prop · G803210 · 1984-12-31 00:00:00 — med förslag till lag om näringsidkares rätt att säljasaker som inte har hämtats; Regeringen föreslär att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. Propositionen innehåller förslag till en lag omnäringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats. Lagen ersätter lagen(1950: 104) om rätt för hantverkare att sälja gods som ej avhämtats. Den nyalagen innebär framför allt en förenkling av förfarandet vid försäljning avsaker som inte har hämtats. Lagen skall, i likhet med lag, vara tillämplignär en näringsidkare har tagil emot en annans sak för att ulföra arbele på deneller när en näringsidkare av annan har tagit emot material för att tillverkaen sak av det. Den nya lagen skall dessutom tillämpas beträffande en sak som näringsidkarenhar tagit emot för förvaring. För au en sak som inte har hämtats skall få säljas krävsatt näringsidkarens uppdrag har slutförts. Dessutom krävs att beställarendärefter har anmanats att hämta saken , , samlalt den angivna liden har gått ul. Om saken har ett obetydligtförsäljningsvärde, får den dock säljas utan att beställaren har anmanats atthämta den. För detta krävs alt det har gått ett är efter det att uppdraget harslutförts. Försäljningen skall göras med omsorg. Till skillnad frånvad som gäller enligt lag skall näringsidkaren kunna välja mellan attsälja saken på offentlig auktion och all sälja den under hand. Om saken uppenbariigensaknar försäljningsvärde, får den bortskaffas i stället för att säljas. Till skillnad från vad som gäller enligl lag ärden nya lagen i förhållanden mellan näringsidkare och konsumenter tvingandetill konsumentens förmån. Propositionen innehåller också följdändringar i någraandra lagar. Den nya lagstiftningen avses träda i kraft den I januari1986. Lagförslageni denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 10), lagrådets yttrande (s. 50) ochföredragande statsrådets ställningstaganden till lagrådets synpunkter (s. 53). Densom vill la del av samtliga skäl för lagförslagen måste därför läsa alla tredelarna. Lag om näringsidkares rätt att sälja saker som inte harhämtats Hängenom föreskrivs följande. 1 § En näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet hartagit emot en annans sak för alt utföra arbete på saken eller för att förvara den får sälja saken enligt denna lag. Detsamma gäller beträffande en sak som näringsidkaren har tillverkat ät någon som lill väsentlig del har tillhanda hållit materialet till saken. Denna lag gäller inte, om sakens ägare är försatt ikonkurs. 2 § Bestämmelserna i denna lagfar inte frångås tillnackdel för en konsu ment som har beställt arbetet eller förvaringen huvudsakligen för enskilt ändamål. Förutsättningar för ratten att sälja saken 3 § En sak som inte har hämtats får säljas underförutsättning att 1. uppdraget har slutförts eller avtalet har upphört altgälla, 2. den som harbeställt arbetet eller förvaringen (beställaren) därefter har anmanats althämta saken och i anmaningen har upplysts om alt saken annars kan komma attsäljas efter viss lid, från anmaningen, samt 3. den lid som harangetts i anmaningen har löpt ul. Om näringsidkaren har en fordran på beställaren för sitt arbelepå saken eller för förvaringen av den, skall det av anmaningen framgå vilketbelopp som skall betalas. 4 § Saken får säljas utan att beställaren har anmanatsatt hämta den, om 1. harförflutit efter det att uppdraget har slutförts eller avtalet har upphört attgälla, samt 2. sakensförsäljningsvärde uppenbarligen understiger en hundradel av basbeloppet enligllagen (1962: 381) om allmän försäkring. 5 § Om en frågasom rör avtalet om arbetet eller förvaringen prövas av domstol eller avskiljemän, fär saken inte i något fall säljas förtån en skälig tid harförflutit efter del all tvisten har slutligt avgjorts. Om en sådan fråga prövasav , fär saken inte i något fall säljas förtån enskälig tid har förflutit efter nämndens beslut i frågan. 6 S Omnäringsidkaren känner till eller har anledning att anta att annan änbeställaren är ägare till saken, får försäljning äga rum endast om ägaren i godtid före försäljningen har undertättats om att saken kan komma att säljas ochefter vilken tid detta kan ske. 1984/85:210 4 Sättet för försäljningen m. m. 7 § Försäljningen skall göras med omsorg och medbeaktande av bestäl intressen. Den fär ske under hand eller på offentlig auktion. Om näringsidkaren avser att sälja saken pä offentligauktion, skall beställaren underrättas om tid och platsför auktionen, såvida inte försäljningen sker med stöd av 4 §. Vad som sägs i första och andra styckena om beställarengäller även ägaren i fall som avses i 6 §. 8 § Om förutsättningarna för försäljning är uppfylldamen saken uppen barligen saknar försäljningsvärde, får den bortskaffas i stället för attsäljas. Redovisning till beställaren m. m. 9 § Har näringsidkaren en förfallen fordran på beställarenför arbetet eller förvaringen, får han läcka sin fordran med vad som inflyter från försäljningen. Om saken enligt denna lag har sålts eller bortskaffats utan att beställaren har anmanats alt hämta den, upphör näringsidkarens ford ran pä beställaren till den del hans fordran inte täcks genom försäljning av saken. 10 § Om försäljningspriset efter avdrag för försäljningskostnadernaöver stiger näringsidkarens fordran, skall näringsidkaren utan dröjsmål betala ut överskottet till beställaren. Första stycket gäller inte, om beloppet betalas till någonannan som har bättre rätt lill det eller om beloppet sätts ned enligl lagen(1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet. Första stycket gäller inte heller, om beloppet eller om näringsidkaren enligt denna lag har sålt saken utan attbeställaren har anmanats alt hämta den och näringsidkaren inte vet varbeställaren kan anträffas. I dessa fall tillfaller överskottet näringsidkaren. 11 §Näringsidkarens skyldighet att anmana eller underrätta beställaren enligt 3respektive 7 § skall anses fullgjord genom att anmaningen eller underrättelsenhar sänts i rekommenderat brev under den adress som beställaren har uppgetteller som är känd för näringsidkaren. 12 § Omnäringsidkaren uppsålligen eller av oaktsamhet åsidosätter bestämmelserna idenna lag, skall han ersätta skada som till följd av delta drabbar beställareneller sakens ägare. Denna lag träder i kraft . Den gällerdock inte i fall då näringsidkaren före ikraftträdandet har tagil emot enannans sak för all ulföra arbete pä saken eller för alt förvara den eller hartagit emot material för att tillverka en sak av del. Genom lagen upphävs lagen (1950: 104) om räll förhantverkare att sälja gods som ej avhämials. Den gamla lagen gäller dockfortfarande i fall då en hantverkare före har tagit emot enannans sak för att utföra arbele på den. Prop.1984/85:210 5 Lag om ändring i utsökningsbalken Härigenomföreskrivs att 16 kap. 6 § utsökningsbalken skall ha nedan angivna lydelse. 16 kap. 6§' skall vid behov ombesörja transportav egendom som skall bortföras, hyra utrymme för förvaring av egendomen ochvidtaga andra liknande åtgärder som föranleds av avhysningen. Innan åtgärdenligt första stycket vidtas, skall parterna underrättas, om det kan habetydelse för dem. Den somhar mottagit egendom för förvaring i fall som avses i första stycket har rätt lillskälig ersättning av svaranden för förvaringen. Har egendomen inte hämtats tremånader efter avhysningen, får den som har mottagit egendomen sälja den och taul sin fordran ur köpeskillingen eller, om egendomen uppenbarligen saknarförsäljningsvärde, bortskaffa den. Innan egendomen säljs eller bortskaffasskall svaranden, om han kan nås, anmanas att hämta egendomen. Anmanings-skyldighelenanses fullgjord genom all anmaningen har sänts i rekommenderat brev tillsvarandens kända adress. I övrigt tillämpas J-6 §§ lagen (1950:104) om rätt förhantverkare alt sälja gods som ej avhämials. Vid tillämpningen av dessabestämmelser skall vad som sägs om beställaren avse svaranden och vad som sägsom hantverkaren avse den som har mottagit egendomen för förvaring. Den somhar mottagit egendom för förvaring i fall som avses i första stycket har rätttill skälig ersättning av svaranden för förvaringen. Har egendomen inte efter avhysningen, får den som har mottagit egendomen sälja denoch ta ut sin fordran ur köpeskillingen eller, om egendomen uppenbarligensaknar försäljningsvärde, bortskaffa den. Innan egendomen säljs ellerbortskaffas skall svaranden, om han kan nås, anmanas att hämta egendomen. Anmanings-skyldighelenanses fullgjord genom att anmaningen har sänts i rekommenderat brev tillsvarandens kända adress. I övrigt tillämpas 5-7 §§ samt 10 § första och andrastyckena lagen (1985:000) om näringsidkares rätt att sälja saker som inte harhämtats. Vid tillämpningen av dessa beslämmelser skall vad som sägs ombeställaren avse svaranden och vad som sägs om näringsidkaren avse den som harmottagit egendomen för förvaring. Denna lag träder i kraft . Har någonföre ikraftträdandet tagit emot egendom för förvaring, tillämpas dock äldrebestämmelser. Senaste lydelse 1981: 1337, 1984/85:210 6 Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenomföreskrivs alt 247 § sjölagen (1891:35 s. 1) skall ha nedan angivna lydelse. 247 Den som bygger, bygger om eller reparerar fartyg ålannan kan utöva reteniionsrätt däri till säkerhet för sin fordran påköpeskilling eller annat vederlag, så länge han har egendomen i sinbesittning. Lagen (1950:104) om rätt för hantverkare alt sälja gods som ej avhämialshar motsvarande tillämpning. Om förmånsrätt, som följer med reteniionsrätt enliglförsta stycket, finnas bestämmelser i förmåns-rätislagen (1970:979). Den som bygger, bygger om eller reparerar ett fartyg ålnågon annan får hålla kvar egendomen lill säkerhet för sin fordran på köpeskUling-eneller annat vederlag. / fråga om rätt i vissa fall alt sälja egendomen, att ta ulfordringen ur köpeskillingen och att bortskaffa egendomen finns bestämmelseri lagen (1985:000) om näringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats.Dessa beslämmelser skall tillämpas även på övriga fall som avses i förstastycket. Om förmånsrätt som följer med rätten att hålla kvaregendomen finns beslämmelser i förmåns-rättslägen (1970:979). Denna lag träder i kraft . Har den sombygger om eller reparerar ett fartyg åt någon annan fått fartyget i sinbesittning före ikraftträdandet, tillämpas dock äldre bestämmelser. Delsammagäller i fråga om fartygsbygge som har påbörjats före ikraftträdandet. Senaste lydelse 1973: 1064. 1984/85:210 7 Lag om ändring i lagen (1949:722) om pantlånerörelse Härigenom föreskrivs alt 12 § lagen (1949:722) om pantlänerörelseskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse Lämnar vid panlförsäljning er- Om köpeskillingen vid pantför- hållen köpeskilling, sedan därifrån säljningefter avdrag för lånesum- avdragits lånesumman, läneavgif- man, låneavgifienoch försäljnings ten och försäljningskostnaden, kostnadenger ett överskott på överskott å , skall , skall pantsät- panlsättaren möjligt på lårensnarast möjligt på egen be- egen bekostnad underrättas därom kostnadunderrättas om detla ge- genom rekommenderat brev. nom rekommenderat brev. Denna lag träder i kraft . Har pantentagits emot före ikraftträdandet, tillämpas dock äldre bestämmelser. 1984/85:210 8 Lag om ändring i lagen (1970:980) om reteniionsrätt förfordran hos hotellgäst Härigenomföreskrivs att lagen (1970:980) om reientionsrält för fordran hos hotellgästskall ha nedan angivna lydelse. Den somtillhandahåller rum på hotell eller pensionat eller för tillfällig vistelse iannan lägenhet fär till säkerhet för fordran på ersättning för rummet eller förkost eller annan tjänst med anledning av vistelsen kvar-hälla resgods, somgästen medfört. Har sexmånader förflutit sedan fordringen förföll till betalning, får värden säljaegendomen och utlaga sin fordran ur köpeskillingen eller, om egendomenuppenbarligen saknar saluvärde, bortskaffa den. Härvid äger 2-6 §§ lagen(1950:104) om rätt för hantverkare alt sälja gods som ej avhämlas motsvarandetillämpning. Värdenfår sälja resgodset och ta ut sin fordran ur köpeskillingen eller, om godsetuppenbarligen saknar försäljningsvärde, bortskaffa del. Därvid tillämpas 2-12 §§lagen (1985:000) om näringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats.Vid tillämpningen av dessa bestämmelser skall vad som sägs om näringsidkarenavse värden, vad som sägs om beställaren avse gästen och vad som sägs om denmottagna saken avse resgodset. Om resgodsets ägare är i konkurs, gäller istället 73 § konkurslagen (1921:225). Denna lag träder i kraft den . Har gästenmedfört resgodset före ikraftträdandet, tillämpas dock äldre bestämmelser. 1984/85:210 9 Lagom ändring i konsumenttjänstlagen (1985:000) Härigenom föreskrivs att 50 § konsumenttjänstlagen(1985:000) skall ha nedan angivna lydelse. Lydelse enligt prop. 1984/85:110 Föreslagen lydelse 50 § Näringsidkaren skall vidta de åtgärder som skäligenkan krävas av honom för att vårda en sak som han håller kvar enligt 49 § ellersom inte har hämtats i rätt tid. Han har rätt till skälig ersättning förvården. I fråga om näringsidkarens rätt I fräga om näringsidkarens rätt attsälja en sak som han har tagit att sälja en sak som har överläm- emot för att ulföra arbete på finns nals till honom eller som av annan beslämmelser i lagen (1950:104) orsak beflnner sig i hans besittning om rätt för hantverkare att sälja finns bestämmelser i lagen gods som ej avhämtats. (1985:000) om näringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats. Prop.1984/85:210 10 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , , , , , Lagrådsremissmed förslag till lag om näringsidkares rätt att sälja saker som inte harhämtats Enhantverkares möjligheter alt bli av med saker som kunderna inte har hämtatregleras f.n. i lagen (1950:104) om rätt för hantverkare att sälja gods som ej avhämials.I en motion lill väcktes frågan om en översyn av lag(mot. 1973: 1096). Motionen jämte lagutskottets belänkande med anledning avmotionen (LU 1973:30) överlämnades av regeringen till konsumenttjänslulredningen.Efter samråd med avslutade denna utredning sill uppdrag utanalt ha behandlat frågan om en översyn av lag. Frågan skulle i ställetberedas inom . Densom har tagit emot egendom för förvaring har rätt att hålla kvar egendomen lillsäkerhet för sin fordran på ersättning med anledning av förvaringen (se 12 kap.8 § handelsbalken). Till skillnad från en hantverkare har emellertidförvararen inte rätt alt sälja egendomen. Avsaknaden av en försäljningsrätt förförvarare uppmärksammades av lagberedningen i betänkandet (SOU 1974:55) UtsökningsrällXIII. I samband därmed log lagberedningen också upp frågan om en moderniseringav bestämmelserna om försäljning av lösörepant i 10 kap. 2 § handelsbalken. Defrågor som sålunda aktualiserats har behandlats i departementspromemorian (DsJu 1981:2) Räll alt sälja kvarlämnal gods. Promemorian har remissbehandlats. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfattning av promemorian sombilaga 1. dels promemorians lagförslag som bUaga 2, dels en förteckning överremissinstanserna och en sammanfattning av remissyttrandena som bilaga 3.1fråga om nuvarande förhållanden saml de 1984/85:210 11 närmare överväganden som har legat till grund förpromemorians lagförslag hänvisas till promemorian. 1 lagstiftningsärendet har överiäggningar hållits medföreträdare för justitiedepartementen i , och . En hantverkare som på beställning har utfört arbete på enlös sak har sedan gammalt rätt att till säkerhet för sin fordran på beställarenhålla kvar saken till dess att han får betalt för sitt arbele. Denna säkerhetsrätlkallas reientionsrält. Före tillkomsten av lagen (1950:104) om rätt förhantverkare att sälja gods som ej avhämtats (i det följande kallad 1950 årslag) kunde hantverkaren inte sälja godset och ta ut sin fordran urköpeskillingen. För alt kunna avveckla rättsförhållandet med enbetalningsförsumlig kund måste hantverkaren ansöka om betalningsföreläggandeeller eventuellt stämma kunden. Genom lag kompletterades den säkerhetsrätlsom hantverkaren redan tidigare hade med en försäljningsrätt. Hantverkarenfick dessutom en rätt all i vissa fall bortskaffa godset. 1950 årslag innebär alt hantverkaren, har förflutit från det allarbetet slutfördes och fordringen förföll till betalning, har rätt alt säljagodset och ta ut sin fordran ur köpeskillingen eller, om godset uppenbarligensaknar saluvärde, bortskaffa det. För att godset skall fä säljas ellerbortskaffas krävs ytleriigare all hantverkaren i förväg har anmanatbeställaren att lösa ul godset. Försäljningen skall i princip ske på offentligauktion. Om det är uppenbart att hantverkarens fordran jämte de med auktionenförenade kostnaderna inte kommer att täckas av köpeskillingen, får dockförsäljningen i stället ske under hand. Eventuellt överskott skall utandröjsmål tillställas beställaren. Sedanlagen med liden kommit alt framstå som omodern och dåligt anpassad till nutidaförhållanden, har förslag till en ny lag om rätt att sälja saker som inte harhämtats lagts fram i departementspromemorian (Ds Ju 1981:2) Rätt att sälja kvarlämnalgods. Den föreslagna lagen skall vara tillämplig inte bara vid avlal om arbelepä saker utan också när saker som har lämnats in för förvaring inte harhämtats. Lagen skall vidare vara tillämplig oavsett om den som har tagil emotsaken är näringsidkare eller privatperson. För försäljning av saken förutsattsenligt förslaget att den som tagit emot saken har en fordran för arbete påsaken eller för förvaring av den, att uppdraget är slutfört och att fordringenär förfallen lill betalning. Försäljning får då ske sedan beställaren har anmanatsalt betala skulden och upplysts om att saken kommer att säljas ,från anmaningen. I vissa fall fär dock saken säljas utanföregående anmaning. När det gäller sättet alt sälja saken är huvudregeln i Prop.1984/85:210 12 förslaget att saken skall säljas pä offentlig auktion.Under vissa omständigheter får försäljningen dock ske under hand. Promemorians lagförslag har i huvudsak bemötts positivt avremissinstanserna. Flertalet remissinstanser tillstyrker sålunda förslagetäven om de har synpunkter på vissa enskildheter i det. Frän näringslivshåll harförordats ytterligare förenklingar i förhållande lill gällande rätt. Enligt min mening står det klart att del finns ett behovav regler som ger näringsidkare möjlighet alt pä ett enkelt och billigt sättgöra sig av med saker som inte hämtas av kunderna. Det förfarande som reglerasi lag är tungrott och delvis otidsenligt. Denna lag bör därförersättas av en ny lag som förenklar förfarandet. Vid utformningen av de nyabestämmelserna måste man dock givetvis också la hänsyn lill beställarens ellerägarens intressen. Del gäller framför allt deras skydd mol alt av misslag bliav med sina saker men även deras skydd mol att värdefulla saker säljs till förlågt pris eller bortskaffas. I likhet med flertalet remissinstanser anser jag attpromemorians lagförslag i stort sett innebär en lämplig avvägning mellan dedelvis motstående intressen som har berörts. Den nya lagen bör därför ihuvudsak utformas i enlighet med detta förslag. I ett par hänseenden anser jagemellertid att bestämmelserna kan mjukas upp ytterligare ulan att del behövergå ut över beställarens befogade intressen. Ett skäl lill att näringsidkaren har ett intresse av attsälja saker som inte hämtas är naturligtvis - som redan har berörts - attnäringsidkaren genom försäljningen vill få betalt för sin fordran påbeställaren. Ett annat skäl kan vara att näringsidkaren helt enkelt vill blibefriad frän skyldigheten att förvara föremålet, oavsett om'han har någon sådanfordran eller ej. F. n. har näringsidkaren ingen möjlighet att sälja ellerbortskaffa saken i fall då han inte har någon fordran på beställaren, l.ex.därför all betalning har erlagts i förskott. Promemorieförslaget innebär intenågon ändring i rättsläget på denna punkt. Jag anser emellertid alt lagen börutformas så alt näringsidkaren ges en sådan möjlighet. Som jag kommer attutveckla närmare i avsnitt 2.4.1 kan detla åstadkommas genom att del intelängre ställs upp som en förutsättning för försäljningsrätten allnäringsidkaren har en fordran pä beställaren. När det gäller försäljningen anser jag att man för altåstadkomma ett så smidigt förfarande som möjligt kan gå något längre än enligl promemorie-förslaget.Del gäller framför allt fall dä sakens värde är obetydligt. Jag anser altreglerna för dessa fall bör utformas så alt rättsförhållandet mellan parternakan slutligt avvecklas på ett enkelt sätl. Förutom rätten att sälja kvarlämnal gods har i promemorianbehandlats frågan om att ersätta de ålderdomliga reglerna i handelsbalken omförsäljning av lösörepant med moderna regler. Av de få remissinstanser som haryttrat sig i denna fråga har ett par ifrågasatt om det är motiverat alt i dettasammanhang genomföra det förslag till modernisering som promemorian innehåller. Prop.1984/85:210 13 För egen del anser jag i och för sig att det är önskvärtalt vår lagstiftning tillhandahåller en fungerande ordning för realisation avlösörepant. Som emellertid har anförts i promemorian är reformbehovet inteakut. Sambandet mellan denna fråga och rätten att sälja kvarlämnal gods ärinte av den arten att de båda frågorna måste behandlas . Som framgårav remissbehandlingen behöver vidare de lösningar som har föreslagils ipromemorian övervägas ytterligare. Med hänsyn till dessa omständigheter har jagkommit lill den slutsatsen att frågan om realisation av sådan pant lämpligenbör behandlas i annat sammanhang. I lagrådsremissen behandlas alltså endastpromemorians förslag lill ny lag om försäljning av kvarlämnal gods och därmedsammanhängande följdändringar i annan lagstiftning. I det följande avser jag att närmare behandla frågorna om lagens tillämpningsområde i avsnitt 2.2, disposiliva eller tvingande regler i avsnitt 2.3, förutsättningar för rätten att sälja saken i avsnitt 2.4, former för försäljningen i avsnitt 2.5, rätt att bortskaffa saken i avsnitt 2.6, redovisningsskyldighet m. m. i avsnitt 2.7, skadestånd i avsnitt 2.8, följdändringar i annan lagstiftning i avsnitt 2.9, ikraftträdande m. m. i avsnitt 2.10, och kostnader och resursbehov i avsnitt 2.11. Mina kommentarer till de enskilda lagbestämmelsernaåterfinns i specialmotiveringen (avsnitt 4). Mitt förslag: Lagen skall vara tillämplig i fall då ennäringsidkare har tagit emot en annans sak för att utföra arbete på saken ellerför att förvara den. Lagen skall också gälla i fall då näringsidkaren har tagitemot material av en beställare för att tillverka en sak åt denne. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag. Lagen skall dock enligl promemorieförslaget tillämpas även när andraän näringsidkare tar emot en annans sak för att ulföra arbele pä saken ellerför alt förvara den. Remissinstanserna: Promemorians förslag godtas avpraktiskt laget alla remissinstanser. Skälen för mitt förslag: lag är tillämplig barabeträffande saker som har lämnats in till en hantverkare för reparation ellerannat arbete på saken. Prop.1984/85:210 14 Förslaget i promemorian att den nya lagen skall ges ettvidare tillämpningsområde, så att den omfattar även egendom som har lämnats inför förvaring, har allmänt godtagits av remissinstanserna. Jag delar dennauppfattning och förordar därför att detta förslag genomförs. Enligt min meningbör det av lagen dessutom uttryckligen framgå all den omfattar den inteovanliga situationen att beställaren har tillhandahållit material till en saksom skall tillverkas åt honom. Från något håll har ifrågasatts om man inte borde regleraockså i del fallet all en sak har lämnats in för värdering och liknande. Jagkan dock inte finna att en sådan reglering skulle motsvara något påtagligtbehov. Den nya lagen bör alltså vara tillämplig endast i fall dä egendom hartagits emot för reparation, tillverkning eller liknande arbete eller förförvaring.