prop · G803190 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommittén anser det vara en lämplig ordning attdebatten avslutas pä kvällen och att överläggningen då förklaras avslutad menatt voteringen ägerTum . Det blir då inte möjligt för nya talareatt anmäla sig vid voteringstillfället. 7 Specialmotivering till lagförslagen De föreslagna bestämmelserna har utformats på ett sådantsätt att de med stöd av RO 2 kap. 14 § första stycket föreskriver att vissafrån RO i övrigt avvikande bestämmelser skall tillämpas /86 årsriksmöte. Genom denna teknik ändras eller upphävs inte några nu gällanderegler. Prop.1984/85:190 48 Omreglerna om försöksverksamheten inte före utgång ges förlängdgiltighet, kommer de nuvarande bestämmelserna att bli tillämpliga på nytt fr.o. m. /87. Bakgrundentill att bestämmelserna utformats på detta sätt är att den försöksverksamhetsom kommittén föreslår bör utvärderas av den arbetsgrupp inom KU som behandlararbetsförhållandena i . Om ar-betsgmppen skulle finna attförsöksverksamheten bör fortsätta under följande riksmöten bör det ankomma påKU att föreslå detta liksom att föreslå de justeringar av bestämmelserna somerfarenheterna kan ge anledning till. öm gruppen skulle finna attförsöksverksamheten inte bör fortsätta behövs inget riksdagsbeslut för att denskall upphöra. Det kan dock vara lämpligt att KU i så fall föreslår attbestämmelserna formellt upphävs. Vid1985/skall följande tillämpas. Isamband med att en interpellation besvaras får den ledamot som framställt interpellationenoch det statsråd som besvarar den hålla högst två anföranden. Andra talare fårinte hålla mer än ett anförande. Anföranden av interpellanter och statsrådsamt av ledamöter, som senast dagen före det sammanträde då svaret skall lämnashar gjort anmälan till kammarkansliet om att de önskar ordet vidöverläggningen, får uppgå till högst . Anföranden av andra får inteöverstiga . Genmälefår inte avges på särskilda inlägg från det svarande statsrådet till bemötandeav andra talare. Denenda debattrestriktion som enligt nuvarande bestämmelser begränsaranförandenas längd och antal i interpellationsdebatter är tilläggsbestämmelse 2.14.1,enligt vilken en talare som underlåtit förhandsanmälan inte får tala mer än sexminuter, om inte talmannen finner skäl att medge . Interpellanten ochdet svarande statsrådet betraktas i dessa debatter som självskrivna talare ochde behöver inte förhandsanmäla sig. De behöver inte heller uppge den beräknadetiden för sina inledande anföranden. Att någon annan talare förhandsanmäler sigtill en interpellationsdebatt är mindre vanligt. Dessa talare anmäler sig istället normalt under debattens gång och de får då rätt att tala under sexminuter. Den som så önskar kan också efter sitt inledande inlägg anmäla sig förett nytt sexminutersanförande. Detta leder till att det är svårtatt i förväg uppskatta hur en interpellationsdebatt kommer att pågå. Denföreslagna bestämmelsen syftar till att göra interpellationsdebatterna kortareoch livligare samt till att underlätta uppskattningen av deras längd. Regelnatt ingen talare skall få hålla mer än två anföranden bör leda till en ökadkoncentration, då debattörerna därigenom tvingas ati redan inledningsvisklargöra sina synpunkter på hela den aktuella frågan. De föreslagnatidgränserna torde i flertalet fall inte leda till någon reell inskränkning avinledningsanförandenas längd. En interpellationsdebatt varar enligt nuvaranderegler i genomsnitt , dvs. 1984/85:190 49 tid än som med den föreslagna ordningen skulle stå tillförfogande i en interpellationsdebatt där endast interpellanten och detsvarande statsrådet deltar. Regeln attförhandsanmälda talare får tala medan övriga talare endastdisponerar föresläs med syftet att dels stimulera tillförhandsanmälningar och därigenom öka förutsebarheten av debattiden, delsbereda företrädare för partigrupperna möjlighet att under något längre lid änövriga talare utveckla partiets ståndpunkt i den aktuella frågan. Den tid somställs till icke förhandsannmälda talares disposition kan till följd av RO 2kap. 14 § tredje stycket inte sättas lägre än . Kommittén har - isyfte att ytterligare uppmuntra till förhandsanmälningar - övervägt attförkorta , men stannat för att inte i samband medförsöksverksamheten föreslå någon ändring av denna huvudbestämmelse. Statsråden har enligt 2 kap. 15 § andra stycket RO rättatt bryta talarordningen med ett kortare inlägg för att bemöta en annantalare. Ett sådant inlägg får enligt tilläggsbestämmelse 2.15.3 inte . Ledamöterna kan med talmannens medgivande oberoende av talarordningenfå ordet för genmäle till en annan talare. Tiden för genmäle får enligttilläggsbestämmelse 2.15.1 inte överstiga , om inte talmannen avsärskilda skäl medger utsträckning . Varje talare kan avge två genmälenpå samma huvudanförande. Grundlagberedningen(SOU 1972: 15 s. 262) antecknade i anslutning till tilläggsbestämmelse 2.15.1att särskilda inlägg från en minister till bemötande av en annan talare intevar att anse som ett huvudanförande enligt bestämmelsen. Ett sådant inläggskulle därigenom inte ge ledamöterna någon rätt till genmäle. 1 praxis harbestämmelsen emellertid kommit att tillämpas annorlunda och talmannen medger nuatt repliker riktas även mot statsrådens korta inlägg. En så vidsträckt replikrätt skulle, trots regeln om enbegränsning av antalet anföranden, leda till att en interpellationsdebatt kanfortsätta hur länge som helst, förutsatt att det svarande statsrådet fortsätteratt delta i den. Vid interpellationsdebatter bör särskilda inlägg av detsvarande statsrådet därför inte ge rätt till replik. Om något annat statsrådgår in i debatten med utnyttjande av sin rätt att göra kortare inlägg, börreplikrätt däremot föreligga. Vid 1985/skall följande tillämpas istället för tilläggsbestämmelse 6.2.2. Frågor besvaras vid en frågestund somriksdagen sammanträder. Vid denna frågestund besvaras frågor som har ingivitstill kammarkansliet tisdagen före. En fråga förfaller om deninte besvaras vid denna frågestund. När en fråga besvaras får det första anförandet från varjetalare räcka längst . Anföranden därefter får räcka längst en minut.Varje talare får ordet högst . 1984/85:190 50 Besvarandetav frågor regleras i Ulläggsbestämmelse 6.2.2. Denna måste därför ersättas meden ny tilläggsbestämmelse som innehåller de regler som skall gälla . Frågorskall enligt den föreslagna ordningen besvaras . Frågor som haringivits till kammarkansliet besvaras vid frågestundenföljande torsdag. I annat fall förfaller frågan. En fråga som lämnas in kommer däremot att bli besvarad först på frågestunden torsdagen iföljande vecka. Vid frågestunderna kommer därför normalt ingen fråga att varaäldre än . Under sammanträdesfria veckor äger emellertid inte någonfrågestund rum. därpå kommer därför att kunna besvarasfrågor som har framställts tidigast innan. Genomatt frågor alltid skall besvaras vid den särskilt anordnade frågestundenkommer det med den föreslagna ordningen inte att vara formellt möjligt attbesvara frågor i samband med en interpellation. Inget hindrar emellertid attett statsråd som avser att besvara en interpellation i ettangränsande ämne, under hand meddelar den ledamot som har framställt fråganatt han i samband med interpellationssvaret avser att ta upp den frågeställningsom ledamoten aktualiserat och att han därför inte avser alt besvara frågan påtorsdagen. Frågan kommer då alt förfalla men ledamoten får i stället möjlighetatt förhandsanmäla sig till inierpellationsdebatien och den väckta frågan kandå bli föremål för debatt. Denföreslagna ordningen lämnar inte utrymme för en ledamot all t. ex. en måndaglämna in en fråga för besvarande torsdagen därefter. En fråga måstelämnas in efter för att inte förfalla efter torsdagensfrågestund. Genom att frågor inte kan lämnas in i förväg, böraktualiteten på frågestunderna kunna hållas uppe. Det finns annars risk attfrågorna förlorat sin aktualitet när de besvaras. Omett statsråd har fått flera frågor i samma ämne, bör dessa liksom enligtnuvarande regler kunna besvaras i ett sammanhang. Kommitténhar föreslagit alt listor där frågorna återges delas ul lill ledamöterna och pååhörarläktaren. Därigenom bortfaller behovet av all statsrådet inleder sittsvar med att referera frågan. För att tillgodose det intresse läsarna avriksdagstrycket har av alt enkelt få del av frågan, skulle denna med avvikandetypografi kunna återges i protokollet före statsrådets svar. Frågedebalierenligt nuvarande regler avslutas vanligen med ett inlägg från frågeställaren.Kommitténs förslag innebär också att den frågande ledamoten får sista ordet ien debatt där rätten all göra inlägg utnyttjas fullt ul. Även om det i kammarenär statsrådet som inleder frågedebatten, är det frågaren som i praktiken harinitiativet i den genom sin fråga. För all den av kommittén föreslagnaordningen skall leda till ett tillfredsställande meningsutbyte, förutsättsdärför att frågeställaren inte utnyttjar sitt sista inlägg lill att ställakompletterande frågor som statsrådet pä grund av debatireglerna inte kanbesvara. Prop.1984/85:190 51 Reservation och särskilda yttranden Reservation av () och BertU Fiskesjö (c): I avsnitt 5.2 Förslag om kortare debatter i ,föreslår utredningen att debattiden skall kvoieras mellan partigrupperna. Vianser att den i avsnittet angivna metoden är tvivelaktig ur principiellsynpunkt. Den ger också ökade administrativa besvär. Den föreslagna metoden kaninte heller förmodas bli verkningsfull som instrument att begränsa debattidernapå grund av möjligheten för talare alt anmäla sig utanför kvoten. Enligt vårmening bör därför förslaget i denna del inte genomföras. Särskilt yttrande av (vpk): Kommittén förordar försöksverksamhet med inbyggda"kontrollstationer". Detta är av betydelse, bl. a. mot bakgrund avde iveksamheter om förslagens effekter som föreligger. Enligt min uppfattning får strävan att effektiviseraarbetsformerna och stärka ställning som politiskt forum inte gå utöver ledamöternas rätligheter. Flera av kommitténs förslag innehåller enligtmin mening starka inslag av inskränkningar i ledamöternas rättigheter, liksomrisk för ökad byråkralisering och lolkningslvister. Till viss del förefallerockså de problem som motiverar förslagen vara överdrivna. Jag vill i sammanfattningange mina kritiska synpunkter på några avsnitt. När det gäller spörsmålsinstitutet finns förslag om attfrågor som lämnats in före och ej besvarats på torsdagsamma vecka skall förfalla, samt att talmannen bör kunna råda ledamot att istället för fråga framställa interpellation. I samband härmed kan del uppstå grannlagaavgöranden hur aktualitetskraven skall bedömas. Till inskränkningarna i taletiderna är jag mycket kritisk.När det gäller frågedebalierna kan knappast de föreslagna inskränkningarna varamotiverade av den tidsvinst som uppnäs Detta gäller delvis även interpellationsdebatterna. Beträffande förslaget om riksdagsdebatter i aktuellafrågor kan befaras tolkningstvister om vad som skall anses vara en viktig,aktuell fråga som inte kommer till behandling i på annat sätt underden närmast följande tiden. Förslagen om kortare debatter i innebärbetydande inskränkningar i ledamöternas rätligheter och leder till ökad byråkraliseringoch tolkningsproblem. Del är knappast möjligt att utifrån partiernas storlekuppnå en rättvis fördelning av taletider, även om avdrag för större och tilläggför mindre partier tillämpas. Partiernas behov alt klargöra sina ståndpunkterkan inte ulan vidare relateras till mandatantalet. Ävenså torde del exempelvisi regionalpoliiiska debatter bli svårt all i en kvotering täcka in allaönskemål om deltagande. Kommittén konstaterar att det inte 1984/85:190 52 kanuppställas förbud mot att talare anmäler sig utanför partikvoten, dock medbegränsad lid enligt förslaget. Vissaandra av kommitténs förslag har också inslag av inskränkningar och krångel sominte är motiverade av de fördelar som uppnås i andra avseenden. Någraav förslagen rörande riksdagsarbelet förutsätter att frågan om partiernasrepresentation i utskotten löses. Denna fråga bereds dock i annat organ än folkstyrelsekommittén. Särskiltyttrande av (): Denförsöksverksamhet som kommittén föreslår har jag inte velat motsätta mig ävenom jag är skeptisk till vissa av inslagen. Del är t. ex. ur aktualiietsaspekienviktigt all i vissa fall liden mellan inträffad händelse och debatten ikammaren kan avkortas. Ur andra aspekter kan dock den föreslagna ordningeninnebära försämringar ur såväl debattsynpunkt som saklig synpunkt. De enskildaledamöternas möjligheter att få frågor besvarade minskar totalt sett genom desärskilda restriktioner som införs. Tiden för beredning av frågesvaren idepartementen blir också knapp. ändrar således i vikligaavseenden karaktär och regelsystemet blir krångligare. På något mera påtagligtsätt kommer inte arbetsförhållandena i att förbättras genom de nuföreslagna delreformerna. För detta krävs det, som jag framhållit i många sammanhang,betydligt mera långtgående förändringar.