prop · G8037 · 1984-12-31 00:00:00 — medförslag till lag om ensamrätt till bärgning, m. m.; Regeringenföreslär att anta de förslag som har tagils upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. 1proposilionen läggs fram förslag lill en ny lag om ensamrätt till bärgning.Vidare föreslås vissa ändringar i sjöfyndslagen och fiottningslagen. Dennya lagen om ensamrätt lill bärgning innebär huvudsakligen alt de nu gällandereglerna moderniseras. Vidare blir möjlighet all meddelaföreskrifter för bärgningen reglerad i lag. Andringarnai sjöfyndslagen innebär bl.a. all sådan bärgad egendom som enligt gällande rältlillfaller siaten (strandfynd) i slället skall tillfalla bärgaren. Vidare överflyttasansvaret för sjöfyndsärendena från tullen till polisen. Andringarnai fiottningslagen rör avgränsningen av den personkrels som har rält atl bärgasjunket virke i en avlyst allmän floltled. I detla avseende föreslås atlkretsen av bärgningsberättigade personer utvidgas. Dennya lagsiiftningen föreslås träda i krafl . Lagförslageni denna proposiiion har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 8), lagrådels yllrande (s. 44) ochföredragande statsrådets ställningstaganden lill lagrådels synpunkier (s. 47). Föratl få skälen fill lagförslagen helt klara för sig måste läsaren ta del av allatre texterna. 1984/85:7 2 Lagom ensamrätt till bärgning 1 §Den som vill bärga sjunket gods som har övergetts av ägaren kan efler ansökan hos erhålla ensamrätt lill bärgning enligt denna 2 S Ensamrätt till bärgninginnebär rätl för bärgaren alt ulan intrång av andra och pånärmare angiven plals bärga godset. 3 § Ansökan om ensamrätt lillbärgning prövas av i del län där godset finns. Ensamrättfår ges bara lill den som är lämplig med hänsyn lill allmänna och enskildaintressen. Har flera ansökningar gjorts rörande samma område, skalllänsstyrelsen pröva vilken av sökandena som från allmän synpunkt bör haföreträde. 4 §I beslul om ensamrätt skall meddela sådana föreskrifter som krävs för att bärgningen inle skall medföra skada eller olägenhet för allmänna eller enskilda iniressen. Om en meddelad föreskrift åsidosätts, får upphäva beslutet om ensamrätt. Detsamma gäller om bärgningen har avslutats innan den föreskrivna tiden har gått ut. 5 § beslul fåröverklagas hos genom besvär. Sjöfartsverkels beslul får inleöverklagas. 6 § För vissa skeppsvrak ochvissa föremål gäller bestämmelserna i lagen (1942: 350) om fornminnen. Dennalag Iräder i krafl den Ijanuari 1985, då kungörelsen (1841:44 s. 2) angåenderättigheter och skyldigheter för dem, hvvilka upptaga sjunket gods, som afägare blifwii öfwergifwel skall upphöra all gälla. Om det i lag eller annanförfattning förekommer hänvisning till föreskrifter som har ersatts av beslämmelseri denna lag, lillämpas i slället de nya bestämmelserna. Haransökan om ensamrätt lill bärgning gjorts före lagens ikraftträdande men haransökningen då ännu inte slutligt prövats, lillämpas den nya lagen. Prop.1984/85:7 3 Lag om ändring i lagen (1918:163) med vissa bestämmelserom sjöfynd Härigenom föreskrivs i fråga om lagen 11918: 163) medvissa bestämmelser om sjöfynd dels atl i 2 och 6 §§ ordel "tullförvallning" iolika böjningsformer skall bytas ul mot "polismyndighet" imotsvarande form, dels atl1, 3-5, 7 och 9 §§ skall ha nedan angiven lydelse. Var somi inom svensk skärgård eller vid svensk kusl eller i rikets segelbarainsjöar, floder eller kanaler bärgar övergivet fariyg elier skeppsvrak ellertill fartyg hörande redskap eller gods, evad sådant upptages från botlen elleranträffas flytande på vattnet eller drivet å strand, vare skyldig all anmälafyndel hos polismyndighet eller hos lulkjänsleman; och skall det åligga den,som mottagit sådan anmälan, att därom ofördröjligen meddela distriktels tullförvallningunderrättelse. som i inom svensk skärgård eller vid svensk kusl eller i rikelssegelbara insjöar, floder eller kanaler bärgar övergivna fartyg ellerskeppsvrak eller redskap eller gods, som hör till fortyg, vare sig sådanl tasupp från botlen eller anträffas flylande på vattnet eller uppdrivet påstranden, är skyldig all anmäla fyndet hos en polismyndighet eller tullQänste-man.Har en tulltjänsteman lagit emot en sådan anmälan, skall han ofördröjligenunderrätta polismyndigheten om denna. Tullförvallning,som mottagit underrättelse om bärgning enligt vad i 1 § eller 2 § försia slyckelsägs. vare skyldig att föranstalta om besiktning av fyndel saml atl därefler lålai Post- och samt i de av sjöfartsverkei utgivnaUnderrättelser för sjöfarande införa kungörelse om bärgningen med föreläggandeför ägaren till det bärgade godset all anmäla sig hos tull-förvaltningen från kungörandet eller inom den , ej överstigande ,från kungörandet, som generaltullstyrelsen kan för särskilt faU finna skäliglbestämma. En polismyndighelsom har underrätlats om bärgning enligt 1 § eller 2 § försia slyckel skalllåta besiktiga fyndel och därefter låla kungöra bärgningen i de avsjöfartsverket utgivna Underrättelser för sjöfarande. Om särskilda skälföreligger, får fyndet kungöras även på någol annat lämpligt sätl. Kungörelsenskall innehålla föreläggande för ägaren till del bärgade godset atl anmäla sighos polismyndigheten från kungörandet i Underrättelser försjöfarande eller inom den längre lid/rån kungörandet, dock högst etl år, som rikspolisslyrelsenbestämmer i del särskilda faUet. ' Senasle lydelse 1977:687. ' Senasle lydelse 1977:687. Kan del bärgade godset ej vårdas utan fara för försämring,skall del försäljas å offenllig auktion. De vid auktionen infiulna medlen skolanedsättas i på sätt särskilt stadgas för all, efter utgången av deni första slyckel sagda tid. Har kungörande skell och kommer ägaren inom förelagd lid samlvisar sin rält, tage han silt åler, mot del alt han till bärgaren utbetalarkostnaden för bärgningens kungörande och för fyndets vård samt bärgarlön, varsbelopp i händelse av tvist bestämmes av domstol. Kommer ej ägaren, skall strand-fynd, där ej fall som i 6eller 7 § avses är för lianden, tillfalla kronan, efter avdrag av bärgarlönoch kostnad, som är nämnd, men annal fynd skall lilljälla bärgaren. Om del bärgade godset Inte kan vårdas ulan fara förförsämring, skall del säljas på offenllig auktion. Om delta inte är lämpligt,skall det säljas på något annal sätt som är betryggande för den som har rätt lillgodset. Efler ulgången av den lid som anges i försia slycket skall det Infiulnabeloppel överlämnas lill bärgaren. Om kungörande har sketl och ägaren anmäler sig inomförelagd lid samt visar sin räu, skall fyndet eller det infiulna beloppetöverlämnas till honom mot alt han betalar kostnaden för kungörandet och vårdenav fyndet till den som har haft koslnaden saml bärgarlön. 1 händelse av tvistbestämmer domslol bärgarlönens belopp. Om ägaren inte anmäler sig, lillfaller fyndet bärgaren molalt han betalar de kosinader som avses i försia stycket. Hava, dåbärgning skett enligt vad i 2 § andra stycket sägs, de vid fyndets försäljning infiulnamedel avlämnats till tullförvallning, varde medlen nedsatta i påsätt särskUt stadgas; och skola i fråga om bärgningens kungörande och medlens tUlhandahållandebestämmelserna i 3 § första slycket samt 4 § gälla i tillämpliga delar. Om demedel som har infiutit vid fyndels försäljning har lämnats tillpolismyndigheten när bärgning har skelt enligt vad som sägs i 2 § andrastycket, gäller 3 § första stycket och 4 § i tillämpliga delar ifråga omkungörande av bärgningen och utbetalning av de infiulna medlen. Överstigerfynds värde ej , enligt intyg av polismyndighel eller avtulltjänsteman, vUken generallullslyrelsen bemyndigal att utfärda sådantintyg, må, där tullförvaltningen ej finner särskild anledning föreligga förfyndels behand- Om ettfynds värde inle överstiger , enligt intyg av polismyndighel ellerav en tullQäns-leman som generallullslyrelsen hctr bemyndigat alt utfärdasådana intyg, får polismyndigheten ulan vidare besiktning och utan kungöran- ' Senaste lydelse 1977:687. ling i annan ordning, lullförvall-ningen, utan vidarebesiktning och utan kungörande av bärgningen, utlämna fyndet tiU bärgaren. de av bärgningen lämna ut fyndel till bärgaren. Deltagäller dock bara om polismyndigheten inte finner att fyndet av någon särskildanledning skall behandlas på annal sätl. Om vissa äldre sjöfynd stadgas i lagen (nr 350) om fornminnen. Om vissa äldre sjöfynd finns bestämmelser i lagen(1942:350) om fornminnen. Särskilda bestämmelser om hillegods Jinns i lagen(1938:121) om hittegods. Särskilda bestämmelser om sjunket eller ilandflulelvirke Jinns / lagen (1919:426) om flollning i cdlrnän flottled. Beslämmelser omensamrätt till bärgning finns i lagen (1984:000) om ensamrätt lill bärgning. Denna lag träder i kraft den . " Senaste lydelse 1967:78. Prop.1984/85:7 6 Lag om ändring i lagen (1919:426) om flottning i allmänflottled Härigenomföreskrivs att 73 § lagen (1919:426) om flollning i allmän floltled skall hanedan angivna lydelse. Har iallmän floltled virke sjunkit å ställe, där det kan våUa upp-grundning ellerannan olägenhet, äge om dylikl virkes bortskaffande enahandavårdnad, som i 72 S försia slycket sägs om underhåll av där avsedd Jlottleds-hyggnad;siande ock strandägare eller annan, som kan lida men av virkets kvarlämnande,fritt all, däresl ej virket efter tillsägelse till flotiningsstyrelse, fiottningschefeller ombud, som i 44 § sägs, eller den, som inom distriktet förestår fioilningen,skyndsamt bortföres, själv på föreningens bekosinad upptaga virket, sedan beltovetdärav blivit vid undersökning på platsen vitsordat av två ojävige män. Omupptagandet skall underrättelse genast lämnas lill Jloltningssty-relsen; och ägestyrelsen avgöra, huruvida det upptagna virket skall av föreningenomhändertagas eller ock lill upptagaren överlåtas. Har allmän flottled blivit avlyst, får strandägaie ellerannan som kan lida men av sjunket virkes kvarlämnande upplaga virket med räll atlfrilt förfoga däröver. Virkets ägare, om han är känd, eller förvaltare somutsetts med anledning av avlysningen skall dock först tillsägas och få skäliglrådrum alt avlägsna virket. förflulil efter avlysningen, fårvirket upptagas utan atl tillsägelse behöver ske. Har iallmän floltled virke sjunkit på sådant ställe att det kan orsaka uppgrundningeller annan olägenhel, liar samma skyldighet som den harbeträffande underhåll av fiottledsbyggnad enligt 72 § första stycket. Slrandägareeller annan som kan lida men av att virket lämnas kvar får själv la upp virketpå föreningens bekostnad, om inle virket skyndsamt tas bort efter tUlsägdsetill fiottningsstyrd-sen, fiottningschef, ombud enligt 44 § eUer den som inomdistriktet föreslår fioilningen. Virket får dock inle tas upp innan två ojävigapersoner har gJorl en undersökning på plalsen och intygat att det finns ettbehov av alt virket tas upp. Flott-ningssiyrdsen skall genast underrättas om attvirket liar lagits upp. Slyrelsen avgör, om det upptagna virket skall tas omhand av föreningen eller om det skall överlåtas till den som har tagit uppdet. Om allmän floltled har blivil avlyst, får var och en taupp sjunket virke med räll alt frill förfoga över del. Virkets ägare, om han ärkänd, eller förvaltare som har utsetts med anledning av avlysningen skall dockförst tillsägas och få skälig lid på sig all avlägsna virket. liarförflulil efler avlysningen, får virket tas upp utan att tillsägelse behöverske. Senaste lydelse 1977:671. Vad nu är sagt om sjunket virke gälle ock om virke, som isjunkande lillslånd står uppräft i flottleden. Vad som har sagls nu om sjunket virke gäller också sådantvirke som i sjunkande lillstånd slår upprätt i flollleden. Denna lag iräder i kraft . Prop.1984/85:7 8 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. Carisson, , . , , , , , , . Lagrådsremiss med förslag till lag om ensamrätt tillbärgning m. m. Beslämmelser om hittegods och annan egendom som harförlorats eller övergetts finns i olika författningar. De ceniralabestämmelserna om hittegods finns i lagen (1938: 121) om hittegods (hittegodslagen),medan regler om sjöfynd finns i lagen (1918: 163) med vissa bestämmelser omsjöfynd (sjöfyndslagen). Beträffande virke som har sjunkil i allmän floltledfinns särskilda bestämmelser i lagen (1919:426) om flollning i allmän floltled (flottningslagen).Förfarandel vid bärgning av herrelöst gods regleras i kungörelsen (1841:44 s.2) angående rättigheter och skyldigheter för dem, hvvilka upplaga sjunket gods.som af ägare blifwit öfwergifwel (kungörelse). Varken hittegodslagen eller sjöfyndslagen har sedantillkomsten ändrats i några grundläggande avseenden. Vid olika lillfällen under1970-lalel framfördes emellerlid önskemål om en översyn av dessa lagar och 1841års kungörelse. Bl.a. begärde alt regeringen skulle seöver bestämmelserna om bärgning lill sjöss av herrelöst gods och övervägavilken myndighet som skulle vara ansvarig för sjöfyndsärenden. Ar 1978 lillkallades en särskild utredare' för all se överlagstiftningen om hittegods samt om bärgning och sjöfynd. Uiredaren, som anlog namnelfyndlagstiftningsutredningen, avlämnade betänkandet (Ds Ju1980: 11) Hittegods m. m. Utredningenföreslog att reglerna om fynd i huvudsak skulle samlas i en enda lag, en ny hitlegodslag,med i stort setl likarlade regler för alla olika slags fynd. Dessutom föreslog ulredningenatt i den nya hittegodslagen skulle regleras de frågor om ensamrätt lill bärgningsom finns kungörelse. Prop.1984/85:7 9 Tillprotokollet i detta ärende bör fogas utredningens lagförslag som hilaga 1. Yttranden har avgetts av jusliliekanslern, (vallenöverdomstolen),hovrätten för Nedre , , slatensjärnvägar.sjöfartsverket, luftfartsverket, , generallullslyrelsen,i . i , riksdagensombudsmän (), Föreningen , , , , ,Sjösportens samarbetsdelegalion, , , ,, , advokaisamfundoch . i har bifogal yttrandenfrån länspolischefen, från sambandsmannen tull/polis inom öslra tullregionen,från polisstyrelserna i Handens, , , och Södertäljepolisdistrikt samt från länsveterinären i . i Väslernorrlandslän har bifogal yttranden från polisstyrelserna i , ochKramfors polisdistrikt samt från sambandsmannen tull/polis i norra lullregionen.Yttranden har dessulom inkommii från och postverket. En sammanslällningav remissyttrandena har gjorts i juslitiedepartementel och finns tillgänglig ilagstiftningsärendet (Dnr 2624-80). Fråganom ändring av regleringen rörande hittegods logs upp särskilt i prop.1982/83:59. Föredragande statsrådet ansåg sig inle kunna tillstyrka utredningensförslag om att de nuvarande reglerna om fynd av olika slag skulle föras sammani en gemensam lag. Inte heller i övrigl fann han anledning atl göra någonändring i hittegodslagen ulom i del avseendet atl skyldighelen förpolismyndigheterna all kungöra hittegods borde avskaffas. Föredragandenframhöll att del däremoi fanns skäl all förenkla och modernisera lagstiftningenom sjöfynd och bärgning och atl han avsåg alt åierkomma till den frågan i eltsenare sammanhang. antog del förslag som hade lagls fram i proposilionen(LU 1982/83: 12, rskr 86). Jagavser nu all ta upp den frågan lill behandling. I lagstiftningsärendet harsamråd ägl rum med de ansvariga ministerierna i , och . Bestämmelserom sjöfynd, dvs. övergivna fartyg eller skeppsvrak saml redskap och gods somhör till fartyg, finns i sjöfyndslagen (1918:163, ändrad senasl 1977:687) och ikungörelsen (1973: 1045) angående lillämpningen av lagen (1918:163) med vissa beslämmelserom sjöfynd (sjöfyndskungörelsen). Prop.1984/85:7 10 Den som bärgar egendom som avses i sjöfyndslagen skall iviss ordning anmäla fyndel, avlämna det bärgade eller företa någon annanangiven åtgärd. Olika beslämmelser gäller i dessa avseenden beroende på bl.a.var fyndet har gjorls. Om egendomen har bärgats i inom svensk skärgårdeller vid svensk kusl eller i rikels segelbara insjöar, floder eller kanaler,är bärgaren skyldig alt anmäla fyndel hos polismyndighet eller tulltjänsteman.Den som har tagil emoi en sådan anmälan skall ofördröjligen underrättadistriktets tullförvallning om della. Om egendomen har bärgals av fariyg underresa, gäller olika bestämmelser för del fall då farlygel efler fyndet anlöpersvensk resp. utländsk hamn. Efter besiktning av godset skall tullförvallningen lålaföra in en kungörelse om bärgningen i Posl- och saml isjöfartsverkels publikation Underrättelser för sjöfarande. I kungörelsen skallägaren till del bärgade godset föreläggas alt anmäla sig hos tullförvallningeninom från kungörandet. Generallullslyrelsen kan för särskilda fall beslämmalängre lid. Tiden får emellertid inle översliga ell år från kungörandet. För de fall då den bärgade egendomen inle kan vårdas utanfara för försämring ges vissa regler om försäljning av egendomen. Om del bärgade godsels ägare anmäler sig inom denförelagda tiden och han kan visa sin rätt, får han återta egendomen. Då måslehan emellertid betala kosinaderna för bärgningens kungörande och fyndels vård samlbärgarlön. Bärgaren har relentionsrätt i egendomen lill säkerhel för sina nunämnda fordringar. Om fordringarna är Ivistiga. får allmän domslol beslämmabeloppen. Om ägaren inle anmäler sig efter kungörandet, gäller olikaregler beroende på om egendomen har lagits upp från bollen eller påträffats flylandepå vattnet (bollenfynd och flylfynd) eller om den har hittats uppdriven påstranden (slrandfynd). Boltenfynd och flylfynd lillfaller i detla fall bärgaren.Slrandfynd fillfaller däremoi siaten efter avdrag av bärgarlön och kostnader. Vissa regler ges också om ett förenklat förfarande beiräffandegods med ringa värde, vilket bl.a innebär att kungörande inte alllid behöverske. Bestämmelser om ensamrätt till bärgning finns i 1841 årskungörelse. En bärgare kan sålunda under vissa förutsättningar få ensamrätt attbärga egendom. Enligt kungörelsen tillkommer sådan räll den som före andraanmäler hos alt han på närmare angivna ställen ämnar ta uppsjunket gods som ägaren har övergett. Ensamrätten innebär atl bärgaren har rätlalt ulan intrång av andra bärga sjunkgods och på denangivna plalsen. Som förutsättning gäller att arbetena har påbörjats inom denfrist som har bestämt. Upplåtelseiidens längd fastställs i förstahand av . får emellertid inte medge . Om bärgaren behöver ytterligare tid, kan han ansöka om detla hosregeringen. I beslulen enligt kungörelsen brukar meddelas föreskrifter för bärgningen. Prop.1984/85:7 II Ytterligare regler om bärgning finns i 73 och 74 §S fiottningslagen.Där anges vem som har företrädesrätt atl under vissa förutsättningar bäigasjunket eller ilandflulet virke. För alt tillgodose samhällels inlresse av atlkulturhistoriskt eller arkeologiskt intressanta vrak inte förstörs genomoförsiktiga bärgningsåtgärder ges särskilda bestämmelser om skeppsvrak i lagen (1942:350) om fornminnen (fornminneslagen) För en närmare redogörelse för gällande räll hänvisas lillulredningens belänkande. Frågor som rör lagstiftningen om bärgning och sjöfyndbehandlades, som inledningsvis nämnts, av . I motionen1974:277 yrkades sålunda all bestämmelserna om bärgning till sjöss avskeppsvrak och annal övergivet gods skulle ses över. Enligt molionen varbestämmelserna oklara och därför svåra att fillämpa, vilkel skapade problemför både myndigheter och enskilda bärgare. I motionen anfördes vidare, att handläggningenav dessa ärenden borde föras över lill en och samma myndighel, närmaslpolisen. Lagutskollel tillstyrkte alt den förordade översynen kom lillslånd (LU 1974:30). Utskottet log inle ställning fill vilken myndighet somborde vara ansvarig för sjöfyndsärenden utan ansåg all den frågan fick prövasvid översynen. I enlighel med ulskollels hemställan beslöl atl hosregeringen begära alt sjöfyndslagen och kungörelse skulle ses över (rskr1974: 306). I har också väckls en mofion (1978/79:470)angående spillvir-kel i vissa kustområden. I anledning av motionen uttalade jordbruksui-skouei(JoU 1979/80:20), atl förekomslen av spillvirke kunde vålla olägenheter längsvissa kuslslräckor och all åtgärder borde vidtas för all komma till rätla meddessa problem. Därvid borde enligt utskottet hänsyn också kunna las lill denråvarutillgång som l.ex. I enlighet med beslul(rskr 1979/80:81) överiämnade regeringen skrivelse och utskottetsbelänkande till fyndlagstiftningsutredningen för överväganden. I en annan mofion (1981/82:864) yrkades all riksdagenskulle uttala atl sjunklimmer i sjöar och vattendrag utan ekonomisk ersättningborde tillfalla siaten. Enligt motionen borde hemställa om all eltlagförslag med sådanl innehåll snarasl skulle läggas fram för . 1motionen anfördes aU man skulle få eU väsenlligl fillskoU lillråvaruförsörjningen, om man log fill vara det sjunkfimmer som finns på sjö-och älvboUnar. 1 molionen uttalades vidare alt det i och för sig borde åliggade förelag som hade floltal timmer på vattendragen att rensa dessa när flottningenhade 1984/85:7 12 upphön.Eftersom della inte hade skett, borde enligt molionen virket anses gå över istatlig ägo. Isitl belänkande över molionen ulialade lagulskotlel (LU 1983/84:7), all denrättsliga regleringen beträffande tillvaralagande av sjunklimmer hade betydelsefrån bl.a. ekonomiska, sysselsällningspolitiska och naturvårdande uigångspunkter.Enligt utskotlel kunde den nuvarande lagstiftningen inle anses regleratillvaratagande av sjunklimmer på elt nöjaktigt sätl. Utskottet ansåg del varaangelägel alt få till slånd en liilfredsslällande lösning. Eflersom en proposiiioni ämnet kunde förväntas ansåg utskottet, atl molionen inte bordeföranleda någon åtgärd av . beslöl i enlighel med ulskotletshemställan. 4 Sammanfattning av fyndlagstiftningsutredningens betänkande Ulredningenhar i belänkandet lagt fram förslag lill en ny hitlegodslag och en hiltegodsförordning.Den föreslagna lagen avses ersälta hittegodslagen, sjöfyndslagen och 1841 årskungörelse. Polisenbör enligt ulredningen i princip bli ensam ansvarig myndighet för allafyndärenden som omfallas av den föreslagna lagstiftningen, således även försjöfynd. Utredningen har vidare föreslagit förenklingar beträffandehandläggningen av fyndärenden. När del gäller sjöfynd har ulredningenföreslagit atl skillnaden mellan slrandfynd å ena sidan och flyt- och bollenfyndå den andra slopas, så alt alla sjöfynd tillfaller i försia hand bärgaren, omägaren inle blir känd. Denuvarande reglerna förordning om ensamrätt till bärgning föreslåsöverförda till den nya hittegodslagen i huvudsak utan sakliga ändringar. 1 denföreslagna nya hittegodslagen ges dock en uttrycklig föreskrifl om att den myndighelsom meddelar beslul angående ensamrätten under vissa förutsättningar skallmeddela föreskrifier för bärgningen. Vidare slopas den nu gällandelidsbegränsningen för lillslåndel. Regeringen bemyndigas alt bestämma vilkenmyndighet som skall meddela beslut om ensamrätt till bärgning. Ulredningenföreslår att sjöfartsverkei skall vara beslulande myndighet. Dessulomföreslås en ändring i fiottningslagen varigenom krelsen bärgningsberättigade ulvidgasnär det gäller bärgning av visst sjunkvirke. I fråga om sjunket virke i allmän floltledsom har avlysts skall sålunda var och en i princip ha räll alt under vissaförutsättningar bärga virket. Enligt gällande räll får bara slrandägare ochannan som kan lida skada om virket ligger kvar bärga sådant virke. 1984/85:7 13 5 Föredragandens allmänna överväganden Somtidigare har nämnts är del inte akluelll all, i enlighet med utredningensförslag, föra över nuvarande bestämmelser om sjöfynd och bärgning lill hittegodslagen.Däremot finns del skäl att överväga om det är lämpligl att i sjöfyndslagensamla alla de regler som i olika avseenden rör sjöfynd. Jag tänker då närmaslpå de frågor som regleras kungörelse om ensamrätt lill bärgning och floltningslagensbeslämmelser om sjunkvirke. I ulredningensförslag lill en gemensam lag för olika fynd finns också regler om ensamrätt lillbärgning. Av remissinslanserna har endast yttrat sig särskilt idenna fråga. Enligt har regler om ensamrätt lill bärgning inte någolsådant samband med frågor om förfarandet med hittegods atl de bör ges i lagstifiningsom reglerar dessa frågor.