marknadsrätt (NDM):Vad gäller kom mitténs förslag om ett återupplivande av den t ale rät t som tillkom nä ringsidkare redan enligt 11 8 lag om illojal konkurrens vill NDM särskilt peka på att den nuvarande ordningen visat sig i praktiken försvära för en näringsidkare alt vinna rättelse förhandlingsvägen mol en konkur rent som handlat i strid med 2 8 MFL. Regeln i 10 8 MFL medför att ärendet ofta blir liggande hos KO-myndighelen under avsevärd lid. Regeln medför vidare all KOs beslut om att avskriva ärendel - med stöd av 22 8 i instruktionen för KOV/KO - ofrånkomligen försätter näringsidkaren i ett förhandlingsmässigt underiäge: det finns nu papper pä att KO. samhällets företrädare, inte anser det påkallat frän allmän synpunkt att ta sig an saken. Detta är ett ohållbart sakernas tillslånd. NDM kan fö. inte finna annat än alt avskrivningsgrunden i 22 8 instruktionen bör ändras sä att KOs avskrivningsbeslui inte kan las till intäkt för några för den sökande näringsidkaren negativa slutsatser. Till ytterligare stöd för sin uppfattning om viklen av attden enskilde näringsidkaren tillerkänns självständig talerält i konkurrentlvistervill NDM åberopa professor rättsvelenskapliga studie i Festskriftför (publiceras ). 4.1.12 : Angåendeförfarandet i marknads domstolen och KO:s föreläggande föreslås alt företagen skall ges en direkt talerält i MD gentemot andra företag. Föreningen anser alt förslaget inger farhågor att KO:s ställning kan komma att ifrågasättas och/eller försvagas. Om det allmänna konsumentintresset skall stå i förgrunden för den konsu- menlrättsliga utvecklingen - vilket föreningen har uppfattningen är all mänt vedertaget - måste KO ha ett avgörande inflytande på all rättsut- Prop.1984/85:213 200 veckling som rör konsumenterna, antingen direkt ellerindirekt. Skall förändringar ske här måste det enligt föreningen ske på KO:svillkor, OM det trots allt finns anledning att låta företagen ha endirekt talerätt bör detta först vitsordas av KO antingen genom att KO i någonform förhandsgranskar ärendet, eller som kan besluta aU inte ta upp ärendetsjälv eller att ell redan handlagt ärende avskrives. Först sedan KO självbedömt och avstått från all agera skall det i så fall vara möjligt förföretagen att själva föra talan direkl i MD. Om sä inte sker i någon form är del uppenbart attföretagen när de utvecklat en rutin på området kan blockera det nuvarandeförhandlingssystemet mellan KOV och näringslivet genom att föra talan i MD.Dessutom har vi redan nu en stark irritation från konsumenterna över de långahandläggningstiderna i MD. Det är därför viktigt att MD:s resurser tillvarataspå bästa sätt. Detta motverkas i hög grad om företagen själva ges en direkl talesrätti MD. Ingen sållning med konsumentintresset i centrum kommer då att ske.Följden kan bli att MD:s resurser missbrukas och detta utan att KO i förväg utifrån uppnådd erfarenhet och praxis - kan påverka det. Alt somutredningen föreslår ge KO yltranderätt när förelagen själva använder sindirekta talerätt medför inte att ovanstående nackdelar förhindras eftersomdenna yttranderätt ges först vid själva förfarandet i MD. Om förslaget med direkt talerätt för företagen genomförsär det stor risk att det kommer alt bildas olika praxis att efterleva - dels KO:soch dels den praxis som bildas genom företagens MD-mål mol varandra. Dessa bådapraxis kommer då att växa fram på olika villkor. Delta måste tillmätas storbetydelse inte minst ur konsumentsynpunkt, men även för oss konsumenivägledareute på fältet. Om olika uppfattningar råder om vilken praxis som skall gälla ien fräga KO:s eller företagens - kommer betydande svårigheter att uppstå för ossi vår rådgivning till konsumenterna. Även värt förebyggande arbete - somtillmäts stor betydelse -kan fä en allvarlig knäck. Dessutom skalltilläggas att om företagen genom sin föreslagna direkta talerätt självahandlägger viss typ av ärenden samt utvecklar en egen praxis kommer detla attmedföra alt kommer att stå utanför viss typ av handläggning.Frågan uppkommer då lill vem vi konsumentvägledare skall vända oss med vårafrågor. Vi kommer inte då att kunna lita på att det är viskall vända oss till. Del kan väl ändå inte vara utredningens mening att viskall vända oss till företagens organisationer för att fä svar på vad som ärrätt eller fel ur konsumentsynpunkl i frågor som här kan komma attaktualiseras. Med detla förslag anser vi alt man riskerar alt KO/KOV:sroll kan komma att ifrågasättas genom tilltron till den självsanering hosförelagen som nämns såsom en effekl av den direkta talerätlen. Därmed kan ävenvårt arbete som konsumentvägledare komma all ifrågasättas på vissa områden. Prop.1984/85:213 201 Vi anser att KO även i fortsättningen skall ha dencentrala rollen när det gäller rättsutvecklingen på konsumentområdei. Förslagtill ändiingar i nuvarande syslem mäste enligl föreningen utgå från deltafaktum och inte "ta över" någon funktion frän KO, Vi kan inte helleracceptera att företagen ska kunna "ta över" någon av KO:s funktionermed motiveringen att KO och KOV inte själva skulle ha tillräckliga resursertil) en effektiv ärendehandläggning och marknadsbevakning. Slutligenbör betonas att man på andra konsumentområden har återfört det samlade ochövergripande ansvaret för bevakning tillbaka till KO. Det gäller bank- ochförsäkringsbranscherna. Det togs tidigare bort frän KO:s ansvarsområde tillrespektive inspektion men har återförts. Man har alltså ansetl att KO/KOVskall ha den centrala rollen. Avslutningsvis bör nämnas att endast en bråkdelav KOV:s ärenden förs till MD för avgöranden. 1 stället har'KOV:s förhandlingsverksamhetoch riktlinjearbete resulterat i en minst lika viktig normkälla som MD:savgöranden. 4.1.13 (): Vad gäller kommitténs diskussion av förfarandel i ochkonsumentombudsmannens föreläggande tillstyrker TCO förslagel att enskildnäringsidkare som berörs av en marknadsföringsåtgärd ges direkl talesrätt iärenden om förbud enligl 2 8 MFL. TCO förutsätter dock att sådan lalan inteleder till åtgärd i de fall då den främst har konkurrensbegränsande syfte. 4.1.14 : Samfundethälsar med tillfredsställelse förslaget att enskilda näringsidkares lalerättinte skall vara subsidiär i förhällande lill konsumentombudsmannens lalerätt.Av skäl som kommittén anför föreligger inte behov av någon begränsning avnäringsidkares direkta talerätt eller av att låta den direkta talerättenomfatta även sammanslutningar. Den föreslagna ändringen av 14 8 lagen ommarknadsdomstol, varigenom konsumentombudsmannen bereds tillfälle alt yttrasig i ärende där han inte är sökande, ger erforderlig möjlighet att tillgodosebehov av samordning i de undantagsfall då talan är av intresse för konsumentombudsmannen. 4.1.15 : Dennäringsidkare som berörs av en annan näringsidkares otillböriiga reklam ellerav annan handling av det slag som anges i 2 8 marknadsföringslagen bör enligtförbundets mening ha en direkt talerätt. Förbundet tillstyrker vad som harföreslagits i den delen. Det bör emellertid övervägas om det inte är motiveratmed en direkt lalerätt också i andra sammanhang. En underlåtenhet att lämnainformation enligt 3 8 kan framstå som lika illojal mot en konkurrerandenäringsidkare som ett aktivt otillbörligt beteende. 1984/85:213 202 4.2 Situationen då yrkandet medgivits.Branschorganisationers medverkan i processen. Fastställelsetalan samtmöjligheten att föra talan utan förbudsyrkande m. m. 4.2.1 ():beslut bör efterlevas även av företag som inte varit part iett ärende. Pä grund härav föreslär kommittén att berördnäringslivsorganisation i vissa fall skall kunna medverka i processen. Såvittkollegiet kan bedöma förefaller det rimligt att man på detta sätl ökar möjligheternatill att fä ärendena mera allsidigt bedömda. 4.2.2 : Eftersomdenna utvidgade talerält endast omfattar enskilda näringsidkare, föreslår Kommilténvidare att sammanslutningar av näringsidkare i vissa fall skall kunna medverkai förfarandel i vid sidan av konsumentombudsmannens motpart.Sådan medverkar skall enligt förslagel tillåtas om utgången av ett ärende harbetydande intresse för branschen eller är av allmänt inlresse. Handelskammarenär positiv till delta förslag. Genom en sådan medverkan kan enligt Handelskammarenytterligare processmaterial tillföras och saken mer allsidigt belysas, vilketär av stort värde för prejudikatskapande verksamhet. 4.2.3 (): 13 § marknadsdomslolslagen.Genom den föreslagna bestämmelsen ges parterna möjlighet till störreflexibilitet i sitt agerande i . Förslaget har goda skäl försig. I specialmotiveringen anförs att en lalan med yrkande om förbud i ettsenare skede kan inskränkas lill en begränsad lalan. Del kan tilläggas att ävenden motsatta ordningen givetvis är tänkbar, dvs. att en begränsad talan senarekompletteras med yrkande om förbud eller åläggande. 13 a § marknadsdomstolslagen tillstyrker att det blir möjligt försammanslutningar att på föreslaget sätt medverka i domstolsförfarandet. Denföreslagna bestämmelsens räckvidd har inskränkts all avse enbart ärenden där KOär sökande. Det kan ifrågasättas om denna avgränsning är motiverad. Även iärenden med enskild sökande, vilka visar en klar tendens alt öka i anlal,uppkommer principiellt viktiga frågor. Sålunda är det numera enbart enskildanäringsidkare som är sökande i ärenden rörande efterbildning av varor ochförpackningar. Det kan dock kanske hävdas att domstolen alllid har möjlighetall inhämta yttrande från berörda branschorganisationer och alt dessa måhändainte genom medverkan i rättegång önskar ta ställning i en tvist mellankonkurrerande näringsidkare. Av principiella skål kunde det vara lämpligt attbestämmelsen avsåg också ärenden enligt konkurrens- Prop.1984/85:213 203 Det torde dock inte vara nödvändigt att taställning härtill i della sammanhang. utgår från att några avgörandemotsättningar mellan parten och den medverkande inte skall behöva uppkomma.Det kan dock tänkas att tvekan uppslår om den föreslagna bestämmelsens innebörd.Huvudregeln sägs vara att den medverkande inte får företa processhandlingarsom strider mot partens, den medverkandes agerande mäste inskränkas lill sådanaprocesshandlingar som överensstämmer med parlens. Vidare anförs att denmedverkande skall kunna utföra sädana processhandlingar som står öppna förparterna. Dessa principer överensstämmer i och för sig med 14 kap. 11 8rättegångsbalken. Det kan dock möta särskilda problem att tillämpa dem imarknadsdomstolen. På grund av nuvarande regler om rättegångskostnader är detför en part ofta en fördel att ett ärende avgörs utan inställelse infördomstolen. Skall en medverkande i den situationen ha rätt enligt 15 8 marknadsdomslolslagenatt påkalla avgörande vid sammanträde inför domstolen, det må vara för allenbart plädera eller för att höra vittnen? Det kan göras gällande att denmedverkande inte utan partens samtycke bör kunna få lill stånd sådantsammanträde och alltså inte heller i samma mån som parterna kunna påkallamuntlig bevisning. Medverkansbestämmelsens innebörd i dessa avseenden börförtydligas. Förslagel att KO och NO alllid skall ges lillfälle attyttra sig i ärenden som anhängiggörs av annan föranleder ingen erinran. Det ärvisserligen inte utsagt domstolen skall underrätta denberörde ombudsmannen. Frågan torde dock kunna överlämnas till domstolensnärmare avgörande. 4.2.4 (): Av kommitténsförslag är det endast ändringen i 14 8 lagen om marknadsdomstol (MDL) som är direkltillämplig vid prövning enligt konkurrenslagen. NO finner förslaget tilländring i 14 8 MDL välgrundat. I sammanhanget kan givetvis diskuteras om intenågra av de övriga förslagen på grund av önskvärdheten av enhetlighet inom detmarknadsrättsliga området borde föranleda motsvarande ändringar päkonkurrensområdet. På denna punkt vill NO framhålla att reglerna påkonkurrensområdet - genom den nya konkurrenslagen ochföljdändringar i MDL - setts över. Några olägenheter av den art som kommitténpåtalar på marknadsföringsområdet har inte visat sig i rättstillämpningen påkonkurrenslagens område. Kommittén föreslåren ny bestämmelse i 13 a 8 MDL omrättegångsmedverkan i ärenden där KO är sökande. Förslaget synes i huvudsakvara Uppbyggt efter mönster av (RB) regler om osjälvständigintervention. Prop.1984/85: 213 204 Handläggningsreglerna i MD bygger både på marknadsförings-och konkurrensområdet på principen att ärenden skall handläggas i stort settefter RBs principer. Vissa grundläggande bestämmelser har meddelats i lag mennågon detaljreglering förekommer inte (prop. 1970:57 s. 167 och 1981/ 82:165 s,212). Detta innebär att någon form av intervention efter mönster från RB skullekunna förekomma i MD. Av MDs beslut i ärendet KO ./. angående enansökan om intervention kan också utläsas att MD funnit det möjligt medintervention även om domstolen i de! konkreta fallet inte biföll ansökningen. Mot denna bakgrund vill NO ifrågasätta behovet av denföreslagna nya bestämmelsen i 13 a 8 MDL. Enligt NOs uppfattning ger dennuvarande ordningen tillräckliga möjligheter att åstadkomma intervention i MDför alla typer av ärenden. Kommitténs förslag till särskild reglering pä dettaområde i MDL gäller endast ärenden där KO är sökande. Det finns en risk alttolkning motsatsvis leder till all den intervenlionsmöjlighet med stöd av RBsprinciper som stått öppen även för övriga ärenden, däribland de där NOär sökande, minskas eller elimineras. 4.2.5 Statens pris- och kartellnämnd (SPK):I betänkandet föreslås att en sammanslutning av näringsidkare under vissaförutsättningar skall få medverka i ett ärende vid vid sidanav konsumentombudsmannens motpart. SPK delar uppfattningen att detta iblandkan vara motiverat men ifrågasätter om ett uttryckligt stadgande i lagen ommarknadsdomstol verkligen behövs för att detta skall vara möjligt. Del kannämligen diskuteras om inte regler om intervention ärtillämpliga för att tillgodose del syfte del här gäller. Skulle ell särskiltstadgande i marknadsdomstolslagen verkligen krävas bör enligt nämndens meningdetta inte, som enligt kommitténs förslag, begränsas att gälla ärenden där KOär sökande. Motiven för att organisationer skall kunna medverka i ärenden vidmarknadsdomstolen synes vara lika slarka i fräga om ärenden som aktualiseratsenligt konkurrenslagstiftningen. 4.2.6 (): Betydelsenav medgiva/ide i . KOV delar den uppfattning som kommilténredovisar. Kommittén är av den meningen att det tycks finnas ettbehov av att frågor enligl avlalsvillkorslagen och marknadsföringslagen kan bliprövade av ulan att ett förbud eller åläggande aktualiserats.KOV anser för sin del att nuvarande ordning med möjlighet lill förbudstalan, ivissa fall ej förenad med ell viiesyrkande. Verket delar såledesinte kommitténs bedömning och upplever det inte sä all ändringen i praktikenskulle ge parterna möjlighet till större fiexibilitel i sitt agerande införmarknadsdomstolen. Den föreslagna ändringen innebär däremot en Prop.1984/85:213 205 risk att verkets förhandlingar, såvitt avseravtalsvillkorslagen och marknadsföringslagen, skulle försvåras. En möjlighetatt så att säga blockera förhandlingar genom en onödig talan införmarknadsdomstolen öppnas teoretiskt. .Ändringen innebär även införandet av ettdelvis nytt rättsinsti-tui, och måhända borde i vaije fallrättegångsutredningens arbete avvaktas. Slutligen skall följande sägasangående föreslagen ändring: Av special-motiveringen till förslaget framgår alttalan om regelvägledning "främst" är avsedd alt användas i konkretafall när del förment otillbörliga beteendet redan har upphört. KOV utgår fränatt avsikten inte är all mer hypotetiska fall skall kunna tas upp i denföreslagna ordningen. Detta skulle för övrigt innebära en form av förhandsbesked,som skulle vara av ringa värde. Ett beslut av skulle mednödvändighet behöva bygga på antaganden om faktiska omständigheter. I ettefterföljande konkret fall - med samma men delvis nya faktiska omständigheter- uppkommer frågan om bedömning skulle ha blivit en annan.Ett beslut, grundat på hypotetiska åtgärder av en näringsidkare, skulle medandra ord ha ringa prejudikatsvärde. KOV finner sammanfattningsvis inte alländringen skulle medföra någon nämnvärd praktisk nytta och avstyrker förslaget. KO har tidigare, bl. a. i yttrande till MD i ett enskiltärende, framfört uppfattningen att en organisation kan uppträda som ombud ellerrätte-gängsbilräde. och att aktuell fråga därigenom blir bättre belyst. KO hardärvid uttalat - en uppfattning som fortfarande föreligger - all processen i MDvid fall av flera organisationers medverkan skulle bli oformlig. sid. 311, att utgångspunkten måste vara att del skall finnas ensamstämmighet mellan den medverkandes agerande och det svarande förelagelsintressen. Enligt denna utgångspunkt anför kommittén, att det i de flesta fallinte är meningsfullt att flera än en medverkande uppträder i en process. Manförutsätter all uppkomna problem kommer alt lösas genom samråd mellannäringslivets organisationer när frågan kommer upp och föreslår därför intenågon särskild begränsningsregel med avseende pä antalet medverkande. KOV somdelar uppfattningen om värdet av att få tvistefrågorna allsidigt belysta,tillstyrker föreslagen ändring angående medverkan i förfarandet och noterarsamtidigt, som framgått, att utgångspunkten är alt en organisations medverkanavses i varje enskilt fall. 4.2.7 (): RRV avstyrker att företagsom inte deltar som part genom sina organisationer skall fådelta i processen vid . Enligt RRVs mening börorganisationerna alltid kunna ge ett berört förelag aktivt stöd utan att förden skull della som part i processen. Prop.1984/85:213 206 4.2.8 : Talan om regelvägledning.Kommittén har diskuterat införandel av en räll för näringsidkare eller en organisalion av näringsidkare alt föra en särskild sorls lalan inför i syfte all få klarlagi om en viss ålgärd faller inom eller utom området för en eller flera generalklausuler. Talan skulle kunna betecknas som en prejudi kattalan eller en typ av lagförklaring. Enligt vår mening skulle det kanske ligga ännu närmare lill hands att beteckna företeelsen som en talan om en form av bindande förhandsbesked. Kommittén har emellertid avstått från att lägga fram något förslag i ämnet. Som kommiltén framhåller har vi i uppdrag alt utredafrågan om man kan underlätta tillkomsten av prejudikat genom någon särskild typav talan. Vi har ännu inte tagit upp ämnet till diskussion och vågar därför f. n.inte göra några uttalanden om tänkbara lösningar. Det är en fördel attkommittén avstått frän alt framlägga något förslag till en mer allmän regel omprejudikattalan e.d., som kan riskera att föregripa resultatet av våraöverväganden. Från den synpunkten är emellertid också det något begränsadeförslaget i 13 8 andra stycket marknadsdomstolslagen tveksamt. Det innebärnämligen såsom vi uppfattar det - i varje fall för vissa situationer ennykonstruktion för svensk rätts vidkommande. Vi vill också påpeka alt förslagel, såsom det är utformat,strider mot 2, 3 och 4 88 marknadsföringslagen. Om förbud respektive åläggandeinte yrkas är det inte fråga om något ärende enligl de nämnda paragraferna. Vihar också fäst oss vid det i förslagel till lagtext använda ultrycket "kanske". Enligt vår mening bör man undersöka möjligheterna att i störreutsträckning utforma talan som en fastställelsetalan efter mönster av reglernai RB. Vi har ingenting att erinra mot att en sammanslutning avnäringsidkare under de i förslagel angivna förutsättningarna får medverka i förfarandeli . En annan sak är att det i tillämpningen troligen kan visasig svårt att avgöra vilka sammanslutningar som skall fä medverka. Häromvittnar inte minst erfarenheter från utlandet. I belänkandet framhålls (s. 310) att huvudregeln måstevara att den medverkande inte får företa processhandlingar som strider motpartens. Den medverkande organisationen intar därför i princip samma ställningi processen som en ordinär intervenienl (jämför 14 kap. 11 8 första stycket RB).Enligt vår mening bör i lagtexten anges att den medverkande inte får företasådana processhandlingar som strider mot parlens. 4.2.9 (): Vi tror att den möjlighet till "fastställelsetalan" i , somkommittén föreslär i ett tillägg till 8 13 marknadsdomstolslagen, kan bli ettvärdefullt instrument för normbildningen. Prop.1984/85:213 207 4.2.10 : 1 kap. 13 läggerkommittén fram bl. --- ett förslag om tillägg lill marknadsdomstolslagen somgör del möjligt för sammanslutning av näringsidkare att medverka i MD-processen.Förbundet anser att bägge dessa förslag bör genomföras. I kapitlet behandlar kommitlén också det förhållandet att MDsprövning stundom omfattar ärenden där en näringsidkare har medgett KOs talaneller upphört med det påtalade förfarandet. Kommiltén pekar pä en rad olikanackdelar med dessa ärenden men kommer trots della fram lill all någonbegränsning av Kös möjlighet alt föra medgivna ärenden till MD inte nu börföreslås. Skälen härför är enligt kommittén dels all en sådan begränsningsregelär svår att precisera pä ett acceptabelt sätt, dels att dessa ärenden harmindre värde som prejudikat, dels att nackdelarna i viss mån motverkas av denföreslagna möjligheten till rällegångsmedverkan för sammanslutningar avnäringsidkare.