prop · G80319 · 1984-12-31 00:00:00 — Det innebär bl.a. att centrala roll förden statliga droginformationen markeras starkare än . Jagvill dock betona att detta inte betyder att all produktion av informationsmaterialoch alla upplysningsinsatser skall göras av . Som jag nämnttidigare bör drogupplysningen komma in som ett reguljärt inslag på mångaområden. Varje berörd myndighet måste därför ta ansvar för attinformationsarbete kan bedrivas inom myndighetens ansvarsområde. Däremot bören ökad samordning mellan olika myncigheter eftersträvas så att dubbelarbetekan undvikas. bör, som jag strax återkommer till, ha ansvaretför ett sådant samordningsarbete. Socialstyrelsensuppgifter inom droginformationen: bör ansvara för översiktligplanering och samordning av den statliga droginformationen. I samråd medövriga berörda myndigheter bör styrelsen utarbeta en långsiktig strategi fördrogupplysning i enlighet med förslag (kommissionens PMnr 6). Arbetet bör syfta till en kontinuitet i upplysningen med början ilågstadiet och därefter en logisk, successiv uppföljning. Skolan och olikautbildningar blir centrala för en sådan strategi varför SÖ blir en närasamarbetspartner i detta arbete. Styrelsenbör vidare bedriva upplysningsarbete som riktas till allmänheten och olika gmpperi samhället. Arbetet bör bedrivas genom produktion av informationsmaterial ochgenom kurs- och konferensverksamhet. Styrelsen har härvid ett särskilt ansvarför utbildning och fortbildning i drogfrågor av de personalgrupper som finnsinom styrelsens ansvarsområden. Styrelsen bör för statens räkning också taansvar för arbetsuppgifter som knyter an till den verksamhet som finns vidlokala och regionala centraler för utlåning eller förhyrning av ljudband,bildband, filmer m.m. (AV-centraler) eller motsvarande. Närsocialdepartementet avslutade sin aktion mot droger övertog styrelsen bl.a.distributionen av aktionens informationsmaterial. Materialet omfattade ocksåmaterial för upplysning inom skolans område. bör som hittillsdistribuera detta skolmaterial. Styrelsen har också fått i uppdrag attproducera motsvarande material för gymnasieskolan. Prop.1984/85:19 13 bör fullföljas av styrelsen. Ansvaret för övriga materialsom gäller drogupplysningen inom skolan bör i huvudsak åvila SÖ. Arbetet meddessa material skall givetvis ske i nära samarbete mellan och SÖ. En viktig del av samordnande insatser fördrogupplysningen skall vara att sammanställa kataloger eller motsvarande överinformationsmaterial. Katalogerna bör distribueras till eller kunna rekvirerasav olika intressenter inom drogupplysningsområdet. skall också fördela statsbidrag tillfrämst organisationslivet för olika informationsinsatser. Reglerna för statligabidrag återkommer jag till i det följande. skall vidare stimulera utvecklingen avmetoderna för droginformation samt bevaka att det sker en uppföljning avgenomförda insatser. En viktig funktion bör härvid vara att sprida erfarenhetertill organisationer och berörda myndigheter. Preliminär medelsberäkning för /86: Inomsocialstyrelsen inrättades fem tjänster för styrelsens arbete meddroginformationen. Som en följd av de vidgade arbetsuppgifterna behöver antalettjänster utökas. Till styrehen bör därför för /86 beräknaslönemedel för ytterligare fyra heltidstjänster. Dessa resurser frigörs dock om a-nämndenavvecklas. Styrelsen bör således för nästa budgetår få disponera lönemedelmotsvarande nio heltidstjänster för drogupplysning och angränsande uppgifter.Jag avser att lämna förslag om kostnaderna för detta i samband med 1985 årsbudgetproposition. För styrelsens verksamhet inom området bör drygt 1 milj.kr. beräknas för nästa budgetår. En närmare beräkning återkommer jag till isamband med nästa års budgetproposition. Jag vill i anslutning till de nu redovisade beräkningarnaerinra om att numera kan ta ut avgift för material somdistribueras och att en viss del av intäkterna får disponeras för verksamhetinom styrelsens ansvarsområde. 2.3.2 avvecklas - ett alkohol- och narkotikapolitiskt råd inrättas Mitt forslag: för alkoholfrågor(a-nämnden) avvecklas. Nämndens roll som initiativtagare och talesman förfolkrörelserna i drogfrågor övertas av ett alkohol- och narkotikapolitiskt rådsom knyts direkt till regeringen. 1984/85:19 14 RAN-utredningensförslag: Samma som mitt förslag. Remissinstanserna:En majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt förslaget. Någraremissinstanser tillstyrker under förutsättning att erforderliga kansliresurserställs till organisationernas förfogande för det nyinrättade rådet. Bland demsom avstyrker förslaget förordar ett par att a-nämnden omvandlas till ett alkoholpohtisktråd av den typ som alkoholpohtiska utredningen föreslog. Skälför mitt förslag: gavs , utöver uppgiften att fördela statsbidragför droginformation, befogenheter för att i vissa avseenden kunna fungera somsocialstyrelsens främsta resurs inom alkoholpolitiken. Bl.a. skulle man åstyrelsens vägnar vara beredande organ i anslagsfrågor och ta initiativ på alkoholpoHtikensområde. Detta har ibland skapat en oklar rollfördelning mellan nämnden,som verk och verkets styrelse. A-nämndensroll som initiativtagare inom alkoholpolitiken har med tiden försvagats. Efterhand har fördelningen av statsbidrag för informationsprojekt blivit den klartdominerande uppgiften. Detfinns således skäl för att a-nämnden avvecklas. Detta bör ske vid utgången /85. Som jag nämnt tidigare bör ansvaret för fördelningen avstatsbidrag därefter åvila . Detta markerar styrelsenscentrala roll för den statliga droginformationen. Uppgiften att i anslagsfrågoroch alkoholpolitiska frågor tala för bör givetvis ligga påstyrelsen själv. A-nämndensuppgift att fungera som initiativtagare och talesman för folkrörelserna idrogfrågor bör läggas på ett alkohol- och narkotikapohtiskt råd. I rådet böringå representanter för folkrörelser och organisationer som i sin verksamhetarbetar med drogfrågor antingen som en huvudfråga eller som en av flerauppgifter. Representanterna i rådet bör utses av regeringen efter förslag avberörda organisationer. Genom att knyta rådet till regeringen skapasmöjligheter till direktkontakter i olika drogpolitiska frågor mellan folkrörelseroch regeringen. Rådet blir härigenom ett forum för ömsesidig information ompågående och planerad verksamhet samt för diskussion om behov av åtgärder. Irådet bör också kunna tas upp olika förslag om t.ex. undersökningar avutvecklingen på drogområdet. I anslutning härtill kan avrapportering ske tillrådet från olika myndigheter och organ, t.ex. och , somunderlag för diskussionerna. Ioch med att a-nämnden avvecklas frigörs medel motsvarande kostnaden för femtjänster vid . Medel motsvarande fyra av dessa bör som redovisatsi det föregående utnyttjas inom styrelsen för de utökade uppgifter inomdrogupplysningen som styrelsen kommer att få om de föreslagna förändringarnagenomförs och för att administrera statsbidragsansökningar tilldroginformation. Medel motsvarande kostnaderna för den återstående bör fåutnyttjas av CAN för utökad service i drogupplysningsfrågor för främst medlemsorganisationerna. 1984/85:19 15 2.3.3Nya regler för statsbidrag Mittförslag: Statsbidrag för droginformation skall i huvudsak lämnas till projektdär informationen är verksamhetsanknuten. Sådana bidrag fördelas avsocialstyrelsen till riksorganisationer och till kommuner som genomför projekti samverkan med lokala föreningar. bör därutöver få möjlighetatt på annat sätt fördela medel för drogupplysning samt få disponera en vissdel av anslaget för metodutveckling och uppföljning av projekt. Statsbidragtill ungdomsorganisationernas droginformation bör som fördelas avStatens ungdomsråd (SUR). Beslutom fördelning av bidrag bör inte kunna överklagas. RAN-utredningensförslag: Statsbidrag skall bara kunna sökas av riksorganisationer ellerkommuner i samverkan med det lokala föreningslivet. För kommuner som sökerbidrag bör krav ställas på en hälftenfinansiering från kommunens sida. SURbehåller fördelningen av informationsbidrag till ungdomsorganisationerna.Besluten om bidrag genom SUR bör inte kunna överklagas. En viss summa avanslaget bör avsättas för uppföljning m.m. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser tillstyrker att bidragsreglerna förenklas. Flertaletaccepterar också i huvudsak utredningens förslag om de grundläggandeprinciperna för hur reglerna bör utformas. Många har emellertid lämnatkompletterande synpunkter när det gäller utformningen av reglerna. Några harlämnat förslag till mer exakt utformning, andra har påpekat att reglerna intefår bli för stelbenta. Många avstyrker med olika motivering förslaget omkommunal delfinansiering. Skälför mitt förslag: Det nuvarande systemet för statsbidrag till droginformationär administrativt omfattande. Många ansökningar måste behandlas vid varjeansökningstillfälle. Ett stort antal projekt har fått relativt små bidragvilket har uppfattats som en splittring av möjligheterna att göra mera långtgåendeinsatser. En förenkling av gällande bidragsregler borde kunna föra med sig en effektivisering.Samtidigt åstadkommer man härigenom ökade möjligheter till samordning ochöverblick. Statsbidragbör som tidigare nämnts i första hand lämnas till verksamhetsanknuteninformation. Detta bör i princip kunna genomföras med de förslag som RAN-utredningenhar lämnat. Inriktningen av bidragen bör således kunna fastställas avriksdagen. Detta kan ske i samband med behandling av budgetpropositionen.Jag återkommer i samband med budgetproposition med förslag om vilkeninriktning bidragen bör ha . Statsbidragbör vidare i enlighet med förslag kunna lämnas tillriksorganisationer och till kommuner som i samverkan med det 1984/85:19 16 lokalaföreningslivet genomför projekt. Jag instämmer dock i bl.a. socialstyrelsenssynpunkt att vissa ytterligare preciseringar bör göras. Således bör en viss flexibilitetåstadkommas i systemet så att bidrag inte bara blir möjliga genomriksorganisationer och kommuner. bör således få möjligheter attgöra undantag från grundregeln. Härigenom får styrelsen bl.a. möjlighet att gebidrag till projekt som är av utvecklingskaraktär eller till verksamheter somanses betydelsefulla men som av olika skäl inte kan genomföras i samverkan meden kommun. Jag utgår från att främst primärkommuner kommer att medverka ilokala projekt, men som påpekar bör landstingskommuner inteuteslutas från bidrag. Kravpå delfinansiering kan också vara ett hinder för att betydelsefullaverksamheter kan starta. Jag anser således att reglerna inte bör innehållanågra sådana krav. Jag utgår dock från att de nya reglerna för med sig attkommuner som sanktionerar projekt i de flesta fall också kommer att ta på sigett ekonomiskt ansvar. Jaganser vidare att en viss summa av informationsanslaget bör reserveras för uppföljningoch erfarenhetsspridning av genomförda projekt. bör därför fådisponera medel ur anslaget för sådana uppgifter liksom för vissmetodutveckling. Jag återkommer med förslag om detta i samband med nästa årsbudgetproposition. Detär viktigt att drogfrågorna kan integreras som en del i ungdomsorganisationernasverksamhet. SUR har överblick över förhållandena i ungdomsgrupperna och kanbedöma hur man på bästa sätt kan utnyttja de medel för droginformation somfördelas av SUR. Bidragsfördelningen är administrativt enkel.Jag delar därför uppfattningen att SUR även fortsättningsvis bör fördela medelför droginformation till ungdomsorganisationerna. SUR:sbeslut om statsbidrag för droginformation kan enligt gällande regler överklagastill regeringen. beslut kan däremot inte överklagas. De förenkladereglerna för den framtida statsbidragshanteringen motiverar inte heller attnågon besvärsmöjlighet införs för de bidrag skall besluta om.För att reglerna skall stämma överens mellan olika myndigheter börbesvärsmöjligheten i samband med SUR:s beslut om bidrag tas bort. Detta ärockså i Unje med den allmänna strävan att minska antalet besvärsärenden somavgörs av regeringen. Sedanår 1978 har a-nämnden vid sidan av medel över statsbudgeten disponerat medelfrån allmänna arvsfonden för försöksverksamhet med fritidsaktiviteter. Underinnevarande budgetår disponerar nämnden 6,3 milj,kr. för detta ändamål. RAN-utredningenhar föreslagit att medel, lägst i nivå med nuvarande, även i fortsättningenutgår ur allmänna arvsfonden för verksamhet inom drogområdet. Dessa medel börenligt utredningen fördelas till kommuner med hög ungdomsarbetslöshet. Genomarvsfondsmedel görs omfattande insatser inom barn- och ung- 1984/85:19 17 domsområdet.Under de senaste två åren har regeringen beslutat om medel till försöks- ochutvecklingsarbete som nära ansluter till utredningens förslag och som på olikasätt för med sig att drogmissbruk kan förebyggas. Bl.a. har ettutvecklingsarbete påbörjats om verksamheten vid fritidsgårdar och ett inomidrottsrörelsen. Jag kommer därutöver att i det följande föreslå att medelställs till förfogande för en utveckling av metoderna för tidiga insatser blandungdomar som löper risk att utveckla ett drogmissbruk varvid främst organistionslivetbör engageras. Jag vill också erinra om att regeringen givit barn- ochungdomsdelegationen i uppdrag att under budgetåren 1984/85 och 1985/86 fördela27 milj.kr. för sysselsättningsskapande insatser bland ungdomar. Dessasatsningar täcker det förslag som utredningen lämnat. 2.3.4CAN -förmedlare av basfakta och serviceorgan för organisationer Mittförslag: () skallkvarstå som ett folkrörelseorgan. CAN skall ha rollen som förmedlare avbasfakta på drogområdet. En av huvuduppgifterna skall vara att samlat följa ochsprida information om förändringarna på drogområdet. CAN skall också vara ettserviceorgan för folkrörelser och organisationer i deras droginformation. CANskall stå under inseende av . RAN-utredningensförslag: CAN bör renodlas till ett folkrörelseorgan. Uppgifter som är avmyndighetskaraktär bör föras över till SÖ och . ochdokumentationscentralen bör flyttas över till . : En myndighet eller ett organ bör tilldelas ansvaret att samlat följadrogutvecklingen för hela drogområdet. Uppgiften bör tilldelas ett statligtorgan som läggs under och som bildas ur CAN och vissafunktioner som finns hos andra myndigheter. Narkotikakommissionensförslag: I princip samma förslag som . CAN ombildas till ett statligt organmed uppgift att förmedla basfakta från bl.a. drogforskningen till olikaavnämare. En av huvuduppgifterna skall vara att samla, sammanställa och spridauppgifter om drogutvecklingen. Remissinstanserna:En majoritet av remissinstanserna har avstyrkt RAN:s förslag att splittra CAN.Ett tiotal har tillstyrkt förslaget. Av dessa har två i sina remissvar lämnatmed alternativförslag som innebär att CAN skulle få rollen som ett organ församverkan mellan samhälle och folkrörelser när det gäller forskning ochdokumentation. Två remissinstanser har föreslagit att man behåller ett tillstora delar icke splittrat CAN som ombildas till ett Statligt organ. 9Riksdagen 1984/85. 1984/85:19 18 Remissvarenpå UNO:s och kommissionens slutbetänkanden är samstämmiga. Allaremissinstanser som uttalat sig i frågan anser att ansvaret att följa drogutvecklingenbör tilldelas en myndighet eller ett organ. Med undantag för ett parremissinstanser anser alla också att uppgiften bör omfatta hela drogområdetinklusive alkholkonsumtionen. En majoritet av remissinstanserna förordar att CANges detta samlade ansvar. Flertalet kan dock inte acceptera att CAN ombildastill ett nytt statligt organ utan anser att CAN bör kvarstå somfolkrörelseorgan. Skälför mitt förslag: CAN bedriver ett omfattande arbete inom droginformationensområde. Verksamheten har emellertid inslag av arbetsuppgifter som faller inomsocialstyrelsens och . Som jag nämnt tidigare behövergränserna för ansvaret därför dras upp tydligare. CAN:sroll bör i första hand vara att förmedla basfakta om drogproblemen till olikamålgrupper. CAN blir härmed en länk mellan forskningen och andradataproducenter å ena sidan och myndigheter, organisationer, massmedier m.fl. åden andra. Redan inom ramen för den nuvarande verksamheten har CAN till stordel denna roll. CAN bör således kunna utnyttja sina resurser - bibliotek,dokumentationscentral och ett nära samarbete med drogforskningen - och sinatidigare erfarenheter i detta arbete. Närdet gäller frågan om att följa drogproblemens förändringar konstaterade UNOoch att det inte finns någon myndighet eller något organsom fullgör uppgiften att för hela drogområdet samlat följa de förändringar somsker, trots att ett 20-tal myndigheter och organ inom den statliga sektorngenomför olika undersökningar och samlar in statistiska uppgifter. Jag delarbedömningen att det är värdefullt att få en kontinuerhg och samlad uppföljningav förändringar inom drogområdet. Om detta skall bli möjligt bör en myndigheteller ett organ tilldelas ansvaret. CAN:sresurser och erfarenheter av att förmedla basfakta bör utnyttjas i dettasammanhang. Jag anser det därför lämpligt att CAN får det samlade ansvaret attfölja drogutvecklingen. Det innebär att CAN fortlöpande skall inhämta ochanalysera resultat från forskning och undersökningar, statistik från olikaområden och andra uppgifter som ger kunskap om droganvändning och missbruk. Föratt förstärka CAN:s möjligheter att fullgöra uppgiften att samla och sammanställadata om drogproblemens förändringar bör vissa resurser som finns på andramyndigheter föras över till CAN. Förbundet bör således ansvara för deelevundersökningar som administreras av SÖ, för värnpliktsundersökningarna somFOA ansvarar för samt för en del av det metodutvecklingsarbete som hittillsgenomförts av BRÅ. I denna fråga har jag samrått med statsrådet ochcheferna för försvars- och justitiedepartementen. Uppgiften att administreradet av och kommissionen föreslagna Prop, 1984/85:19 19 regionalarapporteringssystemet bör också föras till CAN. När resurser på detta sättsamlas under samma organ skapas bättre förutsättningar för att de medel somfinns tillgängliga utnyttjas på ett rationellt sätt. Utgångspunkterna börockså bli bättre för att utveckla metoder och system för insamling och analysav data. En viktig uppgift bör vara att utveckla metoderna för att studeraalkoholkonsumtionen, inte minst dess fördelning mellan olika grupper ibefolkningen och den s.k. icke-registrerade konsumtionen. CAN bör också låtagenomföra olika undersökningar i dessa avseenden. Genomde nu föreslagna förändringarna kommer samhället att med tiden kunna förfogaöver ett expertorgan när det gäller data om drogproblemen som inte finns i dag.Det innebär att många myndigheter kan vända sig till CAN inte bara för att fåuppgifter om droger utan också för att få råd om hur man på bästa sätt skallkunna erhålla ny kunskap. Många kostsamma engångsundersökningar som på uppdragav bl.a. olika kommittéer och myndigheter utförts av olikaundersökningsinstitut torde kunna undvikas. Funktionen att samlat följa missbruketsoch andra drogproblems förändringar kommer härmed att ges en betydligt bättrekontinuitet än . Attansvaret att samlat följa utvecklingen förläggs till CAN innebär inte att olikamyndigheter skall upphöra att ta fram uppgifter om drogproblemen. skall som ansvara för att producera data som belyser situationeninom myndighetens ansvarsområde. skall t.ex. även ifortsättningen ta fram statistik som krävs för att styrelsen skall kunnafullgöra sin uppgift som ansvarig myndighet inom drogområdet. CAN:s roll blirtill stor del att samla uppgifter som produceras av andra. Detta kräver ett närasamarbete med forskningen och berörda myndigheter. Med tanke på den roll somsocialstyrelsen har som ansvarig myndighet för samhällets drogpolitik måste CAN:sinsatser att samla data göras i särskilt nära samarbete med styrelsen. Vidsidan av uppgiften som basfaktaförmedlare bör CAN ha kvar uppgifter av drogupplysningskaraktäräven . Dessa uppgifter bör dock i huvudsak vara ett stöd åtföreningslivet. CAN bör i drogupplysningsfrågor främst vara ett serviceorganåt organisationer som i sin verksamhet vill bedriva drogupplysning. Ianslagsframställningen för /86 har CAN också hemställt omytterligare medel för att förbättra servicen mot organisationslivet. Ilikhet med flertalet remissinstanser anser jag att CAN:s folkrörelseanknytningbör bevaras. Härigenom kan CAN med sin basfaktaförmedlande roll bli ett organför samverkan mellan samhälle och folkrörelser när det gäller drogforskning ochövrig produktion av basfakta. Rollen som serviceorgan mot organisationslivet äri sig själv en folkrörelseuppgift. CANbör dock i enlighet med förslag få somöverinseende myndighet i stället för SÖ. Därmed samlas de stathga 1984/85:19 20 informationsinsatsernapå området under samma myndighet så att samordning och överblick kanunderlättas. Organisatoriskakonsekvenser: För uppgiften att förmedla basfakta i drogfrågor behövs en stordel av de personalresurser som redan nu finns i CAN. För att samla data behövssåledes personal vid och dokumentationscentralen samtforskningssekreterare. För att i lämpliga former kunna sprida kunskaperna tillolika grupper behövs funktioner motsvarande redaktören för tidskriften ochpressekreteraren. För att sprida data lokalt och regionalt torde det också varalämpligt att den regionanknutna verksamheten, bl.a. länsombuden, bUr kvar inomCAN. Vidare krävs viss administrativ personal för att CAN:s självständigaställning skall kunna bevaras. Jag utgår härmed från att personalresurser ochövriga resurser anpassas till den inriktning av verksamheten som jag nuföreslagit. Genomtillskottet av uppgifter från andra myndigheter tillförs CAN främst vissa medelför undersökningar och metodutveckling. Medel för en heltidstjänst som nudisponeras av FOA bör dessutom tillföras verksamheten. Arbetetatt samla in, sammanställa och analysera data om utvecklingen är till väsentligdel av forskningskaraktär. Inte minst frågor om att utvecklaundersökningsmetoderna inom området kräver en vetenskaplig förankring. Inom CANfinns redan nu ett vetenskapligt råd som består av företrädare för drogforskningen.Detta råd bör ges ansvar för att arbetet får den vetenskapliga kvalitet som ärnödvändig. Föratt ytterligare ta fasta på behovet av forskningsanknytning för de delvis nyauppgifter som CAN får anser jag att bör förstärkas med ytterligaretvå företrädare för drogforskningen. Jag anser att UHÄ bör utse dessa jämteersättare för dem. En sådan förstärkning av fömtsätter enändring av . En stadgeändring kräver ombudsförsamlingensgodkännande. Efter underhandskontakter med har jag erfarit attstyrelsen inför nästa ombudsförsamling () kommer att presenteraett förslag om en stadgeändring av det slag jag nu nämnt. Uppgiftenatt utgöra ett serviceorgan i drogfrågor för organisationerna fullgörs tillviss del inom CAN . Denna servicefunktion bör dock som jag nämntförstärkas ytterligare. Detta kan ske dels genom omfördelning av resurser inom CAN,dels genom att vissa medel som finns inom informationsområdet, men utanför CAN,får disponeras för ändamålet. Hit räknas bl.a. medel motsvarande kostnadernaför en tjänst som finns inrättad vid med placering påa-nämndens kansli. Narkotikakommissionenhar föreslagit att medel för en tjänst som finns inrättad vidsocialstyrelsen bör föras till CAN för att CAN därigenom skall ges möjhgheteratt fullgöra uppgiften att följa alkoholkonsumtionens förändringar.Socialstyrelsen har i sitt remissvar påtalat att en heltidstjänst 1984/85:19 21 inteägnas åt detta. Arbetsuppgifterna att följa konsumtionsutvecklingen är närakopplad till inhämtande av andra uppgifter som behövs för den kontroll somsocialstyrelsen har att fullgöra på alkoholområdet. Mot bakgrund härav anserjag att även i fortsättningen bör få förfoga över dessa medel.Jag förutsätter dock att det samarbete rörande statistikproduktionen som redanfinns mellan styrelsen och CAN fördjupas och utvecklas. Preliminärmedelsberäkning för /86: CAN bör för sin verksamhetunder nästa budgetår få disponera lönemedel motsvarande 20 heltidstjänster.Utöver medel för personal kan bidraget för CAN:s verksamhet preliminärtberäknas till 3,4 milj.kr.