prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Användningenav elenergi i s. k. avkopplingsbara pannor som svarar för del av ökningen av elförbrukningen kommer att minska när elpriserna ökar. Isitt förarbete har kommittén ägnat slor uppmärksamhel ål elvärmen. Hur slällersig elvärme ekonomiskt med högre elpriser? Vilka blirmiljökonsekvenserna om elenergin skall produceras i t.ex. koleldade kraftverkistället för i kärnkraftverk? I småhus förutses elvärmevara en ekonomiskl fördelaklig uppvärmningsform även på sikl och med högreelpriser. Huvudallernalivel lill atl behålla elvärmen kommer sannolikl alt varaatl återgå till oljevärme. Om inle oljepriserna minskar kraftigt i framtidenkommer därför sannolikl de flesta fastighetsägare som har elvärme att saknamotiv för att byla ul elvärmen. På det hela lagd finns heller ingasamhällsekonomiska moliv för en återgång oljevärme även om elenergin i framtidenskulle produceras i kolkraftverk. Den särskilda miljöstudiesom kommittén låtit göra pekar på fördelarna med centraliserade värmesystem,särskilt om kol och andra fasla bränslen skall användas. 1 sådana finnsmöjlighet mer avancerad rening av rökgaserna och lill lokalisering längrefrån bebyggelse än vad som är fallet i mindre anläggningar. Elvärme bedömsvidare vara en från miljösynpunkt fördelaktig uppvärmningsform. Det gäller ävenom elenergin skulle produceras i kolkraftverk, under förutsättning alt dessahar avancerad rökgasrening och är lämpligt lokaliserade. Delångsiktiga förutsättningarna för en mer omfattande användning av inhemskabränslen är fortfarande osäkra. För lorv är konkurrensen från kol en osäkerhet.För ved är på lång sikt avvägningen genlemol skogsvam-industrins råvarubehovavgörande för utvecklingen. Kommillén anser att inhemska bränslen bör premierasi förhållande till importbränslen med 1984/85:120 8 hänsynlill fördelarna av alt ha en viss självförsörjning och till att de kan geregional sysselsättning. Delnuvarande slatliga stödet är delvis tillfälligt. För atl skapa större säkerhelhos de förelag som arbetar med inhemska bränslen om de långsikliga villkorenföreslår kommittén att statsmakterna lar ställning till om det finns motiv förett mera bestående stöd och i så fall vilken form och omfattning slödel skallha. Jämförtmed de bedömningar som gjordes i slutet av 1970-talel förutses nu en betydligtmindre användning av kol i fram till kämkraftsavvecklingen.Om en stor del av kärnkraften behöver ersättas kommer man sannolikt alt behövabygga kolkraftverk. I så fall kan det bli fråga om en betydande ökning avkolförbrukningen. Förnaturgas ligger en introduktion i närmast i tiden. En vissutvidgning ulöver den nu beslutade utbyggnaden kan senare bli aktuell. En meromfattande gasanvändning i kan komma ifråga om den diskuteradeledningen från genom till kontinenten realiseras. Huromfattande gasanvändningen skulle kunna bli beror bl.a. på hur mycket olja somdå finns kvar att ersätta. Osäkerheten om ledningen från är ännu för storför att det skall vara meningsfullt att diskutera vilken roll gasen kan spelapä lång sikt. Beslutet kommer att fattas i och kan knappast i någon högregrad bli beroende av avsättningsmöjligheterna för naturgas i föreeller i samband med att kärnkraften skall avvecklas. Dennuvarande minskningen av oljeförbrukningen kan leda till att denna redan omnågra år är nere i hälften av vad den var i slutet av 1970-talel. Någraåtgärder för att minska oljeförbrukningen ulöver dem som är i krafl förnärvarande är därför enligt kommittén inte aktuella. Tillår 2010 kan oljeförbrukningen ha minskat ytterligare. kanske 10 miljonerton mot ca 16 . I så fall är del bensin och dieselolja somdominerar oljeförbrukningen. Större delen av den olja som används föruppvärmning och i industrin kommer att ha ersatts med andra bränslen ochelenergi. Detta representerar en relativt problemfri utveckling. Omoljepriserna tillfälligt sjunker kraftigt och denekonomiska tillväxten blir hög skulle emellertid efter den nuvarande nedgångenoljeförbrukningen åter kunna öka på lång sikt. 1984/85:120 9 en kraftig ökning av produktionen (BNP) kan del på sinhöjd bli fråga om en långsam ökning av oljeförbrukningen. skulle denkunna komma upp lill ungefär 20 miljoner lon . En kraftig ökning avoljepriserna skulle i så fall kunna leda lill anpassningsproblem av samma lypsom vi upplevt under de tidigare oljeprisökningarna. Kommittén föreslår mot den bakgrunden atl en ulredninggörs om konsekvenserna av en ny kraftig oljeprisökning och vilka åtgärder somstaten kan behöva vidta för att möta en sådan situation. När det gäller miljön har kommittén i sitt arbelekoncentrerat sig på miljö- och hälsoeffekter av värmeförsörjningen. Kommitténssärskilda miljöutredning visar att en övergång från eldning i enskilda pannori tätbebyggda områden till centraliserad värmeförsörjning baserad pä värmefrän fjärrvärmeverk och slörre blockcenlraler innebär fördelar ur miljösynpunktoberoende av om kol, torv eller ved används som bränsle. Övergång från oljevärme lill el för uppvärmning antingensom elvärme eller med värmepumpar medför en förbättring av luftkvaliteten fränett bra tillstånd. Elproduktion för detta ändamål kan baseras på fastabränslen i kraftvärmeverk och kol i kondenskraftverk på elt sätt som frånmiljö- och hälsosynpunkt är acceptabelt om effektiv miljöteknik utnyttjas. Med allmänt tillgänglig leknik medför en övergångfrån oljevärme lill individuell fastbränsleeldning sådana utsläpp luft attdetta inte kan tillrådas i någon större omfattning i tätbebyggda områden medradhus och friliggande villor. Den pågående utvecklingen av leknikenkommer att kunna möjliggöra minskade utsläpp, dock inle i den utsträckning atten utbredd användning är tillrådlig i de mest tätbebyggda småhusområdena. Idenna typ av områden är från miljösynpunkt olika former av elvärme,värmepumpar, gmppcentraler och fortsatt oljeanvändning att föredra. En ökadanvändning av fasla bränslen i områden med friliggande villor ter sig dock sommöjlig. Den tveksamhet som råder, gäller i vilken gradpannor med olämpliga bränslen, eftersatt skötsel och driftstörningar kanförorsaka besvär i grannskapet. Del är inte osannolikt att dessa kan varabetydande. Endast ökade erfarenheter kan här ge svar. För att nå ulsläpp i nivåmed dagens individuella oljeeldning krävs enligt delutredningen avanceradepannkon-slmklioner vilka ännu befinner sig på idéstadiet. Den nu pågående omställningen av energiförsörjningen germöjlighet till stora förbättringar när det gäller miljö- och hälsoeffekter. 1984/85:120 10 ternaskall kunna utnyttjas måste bl. a. kunskaperna om vilka föroreningar som bildasvid förbränning förbättras. De statliga miljöreglerna för eldningsanläggningarär vidare inte helt anpassade till de nya förhållandena där olja ersatts medmånga olika bränslen. Kommitténföreslår ökade forskningsinsatser när det gäller ulsläpp från förbränning ochderas miljökonsekvenser. Vidare föreslås all formerna för de statligaregleringarna för förbränningsanläggningar ses över för atl anpassa dem lill denya förhållanden där många olika typer av bränslen och förbränningsanläggningarUtnytUas. Närdet gäller elvärmens roll efter kämkraftsavvecklingen anser kommittén att ddfrån miljö- och hälsosynpunkt kan vara fördelakUgl att behålla elvärme i dentyp av bebyggelse där den används även om elenergin skulleproduceras i koleldade kondenskraftverk. Detta fömtsätter att lokaliseringen avkolkondensverken sker med stor omsorg och atl avancerad teknik för rökgasreninganvänds. Efter1980 års folkomröstning om kärnkraften beslutade att ingenytterligare utbyggnad av kärnkraft i skall ske utöver de tolv reaktorersom då var i drift eller under byggnad. Vidare skall dessa tolv reaktoreravvecklas i den takt som är möjlig med hänsyn till sysselsättning och välfärd,dock . Säkerheten bör enligt riksdagsbeslutet vara avgörande föri vilken ordning kärnkrafiverken las ur drift. Pågrund av den begränsade erfarenheten av kärnkraft finns ännu inga säkrabedömningar om livslängden hos kärnkraftverk. Men eftersom erfarenheternasnabbt ökar både i omvärlden och i kommer man att kunna göra betydligtsäkrare bedömningar om livslängden redan i slulel av . Delkan enligt kommiltén inte helt uteslutas att en eller några av reaktorerna avekonomiska skäl tas ur drift före den egentliga avvecklingsperioden. Orsakenskulle i så fall vara att det uppstår tekniska fel eller säkerhetsproblem somär för dyra att åtgärda. mån inte kärnkraftblock tagits ur drift redan före den egenUigaavvecklingsperioden skall avvecklingen av kärnkraften i enligt 1980 årsriksdagsbeslut ske så, att den är avslutad med utgången av . DenegenUiga avvecklingsperiodens längd skall enhgt kommitténs 1984/85:120 11 meningi första hand styras av säkerheisförhållanden och dessutom ekonomisk-tekniskaoch regionalpoliliska förhållanden. Del innebär att den tid som gåll sedan ettvisst kärnkraftverk startades inte bör vara avgörande för när verket tas urdrift. Säkerhetsaspektema skall vara avgörande och inte verkets ålder. Inomkraftindustrin bedömer men det som möjligt att genomföra avvecklingen på enförhållandevis korl lid, preliminärt uppskattad till femårsperioden 20052010.Kommittén som anser att det kan vara önskvärt att avvecklingen inte minst avekonomiska skäl sker under en begränsad lid, har för egen del antagit atlavvecklingen behöver omfatta en tioårsperiod, 2000-2010. Kommittén föreslår atlen särskild utredning görs om lämplig tidpunkt för urdriftlagningen av varjeenskilt kärnkraftblock. Utredningen skall vara klar omkring år 1990.Utredningen bör då, i enlighet med vad som förut angetts, kunna gmndas på enbetydligt mera ingående bedömning av de olika kämkraftblockens livslängd medhänsyn till säkerhetskraven. Hurmycket elenergi behövs ? Bedömningarnaom det framlida elbehovet på så lång sikl som är myckel osäkra. År 1983var elförbrukningen ca (exklusive överföringsförlusler).Kraftföretagen förutser att den skall öka till , varavkärnkraften då kommer alt täcka nära hälften. Kommitténräknar med att elförbrukningen genomsnittligt kommer att öka betydligtlångsammare än under de närmast föregåendedecennierna. Det kan heller inte helt uteslutas att eleflerfrågan avlar iframtiden. Kommittén förordar att den statliga planeringen tills vidare utgårfrån att elförbrukningen kommer alt ligga mellan 90 och . Denundre gränsen innebär att kraftproduktionen behöver byggas ut med närkärnkraften skall avvecklas. Den övre gränsen innebär att all kärnkraft, d. v.s. nära , behöver ersättas med annan kraftproduktion. Denstörsta delen av ökningen av elförbrukningen beror på övergångenfrån oljevärme till elenergi för uppvärmning. Närdd gäller vanlig elvärme av den typ som finns i småhusbeyggelse kommer densannolikl att finnas kvar även med de framtida högre elpriserna. Samma sakgäller den elenergi som används i värmepumpar. Användningen av s.k.avkopplingsbara elpannor i värmeförsörjningen och i industrin, som svararför en stor del av den ökade elförbrukningen, kommer däremot att upphöra understörre del av årel då dyrare kraftslag än vattenkraft och kärnkraft måste tas ianspråk för att tillgodose eleflerfrågan. 1984/85:120 12 Användningenav avkopplingsbara elpannor skapar därför inga onödiga långsiktiga bindningarlill elenergi. Däremot medför användningen av elvärme och värmepumparsannolikl en bestående eleflerfrågan. Som nämnls kommer dessauppvärmningsformer troligen all vara fördelaktiga både från ekonomisk ochmiljömässig synpunkt även om elenergin skulle produceras i t. ex. kolkraftverk.Det finns därför lills vidare inga moliv för alt förhindra all den nuvarandetillgången på förhållandevis billig elkraft utnyttjas för atl ersätta olja. Ingaavgörande hinder för kärnkraftsavvecklingen Omelförbmkningen ökar eller ligger kvar på ungeför samma nivå som närkärnkrafiverken skall las ur drift måsle ell antal nya kraftverk byggas. Detmedför kostnader för byggnad och drift av de nya verken. Om allakärnkraftverken skall ersättas är del fråga om slora investerings- ochdriftskostnader. Detta är den maximala ekonomiska påfrestning som avvecklingenmedför. Fört eller senare skulle emellertid kärnkraftverken ändå behövaersättas. Konsekvenserna av riksdagsbeslutet är alltså troligen atlinvesteringarna i nya kraftverk kommer tidigare och sker mer koncentrerat itiden än vad som skulle ha varit fallel annars. Omelförbrukningen minskar av sig själv så atl bara en mindre del av kärnkraftenbehöver ersättas blir påfrestningarna och kostnaderna för själva avvecklingen imotsvarande grad mindre. finns inga avgörande hinder för atl kärnkraften skall kunna avvecklassom har beslulal. Men om kärnkraftverken fungerar tillfredsställandenär de skall avvecklas innebär det framförallt en stor ekonomisk uppoffring. Deproblem som kan uppslå är desamma som normall gäller utbyggnad av kraftproduktionenoch till viss del även utbyggnad av andra stora industrianläggningar. Allatyper av kraftverk som kan bli aktuella för utbyggnad vidkärnkraftsavvecklingen kräver statliga tillstånd, ofta från flerainstanser. En förutsättning för avvecklingen är därför att de lagar somreglerar byggandet av kraftverk och tillämpningarna av dessa lagar anpassastill statsmakternas beslut all avveckla kärnkraften. En annan förutsättning äratt kraftföretagen börjar planera utbyggnaden av nya kraftverk och att de dåvet vilka typer av kraftverk som får byggas och vilka krav som kommer attställas på utförandet, t. ex. från miljösynpunkt. Dehinder som kan finnas för avvecklingen gäller till största delen dessa frågor.Därför har också kommittén ägnat dem särskild uppmärksamhet. Flerautredningar som gjorts pekar på atl del finns teknik tillgänglig för att minskabehovet av elenergi och energi i allmänhet. 1984/85:120 13 detsärskilt viktigt att inför kämkraftsavvecklingen ta tillvara möjligheterna atteffeklivisera elanvändningen, så all inte fler nya kraftverk än vad som ärnödvändigt måste byggas som ersättning för kärnkraftverken. en särskild utredning om möjligheterna att med slatligainsatser stimulera till en effektivare elanvändning. Eflersom förbättringen aveleffektiviteten i industrin i stort sett är tillfredsställande kan utredningenbegränsas till elanvändningen i hushåll och offentlig service. Den bör medutnyttjande av lekniska utredningar som gjorts inrikta sig på vilka motiv ochmöjligheter del finns för staten att påverka utvecklingen. Kommitténhar också diskuterat möjligheten att höja elskatten för att dämpaeleflerfrågan. Höjningen skulle motiveras av atl elpriserna kommeratt vara betydligt högre och att de därför i förväg bör anpassas tillden högre nivån. Det skulle i sä fall bli fråga om en kraftig prishöjning. Kommitténanser emellertid inle atl en sådan förtida prishöjning är moliverad därför attden skulle försämra möjlighetema till en rationell användning av elenergi.Anpassningen bör ske genom att elpriserna successivt höjs i takt med attdyrare kraftproduktion måsle las i drift. Eftersom del innebär enavsevärd ökning av elpriset får man på så sätt en automatisk dämpning aveleflerfrågan. Detär emellertid viktigt med en balanserad utveckling av elförbrukningen.Kommittén föreslår därför att en fortlöpande bevakning och analys av elmarknadensutveckling sker. Del allmänna syflel mad arbetet skall vara att följautvecklingen av eleflerfrågan och eleffektiviteten hos konsumenterna och avproduktionssystemet. Arbetet skall ge underlag för atl vid behov vidta åtgärderfrån statens sida för att få till stånd en balanserad utveckling aveleflerfrågan med hänsyn till hur kostnaderna för elproduktionen kommer attutvecklas . Ävenmed en minskning av elförbmkningen till kommer alltså en stor andelav kärnkraften atl behöva ersättas med nya kraftverk, motsvarande omkring 25TWh. Om elförbrukningen överstiger måsle all kärnkraft ersättas,dvs. Planeringeninför avvecklingen bör enligt kommittén utgå från att nya kraftverk måslebyggas som ersättning för de bortfallande kärnkraftver- 1984/85:120 14 ken.De alternativ som finns för kraftutbyggnad är få. Det är s.k. kraflvärme,fastbränslekondenskrafl och vallenkraft. Man får räkna med all både kraflvärmeoch kondenskrafi lill störst delen kommer all eldas med kol och till viss delmed torv. Om den nuvarande försöksverksamhelen visar att vindkraften blirekonomiskl acceptabel kan denna komma att ge elt vissl bidrag. Kommilténföreslår alt statsmakterna håller öppet för alla möjligheter att bygga utkraftproduktionen inför kärnkraftsavvecklingen. Detta är en grundläggandeförutsättning för att utvecklingsbeslutet skall vara trovärdigt. Vadskall ersätta kärnkraften? Frånrent ekonomiska utgångspunkter är vattenkraft del billigasle utbyggnadsalternativet.Därefter kommer kraftvärme och sist av de etablerade kraftslagenfastbränslekondens. För både vattenkraft och kraflvärme är dockutbyggnadsmöjligheterna av tekniska och ekonomiska skäl begränsade till ca 25TWh respektive . För fastbränslekondens finns ingen molsvarandebegränsning. kan nya metoder för elproduktion utvecklas, t.ex.vindkraft. Men osäkerheten är ännu för stor för att det skall vara meningsfulltatt bedöma dessas framtida bidrag elförsörjningen. Enligtvaltenkraftsberedningens ekonomiska beräkningar skulle ca av denutbyggnadsvärda vattenkraften kunna byggas ut lill lägre kostnad per produceradkWh än kraftvärme. 1 den utbyggnadsvärda vattenkraften finns dessulom ca 5 TWhsom är billigare än fastbränslekondens. Om man skulle bygga ut elproduktionenenbart efter ekonomiska kriterier skulle det alltså bli i tur och ordning 20TWh vattenkraft, kraft värme, ca ytteriigare vattenkraft ochdärefter fastbränslekondens. Närdet gäller miljöeffekter ger kraftvärme och kondenskraft i stort samma påverkangenom utsläpp och föroreningar i luften. Från miljösynpunkt kan inte det enaföredras framför det andra. Miljöpåverkan från vattenkraft är helt annorlundaoch mera lokall begränsad än luftuisläpp. Det går knappast att objektivtjämföra effekten av eldning med miljöpåverkan från vattenkraftsutbyggnad. Avvägningenmellan vattenkraft och elprodukUon som bygger på förbränning måste därför tillstor del baseras på allmänna bedömningar där olika miljömässiga och ekonomiskaegenskaper vägs mot varandra. Kommitténhar för sin del kommit fram till följande allmänna principer för ersättning avkärnkraften. 1samband med att de två nuvarande försöksanläggningarna för vindkraft utvärderasbör vindkraftens förutsättningar i samband med kärnkraftsavvecklingen prövas. 1984/85:120 15 Närdel gäller de etablerade kraftslagen bör i första hand möjlighelerna till enutbyggnad av kraflvärme klarläggas innan beslut om en mer omfatlande Ulbyggnadav vattenkraft eller kondenskraft fattas. Omen ytterligare utbyggnad av elproduktionen, trots ambitionen om en effekiivelanvändning, skulle visa sig nödvändig, bör del ske genom ulbyggnad avvattenkraft och kondenskrafi. Vårt ställningstagande förutsälter allvattenkraften byggs ut med mycket högt ställda ambitioner på varsamhet och attslränga krav ställs beträffande utsläpp av föroreningar frän kondenskraftverk.1 vilken ordning och vilken takt de olika slegen i utbyggnaden av vatien- ochkondenskraft bör tas, får anpassas efter den akluella silualionen. Skulleelproduktionen behöva byggas ut snabbi kan del vara lämpligare atl byggakondenskraftverk eftersom utbyggnaden sannolikl kan göras på kortare lid än förslörre valtenkraflprojekt. 1 andra situationer kan valtenkraflprojekt vara atlföredra. Enav de viktigaste förutsättningarna för kärnkraftens avveckling är attkraftföretagen före avvecklingen kan planera utbyggnad av erforderligersättningskrafl. Kommittén föreslår därför att statsmakterna klargörför kraftförelagen vilka fömtsättningarna från statens sida är för utbyggnad avelproduktionen. Vilka älvsträckor kan byggas ut, vilka platser är lillåtna förlokalisering av kondenskraft, vilka miljökrav kommer atl ställas m.m.? Ävenom det i nuvarande läge inte säkert kan förutses bör man i planeringen införkärnkraftsavvecklingen räkna med möjligheten all en stor del av de bortfallandekärnkrafiverken måsle ersättas med kondenskraftverk. Detta gäller också för delfall vattenkraften byggs ut utöver . Det är heller inte osannolikt att nykraftproduktion behövs redan på 1990-lalel innan kärnkraften skall avvecklas. Nären fortsatt utbyggnad av elproduktionen blir aktuell kommer miljöaspekternasannolikt atl spela en avgörande roll för statsmakternas ställningstaganden.Möjligheterna alt bygga nya kraftverk som ersättning för kärnkraften och därmedäven möjligheterna att avveckla kärnkraften kan bli beroende av i vilkenulslräckning miljöpåverkan från de nya kraftverken accepteras. Redanmed nu tillgänglig teknik kan svavelutsläppen reduceras lill mycket låganivåer och till låga kostnader jämföri med de övriga kostnaderna förkraftproduktion. Kväveoxidutsläppen kan begränsas genom lämplig utformning aveldstaden och genom avskiljning från rökgaserna. De tekniska möjligheterna ochkoslnaderna för att avlägsna del kvicksilver som 2 1984/85. 1984/85:120 16 finnsi kol är osäkrare och måsle analyseras närmare. För slörre delen av innehålleli rökgaserna med undantag av koldioxid är del en kostnadsfråga hur långtutsläppsbegränsningarna kan drivas. Kommitténföreslår atl möjligheterna att med utnyttjande av ny teknik begränsa utsläppenfrån störte fastbränsleeldade kraftverk studeras och klarläggs närmare. Arbetetbör vara avslutat i god lid innan staten skall ta ställning till frågan omvilka lyper av kraftverk som skall byggas ul eller i samband medatt kärnkraftverken skall avvecklas. Frånmiljösynpunkl spelar lokaliseringen av kondenskrafiverk en viktig roll.Kraftverken måsle emellertid också vara lämpligt lokaliserade med hänsyn tilltransport av bränsle och elförbrukningens geografiska fördelning. Delfinns även ekonomiska fördelar atl utnyttja elledningar och andra elektriskaanläggningar vid de nuvarande kärnkraftverken. Det är alltså en rad olikafaktorer som måste beaktas vid lokalisering av kondenskraftverk. I samband medkämkraftsavvecklingen kan det bli aktuellt med upp till fem kraftstationer med3-4 kondenskraftblock i varje station. Kommitténföreslår att en särskild lokaliseringsstudie görs i anslutning till den ovanföreslagna utredningen om när kärnkraftverken skall tas ur drift. Parallelltmed detta arbete bör vidare kraftföretagen påbörja förprojektering av nyakraftverk för såväl kondens- som vattenkraftverk. Riksdagensbeslut om avveckling av kärnkraften i innebär två restriktioner, delsatt inga nya kärnkraftverk får byggas och dels att de som byggts skall tas idrift . Båda dessa restrikUoner kan medföra ekonomiskauppoffringar. Omalla kärnkraftverken fungerar bra både ekonomiskt och säkerhetsmässigt år 2010innebär riksdagsbeslutet att man skulle avveckla fungerande anläggningar ochta på sig kostnaderna att bygga och driva nya kraftverk. Med nuvarandeprisförhållanden skulle merkostnaden för inveslering och drift i dagens penningvärdebli uppskattningsvis som kärnkraftverkenskulle ha kunnat utnyttjas . Enligten beräkning som gjorts i en av kommitténs delutredningar skulle nuvärdet avkostnadema totalt bli om man utgår från att varjekärnkraftverk skulle kunna användas . Detkan emellertid inte heU uteslutas att några kärnkraftverk måste tas ur drift iförtid antingen på gmnd av att de inte uppfyller ställda säkerhdskrav ellerkraftindustrins egna höga Ullgänglighetskrav. 1984/85:120 17 Omman som elt ytterlighetsfall anlar all alla kärnkrafiverken skulle behövaersättas medför riksdagsbeslutet om avveckling inte någramerkoslnader för samhället. Men del är viktigt när man diskuterar kostnaderför kärnkraftsavvecklingen att man skiljer på å ena sidan de kostnader somberor på beslut och å andra sidan kostnaderna för utbyggnad ochdrift av kraftförsörjningen. De här angivna koslnaderna gäller enbart denförsta lypen av kostnad. Om flera av kärnkraftverken skulle fungera dåligt ochläggas ned innebär detta naturligtvis stora kostnader för investeringar ochdrift av nya kraftverk. Kommillénger avslutningsvis några exempel på problem som kan uppstå på vägen tillkärnkraftsavvecklingen.