prop · G803150 · 1984-12-31 00:00:00 — Beslutet avsåg dels tidigareläggning av bl.a.byggnadsarbeten för polisväsendet (41,3 milj. ), domstolsväsendet (7,9 milj.kr. ), kriminalvården (72,4 milj. ), meteorologiska ochhydrologiska institut (1,5 milj. ), (2,9 milj. ),kulturminnesvård (3,9 milj. ), inom utbildningsdepartementetsverksamhetsområde (80,3 milj. ), vid (4 1,3milj. ), (61,7 milj. samt för staUigförvaltning (99,3 milj. ), dels byggande av statliga vägar (232,9 milj.kr. ), järnvägar (44,9 milj. ), flygplatser (25,0 milj. ),teleanläggningar (12,1 milj. och posthus (16,2 milj. ), dels bidragtill byggande av kommunala vägar och gator (43,9 milj. och till byggandeav enskilda vägar (0,9 milj. Sammanlaget uppgick tidigareläggningarnafill . Under återstoden av det gångna budgetåret utnyttjaderegeringen inte finansfullmakten. Under /84 disponeradessammanlagt . Ävenför innevarande budgetår har bemyndigat regeringen att, om arbetsmarknadslägelkräver det, besluta om ulgifter intill etl sammanlagl belopp av 2500 milj. kr.(prop. 1983/84:150 bil. 1, FiU 40, rskr 420). Fullmakten får liksom tidigareanvändas för finansiering av tidigareläggning, utvidgning eller påskyndande avstatliga investeringar som normalt finansieras med anslag på statsbudgetensamt för beredskapsarbeten och för bidrag till kommunala projekt förinvestering och sysselsättning. Bidragsprocenten för kommunala projekt fårfastställas av regeringen med hänsyn till ändamålet, dock högst lill 75 %.Vidare får finansfullmakten användas för bidrag till näringslivet ochbostadssektorn. Härvid får gällande bidragssatser tillfälligt höjas till högsl75%. /85 har finansfullmakten inle disponerats. Som jag nyssnämnt bör emellertid finansfullmaklen las i anspråk i viss begränsad omfattningför ytterligare sysselsältningsfrämjande åtgärder. Regeringen lorde fååterkomma till med en redovisning av detaljerna härom. Vidsidan av finansfullmakten har lämnat regeringen ett antal konjunktur-eller arbetsmarknadspolitiskl motiverade bemyndiganden. De olika bemyndigandenasom har lämnats för budgetåren 1983/84 och 1984/85 är följande: 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 54 Inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde: Regeringen har bemyndigats att medgeöverskridande av utgiftsramarna för del militära försvaret och civilförsvaretom det behövs av konjunktur- eller beredskapsskäl. Inomutbildningsdepartementets verksamhetsområde: Regeringen har bemyndigats att avkonjunkturmässiga eller andra skäl av televisions-avgiftsmedel anvisa utöverav beslutade investeringsmedel -ytterligare högst till televerketoch . Inombostadsdepartementets verksamhetsområde: Under förslagsanslaget Bidrag tillförbättring av boendemiljön har regeringen bemyndigats att överskrida ramen förbeslut om bidrag lill förbättring av boendemiljön om det behövs avsysselsättningsskäl. Under förslagsanslaget Tilläggslån till ombyggnad av vissabostadshus m. m. får ramen för tillstyrkanden av lån fill kulturhistorisktvärdefull bostadsbebyggelse saml lån som avser bl. a. byggskador och byggfeländras om del behövs av sysselsältningsskäl. Under reservalionsanslagenAnordningsbidrag m. m. lill allmänna samlingslokaler. Upprustningsbidrag m. m.till allmänna samlingslokaler samt Lån för allmänna samlingslokaler får ramarnaför bidrag samt lån överskridas om det behövs av sysselsättningsskäl. Avde bemyndiganden som jag nu har redovisal har genom beslut den 12 april 1984den militära utgiftsramen för /85 tillfälligt höjts med 5,1milj. för vissa byggnadsarbeten. Av lelevisionsavgiftsmedel har 6,5 milj.kr. disponerats för invesleringar i radio- och TV-hus. Ramarna föranordningsbidrag saml lån lill allmänna samlingslokaler har höjts med 115 milj.kr. under /84. Ramen för uppmstningsbidrag till allmännasamlingslokaler har höjts med 80 milj. kr. För /85 har ramarnaför bidrag och lån till samlingslokaler vidgats med sammanlagt 32 milj. kr. Regeringendisponerar för beslut innevarande budgetår, som jag tidigare nämnt, enfinansfullmakt om 2500 milj. kr. Jag förordar att en fullmakt för budgetåret1985/86 begärs med samma belopp och för samma ändamål. 2 Statliga kreditgarantier, m. m. () har lämnal en redovisning av den statliga kreditgarantiverksamheten perden . I tabell 1 sammanfattas uppgifterna. Liksom tidigare årtillämpas en kassamässig redovisning. Skillnadenmellan medgivna garantiramar och garantiutfästelser utgörs - liksom tidigare främst av exportkreditgarantierna och garantier.Exportkredilgarantierna kan enligt gällande regler lämnas till belopp somöverstiger garantiramarna. På gmnd av förändringar i Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan valutakursernaöverstiger även statens vattenfallsverks utfästelser garantiramarna. Avtabellen framgår att den garanterade kapUalskulden uppgick till 95,5 miljarderkr. , en ökning med . jämfört med skuldenvid utgången av . Härav svarar valutakursförändringar för 2,2miljarder kr. Då har inte hänsyn tagits till eventuella förändringar till följdav ändrade valutakurser som berör exportkreditgarantisyslemel. Jag har erfaritatt ett arbele pågår inom exportkreditnämnden som syftar till att möjliggöraen redovisning av sådana förändringar. ,och svarar för de störstaökningarna av den garanterade kapitalskulden. De mest betydelsefullaminskningarna av den garanierade kapitalskulden avser garantierna tillvarvsföretag och statens industriverks garanlier. Utgifternatill följd av infriade garantier - drygt 600 milj.kr. /85 - härrör främst från exportkredilgarantierna som svarar förknappt 500 milj. kr. Inkomsternafrån garantiavgifter uppgick till ca 300 milj. kr. ochinkomsterna till följd av återbetalning av tidigare infriade garantier till ca160 milj. kr. Inkomsterna kommer främsl från exportkre-ditgarantiema. Statenskassamässiga underskott av garantiverksamheten uppgick till ca 158 milj. kr.under perioden. Statliga kreditgarantier per den 31.12.1984 (Milj.kr.) Avregeringen ga-Garanterad medgiven ranliut- kapitalgarantiram fästelser skuld Under /85per den 31.12.84 Utgiftertill Inkomster Inkomster följd av in- från garanti- till följd friade garan- avgifter av återbetal- (grundfondsförbindelser) (21245) (21 107) (21 107) (35,9) 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 56 RRV har regeringens uppdrag att redovisaverksamhelen med slalliga kreditgarantier. Åven om ökningen av garantiramarnatill varit slor anserjag att de förändringar som sker inomområdet i regel har visat sig vara så pass begränsade att det i fortsättningenbör räcka med att RRV lämnar en redovisning . Det är lämpligast attregeringens årliga redovisning för av garantiverksamheten ifortsältningen lämnas i budgetpropositionen. Den kan då omfatta det gångnabudgetåret. Jag återkommer i annat sammanhang till regeringen med förslag omändring av RRV:s uppdrag. I tabell 2 redovisar jag de förslag om förändringar avstatliga kredilgaranliramar från som förelagts efterårets budgetproposition. I tabellen redovisas också de förändringar /86 som föreslogs redan i budgelproposilionen. Föreslagna förändringar av ramar för statligtgarantiåtagande till /86 efter (Milj.kr.) -521,6 3,6'' = Garantier för lån till 6,0''' 211,0' 52,0' -467,8 - Kan träda i kraft under innevarande budgetår ' Maximalt ianspråktagen ram vid utgången av budgetåret1984/85, om hela det årliga ramtillskottet skulle ianspråktas * Avser endastbokförlag ' Avser åtaganden inom en ny engagemangsram för glesbygdsstöd Härutöver har redan lidigare medgivit enkreditgarantiram på . enligt förslag i proposition (prop.1983/84:90, BoU 28, rskr 303) om ändrade former för finansiering av bostadslånm. m., per . Om bifaller de förslag som redovisas itabell 2 kommer ramarna för statens garantiåtagande, inkl. denna garantiram förbo-stadsfinansieringsinslilutet, per den alt uppgå till 143247milj. Med de förslag till förändringar som anges i tabell 2 harsamfiiga garanti-system - utom de garantier som ställts ul lill enskildaändamål - övergått fill s. k. engagemangsramar . Engagemangsraminnebär att den kreditgarantigivande myndighelen beviljas en flerårig ram förgarantigivningen med möjlighet till ny garantigivning inom denna totalram imån av utrymme. Som jag fidigare uttalat anserjag att ett sådant system ger en Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 57 avsevärtbättre överblick av det lotala statliga engagemanget än det tidigareförekommande systemel med årliga ramar. har emellerlid vid sinbehandling av regeringens redovisning av kreditgarantiverksamheten i 1984 årskompletteringsproposiiion (prop. 1983/84:150. FiU 47, rskr 424) anfört att denkontroll som uiövar genom sin återkommande prövning avgarantiramama, försvagas i ell system med engagemangsramar och att dettaskärper kraven på den redovisning som lämnas till övergarantiengagemangen. För att även iett system med engagemangsramar skall få information om vilka åtaganden som kanvara aktuella inom varje enskilt garantisystem, anserjag att regeringen vid sinårliga anmälan till av de enskilda garantisystemen också alltid börange slorleken på engagemangsramarna. Belydelsen av detta kommer all ökaeftersom ramarna fr.o.m. /86 i enlighet med riksdagensställningstagande till kompletteringsproposiiion skall reduceras medetl belopp molsvarande förlusten inom resp. system under föregående budgelår. De propositionsförslag idenna fråga som jag nu redovisat avser perioden t.o.m. den 31 mars 1985.Eventuella förslag efter detta datum - liksom eventuella förändringar tillföljd av riksdagsbehandlingen - torde få beaktas av finansutskott. RRV fick den 22 juni 1983regeringens uppdrag att göra en översyn av verksamheten med statliga garantiermed undantag av exportkreditgaranti-systemet. RRV har den 24 febmari 1984inkommit med en rapport (Översyn av verksamhelen med slalliga garantier -vissa regler, mtiner och system). RRV har utfört uppdragel i konlakl medkreditgarantigivande myndigheter, kreditinrättningar ochintresseorganisationer. Översynen omfattar tre huvudområden, nämligen reglernaför kreditgarantiverksamheten, redovisningen av verksamheten samt avgiftssystemoch avgiftsnivåer. Vad beträffar denadministrativa hanteringen av kreditgarantier framgår det av översynen attverksamhelen styrs av en mängd olika föreskrifter i författningar,regleringsbrev och andra regeringsbeslut. RRV anser att regelsystemet är svårtatt överblicka, särskilt för kredilinrättningama men även för destödberättigade. Även statsmaktemas haniering av kreditgarantiverksamhetenförsvåras. För alt undanröja sådana problem föreslås att en gemensam, enhetliggarantiförordning införs samt all regelsystemet kompletteras i vissa avseendenför att förbättra möjlighetema fill siyrning och kontroll. RRV anför även altmyndighelernas lolkningar av vilkel ansvar statens engagemang genom engarantiutfastelse innebär, skiljer sig åt. Dessa och liknande frågor måsteklarläggas, anser RRV. Jaganser i likhet med RRV att verksamheten med slatliga garantier bör görasenklare genom enhetligare regler vilket också skulle förbättra statsmakternasöverblick över verksamheten. Detla är angelägel också med hänsyn lill denkraftiga ökningen av garantigivningens omfattning under 1984/85:150 Bilaga1 Reviderad finansplan 58 De ansvarsfrågor m. m. som sammanhänger med den statligagarantiverksamheten bör också klarläggas. Jag avser atl återkomma tillregeringen med förslag om atl tillsätta en särskild utredning för atl se överdessa frågor. Utredningen bör även behandla vissa andra förslag i RRV: srapport. EnligtRRV:s översyn är garantiverksamheten inte knuten lill etl fast redovisningssystem.Garanfierna redovisas f. n. bara i form av statistik. Att ta fram dennastatistik är enligt RRV en arbetskrävande och långsam administrativ process.Detta beror bl.a. på att systemet i övervägande grad är manuellt och attmyndigheterna måste komplettera och stämma av sina uppgifier medkreditinstituten. Risk finns bl.a. för atl garantier dub-belredovisas ellerinte redovisas alls. Jagdelar RRV: s uppfattning att nuvarande redovisning är olillfredsslällande ochavser därför alt föreslå regeringen att uppdra åt RRV atl i samråd med berördamyndigheter och kreditinstitut utarbeta en förbättrad redovisning. Jag avseratt ta initiativ lill överläggningar med bankorganisationerna i denna fråga.Jag vill redan nu betona att en förbättrad redovisning inte syftar till attuppgifier som redan fmns att tillgå i bankernas motsvarande syslem, också skallproduceras i ett statligt system. Jag vill också framhålla att de flestaförordningar och beslut som medger utfästelse av statlig kreditgaranti, redan nuär så utformade att det är långivaren dvs. normalt en bank eller annatkredilinstilut som är ålagd att redovisa statistikuppgifterna omavgiftsintäkterna. Någon avisering eller debitering från myndigheterna gentemotlångivaren bör således inte förekomma. Den förbättrade redovisning som RRVskall utarbeta, bör utformas så att den medger ett automatiskt avgiftsuttag,vilkel bör leda till minskade ränteförluster för slaten genom en snabbarehantering. Detuppdrag jag nu behandlar berör inte direkt. Av tabell 1framgår dock all står för en mycket slor del av den statligagarantigivningen. Det är därför av stor vikt att kontoret har ett välfungerande redovisningssystem. Jag har erfarit att prövarmöjligheterna atl införa ett ADB-baserat system i syfte atl förbättraredovisningen. Det är viktigt alt och samråder i dessafrågor. Jag vill i detta sammanhang erinra om atl regeringen den 18 oktober1984 uppdrog åt statskontoret atl i samråd med nämnden förfartygskreditgaraniier, och övriga berörda intressenterundersöka fömtsättningarna för att etl förbättrat system för beräkning avrisker och kostnader m. m. i samband med statens engagemang i kreditga-ranfieroch räntestöd för fartyg skall kunna införas. Vadbeiräffar avgiftsnivåer och avgiftssystem visar RRV: s översyn alt de infriadegaranlibeloppen är av sådan storleksordning att subvenlione-ringen avgarantiverksamheten på kort sikl i praktiken endasl kan undvikas genom attsamtliga garantier avgiftsbeläggs. Detta innefattar även garantier som slällsut för enskilda ändamål. Såväl administrativa skäl som Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 59 osäkerhetenom vilka garantisyslem som kommer att drabbas av förluster talarvidare, enligt min mening för att garantiavgifterna tills vidare bör sättas påen enhetlig nivå. Konsekvenserna av ett enhetligt avgiftssystem bör belysas iden av mig tidigare nämnda utredningen om en gemensam garantiförordning, m.m.Eftersom förlust i princip kan uppstå redan i del ögonblick garantin ställs utär det naturligt att avgiftema tas ul i förskott. Detta bör i fortsättningengälla samtliga garantier där avgift utgår, dvs. även de garantier i de systemdär avgiften för äldre garantier fortfarande eriäggs i efterskott. Attavgiften belalas i förskott är också praxis i de privata kreditinstituten.Kostnaderna för den statliga kreditgarantiverksamheten för /84svarar mol ell avgiftsuttag på på samtliga garantier inkl.gmndfondsförbindelser. Som jag vid tidigare lillfällen framhållit, bör slalliggarantigivning inte innehålla något subventionselemenl. Beträffandede beviljade garanlier där inle hela det beviljade beloppet tagils i anspråkinnebär även den ej utnyttjade delen kostnader för staten, dels i form avadministrationskostnader, dels i form av de försämrade lånevillkor för statenpå kreditmarknaden som kan tänkas uppslå till följd av dessa utfästelser. Enavgift är alltså moliverad även för den outnyttjade delen av en beviljadgaranti. Jaganser att en avgift skall utgå på samtliga nya garantier och att avgiften iprincip bör vara enhetlig och uppgå lill på garantibeloppet samtinbetalas i förskott. Avgiften bör införas från där detta inleär genomfört. Förskottsbetalning bör avse även redan tidigare avgiftsbelagdaäldre garantier. Den av mig angivna avgiftsnivån bör utvärderas löpande. Ifråga om avgifter på ej utnyttjad del av beviljade garantier avser jag altåterkomma när arbetet med en förbättrad redovisning förts framåt. Jaghar samrått med berörda statsråd om mina slällningslaganden inomgarantiområdel. Möjligheten atl genomföra förslagen är beroende av att engemensam syn kan nås i de överläggningar med bankorganisationerna som jagtidigare nämnt. Vadjag nu anfört berör inte exportkreditgarantisyslemel. Somjag nämnt bör garantiavgiften normall las ul på garanlerad kapitalskuld. Detförekommer alt den kreditgarantisökande institutionen lånar upp huvuddelen avsitt kapitalbehov utan slafiig garanti och söker garanli för denupplåning som finansierar den mesl riskfyllda delen av projektet. Statensrisktagande blir då ungefär detsamma som om garanti lämnats för helaupplåningsbehovet som avgiftsbeloppet minskar. Detta och andraförhållanden bör uppmärksammas i arbelel med den garantiförordning jag nyssnämnt. I möjlig utsträckning bör detta dock redan nu beaktas igarantigivningen. 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 60 3 Kostnadsutvecklingen för statliga reformer Påuppdrag av expertgmppen för studier i offenfiig ekonomi () har RRV studeratkostnadsutvecklingen för reformer. Resultatet har presenterats i en rapport.Varför blev det dyrare? -Kostnadsutvecklingen för statliga reformer. Ett antalreformer har studerats, flertalel av dem beslutade . Särskildafördjupade studier har gjorts av rättshjälpen, delpensionssystemet,huvudmannaskapet för kollektivtrafiken, den kommunala vuxenulbildningen,presstödet, bidragen till kommunala reningsverk samt bestämmelserna omavfallshantering. RRVkonstaterar att reformerna ofta blivit avsevärt dyrare än vad man urspmngligentänkt sig. En huvudorsak till detta sägs vara att det i många regelsystem finnsinbyggda indexkopplingar och annan automatik som begränsar möjligheterna reell konlroll av kostnadsutvecklingen. Vidare anförs att myndigheterna ochkommunerna aktivt har bidragit till kostnadsutvecklingen genom att delegeradnormgivningsmakt gelt dem ökade möjligheter atl påverka kostnaderna. Enyllerligare orsak till de oväntal höga kostnadema har enligt RRV varit att deekonomiska kalkylema ofla gjorts med etl alltför kortsiktigt perspekliv ochutan hänsynstagande lill eventuell inverkan på eller från befintligaregelsystem, vilkel på ett avgörande sätl gjort atl den framtidakostnadsutvecklingen felbedömts. Politiska ambitionshöjningar har däremot somregel inte varit en huvudorsak till atl de studerade reformerna har blivitdyrare. Blandde synpunkter RRV för fram och som har till syfte att förbättrakostnadsmedvetandet i beslutsprocessen, betonas särskilt vikten av att manaktivt överväger olika handlingsalternativ i samband med utredning av ochbeslut om reformer. Det är därvid angeläget att man belyser t. ex. risken föratt de som berörs av en reform anpassar sitt beteende i ej avsedd riktning,vilken inverkan en reform kan få på redan existerande samhälls-åtaganden,graden av den frihet som kan ges myndigheter eller kommuner vid tillämpningen,administrationskostnader, m. m. RRVmenar att det bör läggas ökad vikt vid kostnadsfrågorna vid utarbetandet avenskilda utredningsdirektiv. Ökad vikt bör också läggas vid valet av experteroch sakkunniga till offentliga utredningar, så att behovet av en allsidigbelysning av kostnadsfrågorna tillgodoses. Vidare understryks betydelsen avkontinuerliga utbildningsinsatser för personer som medverkar i utredningareller vid beredningen inom . Slutligen pekar RRV på deiakttagelser man gjort angående riksdagsutskottens påfallande passiva roll ikostnadsövervägandena kring reformförslagens kärnfrågor. Enligtmin mening ger den studie RRV gjort värdefulla insikter i orsakema till denkraftiga tillväxten av statsutgifterna, särskilt under 1970-ta-let. Även omreformverksamheten har medfört en avsevärt lägre resursåtgång -genomförda reformer har dessutom i princip finansierats genom omprioriteringar- fmns del anledning att ta tillvara de re- Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan dovisadeerfarenhetema i arbetet med att fortlöpande se över tidigare gjorda åtaganden.Vissa åtgärder har redan vidtagits i syfte atl förbättra beslutsunderlagenskvalitet och för att man skall få till stånd en omprövning av pågåendeverksamheter. Därvid kan nämnas de direktiv (Dir. 1984:5) till samtligakommittéer och särskilda utredare angående utredningsförslagens inriktning somutfärdades . Direktiven innebär i flera avseenden en skärpning iförhållande till tidigare generella kommillé-direkfiv. Av dessa direktivframgår bl. a. att kommittéerna skall visa hur förslag som innebärutgiftsökningar eller inkomstminskningar skall finansieras. Vidare sägs attkostnadsberäkningarna skall vara väl genomarbetade och ta hänsyn till allakostnader för olika intressenter (staten, kommunerna,socialförsäkringssektorn, företagen och enskilda), såväl direkta som indirekta.Inga nya förslag får läggas fram som innebär att utgifter kopplas till någotslag av index. Kommittéema bör även belysa de framtida effeklerna av redanexisterande indexreglerade anslag inom sina utredningsområden. Alla kommittéerskall vidare analysera möjlighetema till och bedöma effekterna av besparingaroch rationaliseringar inom resp. område. Ävenandra åtgärder som har samband med de iakttagelser som RRV gjort bör nämnas.Regeringen har t. ex. tagit initiativ till en omarbetning av den s. k.kommittéhandboken. En ny version av denna - vari ingår en bättre vägledning ikostnadsfrågorna - kommer att utges. Utbildningen av kommittépersonalen harförbättrats och den utbildning som bedrivs internt inom ibudgetfrågor och andra ekonomiadministrafiva frågor utvecklas fortlöpande. Iutredningsdirektiv läggs i allmänhel en ökad vikt vid kostnadsfrågorna. Närdet gäller att komma till rätta med kostnadsutvecklingen för staten och i andradelar av samhällsverksamheten vill jag också peka på del arbete som bedrivs istat-kommunberedningen (C 1983:02) och den tidigare nämnda normgmppen (I1983:H). Detta arbete syftar bl.a. till att förenkla regler ochregeltillämpning i kostnadssänkande riktning. Detär angeläget att de problem som RRV tagit upp uppmärksammas även på annat sätt.Enligt min mening bör t. ex. stor vikt läggas vid att till kommittéerna knytapersoner med god kompetens vad gäller ekonomiska bedömningar, statistiskaanalyser, komplexa kalkylmodeller m.m. i syfte att få in ett mer dynamisktsynsätt i de kostnadsberäkningar som måste göras, eller att kommittéema påannat sätt ges tillgång till kompetens med denna inriktning. Jag vill därvidsärskilt peka på möjligheten att i ökad utsträckning utnyttjaexpertmyndigheter, t. ex. statskontoret, RRV, stafis-fiska centralbyrån för sådant arbete. Det är också angelägetatt de nya kalkylhandböcker som utgivits , bl. a. av RRV,utnyttjas. För att möjliggöra ytterligare förbättringar av beslutsunderlagetbedriver även ett arbele med metodutveckling vad gäller samhällsekonomiskakalkyler. Förätidringar av del slag jag här har tagit upp bör fa till effektatt kostnadsanalyser och därmed 1984/85:150 Bilaga1 Reviderad finansplan 62 sammanhängandefrågor får en ökad tyngd i utredningsarbetet och i samband med beslut omreformer eller vid översyner av existerande åtaganden. 4 Balansräkning för staten Jagvill avslulningsvis något beröra den redovisning av statsbudgeten i alternativatermer som görs i årets långtidsbudget. Såväl statsbudgeten i verksamhetstermersom översikten över automatiken i statsutgifterna är redovisningar som gjortsäven i tidigare långtidsbudgetar. En nyhet i detta sammanhang är emellertid densammanfattning som görs av en av framtagen balansräkningför den verksamhet som omfattas av del statliga redovisningssystemet. Somnärmare redovisas i långtidsbudgeten måste en sådan balansräkning omges medbelydande reservalioner. Värderingen av åtskilliga poster är schablonmässig.Tillgångarna åsätts bokföringsmässiga värden, men de kan ofta inte värderastill marknadspris. Inte heller kan deras samhällsekonomiska värde anges pånågot entydigt sätl. Vidare ligger belydande lillgångar utanförtillgångsredovisningen i det statliga redovisningssystemet.