prop · G803175 · 1984-12-31 00:00:00 — kan däremol inle acceplera den föreslagnalydelsen i femårsregeln. Del är främst denna som syftat på närden påtalat en inkonsekvens i kommissionens intentioner och dess förslag.Enligt förslaget skall en person anses bosall här "om han inle visar allhan under beskaliningsårel har haft slarkare anknytning lill annal land".Genom en sådan formulering förvandlas rekvisilel "väsentliganknylning" lill "väsentligare anknytning". innebär somovan aniylls en kraftig inskränkning i förhållande till gällande räll som inlelorde vara avsedd. I grunden är nalurliglvis omfaltningen av den svenskabeskaltningsrälien en lämplighelsfråga. I detla sammanhang är den emellerlidockså en praktisk-processuell fråga. En "väsenllig anknytning" skallavgöras med beaktande av i huvudsak endast svenska förhållanden, låt vara altförhållanden i utlandet inte helt saknar betydelse. Den "väsentligareanknylningen" måste ställas i relalion lill utländska förhållanden. Delallmännas slällning i en process kommer att försvåras i väsentlig grad omförhållandel i utlandet får avgörande betydelse. Frågan kan också sägas vara avskatieavialstek-nisk nalur även om också här lämplighelsavväganden ligger ibollen. Ett bosältningsbegrepp av samma innehåll som det enligt kan nämligen medföra att svenska beskallningsanspråk bortfaller påett sätl som inle varit avsett. Etl exempel kan belysa detta. En person harflyltal till . Han har fortfarande väsentlig anknytning - i dagensmening - lill men den övervägande anknytningen till . enligiovan ändral svenskt bosättningsbegrepp skulle innebära atl personen inte ensenligi intern rält skulle anses bosall här. Den svenska möjligheten atlutnyttja den i det schweiziska avtalet inskrivna ireårsregeln faller därmedbort. Om förhållandena i slället avsell en person som flyltal lill hadeSverige förioral den rätt till överläggningar om bosättningar som del spanskaavtalet innehåller, eftersom svensk hemvist skulle saknas enligt intern räll. I samband med såväl förslagels andra som iredje styckendiskuterar kommissionen vilka kriterier som skall ha betydelse vid bedömningenom huruvida anknytning föreligger. I andra slyckel nämns vissa omständigheler.Ordalydelsen är tagen från modellavtal. I Iredje styckel nämns andraomständigheler som särskilt betydelsefulla. kan inle förstå annalän att samma typer av omständigheter har samma relevans vid all prövning enligtlagrummet Det finns ingen anledning att framhålla någon som mer relevant vidden ena prövningen än vid den andra. Del kunde därför vara lämpligl all brylaut etl angivande av vilka omständigheler som skall beaktas lill etl särskiltSlycke. Vad gäller vilka faklorer som skall anses relevanta kan länsstyrelsenansluta sig till kommissionens resonemang. Slor vikl bör tillmätas innehav avsladigvarande boslad. Särskild vikl bör lillmälas förhållanden som regelmässigtinnebär ekonomisk aktivitet i såsom direkl eller indirekl innehav avfastigheter och rörelse. Även bestämmande inflyiande över sådana aktiviteterbör ges särskild vikl. 1984/85:175 57 Nämnda omsländigheler lorde redan i dagens praxis ha storbetydelse. Däremol bör i slörre omfallning än nu möjlighel ges all även beaklaIransaktioner mellan närslående. Så bör kunna ske där dessa iransaklioner lillväsenllig del haft lill syfte alt eliminera anknylningsmomenl lill ochdär personen i fråga även efter utflyttningen kunnat disponera lill närslåendeavyiirad egendom. Som exempel på sådant förfarande kan anges följande fäll. Enperson avyiirade inför avflyiiningen till ullandel sin villafaslighet lill sinmoder mol en revers. Modern som var gammal och bosatt på en annatort flytiade inle lill den nyinköpla fasligheien ulan denna kvarsiod obeboddmen delvis möblerad. Trols avyiiringen bör villafasligheten i etl fall somdella ulgöra ett väsentligt anknylningsmomenl. Egenlligen läcker ordalydelsen i den nuvarandeireårsregeln de relevanta omsländighelerna lika väl som den föreslagna och ietl väsentligt fall - bo eller familj - bättre. Det kan då synas onödigt allgöra någon ändring. Kommissionen har i andra slyckel använt modellavialets formule ring saml gjort vissa lillägg i iredje slyckel. Kommissionen har kanske härigenom velal markera alt prövningen enligt iredje slycket inle är iden tisk med den enligt andra slyckel, dvs. I sådani fall skulle del finnas skäl för olika lydelser. Enligi uppfallning är, som också nämnls, prövningen enligt båda slyckena den samma. Möjli gen är den dock inte identisk med den enligt modellavialei även om myckel talar för all den är del. Del kan dock vara lämpligt all markera alt en skillnad kan finnas om man ulgår från modellavtalet. Eftersom en ändring i förhållande lill gällande rätl är avsedd, eflersom en sådan ändring kräver någon form av lagändring och eflersom likheierna med prövningen enligt modellavialei måste vara slora förordar all modellavialets regler används med viss modifiering. En modifiering måsle innefaiia bo stadsförhållandena. Innehavel av sladigvarande boslad är som kommis sionen nämnl av grundläggande betydelse och skall därför las med som anknylningsmomenl. I annal fall föreligger risk alt del kan uppslå luckor mellan bosältningsbegrepp enligi inlem rätt och enligt avtal. anser atl redan dagens ireårsregel lider avvissa redaklionella brisler. Dessa snarare förslärkes i kommissionens förslag.Länssiyrelsen anser all en regel av ungefär följande lydelse klarare fyllersill syfte. Andra och Iredje slyckena bör kunna få följande innehåll ochutformning. - En person somflyttar från skall alltjämt kunna anses bosall i rikel. - Inom lio årfrån avflyiiningen skall han anses bosall här om han under beskattningsårethaft slarkare anknytning till än lill någol annal land. - Svenskmedborgare skall från utflyttningen anses bosall här om han inlevisar all han inle haft väsentlig anknylning till . Efler uigången avdenna lid skall han däremol inte anses bosall här om inle omsländighelernaenligi försia slycket förelegal eller det eljesl visas all han hafl väsenlliganknylning lill . - Vid bedömningenav en persons anknylning lill och lill annal land skall beaklas sådanaomsländigheler som bosiadsförhållanden, familjeförhållanden och socialanknylning, personens yrkesverksamhei och övriga verksamheler, särskili avekonomisk art, platsen för hans affärsverksamhet den plals varifrån hanförvaltar sin egendom och därmed jämförliga förhållanden. Prop.1984/85:175 58 har, vilkel framgår av del ovan anförda ielt flerlal avseenden synpunkler som väsenlligl skiljer sig från kommissionensi frågan om utformningen av en ny lydelse av första punklen av anvisningarnalill 53 S kommunalskalielagen. anser således atl kommissionenslagförslag inle kan läggas till grund för lagstiftning utan väsenlligaomarbetningar. 1 etl forlsall utredningsarbete bör enligt länsslyrelsensmening även följande beaklas. I kommissionens lagförslag behålls densärbehandling som gäller för svenska medborgare i den nuvarande Ireårsregeln.Genom den ökade omflyiining som sker mellan länder, den minskade betydelsenalionaliteien ges i olika sammanhang, exempelvis ifråga om röslräli liksomäven den ökade anpassning till modellavialei som efierslrävas, kan ifrågasättasom en sådan särbehandling numera är moliverad. En ny beslämmelse om hemvisikan kanske utformas så all nalionalilelen blir ulan betydelse. anser inle atl del finns elt omedelbartbehov av en ändrad Ireårsregel. Del synes bällre all avvakia resullalel av denulredning länssiyrelsen anser lämplig. vill dock avslulningsvispeka på följande. Två ändringar i gällande ireårsregel nämligen 1) elt borttagandeav ordel "allljämi" 2) ändring avordet "tre" till "fem" synes leda till ell resultat som i väsentliga avseendenväl stämmer överens med kommissionens intentioner. Förslagel om utvidgning av presumlionen för fortsallskallskyldighet är enligt länsslyrelsens uppfallning inle lillräckligiunderbyggt. Redan den nuvarande ireårsregeln är svår alt tillämpa ochkonlrollera. Då kommissionen inte nu lämnar förslag på ytterligarekonlrollmedel för skaltemyndigheterna, finner del inlemeningsfulli all utöka presumlionen för skallskyldighet till . Omändringen ändock genomförs bör texten i stort sell ulformas efter den nuvarandeireårsregeln. I denna anses väsenllig anknylning föreligga om en person vistasutomlands för studier eller hälsans vårdande eller har kvar vissa uppräknadeanknytningar lill Sverige- Enligt förslaget skall skaltemyndigheterna i ställetbedöma om personen har slarkare anknytning till elt annat land. Länsstyrelsenmenar atl sådan bedömning är myckel svår atl göra. De nu gällande kriteriernaför väsentlig anknylning bör därför inle ändras. Enligt meninghar vidare den nuvarande treårsregeln inle fåll någon slörre genomslagskrafl iingångna skatleavtal. "Hemvisireglerna" i skatteavtalen "slårul" regeln. Försl om i skatleavtalen kan få gehör för treårsregelnkommer denna alt få någon mera väsentlig betydelse för möjligheteratl beskalla ulomlands bosalla svenskar. I iredje slycket av anvisningen till 53 § KL föreslås atlireårspresumlionen utsträcks till att omfalla . Deua kan vara ell medelalt förbättra kontrollen i vissa svårutredda fall. Om uppföljande kontrollåtgärdersom t.ex. preliminär självdeklaration och hjälpregisler införs kan ulredningargöras i ett tidigare skede än vilkel minskar Prop.1984/85:175 59 behovel av en ulslräckning i tiden. Förhållandel alltyngdpunklen i anknylningen kan ålergå lill lalar dock för enfemårsperiod. Länsrätten i Slockholms län anför: En konsekvens av vår nuvarande lagstiftning är atl allasom flyttal ul ändå är skyldiga au under de närmasl följande ire åren deklarerai om de har väsenllig anknylning hil (RÅ 80 1:52). Osäkerhelen om vadsom ulgör väsenllig anknylning medför all den som underlåter atl deklarerariskerar att ulsätlas för efterlaxering. Efter anmaning är vidare alla utflytladeskyldiga all deklarera i även om de inle är skaitskyldigahär. Kommissionens förslag innebär närmast etl förordande av en obegränsaddeklaralionsskyldighel under fem är. Kommissionen använder ibland lermen bevispresumlion iblandlermen bevisbörderegel. Del är inte alllid så läll atl förstå vad kommissionenmenar eller syftar lill. Länsrällen saknar lill en början en regel som anvisar näroch under vilka omständigheler en person som avresl till utlandet skall varaskyldig alt visa all han under ett beskaltningsår hafl slarkare anknylning lillnågol annal land. Del framsiår för länsrällen som en hell orimlig siluation atlalla utflyttade under tre eller hell godlyckligl skall kunna anmanas allavge självdeklaration om de inte till och med skall anses obegränsai deklarationsskyldiga.Vad nu sagts gäller i all synnerhet en person som redan under del försia årelvisal atl han eller hon hafl slarkare anknylning lill annal land. Ulgängspunklen borde vara atl den som en gång visal allhan flyllal skall belraklas och behandlas som ulflyitad lill dess fakiiska skälför all hävda en annan mening visar sig föreligga. I del remiilerade belänkandel framsiårbevispresumlionen/bevisbörde-regeln närmasl som en huvudregel eller somnormalsituationen i rältslillämpningen. Samiidigi ålägger 8 §förvallningsprocesslagen domslolarna all lillse all alla mäl blir så uireddasom deras beskaffenhel kräver. För envar domslolsjurisl framstår del som ensjälvklarhel alt så många mål som möjligl bör avgöras efter en prövning av vadsom är ulrell i del enskilda fallel. Bevisbörderegeln bör helsl lillämpas barai elt fålal fall när ulredningen i målel inle ger tillräckligt ulslag ål delena eller andra hållet Både den nuvarande och den av kommissionen föreslagnalagsliflningen ger ulrymme för all en person taxeras av både taxeringsnämnd(skönslax-ering) och länsräii (eflertaxering/kungörelsedelgivning) ulan altvederbörande i realiteten ens fått tillfälle atl gå i svaromål och utan atl debeslutande har ens en aning om vederbörandes bosältningsförhållanden. Kommissionen har inte berört effeklerna avbevisbörderegeln mol bakgrund av gällande dubbelbeskattningsavtal.Erfarenheten visar enligt länsrällens uppfallning all del ofla framsiår sommindre meningsfullt atl driva frågan om svensk beskatlningsrält till sin spetsom del sedan visar sig atl dubbelbeskallningsavlalen ändå leder lillbeskailning i någol annal land. Elt gmndläggande krav på vår inlerna lagstiftning ombeskailning vid flyllning lill ullandel borde vara all det tydligl anges undervilka omständigheler skallskyldighel skall föreligga här i landet. Dettagäller i än högre grad om den enskilde åläggs visa "alt icke". Allamedborgare har ell anspråk på att med utgångspunkt från givna föreskrifier påförhand själva kunna bedöma vad som krävs av honom eller henne för atl en ulflyllningskall godias skatterällsligi. 1984/85:175 60 Enligi den nuvarande lagsliflningen åligger del denevenluellt skattskyldige all visa all han eller hon inleunder beskaliningsårel hafl väsenllig anknylning lill . Vad som därmedavsells har ålminslone klarnat efler hand genom räiislillämpningen. Enligt denföreslagna lagsliflningen skall den skallskyldige visa auhan eller hon haft starkare anknytning till ell annat land än . bevisiema är vagare än del som f.n. gäller. Inlesärskili många berörda personer lorde ur den föreslagna anvisningstexten kunnahämta tillräcklig ledning för atl bedöma huruvida de i den ena eller andrasilualionen kommer alt anses skattskyldiga i eller ej. Med etlutvidgat bosältningsbegrepp blir del också svårare för den enskilde all göra enförhandsbedömning av vart en tillämpning av dubbelbeskallningsavlalen leder.Det vill däremol synas som om kommissionen i en del fall genom sin föreslagna anvisningstexlåstadkommit molsatsen till del man eflerslräval. Del förefaller nämligen som omdel ibland skulle vara lällare au visa all man har slarkare anknylning lillnågol annal land än än alt visa all man inle har väsenllig anknylninglill . förslag utgör enligi länsrällensuppfallning ell ylleriigare exempel på generell lagsliflning som iräffar ochförsvårar för de lojala medborgarna ulan all komma lill rälla med de illojalabeleenden som man vill angripa. Kommissionen gör i ålskilliga hänseenden uttalanden bl. a.om den rätta innebörden enligt kommissionens uppfattning av en radföreskrifier. Länsrätten vill med anledning härav uttala atl förändringar iden maleriella rätlen bör åsiadkommas genom ändrade föreskrifter och icke genomuttalanden av kommissionen eller andra om hur redan givna föreskrifier börtolkas. Länsrätten har med det sagda inle velat ge lillkänna någonannan uppfallning än alt kraftfulla ålgärder självklart måste sältas in molsådana som söker undgå beskailning i genom skenbosällning ulomlandseller genom all efler utflyttning helt eller delvis återvända hil. Delsammagäller självklarl också sådana som genom olika åtgärder söker undgå atl blibeskallade vare sig i del ena eller i det andra landet. Motmedlen synes emellertid inte böra sökas i generelllhållna föreskrifter som skjuter bredvid målet. Inte heller i atl man på grundav någol ogillande "bygger slakel" för dem som på ett lagligl sällvill lämna , även om del är föranlett av skalleskäl. Kontrollen av demsom kan misslänkas kringgå den svenska skattelagstiftningen är emellertid f.n,närmasl obefinllig. Man håller inle ens reda på dem som påstått sig ha lämnallandet. Man utnyttjar inle möjligheten lill laxeringsanmaning . Man frågar inte vidare efler dem som under ellbeskattningsår inte skolat taxeras i landet. Del vill synas som om man förslborde utnyttja de möjligheter som finns under den nuvarande treårsperiodeninnan man förlänger denna till . Länsrätten i anför; För alt underlätta skattemyndigheternas kontroll avutflytlningsfallen föreslår kommissionen all presumlionen för svenskmedborgares anknytning till förlängs från tre till . Ändringen ansesmoliverad bl.a. av alt den ökade iniernalionaliseringen av affärslivei och deförbäiirade kommunikaiionerna ger både anledning och möjligheier att under en Prop.1984/85:175 61 upprätthålla en anknylning lill flera länder.Vidare anges atl en femårsgräns ansluter lill en inlernaiionellrättsulveckling. Länsrällen delar kommissionens uppfallning au den ökadeinternationella rörlighelen har medföri slörre möjligheier atl behållaförbindelserna med efler en ulflyllning. Del kandock med fog ifrågasällas om en förlängning av lidsgränsen lill irealiieien leder lill en förbällrad konlroll av uiflyltningsfallen. Enligtlänsrällens mening bör därför övervägas om inle andra ålgärder bällre kan ledalill syfial resullat Visseriigen kan del råda delade meningar om en förlängdlidsgräns innebär en uividgning av bosältningsbegreppet eller inte men enförlängning lorde för den enskilde i vart fall medföra en ökad och kanske inleheller avsedd osäkerhel beträffande beskallningssituationen. Effeklen av enförlängning lorde närmasl komma all uppfällas som en uividgning av svenskaskalteanspråk. Kommissionens åsikt att en femårsgräns skulle anslula till eninlernaiionell rältsutveckling är inte övertygande eftersom de fal! somåberopas lill slöd härför dels är för få dels ock avser fall av inskränklbeskailningsräii sedan den obegränsade skaiiskyldighelen upphört. Länsrällenförordar på grund av vad sålunda anförts all den nuvarande lidsgränsen om treår lämnas oförändrad, I övrigl har länsrällen inte någol all erinra mol delföreslagna nya iredje slyckel i anvisningspunklen. Lokala skattemyndigheten i fögderi har inlelall erinra mol förslagel och anför: Det förekommer med lendens lill ökning all personer medomfattande ekonomiska tillgångar anmäler flyttning lill utlandet. Om del ärfråga om personer som alltjäml är kan man vanligen på godagrunder anla all vederbörande trols bosättningen utomlands fortsäller all dellai eller leda arbelel med att lillvaraia och uiveckla de egna lillgångarna.Från utrikes ort bedriver man alliså ekonomisk verksamhet i . Personer isådan situalion försvinner ur skaiiedalabasen efleravregistrering. LSMS anser att kommissionens förslag om förlängning av denpresumtiva skattskyldigheten i efler ulflyllning lill innebär enförbäliring i jämförelse med nulägei. Lokala skattemyndigheten i fögderi anför: Den anknylning lill som en person presumeras haefler utflyttning kan efter hand antas bli allt svagare. Myndighelen harendasl ringa erfarenhet av ulredningar som avsell frågan om väsenlliganknytning lill funniis gåtl från utflyttningen.Myndighelen saknar därför underlag för all kunna bedöma när anknylningengenerelll blivii så svag all den moliverar omkaslning av bevisbördan.Myndighelen biträder därför endasl med tvekan kommissionens förslag altförlänga presumlionen för skallskyldighel från lill . Lokala skattemyndigheten i fögderi lillslyrkerförslaget. Lokala skattemyndigheten i anför; För svenska medborgare presumeras all vederbörande förflulil från avresan är bosall här, såvida inlevederbörande Prop.1984/85:175 62 visar all han har slarkare anknytning till annat land.Utvidgningen av ireårsregeln atl gälla fem i slällei ifrågasattes.Vi har myckel svårl all leva upp till ireårsregeln. Hur myckel svårare blir delinle då med en femårsregel? Del kan i vissa undanlagsfall vara lämpligl med enså ul-siräckl period som . men för huvuddelen av uiflyltningsfallen kommerden föreslagna ändringen inle få någon beiydelse. I övrigl synes del riktigt auändra innehåll och formulering, så att anvisningen överensstämmer medinlernaiionell rällsulveckling. I PM har man även berört vår brislande samordning mellanfolkbokförings- och skattemyndigheterna. Som lokal myndighel - nära"verklighelen" - måsle man inslämma häri. Del borde vara merangelägel all förbällra konlrollmöjlighelerna än alt ulvidga Ireårsregeln.Konlrollen är dålig redan utflyttningsåret SAF avslyrker förslaget och anför: Kommissionen anger inte något godtagbart skäl för auföriänga presum-lionsliden för fortsatt oinskränkt skattskyldighet från irelill . Redan med nuvarande ireårsregel måste skattemyndigheterna anses hatillräcklig tid för "uppföljande bevakning" i samband med ulflyllningfrån . Evenluella brisler i den fiskala konlrollapparaten moliverar inleheller en generell ulslräckning av presumiionsliden för fortsalt anknylninglill Sverige- Enligt samfundels mening kan ifrågasällas om del överhuvud lägel är moliveral med en omvänd bevisbörda för svenska medborgare visslid efler ulflyllning. Om lagstiftaren anser all en sådan bevisbörderegel ävenfortsättningsvis skall finnas, anser samfundet all denna reglering uiesluiandebör vara av processuell natur och således inte inrymma ylleriigare regler avmalerielll slag. Del synes som kommissionen, ulan att ha givit någon närmaremolivering, i iredje stycket i den ifrågavarande anvisningspunkten velalinföra särskilda materiella regler för svenska medborgare, ansersåledes för sin del att tredje slyckel uteslutande bör vara en processuell regel. En föriängning av tiden från avresan från från tretill kommer enligt samfundels mening varken alt minska anlalelskenbosält-ningar eller i någon nämnvärd utsträckning öka den procentuellauppläcks-graden av sådana bosättningar. Förslagel avslyrks i denna del.Svårighelerna att upptäcka skenbosällning torde näslan hell bero på all del ärden ulflyitade som disponerar huvudparten av malerialel för bedömningen av denskalleräiisliga bosällningen och all denne endast uppger de omständigheler somgagnar hans sak och syfte. För all kontrollera de lämnade uppgifterna och -kanske väsentligare - vilka uppgifier som utelämnats, lorde ire år varatillräckligt Enligt samfundets mening bör resurserna för konlroll användas päde områden där konlrollmöjlighelerna är siörsl, exempelvis bosiadsinnehav ochfamiljesituation. Vidare bör, bl.a. med hänsyn lill den uiflyllade, konlrollenoch bedömningen göras så snabbi som möjligt och helst direkl i samband med alluiflyiiningen anmäls. Den utflyttade har för sin ekonomiska planering behov avall få vela - helsl i förväg vilket ju är möjligl genom RSVs förhandsbesked -var han efter utflyttningen skall anses bosall i skallerällslig mening. Prop.1984/85:175 63 Dessulom är skillnaden enligt nu gällande regler ibevishänseende och konlrollhänseende och eflertreårsperiodens slul inle slor. Även om bevisbördan efler ire år övergår påskatiemyndighelerna, kan även då uppgifter för bedömning av anknylning lillSverige avkrävas den ulflyitade. Vidare finns ju redan de uppgifter som denutflytlade lämnal . Enligt samfundets uppfattning är enföriängning av presumlionen för forlsall anknylning lill från tre en onödig lagsliflningsåtgärd. Kommissionenhar på sid. 43 f anfört all man lill de väsenlliga ekonomiskaanknytningsmomenlen även bör räkna större fordringar, som kan antas geborgenären inflyiande i elt svenskl förelag. Även om det i och för sig kan vararikligt att sådana fordringar kan konstituera ett inflyiande, bör man enligisamfundels mening vara försiklig med all ge dylika förhållanden för storbetydelse vid bedömande av bosäliningsfrågan. gäller särskilt när enfåmansförelagare vill överlåla sin verksamhel lill sina avkom-lingar, då del ide flesla fall saknas ekonomiska möjligheier all genomföra en sädan iransaklionpå annal sålt än genom ulslällande av reverser. Om överlålaren i övriglavvecklar sin anknylning till , kan det inte vara rimligt, all denna lypav fordringar lillåis ha en avgörande beiydelse vid bedömningen avbosäliningsfrågan. I vari fall bör sådan anknylning icke anses föreligga medmindre överlålaren ullryckligen förbehåller sig ell inflyiande öververksamhelen i samband med överlålelsen. och förslagel och anför: Kommissionen föreslår också alt den nuvarande treårsregelnförlängs till en femårsregel. Dessvärre kan konslateras atl kommissionen inlelyckats presiera ell enda godtagbart skäl för en sådan föriängning. Denförlängda presumiionsliden, säger kommissionen är främsl etl säll all geskatiemyndighelerna bättre möjligheter lill en uppföljande bevakning iuiflyltningsfallen. Redan nuvarande regelsyslem erbjuder sådana möjligheier.Förslaget i denna del fyller därför ingen funktion ulan får belraktas somutfyllnad i ell även i övriga delar subsianslösl förslag.