prop · G8035 · 1984-12-31 00:00:00 — Andra länsstyrelser menar att samverkan med kommunerna ienergifrågor har fungerat väl, och atl någon ytterligare formaliseringinte behövs. Föregen del anser jag att det är angeläget atl den resurs som länsslyrelsernautgör las lill vara även i arbetet med energiplaneringen. bör enligt minmening emellertid inle ske genom alt nu ges en formaliserad rolli den kommunala energiplaneringen. Min bedömning är i stället att, med hänsyntill de skifiande förhållanden som gäller lokall och regionalt inomenergiområdel, det är en fördel alt länsslyrelsernas handlande kan anpassastill den flexibilitet, som enligt min mening måste känneteckna den kommunalaenergiplaneringen. Motbakgrund av vad som har sagts anser jag all någon ändring av nuvarandeordning inte behövs. Det bör ankomma på varje kommun all i sin energiplaneringbeakla möjligheterna atl samverka med en eller flera andra kommuner och atl isamband därmed försöka finna lämpliga former för en sådan samverkan. I sådana sammanhangkan också länsslyrelserna i många fall spela en roll. Även samverkan medindustrier kan i många fall vara akluell. I sammanhanget vill jag ocksåsärskilt peka på behovel av samverkan vid störte investeringar i l.ex.bränsleutvinning. 1984/85:5 12 Enannan fråga i samband med den fortsatta kommunala energiplaneringen är omkommunerna behöver ytterligare styrmedel - l.ex. i form av lagstiftning - föratl bättre kunna fullfölja intentionerna i energiplanerna. Denna fråga tas uppi promemorian från den interdeparlementala arbetsgruppen. Gruppen betonar allkommunerna förfogar över etl stort anlal styrmedel. Många av dessasiyrmedel har dock endasl kommii lill obetydlig användning. Gruppen anserdärför all det f.n. inle finns moliv alt införa ytterligare styrmedel. Islället förordas alt kommunerna, i samband med upprättande av sinaenergiplaner, går igenom vilka siyrmedel som finns och analyserar hur de skullekunna bidra till all lösa de problem som har identifierats. Huvuddelenav de remissinslanser som har yttrat sig över promemorian i denna del delaruppfattningen alt det f n. inle finns någol behov av ytterligare styrmedel.Denna uppfattning hävdas bl.a. av och kommuner. Fleraremissinslanser, bl.a. och kommuner saml statens rådför byggnadsforskning, anser all de nuvarande slatliga styrmedlen inomuppvärmningsområdel är oöverskådliga och svårtolkade och välkomnar därför enöversyn av gällande regler. kommun anser dock atl styrmedlen behöverförbättras för att man skall få till stånd ett ökat samarbele mellan kommuneroch industrier inom spillvärmeområdet. Denutvecklade kommunala energiplanering som jag förordar bör innebära atlkommunerna akfivl utnyttjar de befintliga styrmedlen för atl effektivt samordnaolika ålgärder. Några nya styrmedel bör som framgålt av det lidigare emellertidinle införas för tillfället. Erfarenheterna från arbelel med den fortsattaenergiplaneringen i kommunerna bör avvaktas. Deförslag somjag lägger fram i del följande syftar till att vidga kommunernasmöjligheter att planera energisystemets utformning på lokal nivå. Därigenomskapas förutsättningar för all mer ändamålsenligl ulnyllja insalta resurser.Etl ökat kommunall infiytande över energiplaneringen ligger också i linje meddet synsätt på relationen mellan slal och kommun som alllmer gör siggällande. Kommunernahar somjag tidigare påpekade etl dominerande inflylande över eldistributionen ilandet. För att den nationella resurs som elproduktionen utgör skall kunnautnyttjas effektivi är det viktigt atl eldistributions-näten kan byggas ut påetl planmässigt sätl. Det är också angeläget att kommunerna ges möjlighet altstyra användningen av energi pä ett rationellt sätt. Vad gäller användning av elför uppvärmningsändamål har enligt ellagen leveranlören, som ofta är en kommun,i princip skyldighet alt leverera el för alla normala förbrukningsändamål, ävenvärmeförsörjning av fastigheter. Undantag gäller dock för fastigheter inomfjärrvärme- och nalurgasområden, där fastighetsägaren har rätl lill el förvärmeförsörjning av fastigheten endasl om denna med större fördel kan uppvärmasmed el än med det för området gemensamma systemet. 1984/85:5 13 Bakgranden lill bestämmelsen är atl de kollekliva systemen försin ekonomi kräver hög anslulningsgrad inom verksamhels-området. Kommunenhar genom dessa regler möjlighel all begränsa användningen av elvärme ochvärmepumpar i områden med kollektiva värmeförsörjningssystem. Det nuvarandelåga priset på elenergi innebär att användning av el för värmeförsöijning avbyggnader i många fall kan vara ekonomiskt fördelaktig för den enskilde. Det ärväsentligt atl kommunerna noga överväger om och i vilken grad elanvändningenbör begränsas till förmån för kollektiva system. När det gäller el förvärmepumpar lillkommer att det från energipolilisk synpunki är angelägel attfrämja användningen av värmepumpar med hänsyn till deras energieffeklivitel. Fråganom skyldighet att leverera el lill värmepumpar har behandlals av statensenergiverk i en skrivelse lill regeringen , där verket föreslår atlellagen ändras i visst avseende. Skrivelsen har remissbehandlats varvidförslaget har fått ett i huvudsak positivt bemötande. Jag kommer i detföljande att lägga fram förslag till ändring i ellagen som i alll väsentligtöverensstämmer med förslag (avsnitt 3.2). Jag vill i dettasammanhang informera om att jag har tillkallat en särskild utredare meduppgift att studera vissa frågor om utnyttjande av el. Jagkommer i det följande också att lägga fram förslag lill rikflinjer förenergiinriktad utbildning för personal inom sotningsväsendel (avsnill 3.3).Denna fråga ingår som en del i en större fråga som gäller fömtsättningar ochresurser över huvud taget i anslutning lill kommunernas energiplanering. Innanjag går in närmare på förslagel till vill jag närmare belysa dennafråga. 2.4Förutsättningar och resurser för genomförande Inomkommunerna finns erfarenheter av arbete med oljereduk-fionsplanering ochenergisparplanering. Inom framför allt de stora och medelslora kommunerna finnsockså erfarenheter av arbele med värmeför-söijningsplanering. Sedan lång tidhar kommunerna erfarenheter av samhällsplanering och av att samordna egenverksamhel och näringslivels m.fl. verksamheter inom kommunens område. Dettainnebär enligt min mening att det finns goda förutsättningar för att kommunernanu skall kunna gå vidare i arbetet med en utvecklad energiplanering. Mångakommuner, i första hand de mindre och medelslora, kan dock behöva stöd i sittfortsatta arbete med en samlad energiplanering. I kommunernas hittillsvarandearbete med energiplanering har stöd och information lämnats av en radmyndigheter och organisationer. Så har l.ex. Svenska kommunförbundeipresenterat flera rapporter med råd lill kommunema om hur arbetet medenergiplanering kan bedrivas. Dessa rapporter har särskilt behandlat hurenergiplaneringsarbetet administrativt kan läggas Prop.1984/85:5 14 Tillsammans med bl.a. slatens induslriverk, slalens planverkoch har kommunförbundei även informerat om planeringenspraktiska utförande. annal exempel på sådana prakliska råd är statensindustriverks promemoria med allmänna råd om utförande av planer för atl minskaanviindningen av olja i kommunerna. Enligtmin mening kommer sådana rapporter även i fortsättningen att ha stor betydelsesom ell slöd för kommunernas arbele med en samlad energiplanering. Påmyndighetsnivå är del numera främsl slalens energiverk - som har tagit överinduslriverkels tidigare roll vad gäller energiplanering - som bistårkommunerna på detta område. Verket skall enligt sin instmktion verka för altden nationella energipolitikens program kan omsätlas i kommunernas verksamhelmed kommunernas medverkan. har vidare enligt förordningen(1977:440) om energiplanering rätl att begära informalion om hurkommunerna fullgör sina skyldigheler i fråga om energiplanering. I likhei medden interdepartementala arbelsgruppen anser jag att samlade uppgifler omkommunernas energiplanering i fortsättningen bör begäras endast när uppgiflernabehövs som ell underlag för överväganden och ställningstaganden i ettnaUonellt perspekliv. bör verka för att målen för olika delar avkommunernas energiplaner utformas på ett sådant sätl att de kan dels fungerasom måttstock på planeringens resultat, dels läggas samman för nationell avstämningnär en sådan är aktuell. bör härvid kunna bistå kommunernamed råd om hur planerna kan redovisas bl. a. så att en nationell avstämningunderlättas. Jag återkommer härtill i det följande (avsnitt 3.1). Enannan viktig uppgift för är att fortsätta alt i samverkan medkommunerna utveckla och effeklivisera formerna för den kommunalaenergiplaneringen. Den överblick som på detta sätl får överkommunernas energiplaner bör ge underiag för verkel aU lill regeringen kunnaföreslå de förändringar i de statliga föreskrifterna för kommunernasenergiplanering som kan behövas. Den kommunala energiplaneringen bör ses som enprocess där metoderna ständigt förfinas och vidareutvecklas. Ävenandra centrala stafliga myndigheler med uppgifter som har belydelse för denkommunala energiplaneringen bör också i fortsättningen stödja kommunerna. Delgäller bl.a. slatens planverk, , transportrådet, statensvallenfallsverk och slatens naturvårdsverk. För atl dessa myndighelers resurserskall utnylljas på etl effekiivt sätt är det enligt min mening angelägel atlderas ålgärder som har anknytning till den kommunala energiplaneringensamordnas så långt det är möjligt. Denna samordning bör ske genom statensenergiverk. Del ankom.mer på regeringen att meddela föreskrifter i dessaavseenden. Påregional nivå har också länsstyrelserna somjag har nämnt vissa Prop.1984/85:5 15 författningsenligauppgifter med anknylning till energiområdel. Genom silt samordningsansvar förden regionala slalliga förvallningen och genom sina övriga uppgifler inomsamhällsplaneringen har länsstyrelserna viktiga uppgifter när del gäller attta till vara statliga intressen i kommunernas planering och när det gäller atlbiträda kommunerna med planeringsunderlag och allmänna råd. Länsstyrelserna kanbidra med kunskap och material också för kommunernas energiplanering och kangenom sin överblick över förhållandena i länen l.ex. la initiativ tillsamarbete mellan olika kommuner. Länsstyrelsernas kunskaper och erfarenheterkan vara av värde också för i dess arbete med bl.a. den kommunalaenergiplaneringen. Enannan viktig resurs, som i första hand har belydelse för genomförandet av denkommunala energiplaneringen inom energihushållningsområdet, är den kommunalaenergirådgivnings- och energibesiklningsverksam-helen. Den erfarenhei somenergirådgivare och -besiklningsförtätlare har samlat kan ha slor belydelse förmöjligheterna all finna räll avvägning mellan fillförsel och användning avenergi. Avvad jag har anförl framgår alt de i vissa avseenden nya uppgifterna förkommunerna med en ulvecklad energiplanering i huvudsak bör kunnaklaras med befintliga resurser. Stöd från statliga organ skall bidra till attgöra detta möjligt även för kommuner som anser sig saknatillräcklig kompelens på alla de områden som aktualiseras. Det är ocksåviktigt atl kommunerna successivi bygger upp sin egen kompelens på detta liksompå andra planeringsområden och inte blir alltför beroende av utomståendekonsulter eller t.ex. stafliga organ. I kommunernas uppgiflernär del gäller energisparplanen för befintlig bebyggelse ingår som jag nyssnämnde fömtom planering av energibesparande ålgärder och förmedling avslatligt ekonomiskt slöd - också besiktning, rådgivning och informalion lillfastighetsägarna. Genom denna verksamhet kan den enskilde fastighetsägaren fåinformalion och råd om vilka åtgärder för all spara energi eller ersälta oljamed andra energislag som är möjliga och lämpliga atl ulföra. fårkommunerna möjligheter atl påverka och påskynda energisparverksamheten.Genomförandet av energisparplanen bygger emellertid på frivilliga insatser frånsåväl fastighetsägare som kommuner. Sedanbudgetårel 1977/78 lämnas särskilda statsbidrag till denna rådgivnings- ochbesiklningsverksamhet. För alt slimulera uppbyggnaden av en långsiktigverksamhet med tillräcklig omfallning beslutade statsmak-te-na (prop.1980/81:133, CU 37, rskr 384) alt t.o.m. budgetårel 1985/86 preliminärt gekommunerna elt statligt bidrag av storleksordningen 130 milj.kr. per budgelår.Statligt stöd lämnas också till de slörre fasiig-helsförvallarna ocb derasorganisaiioner för rådgivning och besiktning i egen regi. Idet beslutade bostadsförbättringsprogrammet (prop. 1984/85:5 16 9, BoU 11, rskr 63) är etl villkor för slatligt slöd lill underhåll ochreparation all man lar lill vara de möjligheter som finns att samordnaunderhålls- och reparationsarbeten med skäliga energisparåtgärder. Delkommunala förmedlingsorganet kan kräva atl den som söker underhållslånredovisar eU underlag som visar alt samordningsmöjligheterna tas lill vara. Ellsådanl underlag kan beslå av l.ex. en rapport från en besiktning. Ett ultryckför den eftersträvade samordningen mellan energisparåtgärder och andraunderhålls- och reparationsålgärder är att därvid har beslutat attde medel som har anvisats för informalion, rådgivning och besiktning inomenergiområdel också får användas för bostadsförbättrings verksamhelen iövrigt. Ensärskild arbelsgrupp inom bosladsdepartementel arbetar f n. med att utvärderaden kommunala rådgivnings- och besiktningsverksamheten inom energiområdet. Endelrapport (Ds Bo 1984:1) Utvärdering av den kommunala besiktnings- ochrådgivningsverksamheten mom energiområdet -. En kartläggning har lämnats.Arbetsgruppen har i uppdrag att också föreslå hur en samordning avförbättrings- och ombyggnadsbesiktning och energibesiklning kan ske. En sådansamordning får dock inle utesluta alt besiktning görs i enbartenergihushållningssyfte. Kravet på samordning får inte heller hindra attenergisparåigärder utförs utan alt andra förbättringsåtgärder vidtas. Avbetydelse i delta sammanhang är också frågan om hur besiktnings- ochrådgivningsverksamheten organiseras och hur den samordnas med den kommunalaenergiplaneringen och med annan energiråd-givningsverksamhel. En annan viktigfråga är hur uppföljningen skall ske av att energibesiktning och energirådgivningleder till att energisparåtgärder genomförs. Gruppen kommer attredovisa sina förslag. Ipromemorian om utvecklad energiplanering har förslag lagts fram om enfrivillig, regelbunden besiktning via sotningsväsendel av mindre och medelstoravärmeanläggningar. förslag hänger - som några av remissinslanserna ocksåhar påpekal - samman med den övriga kommunala besiktnings- ochrådgivningsverksamheten. Dessafrågor har stor betydelse för del konkreia genomförandet av energihushållningsåtgärderlokall. De bör därför behandlas i etl sammanhang, nämligen vid den omprövningav det samlade energihushållningsprogrammet, som enligt beslut år1981 bör ske omkring . 1984/85:5 17 3 Förslag till 3.1 Obligatorisk energiplan Mittförslag: Lagen om energiplanering ändras på så sätt alt varje kommunåläggs att upprätta en plan för tillförsel, distribution och användning avenergi i kommunen. Denna s.k. energiplan skall antas av kommunfullmäktige. Planenskall vara mllande och löpande revideras. OEDoch SIND: OED och SIND föreslår alt lagen om energiplanering ändrasså atl del slälls krav på all del i varje kommun skall finnas envärmeförsörjningsplan som skall antas av kommunfullmäktige. Kommunen skalldäri redovisa nuvarande uppvärmningsform för samtliga uppvärmda byggnader inomkommunen samt ange vilken eller vilka uppvärmningsformer som kommer att varamest ändamålsenliga i etl längre perspekliv. Huvudsyftet med planen är atl geinformalion lill nuvarande och blivande förelag och fastighetsägare i olikadelar av kommunen samt till beslutsfattare i de olika kommunala förvaltningarnaom de framlida förulsältningarna för värmeförsörjningen. Enligt förslagel börplanen kunna tjäna som underlag vid l.ex. byggnadslovsprövning, lånebehandlingoch prövning av ärenden rörande elkonvertering och hänsynstagande lill miljövårdsfrågor.OED och SIND anser att värmeförsöijningsplanen bör utgöra etl underlag för denfysiska planeringen och redovisas i kommunernas översiktsplaner. Till skillnadfrån mitl förslag omfattar SIND:s och OED:s förslag endast uppvärmningsområdel. Remissinstanserna:OED:s och SIND:s förslag om värmeförsörjningsplaner bedöms i huvudsak positivtav remissinstanserna. Flera instanser är dock tveksamma till den föreslagnadetaljeringsgraden och ambitionsnivån, bl.a. med hänvisning till kommunernasbegränsade möjligheter atl påverka ulvecklingen inom vissa områden. Arbetsgruppen:.Arbelsgmppens förslag överensslämmer med milt förslag när det gällerupprättande av en energiplan. Däruiöver föreslår arbelsgruppen alt planenskall innehålla kvantitativa mål för energihushållning och oljeersättning. Remissinstanserna:Arbetsgruppens förslag om en heltäckande energiplan bemöts, i likhetmed OED:s och SIND:s förslag, i huvudsak positivi. Den helt övervägande delenav remissinstanserna är således posiliva lill förslagel om en helläckandeobligatorisk energiplan. Bl.a. , och kommuner anföratt en helhetssyn och en samordning har eu stort värde. Flera remissinstanserframför dock ivek-2 1984185. 1984/85:5 18 samhetlill om den föreslagna energiplanen skall omfatta även sådana områden somkommunen har små möjligheter alt påverka. Eltfåtal remissinstanser, bl.a. riksrevisionsverkei och , avslyrker förslaget om en obligalorisk energiplan. Arbelsgruppensförslag att energiplanen skall innehålla kvantitativa mål för energihushållningoch oljeersättning kommenteras av flera remissinstanser. Bl.a. statensenergiverk och slatens planverk år tveksamma till förslaget att kommunernaenligt lag skall uppställa sådana mål, med motiveringen att kommunerna självabör ansvara för den närmare utformningen av energiplanerna. Skälför mitt förslag: Den kommunala energiplaneringen måsle för att kunnavidareutvecklas baseras på etl bredare underlag än vad som i allmänhet finns . Detta bör komma lill uttryck i bl.a. atl kommunerna ersätter de nuvarandeoljeredukiionsplanerna med planer av mer omfallande karaktär. Både OED/SIND:sförslag och arbetsgruppens förslag har en sådan inrikining. Skillnaden mellandem är närmasl atl enligt del sistnämnda förslaget planen skall la hänsynockså lill kommunernas stora indirekta inflytande på energibehovet och desamband som finns mellan olika delar av energisystemet. Jaganser atl såväl när del gäller bränsleförsörjningen som beträffande andraverksamheter inom energisystemet - del är nödvändigt för kommunen att i sin planeringbeakta även verksamheter som är ordnade på sådant sätt att kommunen endastindirekt kan påverka hur de skall bedrivas. Jag vill därför ansluta mig tillarbetsgmppens förslag. Det innebär att kommunerna bör åläggas att upprättaenergiplaner som omfattar tillförsel, distribution och användning av energi.Till frågan om planens ambitionsnivå och delaljeringsgrad återkommer jagstrax. Det nuvarande kravel i 3 § lagen (1977:439) om energiplaneringom en plan för atl minska oljeanvändningen bör ersättas av ett krav på enenergiplan. Med hänsyn till alt det i de flesta kommuner finns både enplaneringsberedskap och etl anlal konkreta planer för olika delar avenergisystemet bör någon lång introduktionstid inte vara nödvändig. Även om ambitionsnivånför energiplaneringen varierar och kommer att variera starkt mellan olikakommuner anser jag alt det är en stor fördel om den utvecklade kommunalaenergiplanering somjag förordar kan komma till stånd någorlunda ilandets samfliga kommuner. Jag förordar därför att kommunerna bör ha fastställtenergiplaner . Energiplanenbör, liksom den nuvarande oljeredukfionsplanen, antas av kommunfullmäktige.Genom att del slutgiltiga ansvarei för att fastställa energiplanen vilar påkommunfullmäkfige blir planen föremål för en offentlig debatt och kandärigenom bli väl förankrad i kommunen. Detta bidrar till au göra planentrovärdig och auktoritativ. Vadgäller energiplanens/orm och innehåU villjag framhålla följande. 1984/85:5 19 Deplaner som kommunerna upprätiar inom energiområdet måste anpassas lill varjekommuns fömlsätlningar i olika avseenden. Lagtexten bör lämna utrymme fördetla, vilket innebär all ulformningen av och innehållel i planerna sannoliktkommer atl variera mellan kommunerna lill följd av olika förutsättningar ochambitioner. Energiplanen kan därmed ta sig olika konkreia utiryck, frånöversiktliga ställningstaganden till konkreta och detaljerade åtgärdsprogramför olika områden. Eftersom energiplanens huvudsyfle är alt tjäna som underlagför insatserna inom energiområdet liksom inom andra områden av belydelse förenergiförsörjningen i varje kommun, finns det enligt min uppfattning ingenanledning lill atl siräva efter en likformighet mellan de planer som upprättasi olika kommuner. Detla hindrar givetvis inte all kommunerna kan ha nylla avatt jämföra erfarenheter och metoder sinsemellan, och alt en gemensam metodikså småningom växer fram. Planernamåsle givelvis innehålla vissa mål som kommunerna vill uppnå på energiområdel.Utgångspunkterna måste, somjag framhöll, härvid vara de övergripandenationella målen för energipolifiken, dvs. bl.a. att främjaenergihushållningen, atl minska oljeberoendet, atl introducera varakliga,helst inhemska och fömybara energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan ochalt skapa förutsättningar för den kommande avvecklingen av kärnkraften. Inomramen för dessa grundläggande mål bör kommunerna ha slor frihei alt preciserasina egna mål med hänsyn till både innehåll och fidpunkt. Exempelvis kan målbeiräffande en acceplabel miljökvalitet uppställas. Enligtmin uppfattning är del av stor vikt för kommunernas arbete med energifrågornaatt konkreta mål ställs upp inom olika seklorer för alt ge möjligheter till eneffektiv inriktning av åtgärder av olika slag och till resultatprövning senare.Med hänsyn till att kommunerna har väsentligt olika inflytande över olikaaktiviteter är det nalurligl atl målen inom vissa sektorer kan ligga till grundför detaljerade åtgärdsprogram, medan andra mål mer kommer all uppfattas somledstjärnor för arbetet med genomförandet av intentionerna i energiplanen.Något krav på målens formulering, likformighet mellan olika kommuner e.d. böralltså inte slällas upp. Del kan emellertid tänkas atl någon form avidealvärden eller tumregler, åtminstone inom vissa allmänl förekommandeanvändningsområden, l.ex. bostadsuppvärmning, skulle vara användbara somriktmärken för planeringen i de kommuner som så önskar. Jag avser att senareföreslå regeringen att uppdra åt slalens energiverk all undersöka intressetför och möjligheten lill att ta fram några sådana exempel. Ettytterligare syfte med de föreslagna energiplanerna är atl de skall utgöraunderlag för beslut på nationell nivå. Som gmnd för sina ställningstagandenkommer slalsmakterna atl behöva informalion om bl.a. elanvändningensutveckling, befintligt och planeral underlag för moltryckspro-duklion av el,energihushållningen, ulvecklingen i fråga om inhemska 1984/85:5 20 Det är emellertid inle möjligt atl ange exakl när och ivilken form dessa behov kan komma att uppslå. Av bl.a. detta skäl anser jag detinte ändamålsenligt atl kommunerna åläggs att för vissa tidpunkter och ändamålupprälla mål. Såväl för kommunernas egen planering som för statsmakternasbehov av information anser jag det emellertid nödvändigl och önskvärt alt detmed utgångspunkt från energiplanerna skall vara möjligt atl bilda sig enöversikllig uppfallning om dagsläget och framtidsutsikterna för de nämndaområdena. Somjag har angivii (avsnitt 2.4) ankommer del på atlinhämta information om hur kommunerna fullgör sina uppgifler enligt lagen(1977:439) om energiplanering. Med hänsyn till de vidgade planeringsuppgiflersomjag nu föreslår för kommunerna anser jag all del är lämpligl all - i frågaom andra uppgifler än detaljuppgifter om enskilda kommuner m.m. - energiverketskall ha rätl atl inhämta uppgifter först efter särskilt beslut av regeringen.