prop · G80356 · 1984-12-31 00:00:00 — 1 resolutionen uttalas att ett stopp för nyinvesteringar och finansiellalän utgör ett betydelsefullt sleg i kampen mot apartheid eftersom invesleringaroch lån innebär elt slöd för apartheidpoliliken. Andra återkommanderesolutioner avser oljeembargo, militärt och nukleärt samarbete saml apartheidinom idrotten. Dessa resolutioner har antagits med en mycket stor majoritet. Generalförsamlingen har enträget uppmanat säkerhetsrådetalt faslstlå att raspolitik utgör elt hot mot internationell fredoch säkerhet liksom att vidta effektiva och bindande sanktioner mot Sydafrikaenligl FN-sladgans kapitel VII. har generalförsamlingen uppmanatmedlemsstaterna alt i avvaktan på etl säkerhetsrådsbeslut vidta unilateralasanklionsålgärder på säll som församlingen konkretiserat i sina resolutioner. stöder och röstar för flertalet av resolutionerna,men då vissa av dem orsakar principiella problem har vi tvingats att avstå frånatt ansluta oss. Det gäller bl.a. formuleringar som ifrågasätteruniversalitetsprinci-pen, inställningen lill väpnad kamp i ställel för fredligalösningar och säkerhetsrådets kompetens i förhällande till generalförsamlingen. Även säkerhetsrådet har behandlatSydafrika- och Namibiafrågan. antogs av säkerhetsrådet enrekommendation till medlemsländerna att upphöra med leveranser av vapen ochmilitär utrustning lill . I en resolution betecknadesapartheidpolitiken som ett potentiellt hot mol internalionell fred ochsäkerhet. Liksom tidigare undvek man således den i FN-sladgan givnaförutsättningen för ell bindande sanktionsbeslul, nämligen etl konstaterande avsäkerhetsrådet att elt dylikt hot föreligger. Mot bakgrund av det under 1970-talel ökade förtrycket,apartheidregimens fortsatta ohörsamhet gentemot FN och de ökade sydafrikanskarustningarna fattade säkerhetsrådet enligl kapilel VII iFN-sladgan elt bindande beslut om vapenembargo mol . Ullrycket"hot mot freden" förekom i beslutet men begreppet knöts inte tillsjälva situationen i eller apartheidsystemei utan till den situationsom skulle uppslå till följd av fortsatta leveranser av vapen lill Sydafrika.Västmakterna ville med denna formulering undvika att lägga grunden för meromfattande sanktioner. Vad avser har säkerhetsrådet antagit fleraresolutioner som fastställer att närvaro i är olaglig ochuppmanat medlemsstaterna att tillse att statligt ägda eller kontrolleradebolag upphör med alla ekonomiska transaktioner i liksom med vidareinvesteringsverksamhet. antog säkerhetsrådet enhälligt enövergängsplan, resolution nr 435, avseende självständighet.Säkerhetsrådet har fortlöpande behandlat frågan om Namibiassjälvständighet. 1984/85:56 13 antog säkerhetsrådet en resolution ivilken den konstitutionella reformen i fördöms. I resolutionenuttalas vidare aU den nya konstitutionen befäster apartheidsystemet ochsplittrar de icke-vita grupperna. Fäinternationella organisalioner, inom eller ulom FN-familjen, torde ha ägnat sästor uppmärksamhet ål apartheidpoliiik som internationellaarbetsorganisationen, . antogs av internationellaarbetskonferensen inom en deklaration angående apartheidpoliliken och eUprogram för avskaffande av apartheid. 1 den nya deklaration som antogs år 1981uttalar konferensen alt apartheidpoliliken forlfarande utövas pä elt sätt sominte ger den svarta befolkningen möjlighet till fritt lilllräde till arbeie ochutbildning, alt lill fullo åtnjuta föreningsfrihet och räu alt organisera sigoch lika möjligheter och behandling pä arbelsmarknaden. Vidare uttalas att desenaste händelserna visar alt den sydafrikanska regeringen genomhemlandspolitiken och bruket av repressiva ålgärder fortfarande handlar på ettsätt som strider mot internationella arbetsregler. deklaration innehåller flera förslag till åtgärder,säsom avbrytandet av kommersiella förbindelser med den sydafrikanskaregeringen, stopp för offenlliga och privata investeringar genom återkallandeav kreditgarantier och licenser, införandet av obligatoriska uppförandereglerför utländska företag och ålgärder på sportens och kullurens områden. Inomramen för program för avskaffandet av apartheid ges bistånd för utbildningsverksamhet,tekniskt bistånd till befrielserörelserna, lill svarta arbetare och derasoberoende fackföreningar m.m. Det bör anmärkas aU ILO-deklarationen inte ärbindande för medlemsländerna. Åtgärder av enskilda länder Det är naturiigt alt del i första hand är genom FN somstaterna försöker påverka all ändra sin raspolitik. Verkligteffektiva sanklionsålgärder kräver bred anslulning, inle minst från de förSydafrika ekonomiskt seu viktigare länderna. Inle desto mindre har elt anlal länder beslutat omunilaterala ekonomiska åtgärder för alt söka påverka . Den norska regeringen fattade beslut om altvägra valutalicenser för norska investeringar i . fattadesbeslul om att vägra statliga kreditgarantier för export lill . Ingenexportfrämjande verksamhei fär heller bedrivas. Enligt en överenskommelse fränår 1979 mellan regeringen och oljebolagen i säljs inle norskprodu-ceradolja lill . Licensansökningar vid försäljning av fartyg till Sydafrikaunderkastas en politisk prövning. log initiativet lill eninternationell konferens med deltagande av oljeproducerande och oljeexporterandeländer och dellar nu i den expertgrupp som av utseUs auförbereda konferensen. - En inlerdeparte-mental arbetsgrupp utreder f. n.möjliga ytteriigare åtgärder mol . Gruppens arbete beräknas vara klarti slutet av . Prop.1984/85:56 14 Mellan danska regeringen och danska företag medinvesleringar i föreligger sedan är 1978 en frivilligöverenskommelse om att begränsa verksamhelen i . Sedan är 1980 medgesinte nägon valutauiför-sel för investeringar. Därutöver har i maj1984 antagit ett beslut om en skärpning av sanklionspoliliken mol Sydafrika.Regeringen har av folketingel getts i uppdrag att successivt begränsakolimporten från samt att begränsa de ekonomiska relationerna påandra områden. Vad gäller nyinvesteringar i har ålagtregeringen att söka motverka sådana, om nödvändigt genom lagstiftning.Regeringen har vidare ålagts att i verka för genomförandet avetl tvingande oljeembargo och för en skärpning av det gällande vapenembargoi.Regeringen har uppmanats att tillsammans med övriga nordiska länder aktivtverka för ett avståndstagande vid IMF:s långivning till . Regeringenhar slutligen ålagts alt inom ramen för det nordiska samarbetet resa frågan omförbud mot försäljning av licenser till . En kartläggning av handeln med och transporter av oljalill har påbörjats. Likaså utreds frågan om kolimport och alternativaimportmöjligheter. Regeringen i har sedan några är haft frågan ombl.a. investeringsförbud under prövning. I första hand inriktade man sig päatt genom överläggningar med näringslivel uppnå ett frivilligtnyinvesteringsstopp. fattade pariamentet i beslut om altuppmana regeringen att, bl.a. på basis av svenska erfarenheter, komma medförslag till åtgärder mot investeringar i . Den svenska lagen nämndesdärvid som ett exempel pä ätgärder som regeringen skulle kunna vidta. Kontakterförekom mellan de svenska och nederländska regeringarna. 1första hand sökte regeringen åter förmå förelagen att frivilligt inskränka sinainvesteringar i . Någon överenskommelse nåddes inte. Därefter harvissa konsultationer ägt rum med företrädare för arbetslagar- ocharbetsgivarorganisationer. Resultatet av dessa överläggningar förutsespresenteras . I har representanthuset antagit ett förslag omlagstiftning mol bl. a. nyinvesteringar i och finansiella lån tillsydafrikanska regeringen och statliga företag. Förslaget till förbud motinvesteringar är utformat som ett kapitalexportförbud avsett alt förhindranyetableringar i . Några ätgärder mol redan existerande amerikanskadotterbolag i föresläs således inle. Vidare föreslås en s.k."fair employment code" avseende amerikanska företags uppträdande iSydafrika som syftar fill att främja integration och likaberättigande församtliga anställda i amerikanska företags sydafrikanska anläggningar. Dessaprinciper avses bli tvingande och särskilda ålgärder, inklusivestraffsanktioner, föresläs för alt kontrollera efterlevnaden. Lagförslagen har diskuterats i en konferens, den s.k.sammanjämk-ningskommitlén, mellan senalen och representanthuset. 1984/85:56 15 jämkningskommillén har enighet nåtts om förslagel omförbud mot lån till sydafrikanska regeringen och till av denna kontrolleradeföretag samt har man enats om att uppdra åt State Department att årligenrapportera om hur amerikanska förelag i behandlar sina svartaanställda. Övriga förslag synes numera inte aktuella. Därutöver kan noteras att fem amerikanska delstater och 14släder antagit lagstiftning om bl.a. avveckling av aktieinnehav i amerikanskaföretag som innehar sydafrikanska intressen. Förslag lill liknande åtgärder harframlagts i ytterligare ca 20 delstater och åtta släder. Bland övriga unilaterala åtgärder kan nämnas alt Japanförhindrar direkta investeringar och s. k. joint genom att intebevilja tillslånd till valutaöverföring. Vidare har regeringen avrått fråninvesleringar i från eller via japanskägda förelag utanför . Flera länder har vidare vidtagit åtgärder för att begränsalån- och kreditgivning m.m. lill . Så har, som jag nämnt tidigare,t.ex. och och även införtrestriktioner vad avser exportkrediter och kreditgarantier. I har vissabanker, bl.a. Export-Imporlbanken, ålagts restriktioner vad avser län och krediter. Flertalet oljeexporterande länder, t.ex. medlemsländerna iOPEC, och även , har med stöd av generalförsamlingensresolution om oljeembargo mot vidtagit ensidiga ålgärder för altförbjuda eller begränsa exporten av olja lill . 2./ .3 De utländska investeringarnas roll i De utländska invesleringarna utgör en viktig länk mellanomväriden och . Huvudskälet lill att utländskt kapital dras lillSydafrika torde vara landets råvarurikedom och snabba industriella utveckling.Sydafrika erbjuder relativt goda vinstmöjligheter. sombedriver verksamhet i landet ingår vanligtvis i koncerner som har verksamhei imånga länder och som eftersträvar en internationell expansion. Regeringen iSydafrika visar på många sätt en välvillig inställning lill utländska förelaggenom l.ex. en förhållandevis låg beskattning. Genom de utländskainvesteringarna tillförs inte bara kapital utan även avanceratteknologiskt kunnande. Investeringarna är också av politisk betydelse i det allde kan ses som uttryck för all omvärlden hyser tilltro till . Antalet utländska förelag i uppskattas lillomkring 2 000-2 500. Det beräknade värdet av utländska direkta investeringaruppgavs till . Därtill kommer indirektainvesteringar molsvarande . av densydafrikanska tillverkningsindustrin är, om än i varierande omfallning,kontrollerad från utlandet. Det utländska kapitalets betydelse är såledesiögonfallande. Ägarbilden domineras av de slora västliga handelsnationerna.Således beräknas stå för nära hälften av investeringarna. Prop.1984/85:56 16 senare år har och visat en markantuppgång i sina investeringar och deras andel beräknas till ca20 resp. 15%.Övriga länder med belydande investeringar är . De svenska investeringarna i beräknades år 1981uppgå till ett värde av omkring 490 milj. kr. De svenska förelagen svarar förknappt I % av de utländska företagens produklion i och 0.2"/ooav bmlloin-vesleringarna. Synen på de utländska investeringarnas roll i detsydafrikanska systemet och betydelse för ulvecklingen i är inteentydig. I generalförsamlingens resolution om stopp för nyinvesteringar iSydafrika, som initierades av , uttalas den ståndpunkten attutländska investeringar hjälper och uppmuntrar apartheidpolitiken och att ettförbud mot sådana invesleringar skulle utgöra ett betydelsefullt steg i kampenmot apartheid. 1 den allmänna debatten framförs framför allt frånrepresentanter för näringslivet ofta en annan ståndpunkt, nämligen all desydafrikanska företagen i utländsk ägo kan utöva etl positivt inflytande påulvecklingen i landet genom alt förbättra arbetsvillkoren för de svarta, genomatt främja den verksamhet som bedrivs av de svarta fackföreningarna och genomall arbeta allmänt för lika behandling av arbetare och tjänstemän tillhörandeolika raser. Det framhålls att de utländska förelagen kan tjäna som mönster förde inhemska. Om de tvingas avveckla sin verksamhet skulle elt motiv för desydafrikanska myndigheterna att mjuka upp apartheidpoliliken bortfalla och enförbättring av villkoren utebli eller fördröjas. Delta resonemang har ofta lett fram till utarbetandet av"uppförandekoder", i vilka uppställs en rad rekommendationer såsombl.a. införandet av minimilöner och lika lön för lika arbete oberoende av ras,tillhandahållande av utbildning och yrkesträning, erkännande av arbetarnasräll alt ansluta sig till fackföreningar m.m. De av Sydafrikalagen berörda företagen saml näringslivetsorganisationer har i sina remissvar pä förslag enhälligtställt sig bakom ell sådant synsätt. Frän näringslivets sida framhålls vidareatt utvecklingen inom näringsliv och arbetsmarknad visat så klara förbättringarrörande de svartas villkor alt det är detla område av samhällslivet som mestsannolikt kan utgöra grogrunden för en demokratisk utveckling. Genom förändradeattityder hos arbetsgivarna och ökade insikter hos de svarta anställda har engod grund lagts för att inom överskådlig tid fä bort all rasdiskriminering påarbetsplatserna vilket kommer att få följdverkningar på andra områden isamhällel och leda lill nödvändiga förskjutningar i del politiska och socialamönstret. Jag bestrider inle att vissa förändringar inom arbetslivetägt rum under senare är, såsom t.ex. avskaffandet av vissa s.k. jobrestrictions och rällen lill facklig organisering. Kraven på förändringar ochen uppluckring av apartheidsystemei har inte heller kommit enbarl från desvarta utan även från vissa vila grupper. Man inser all den fortsattaindustrialiseringen 1984/85:56 17 kräverökad utbildning och förbättrade livsvillkor för den svartabefolk-ningsmajorileten. Jag delar däremol inleuppfattningen all de utländska förelagen genom sin närvaro kan påverka deavgörande frågorna inom del sydafrikanska samhället.Industrialiseringsprocessen i har pågått under hela detta sekel,framför allt sedan . Utländska företag har funnits pä platssedan läng tid tillbaka. Att deras närvaro på elt positivt sätt skulle habidragit till attitydförändringar på andra områden än arbetslivets kan inlekonstateras. En av det sydafrikanska statliga forskningsorganet "" genomförd opinionsundersökning blandafrikaans- och engelsktalande sydafrikaner visar entydigt på alt en massivmajoritet av de afrikaanstalande fortfarande sluter upp kringapartheidsystemels grundpelare. vill ha fortsatt åtskild skolundervisning.Nära 80% har en positiv inställning till hemlandspolitiken och separatabostadsområden för svarta. vill ha kvar förbudet mot giftermål och sexuelltumgänge över rasgränserna. Även de engelsktalande föredrar åtskildskolundervisning () och är positiva till hemlandspolitiken (). Däremolförespråkar en majoritet () av de engelskspråkiga avskaffandet av förbudetmol giftermål och sexuellt umgänge över gränserna och separata bostadsområden. Detgår inte att bortse från att utländska ekonomiska intressen är underkastadesydafrikansk lagstiftning och att de därigenom tvingas all della irasdiskrimineringen. Apartheidsystemet har vuxit fram och förstärkts jämsidesmed industrialiseringen. De reformer och förbättringar som uppnåtts främslgenom de svartas egen kamp har ännu inte och kommer sannolikt inle att inom enöverskådlig framtid medföra nägon kursändring i den vila regimens fastabeslutsamhet att befästa hemlandspoliliken och alt fortsatt reglera villkorenför de svartas rättigheter till uppehållsullstånd och arbetstillstånd i del"vila" . Vibör därför fortsätta vår isoleringspolitik så att denna i förening med åtgärderfrån andra länders sida kan utsätta minoritetsregimen i för ökalpolitiskt och moraliskt tryck. Densvenska Sydafrikapoliliken, föruiom all den ger uttryck för del svenska folketsavsky för apartheidregimen, har som mäl alt medverka till en förändring avsamhällssystemet i och elt avskaffande av apartheid. Denna politikinnefattar en rad olika åtgärder. Jag skall nedan kortfattat redogöra fördessa. 1 sammanhanget vill jag påpeka att ligger långt framme ochenligt min uppfaltning gått längre vad gäller åtgärder riktade mot Sydafrikaän andra med jämförbara länder. 1sill bilaterala förhällande lill söker uppträda på ell sådantsätt att vår avsky för apartheidpolitiken kommer till tydligt uttryck och atttryck kan utövas mot regimen. Exempel härpå är vår lagstiftning 2 1984/85. 1984/85:56 18 om förbud mol investeringar och våra ålgärder påkulturens, idrottens och vetenskapens områden. De nordiska utrikesministrarna enades om ellgemensamt nordiskt handlingsprogram för åtgärder mot . Programmet harhaft stor betydelse för ulformningen av de nordiska ländernas.Sydafrikapolilikbåde vad avser unilaterala åtgärder och de nordiska ländernas agerande i FN. Iprogrammet ingår förbud mot eller motverkande av nyinvesteringar i Sydafrikaoch förhandlingar med nordiska företag om att begränsa dessas produklion där.Vidare ingår en rekommendation om avbrytande av idrotts- och kulturkontakter medapartheidregimen, införande av vise-ringslvång för sydafrikaner samt utökningav de nordiska ländernas bistånd lill flyktingar, befrielserörelser ochapartheidpoliiikens offer. Inom FN skall de nordiska länderna verka för besluti säkerhetsrådet mot nyinvesteringar i och handel med samt arbetaför en noggrann tillämpning av säkerhetsrådels vapenembargo mol . Medutgångspunkt i det nordiska handlingsprogrammet utfärdade regeringen är 1982förordningen (1982:562) om beviljande av visering för vissa kategoriermedborgare i Republiken . Reglerna skärptes ytterligare är 1983.Visering vägras i princip representanter för offentliga organ och förorganisationer som aktivt stöder apartheidsystemei. Alla svenska statligamyndigheter och institutioner tillställdes härmed riktlinjer försitl handlande när det gäller samröre med . Dessa båda åtgärder - visumreglerna saml riktlinjer lillmyndigheter m. fl. - syftar lill att begränsa kontakterna med inomidrottens, kulturens och vetenskapens områden. Vad gäller de diplomatiska förbindelserna med såutgörs vår representation av en svensk legation i förestådd av enenvoyé samt konsulat i och föreslådda av honorärkonsuler. Legationensuppgifter skiljer sig i väsentliga avseenden från vad som normall åligger endiplomatisk representation. Legationen skall således inte arbeta för all främjade båda ländernas förbindelser på olika områden. 1 stället harPretorialegationen l.ex. vad avser handelsutbyte uttryckliga instruktioner attinte hjälpa svenska företag med exportsatsningar i olika former. Vidare har statsmakterna när det gäller import fränSydafrika av uran och kol gjort vissa utlalanden. I fråga om uran harframhållits (prop. 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitiken) att "detmåste anses oacceptabelt om svenska kraflföretag skulle köpa uran fränSydafrikanska Republiken eller så länge det är ockuperat avSydafrikanska Republiken". I fråga om kol har regeringen (prop.1983/84:158 om vissa kolfrågor) uttalat starka reservationer frånförsörjningssynpunkt mot import frän . Något förbud mol import avsydafrikanskt kol råder dock inte. En ytterligare åtgärd att nämna i sammanhangel är beslutetsedan några år tillbaka att inte bevilja statliga exportkreditgarantier förexport till . Prop.1984/85:56 19 Som en följd av säkerhetsrådets beslul omvapenembargo mol infördes samma är lagstiftning som förbjuder exportav krigsmateriel och liknande materiel lill . utfärdaderegeringen också en förordning om förbud mol införsel frän avkrigsmateriel (SFS 1983:870). En vikiigdel av vår Sydafrikapolilik är biståndet som, när det gäller södra , haretl klart politiskt syfte att bistå de angränsande fria länderna i derasansträngningar att slå emot sydafrikanska påtryckningar och all efter hand görasig mindre beroende av de ekonomiska och transportmässiga relationerna medSydafrika. Den svenska insatsen är högst belydande. Av det totala bilateralabiståndet om ca . för budgelårel 1984/85 är eller 1,7miljarder kr. avdelade för ulveck-lingssamarbete och humanitära insatser isödra . kan jämföras med slorieken av de svenska investeringarna iSydafrika som är 1981 beräknades uppgå till ett sammanlagt värde av ca 0.5miljarder kr. Del humanitära biståndet utgår främsl som slöd tillbefrielserörelserna ANC och SWAPO i deras strävanden alt uppnå ett Sydafrikafritt frän apartheid resp. ett självständigt . Biståndet används lillförsörjning och utbildning av sydafrikanska och namibiska flyktingar. Lagen(1979:487) om förbud mot investeringar i och trädde i kraftden Ijuli 1979. Dess primära syfte är all genom en begränsning av svensknäringsverksamhet i och öka det politiska trycket på densydafrikanska regimen för att på sikl få till stånd en genomgripandesamhällsförändring där. Lagstiftningen avser att förhindra nyetablering avföretag i liksom all hindra där redan etablerade svenska företag frånatt utvidga den verksamhei de bedrev i och vid tiden förlagens ikraftträdande. Regeringen kan medge undantag fråninvesteringsförbudel. Någon garanterad rätt för företagen att företaersältningsinvesteringar föreligger dock inle. Avslutningsviskan jag med tillfredsställelse konstatera att det finns elt starkt engagemangför Sydafrikafrågan bland de svenska folkrörelserna. Dessa har genom sinverksamhet i slor utsträckning bidragit och medverkat till ulformningen ochinnehållel i den svenska Sydafrikapolitiken. Vår polilik har härigenom ettbrett slöd och är väl förankrad inom en rad olika organisalioner, såsompolitiska partier, fackföreningar, ungdoms- och kvinnoorganisationer,solidaritetsgrupper, kyrkor m.fl. 2.7.5 Lagen omförbud mot investeringar i ochNamibia Syftet med lagen Lagen om förbud mot invesleringar i och Namibiahar som mål att utöva ett tryck på den sydafrikanska regimen och härigenommedverka lill en förändring av samhällssystem och elt avskaffandeav apartheidpoliliken. Syftet är gemensamt för alla delar av den svenskaSydafrikapolitiken Prop.1984/85:56 20 och för de åtgärder som vidtagits eller planeras avinternationella officiella eller icke-stalliga organisationer och unilaleraltav slaler eller enskilda grupper. Del är också innebörden i denisoleringspolilik mot som hävdas av majoriteten av FN:s medlemsstateroch som stötts av . De svenska åtgärderna och den isoleringsslralegi somhävdas i FN har fullt stöd hos den svarta sydafrikanska opposifionen i exil ochav frontstaterna trots medvetenheten om att verkningsfulla internationellasanktioner med all sannolikhet skulle leda till ökade svårigheter och lidanden,inte minsl för de svarta själva i , och lill omfattande ekonomiskaföriuster för vissa av de närgränsande staterna. De svenska åtgärderna har hälsats med tillfredsställelsesom ett viktigt bidrag lill övriga internationella åtgärder och man haruttryckt förhoppningen att andra länder genom unilaterala beslul eller tillföljd av resolutioner i FN skall följa det svenska exemplet. Inställningen till ekonomiska sanktioner hosapartheidmoiståndel inne i är av förklarliga skäl svårare alt mäta.Uttalanden om slöd för ekonomiska påtryckningsåtgärder är förbjudna enligt dens.k. Act och kan medföra fängelsestraff. Företrädare förfackliga, kyrkliga och andra organisationer har trots detta vid olikatillfällen, om än i indirekta ordalag, vädjat lill omväriden om sanktioner molSydafrika. Från flera av remissinstanserna har invänts alt ekonomiskasanktioner är ulan verkan på apartheidregimen. Jag delar inte dennauppfattning. är starkt beroende av utländska investeringar och av sinutrikeshandel. Ekonomiska sanktioner skulle få slora negativa konsekvenser förlevnadsstandarden för alla befolkningsgrupper i landet och utan tvekan ha enförödande långtidseffekt på ekonomin. Den ekonomiska strukturen kommer att iökad utsträckning göra landet än mer sårbart för internationella ekonomiskasankfioner.