prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — TCO anser vad beträffar reklamalion attkonsumenttjänsllagen skall anslutas till konsumenlköplagens regler nämligen atlkonsumenien skall underrätta näringsidkaren om att han vill göra gällandebefogenheter på grund av fel inom skälig lid efter del alt Uänslen är avslutad.Eftersom dock regeln, inom skälig lid, är någol oklar förordar TCO, såsom ulredningenföreslagil, all frågan om upprättande av slandardformulär med bl.a.beslämmelser om lämplig reklamationslid las upp mellan KOV/KO och resp.näringslivsorganisaiioner. Prop.1984/85:110 190 De förslag som utredningen lagt fram om en ivåårigpreskripUonslid kan TCO ansluta sig lill, dock alt möjlighel till genombrottvid s. k. dolda fel skall finnas. 1 försia hand gäller för fel och dröjsmål, enligtulredningen, all konsumenien skall kunna begära all få en avlalsenligpreslalion. Möjlighet till hävning föreligger i begränsad ulslräckning viddröjsmål. Enligi TCOs mening är den nalurliga påföljden all konsumenien får denavtalade prestationen ulförd. Ulredningen intar en restriktiv hållning till påföljdenhävning förmodligen på grund av svårighelen alt häva en Uänst. Ulredningenföreslår att hävning endasl skall ske om felel eller dröjsmålel är väsenlligloch all hävningen endasl får ske belräffande framlida, dvs. Endasl i fall av s.k. kvalificerad väsenllighel medges hävning ävenav redan utförd Gänsl. Med kvalificerad väsenllighel avser ulredningen allsyflel med Gänsten är huvudsakligen förfelal. TCO lillslyrker ulredningens förslag vad avser hävning.TCO anser all det är nödvändigl alt möjlighel lill hävning finns som enkomplellering lill naiurapresialion. 9.9 Centralorganisationen /SR och Förbundet förjurister, samhällsvetare och ekonomer (): Konsumenlköplagen hindrar inte alt en säljare i engarantiutfäslelse ålägger köparen all belala viss självrisk elleriransportkoslnader vid avhjälpande av fel; sådana villkor kan emellertidunderkännas enligi 36S avlalslagen och förbjudas enligi avialsvillkorslagen.JUSEK välkomnar all del nu i konsumenttjänsllagen föreslås en Ivingande regelall avhjälpande av fel normall skall ske på näringsidkarens bekosinad.Klausuler om atl viss självrisk utgår vid vae avhjälpande eller atttransportkostnader skall bäras av konsumenien är alliså i princip ogilUga. 13:6 formuleras della så all näringsidkaren inle skall ha rätt till ersättningför sina koslnader i samband med avhjälpandel. Koslnader kan säsom framgår avmoliven (sid. 307 ff) emellertid uppdelas i näringsidkarens koslnader och konsumenlenskoslnader, bl.a. vid Iransporl av varan. Del förefaller vara meningen allnäringsidkaren i princip skall hämta varan vid avhjälpande, där avhjälpandeinte kan ske hos konsumenien. Detta är också en rimlig utgångspunkt, eflersomnäringsidkaren varil skyldig atl tillhandahålla felfri preslation mol vederlag.Med denna konstruktion blir alla transportkostnader i princip näringsidkarenskostnader. - Frågan kommer emellertid all uppstå hur lägel skall behandlas, omkonsumenien själv forslar en felaktig sak (t.ex. en dåligt repareradTV-apparal) till näringsidkaren för avhjälpande av felet. På denna punkl anförs i motiven (sid. 308 y) all, omkostnaderna ligger på konsumenlens sida, sä måsle han anlingen kvitta dem vidbelalningen eller ålerkräva dem, ehuru konsumenten dock bör stå för vissasmärre koslnader, l.ex. mindre lokaltransporter Gfr sid. 390). Hänvisas konsumentenall ålerkräva sina koslnader enligi skadeslåndsreglerna, undgår näringsidkarenemellertid ersällningsskyldighel om han kan exculpera sig. Det rikligaförefaller enligt förbundet vara, all konsumenien i princip skall ha beiall föralla iransportkoslnader - frånsett de fall då iransporlkoslna-derna är så storaall näringsidkaren inle är skyldig all avhjälpa felel enligt Prop.1984/85:110 191 3:5 försia slyckel - men atl konsumenien bör kontaklanäringsidkaren innan Iransporten utförs för att ulreda om näringsidkaren självvill ombesöGa iransporten; endast ifall näringsidkaren vägrar detla. börkonsumenten ha beiall för iransportkoslnader. varvid en mindre lokallransporlutförd med privatbil eller utan extra besvär med allmänna kommunikationsmedelinle behöver anses ha medfört någon exlra kosinad. 3:9 första slyckel andra punklen bör jämkas. Häver kundenpå grund av att näringsidkaren begått konlraklsbroli. skall kunden för del sominle ålerlämnas ej betala näringsidkarens koslnader i den mån dessa översiigervärdeökningen. Enligi samfundels mening erbjuder Udsbeslämda garanlierför Uänsle-preslationer betydelsefulla fördelar för konsumenten även omgaranlin i princip bara omfattar fel vars grundorsak förelåg vid faransövergång och alliså inle är en funklionsgaranli. Samfundd kan inte delaulredningens uppfallning all förekommande garanlier i allmänhel ärfunklionsgaranlier. Ulredningens förslag all alla tidsbestämda garantier skalllolkas som funktionsgarantier ulgör således enligt samfundels mening eltförslag om tvångsvis utvidgade garantiåtaganden. Eftersom emellerlid frihetföreligger alt inle lämna någon garanti alls, tvingar den föreslagna regelnnäringsidkaren, som inte vill åla sig ell ulvidgal ansvar, atl i slällei avståfrån alt lämna garanti. Samfundet kan inle finna all en sådan ulveckling skulleligga i konsumenternas inlresse och avslyrker följaklligen förslaget i dennadel. Införandel i konsumenttjänsllagen av en preskriptionsfrislsom molsvarighel lill 54 § köplagen respektive 11 § konsumenlköplagen framsiårför samfundd som en nalurlig åtgärd vid lagregleringen av Uänsteavtal. En annanreglering än den allmänna tioårspreskriptionen är på detla område motiverad avsamma skäl som föranlett molsvarande köpräilsliga beslämmelser. Vad beiräffarden Udsfrisl som bör gälla får hänsyn tas lill all förhållandena varierar i höggrad mellan olika lyper av Gänster. I allmänhel är den lid inom vilken felyppar sig kort och ligger väl inom den köprätlsliga dlårsfrislen. ,särskilt vid arbele på fast egendom, kan emellerlid en längre preskripUonslidvara moliverad. Samfundd molsäller sig därför inte atl en disposiiivpreskriptionstid i lagen faslslälls till ivå år. Enligt samfundets mening ärdet med hänsyn till förhållandena på Gänsleområdel omotiveral att faslslällaen så förhållandevis lång preskripUonsUd som Ivingande minimum. Enligi samfundets mening är del också nalurligl allpreskripiionsliden i vissa fall av s. k. dolda fel kan genombrylas. Det kanhärvid vara motiverat att gå något längre än som sker i 54 § köplagen. Påbyggnadsenlreprenadområdel är i slandardvillkor ell ansvar förgrov vårdslöshel föreskrivel även efler garanlilidens ulgång. Däremol kansamfundd inle finna del välmoliveral all genombryta preskripiionsliden vid vaGedoll fel, något som i praktiken helt skulle urholka preskriptionsregeln. Entvingande regel om preskripiionsgenombrotl skulle dessulom innebära synnerligenlånglgående förändringar vars ekonomiska konsekvenser ulredningen Prop.1984/85:110 192 synbarligen inle övervägt. På byggnadsenlreprenadsidan därell- eller ivåårig garanli- och preskriptionstid allmänt tillämpas och därutredningens förslag skulle ha sina slörsla effekler, finns det anledning allanla all hanieringen av reklamalioner av allehanda mindre bristfälligheter somefler hand uppträder skulle innebära myckel slorakoslnader. Behovel av konsumenlskydd på della områdel bör inle negligeras mensynes inle inom rimliga kostnadsramar kunna lösas på sätl utredningen föreslår. Principen alt näringsidkare som avhjälper fel skall slåför sina egna koslnader framsiår enligt samfundels mening som en självklarnormalregel. Samfundet anser emellertid även på denna punkl atlomsländighelerna i samband med olika Uänsler är så varierande all regeln inlebör göras tvingande. Det kan sålunda förekomma fall där det ligger ikonsumentens inlresse atl kunna aviala om någon viss avvikelse frånhuvudregeln. Som exempel kan nämnas rimliga självriskbelopp i samband medmyckel långvariga garantiåtaganden av näringsidkaren. En sådan ansvarsbegränsningkan möjliggöra en praktisk och ekonomisk lämplig avgränsning mellan olikabristfälligheter som är mer och mindre betydelsefulla för konsumenten all fåavhjälpta ulan egna uppoffringar. förbud mol sådana lösningar kan molverkafrän konsumentsynpunkt önskvärda ansvarsregleringar, därför att koslnadernablir orimligt höga om näringsidkaren måsle svara ulan vaGe undre gräns. Samfundet delar ulredningens uppfallning all konsumenienendast i begränsad utsträckning bör åläggas skyldighel att erlägga ersällningvid total hävning, även om del är omöjligl alt återiämna vad näringsidkarenpresterat. Ofta kan naluriiglvis ingen ersättning alls ifrågakomma när syftetmed Gänsten är huvudsakligen förfelal. 1 vissa fall synes dock en ersättningtill näringsidkaren för nedlagda koslnader kunna vara skälig med hänsyn tillomsländighelerna även om någon värdeökning för konsumenten inte kan visas hauppkommil. Enligt samfundets mening borde värdeökning därför inte uppställassom etl särskilt rekvisit i laglexlen utan i stället få beaktas vidskälighetsbedömningen. 3 kap. 3 § Ulredningen har i förevarande lagrum föreslagil allkonsumenlens rält lill lalan på grund av fel skall preskriberas efler , räknalfrån tidpunkten för farans övergång. Preskriplionsfrislen skall dock kunnagenombrylas vid förekomslen av s. k. dolda fel. Regeln ansluler sig - förulomundanlagd för dolda fel - lill vad köplagsutredningen föreslagil beträffandeen förlängning av preskriptionstiden i 54 § köplagen. Av skäl som inledningsvis berörts under rubrikenanser förbundel all principiella förändringari grundläggande civilrällsliga värderingar bör genomföras med generellgiltighet för såväl köp som Gänsler. En förlängning av preskriplionsfrislen bördärför inle ensidigl genomdrivas på Gänsleområdel. Prop.1984/85:110 193 9.12 Vissa organisationer inom näringslivet: Felbegreppet (I §) Vid beslämmande av felbegreppel hänvisas till vad somlidigare sagls ifråga om avialels innehåll och "resullalansvard". 1köprällen är lidpunkien för farans övergång även avgörande när del gäller altbedöma om fel föreligger (44§ köplagen). Del finns ingen anledning atl frångådenna princip för konsumenttjänster. Del försia ordel i 1 §, andra slyckel"utgångspunkt", bör därför ersättas med ordel "avgörande".Organisalionerna är medvetna om atl den nu föreslagna omformuleringen stämmermindre väl överens med ulredningens förslag all näringsidkaren principielltförpliktar sig att åstadkomma elt visst resultat som skall hälla under visslid. Organisalionerna har emellertid avvisal länken på ell generelll resullatansvaroch återkommer i näsla avsnitt lill frågan om innebörden av tidsbestämdagarantier. Garanli (2 §) De garantiåtaganden som förekommer i praktiken för varoroch Uänsler är i alll väsentligt utformade som garanlier för avsaknad av s. k.ursprungligt fel, vilka utredningen benämnt "Almén-garantier".Funktions- eller hållbarhdsgarantier tillhör undantagen. Under sådanaförhållanden är del felakligl att föreskriva att alla tidsbestämda garanliermåste uppfattas som funktions- eller hällbarhetsgaranlier. Eftersom detlaslrider mol gällande praxis och näringsidkarnas normala avsikl med garantierna,kommer utredningens förslag atl leda till förvirring. Undantagen frånutfästelsen om en funktions- eller hållbarhetsgaranti har ulformais alltförsnävl. Självfallel räcker det inle att undanta olyckshändelse och"omsländighel som är atl hänföra till konsumenten". Det finnsnämligen ingen anledning varför näringsidkaren t. ex. skulle la på sig ansvarför sådan tredje man som han inle anlitat för uppdragets utförande. Denföreslagna regeln stämmer inte heller överens med vad som gäller inomköprälten. Om säljaren eller annan person åtar sig alt ge service på varansedan garanliliden i köpavialel gåtl ul, skulle detta innebära den plötsligaförbättringen för konsumenien atl varans funklionsduglighd garanleras.Erfarenhelen visar alt överdrivna anspråk på garanliskydd ofla nog kan få heltmotsatt verkan. Sålunda har t.ex. utformningen av tillverkaransvaret i 12§konsumenlköplagen lell lill all Ullverkargarantierna prakiiskl lagd försvunnitur marknaden. Reklamalion (3, 4§§) Reklamationstidens längd kan självfallet diskuteras. Emellertidbör man inle utan starkt vägande skäl frångå den accepteradeeilårsre-geln. Det är också tveksamt om den fördyring, som en utsträckning avfrislen skulle komma all medföra, är någol som genomsnillskonsumenlen är bereddatt betala för. Organisationerna vill ånyo erinra om viklen alt undvika sådanaonödiga fördyringar som kan leda lill all i och för sig önskvärda reparaiionerinle blir genomförda. Härtill kommer ökade svårigheter för sista såljledd atlföra tillbaka reklamationen lill den som i sista hand skall svara för den. Entvåårsfrist bör därför under inga förhållanden genomföras förrän motsvarandeändring har gjorts i konsumenlköplagen och den allmänna köplagen. Utredningen har vidare föreslagil en genombrytning avreklamalionsfrislen för s. k. dolda fel. Som slöd för denna nyhel åberopasfrämsl del s. k. Nälsta-fallet (NJA 1977 s. 138), som rörde ell doll fel i ettradhus. 13 1984/85. Prop.1984/85:110 194 hänsyn lill atl avlalel - ehuru formelli ell köp av lösegendom - i realiieien borde likslällas med överiålelse av fasl egendom, kundedet avgöras utan direkl tillämpning av 54 § köplagen. Köparen ansågs därför ejha förlorat sin rält atl pålala felel irols alt reklamalion skedde försl nio årefler köpel. Organisalionerna anser inte atl detla avgörande kan tas lillintäkl för en lagregel om genombrott av reklamalionsfrislen i avtal omkonsumenttjänsler. En sådan lagregel skulle innebära högsl belydandeosäkerhdsmomenl för näringsidkarna och i alll väsenlligl slutligt drabba demsom slår i avlalsförhållande lill konsumenien, eflersom möjlighelen allålerföra reklamaUonen på ansvarig part måsle belrakals som hell obefintligsedan reklamalionsfrislen i avialsförhållandel med "bakre led" gållut. Felpåföljder (5-10§§) Organisalionerna har i och för sig inget atl erinra molförslaget om felpäföljder, vilkel i stort sell slammer överens med gällanderäll. Den förändring som föreslås genom införandei av etl krav på"kvalificerad" väsenllighel som villkor för hävning är väl moliverad,eflersom, såsom utredningen framhåller, etl återställande av nalurapreslationensvårligen kan komma ifråga för Uänsler. Ulredningen anför i belänkandet (s.477) all konsumenten endasl kan åberopa väsenllighelen om den varil synbar förnäringsidkaren. Enligi organisalionerna bör detla komma till uttryck i 8§ genomall bisaisen i första meningen får följande lydelse: "om del har slåll klart för näringsidkaren all syftetmed Uänsten skulle huvudsakligen förfelas". Införandet av en avhjälpningsskyldighd (5§) innebär ocksåen nyhet jämföri med gällande räll och även den är moliverad för all lillgodosekonsumentens inlresse. Organisalionerna vill emellerlid föreslå all man iundanlagsregeln från avhjälpningsskyldigheien i lagiexten gör klart att ävendel avtalade prisel och inte endasl felels betydelse för konsumenien inverkarpå skälighetsbedömningen. kan man åsladkomma genom att orden "delavtalade prisel och" skjuls in före "felels beiydelse" i 5 S,försia slyckel. Felbegreppel (3 kap. I §) Vid bestämmandet av felbegreppet hänvisas lill vad somtidigare sagts i fråga om avtalets innehåll och "resultatansvaret". Iköprätten är lidpunkten för farans övergång även avgörande när det gäller atlbedöma om fel föreligger (44 § köplagen). Del finns ingen anledning all frångådenna princip för konsumenttjänster. Det första ordel i 1 §, andra slyckel,"utgångspunkt", bör därför ersättas med ordet "avgörande".Kamrarna är medvetna om att den nu föreslagna omformuleringen stämmer mindreväl överens med utredningens förslag atl näringsidkaren principielll förpliktarsig att åstadkomma ett visst resultat som skall hålla . Kamrarnahar emellertid avvisat tanken på ett generelll resullaiansvar och ålerkommer inäsla slycke till frågan om innebörden av tidsbestämda garantier. Garanti (3 kap. 2§) De garantiåtaganden som förekommer i prakliken för varoroch Uänsler är i allt väsenlligl utformade som garanlier för avsaknad av s. k.urspmng- 1984/85:110 195 ligt fel, vilka utredningen benämnl"Almén-garantier". Funktions- eller hållbarhetsgaranlier lillhörundantagen. Under sådana förhållanden är del felaktigt atl föreskriva all allaUdsbeslämda garanlier måste uppfällas som funktions- ellerhållbarhetsgaranlier. Eflersom della slrider mol gällande praxis ochnäringsidkarnas normala avsikl med garantierna, kommer ulredningens förslagalt leda till förvirring. Härtill kommer alt undanlagen från ulfäslelsen om enfunktions- eller hållbarhdsgaranli utformats alltför snävt. Självfallet räckerdet inle alt undanta olyckshändelse och "omständighet som är atl hänföralill konsumenien". Del finns nämligen ingen anledning varförnäringsidkaren l.ex. skulle ta på sig ansvar för sådan iredje man som han inleanlilal för uppdragets ulförande. Den föreslagna regeln stämmer inle helleröverens med vad som gäller inom köprälten. Den skulle därför leda till delegendomliga resullalel all konsumenlskyddet successivi förslärks med liden iställd för alt avla. Om nämligen säljaren eller annan person åtar sig atl geservice på varan sedan garantitiden i köpavialel gåll ul. skulle dellainnebära den plötsliga förbättringen för konsumenten atl varansfunktionsduglighet garanleras. Erfarenhelen visar all sådana överdrivna anspråkpå konsumentskydd ofla nog kan få hell motsatt verkan. Sålunda har l.ex.ulformningen av tillverkaransvaret i 12 § konsumenlköplagen lell lill alttillverkargarantierna praktiskt tagel försvunnit ur marknaden. Ifallbeslämmelsen om näringsidkarens garantiansvar antas i föreslagd skick, är deliroligl all näringsidkarna hell kommer atl avstå från tidsbestämdagarantier. Reklamation (3 kap. 3, 4§§) ReklamaiionsUdens längd kan självfallet diskuteras.Emellertid bör man inte slarkl vägande skäl frångå den sedan längeaccepterade etlårsre-geln. Del är också Iveksaml om den fördyring, som enulslräckning av frislen skulle komma alt medföra, är något somgenomsnillskonsumenlen är beredd all betala för. Kamrarna vill ånyo erinra omvikten alt undvika sådana onödiga fördyringar som kan leda till att i och försig önskvärda reparaiioner inte blir genomförda. Härtill kommer ökadesvårigheier för sista såljledd all föra tillbaka reklamationen till den som isisla hand skall svara för den. En tvåårsfrist bör därför under ingaförhållanden genomföras förrän molsvarande ändring har gjorts ikonsumenlköplagen och den allmänna köplagen. Utredningen har vidare föreslagil en genombryining avreklamalionsfrislen för s. k. dolda fel. Som slöd för denna nyhel åberopasfrämsl del s. k. Nälsla-fallel (NJA 1977 s. 138), som rörde ett dolt fel i ellradhus. Med hänsyn lill att avtalet - ehuru formellt ett köp av lös egendom - irealiteten borde likslällas med överiålelse av fasl egendom, kunde del avgörasulan direkl lillämpning av 54 § köplagen. Köparen ansågs därför ej ha förioralsin rätl atl påtala felet trots atl reklamalion skedde försl efterköpel. Kamrarna anser inle all detta avgörande kan las till intäkt för etlgenerelll genombrott av reklamationsfristen i avtal om konsumenttjänster. Ensådan lagregel skulle innebära högsl betydande osäkerhetsmoment förnäringsidkarna och i alll väsentligt slutligt drabba dem som står iavtalsförhållande till konsumenien, eflersom möjlighelen all återföra reklamationenpå ansvarig part måste betraktas som helt obefintlig sedan reklamationsfristeni avtalsförhållandet med "bakre led" gåtl ut. Felpäföljder (3 kap. 5-l0§§) Handelskamrarna har i och för sig inget atl erinra motförslagel om felpåföljder, vilkel i stort sett stämmer överens med gällanderätl. Prop.1984/85:110 196 förändring som föreslås genom införandet av ett krav på"kvalificerad" väsenllighel som villkor för hävning är väl moliverad,eflersom, såsom ulredningen framhåller, ell ålerställande av nalurapreslalionensvårligen kan komma-i fråga för Uänsler. Utredningen anför i betänkandet (s.477) att konsumenien endasl kan åberopa väsenllighelen om den varil synbar förnäringsidkaren. Enligi kamrarna bör detla komma lill ullryck i 8S genom atlbisaisen i försia meningen får följande lydelse; "Om det har stått klartför näringsidkaren att syftet med Gänsten skulle huvudsakligen förfelas".Införandel av en avhjälpningsskyldighd (5§) innebär också en nyhel jämföri medgällande räll, men även den är moliverad för all lillgodose konsumenlensintresse. Kamrarna vill emellerlid föreslå all man i undantagsregeln frånavhjälpningsskyldigheien i laglexlen gör klarl all även del avialade prisel ochinle endasl felets betydelse för konsumenien, inverkar påskälighetsbedömningen. Detta kan man åsladkomma genom att orden "delavialade prisel och" skjuls in före "felels betydelse" i 5§,försia slyckel. 9.14 SHIO-Familjeföretagen och : Vad gäller reklamalionsfristens längd i S3. st. 2,ansluler vi oss lill det gemensamma expertyllrandd på sid. 516-517 iulredningen. Frågan om preskripUonsreglerna bör lösas i ell sammanhang isamband med den generella översynen av köprällen och reglerna om allmänpreskriplion. Beträffande "dolda" fel är förslagel olyckliglulformai, då del kan lolkas som all del innehåller en obegränsadreklamationsfrisl. 3 lalas vidare om reklamalion "inom den lid somföljer av ... andra slyckel", trots atl ingen lid, dvs. ingen ytlrelidsgräns där sälls för "dolda" fel. Vi föreslår därför en omformulering av lagiexten enligtungefärligen följande (där del underslrukna är vårt förslag): "Villkonsumenien ... (reklamera) inom skälig lid efter del all lian märkt eller bortmärka felel. Reklamalion skall dock ske senasl från den lidpunklsom anges 12 kap. 14 § .. . Försummar konsumenien all reklamera inom den tidsom följer av försia slyckel och andra slyckel förlorar han rällen alt göragällande befogenhet p.g.a. felet, såvida detia inte visai sig inom den sagdaliden och inle rimligen kunnat uppiäckas och näringsidkaren harhandlal i strid mot tro och heder eller grovt vårdslösl". En allmän slulsals av resonemangen om preskriptionstiderär, atl behovel hos en näringsidkare alt försäkra sig om regressrätt mol"de bakre leden" ökar ju längre reklamalionsfrislen sålts och jumindre krav läggs på konsumenten i reklamationsfrågor. Enklare och klarare hade varit att i §6, st. 1, skrivaungefär sålunda: "Fel skall avhjälpas ulan kostnad för konsumenien". Som utredningen funnii ulgör den allmänna10-årspreskriplionens tillämpning inom Gänsleområdel inle elt resullat avövertänkta lagregler 1984/85:110 197 ulan är snarare en följd av atl del saknas särskildlagstiftning om yänsler. Föreningen och förbundel finner del naluriigl all ikonsumenttjänstlagen införa en särskild preskriptionsfrisl motsvarande vad somgäller enligt .54 § köplagen resp. 11 § konsumenlköplagen. PreskripUonsfrislenslängd bör anslula lill vad som gäller inom del köprätlsliga områdel. Någraavgörande skäl för en avvikande reglering vad avser konsumenttjänslerföreligger inle. Ulredningenföreslår vidare etl allmänl genombrott av preskripiionsliden för fel som"inle visar sig och inle rimligen kunnal uppiäckasdessförinnan". Ulredningen ger uttryck för förhoppningen atl delföreslagna genombrolld för dolda fel efter en elt- eller tvåårig garanti/ansvarslid, inle kommer atl aklualiseras på "mindre Gänsler", typreparalion av bilar, hushållsmaskiner, TV-apparaler o. d. utan närmasl på"slörre Gänster", lyp reparation av byggnader, bålar elc.Gränsdragningsproblemen härvidlag är emellertid uppenbara. Väl kan länkas allpreskriplions-genombrotld kan komma all göras gällande i en helt annanomfaUning än vad ulredningen länkt sig i moUvutlalandena. 1 de standardavtal,som vunnit allmän lillämpning inom byggnadsbranschen, gäller regelmässigl altbyggföretaget efter garanlitidens utgång och i övrigl under allmän preskriptionstid,ansvarar för fel och brisl, som beror på grov vårdslöshel från byggfördagelssida.