prop · G80353 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringenbemyndigas att utfärda föreskrifter om uppgiflsskyldigheien för dem som ärIagringsskyldiga. Härigenom kan uppgiftsskyldighcten preciseras i förordningutan att tveksamhet behöver uppstå om bestämmelserna är renaverkställighetsföreskrifler. Delåligger enligt 31 § dem som bedriver verksamhet med lagringspliktiga bränslenatt även i andra fall än som avses i 30 § på begäran av tillsynsmyndighetenlämna de uppgifter som behövs för tillsynen av beredskapslagringen. Tillsynsmyndigheteneller den myndigheten utser har befogenhet enligl 32 § alt hos varje uppgiftsskyldigtföretag undersöka lagret och ocksä granska bokföringen och de övriga handlingarsom hör till verksamheten. För sådana undersökningar skall tillträde lämnastill lagerutrymmen och kontorslokaler. Föratt framtvinga de ätgärder som behövs för att tillsynen skall kunna utövas fårmyndigheten enligt 33 § utfärda de förelägganden som behövs och i sambanddärmed även utsätta vite. Sådana förelägganden skall delges, vilket innebär attbestämmelserna i delgivningslagen (1970:428) blir tillämpliga. I likhel med vadsom gäller t.ex. enligt fastbränslelagen (1981:599) kan ett utdömt vite inteförvandlas till fängelse. Enligl34 § åligger det polismyndigheten att lämna del biträde som behövs för atttillsynen skall kunna utövas. 358 Till böter eller fängelse i högsl etl år döms, om gärningen ej är belagd medslraff i , den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. underlåter att fullgöraskyldighet som avses i 16, 30 eller 31 § eller vid fullgörandet av sädanskyldighet lämnar oriktig upgift, 2. underlåter att lämna tillträdelill lageranläggningar eller kontorslokaler enligt 32 § eller annars hindrarundersökning eller granskning som avses där. Iringa fall döms inte till ansvar. Densom har åsidosatt vitesföreläggande enligt 33 § döms inle lill straff förgärning som omfattas av föreläggandet. Paragrafenmotsvarar 34 § i utredarens förslag och 10 § i LOL. Deviktigaste sanktionerna är som nämnts lagringsavgifier och viten. I vissa fallkan dock enligt 35 § ådömas straff. Dessa avser i huvudsak olika fall avunderlätenhet att uppfylla de skyldigheter som följer av tillsynsreglerna.Syftet är att det inte bör vara möjligt för en tredskande lagringsskyldig attvänta med att uppfylla sina skyldigheter lill dess vitesföreläggande utfärdats.Straff kan således utdömas för underlåtenhet att avge deklara- 1984/85:53 78 tion enligt 16 § eller för underlåtenhet att uppfyllauppgiftsskyldighet enligt 30 eller 31 §. Vidare kan straff utdömas, om någon isådana fall lämnar oriktiga uppgifter. Straff kan slutligen ådömas den somvägrar att lämna tillträde för undersökning av lager eller kontorslokaler ellerannars förhindrar undersökning eller granskning enligt 32 §. Straffmaximum har i enlighet med utredarens förslag saltslill fängelse . Någon remissinstans har ifrågasatt om inte detta äronödigt hårt. Som utredaren påpekal kan dock felaktiga uppgifter ha storbetydelse och jag har inte frångått utredarens förslag på denna punkt. I ringafall får inte dömas till ansvar. Enligl sista stycket kan den som åsidosatt etlvitesföreläggande inte dömas lill ansvar om gärningen omfattas avföreläggandet. 36 § Brott som avses i 35 § får åtalas av allmän åklagareendast efter anmälan av tillsynsmyndigheten. Paragrafen motsvarar 35 § i utredarens förslag och 21 § iLOL. I likhet med vad som f. n. gäller enligt LOL fär allmänt åtal väckasendasl efter anmälan av tillsynsmyndigheten. 37 § Tillsynsmyndighetensbeslut i frågorsomavses i 17,29och33§§ fär överklagas genom besvär hos kammarrätten. I övrigt överklagas tillsynsmyndighetens beslul genombesvär hos regeringen. Paragrafen motsvarar 36 § i utredarens förslag, 22 §första och andra Slyckena i LOL och 11 § i OAF. Här anges de regler som gäller för besvär övertillsynsmyndighetens beslut. Den uppdelning som gjorts mellan kammarrätten ochregeringen som besvärsinstans överensstämmer med vad som gäller för motsvarandebestämmelser enligl LOL och OAF. 38 § Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifler somhar meddelats med stöd av lagen skall gälla , om inte annal förordnas. Paragrafen motsvarar 37 § i utredarens förslag och 22 §tredje stycket LOL. Beslul enligt lagen eller enligl föreskrifler sommeddelats med stöd av lagen skall gälla där inte annat förordnas.Bestämmelsen överensstämmer med vad som f. n. gäller enligt LOL. Denna lagträder i kraft , då lagen (1957:343) om oljelagring m.m. ochförordningen (1957:344) om oljeavgift m.m. skall upphöra att gälla. Närberedskapslager fastställs för lagringsårel 1985/86 skall, i fråga om 8§, istället för andra stycket 1-3 gälla att avdrag skall göras för Prop.1984/85:53 79 försäljningar i den män avdrag är förenligtmed paragrafens syfte alt förhindra uppkomst av lagringsskyldighet i flera ledför samma kvantitet bränsle. Överenskommelsesom tillsynsmyndigheten enligt äldre bestämmelser har Iräffats med någon omskyldighet att lagra olja skall alltjämt gälla. Vid bestämmande av basmängdenför säljare enligt 8§ andra stycket nya lagen får avdrag göras även förbränslen som sålts direkl till eller för leverans till någon som enligt sådanöverenskommelse var skyldig all lagra bränsle inom samma varuslag. Äldrebestämmelser om oljeavgifi skall tillämpas pä försummelser som har skett föreikraftträdandet. De beslut omlagringsskyldighet som har fattats med slöd av äldre bestämmelser för tidentill och med skall fortfarande gälla. Föreskriflerenligt 13 § om förvaring i bergrum får inte tillämpas före den . Tilldess skall gälla bestämmelserna om sädan förvaring i 8, 8a och 9§§ lagen (1957:343) om oljelagring m. m. Vid förvaring i strid mot dessa bestämmelser ellermed stöd därav meddelade föreskrifter tilllämpas 27 § andra stycket nya lagen. Den nya lagen skall enligt punkt I träda i kraft den Ijanuari 1985. Den ersätter LOL och OAF, som därmed upphör att gälla. För detlagringsär som börjar fastställs lagringsskyldighet enligt denya bestämmelserna med utgångspunkt från förhållandena under . Delagringsskyldiga skall således före avge deklaration enligt16§. Enhgt punkt 2 skall 8§ därvid tillämpas så alt avdrag görs i den mån delär förenligt med paragrafens syfte att förhindra lagringsskyldighet i flera led.Bakgmnden är att nägra lagringsskyldiga kolförsäljare eller kolförbrukare intefanns och att bestämmelserna har retroaktiv effekt på sä sättatt transaktioner i efterhand fär betydelse vid tillämpningen avlagen. Den lösning som har valls innebär att ÖEF fär avgöra när avdrag skallske mot bakgrund av bestämmelsernas syfte. Punkt 3har utformats i enlighet med förslag av lagrådet (jfr 8 § andra stycket 4 i dettill lagrådet remitterade lagförslaget). Bestämmelserna gäller dem som enligtLOL träffat avtal med ÖEF om lagringsskyldighet. Några sädana avtal är alltjämti kraft. Den nyalagen blir tillämplig på den lagring som vid ikraftträdandet pågår /85. Enligt punkt 4 skall dock de äldre sanktionsbestämmelsernatillämpas på försummelser som skett före ikraftträdandet. Vidare skall enligtpunkt 5 beslut som fallals för innevarande lagringsår alltjämt gälla. Som framgått av det tidigare skall inte lagringen ibergrum omfördelas förrän den . Intill dess skall därför enligtpunkt 6 bestämmelserna om sådan lagring i LOL tillämpas. Vid försummelse skallav naturliga skäl den nya lagens sanktionsregler tillämpas. 1984/85:53 80 5.2Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 20§ Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall allaomkostnader under besktlningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållandeavräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt),som har influtit i förvärvskällan under beskattningsärei. Att koncernbidrag,som inte ulgör sådan omkostnad, ändå skall avräknas i vissa fall och inräknas ibruttointäkt hos mottagaren framgår av 43 § 3 mom. Avdragfår inte göras för: denskattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, såsom vadskattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmedjämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll; koslnaderi samband med plockning av vill växande bär och svampar till den delkostnaderna inle överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19 §; värdetav arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av denskaltskyldige själv eller andre maken eller av den skatiskyldiges barn som ejfyllt ; räntapä den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans förvärvsverksamhet; avgiftenligt 8 kap. studiestödslagen (1973: 349); avgiftenligt lagen (1972; 435) om överiastavgift; avgiftenligt lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m.m.; avgiftenligt 99a§ utlänningslagen (1980:376); avgiftenligt 26 § arbetsfidslagen (1982:673); straffavgiftenligt 8 kap. 7§ tredje stycket ; beloppför vilket arbelsgivare är belalningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen (1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet föreligger pä grund av underlåtenhetatt göra avdrag enligl lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighetbeträffande vissa uppdragsersätlningar; avgiftenligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift; kontrollavgiftenligl lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering; överförbmkningsavgiftenligt ransoneringslagen (1978: 268); vattenföroreningsavgiftenligt lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg; avgiftenligt 3§ lagen (1975:85) med bemyndigande alt meddela föreskrifter om in-eller utförsel av varor; lagringsavgifienligt lagen (1984:000) om beredskapslagring av olja och kol; räntapå lånat kapital till den del räntan läcks av sådant statligt bidrag som avsesi punkt 7 av anvisningarna till 24 §; m. i vidare mån än som får ske enligt 36§. (Se vidare anvisningarna.) Somframgått av den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.8) skall lagringsavgifteninte vara avdragsgill kostnad vid beräkningen av inkomstskatten. Detla uppnåsgenom att i 20 § kommunalskatielagen lagringsavgiften upptas bland omkostnaderför vilka avdrag inle får göras vid beräkningen av inkomsten från särskildförvärvskälla. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att dels antaga förslagen lill 1. lagom beredskapslagring av olja och kol 2. lag om ändring ikommunalskatielagen (1928: 370) dels godkänna de riktlinjer som jag harförordat för 3. beredskapslagring av olja(avsnitt 2.2.2) 4. beredskapslagring av kol(avsnitt 2.3.2) 5. beredskapslagring avkärnbränsle (avsnitt 2.4). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslular att genomproposition föreslå att antaga de förslag föredraganden har lagtfram. 6 1984/85. 1984/85:53 82 Utredarens förslag i betänkandet (Ds I 1984:10) Olja ochKol Förslag till lag om beredskapslagring Lag om beredskapslagring av olja, ångkol, m. m. 1 § För alt trygga tillgängen pä olja, gasol och ängkolför energiförsörj ningen under krig och annan allvarlig försörjningskris skall säljare och förbrukare av sådana bränslen hålla beredskapslager enligt vad som före skrivs i denna lag. Beredskapslager av ångkol skall dock endasl hällas för krig och avspärrning. Om skyldighet för statliga myndigheter att hälla beredskapslager skall gälla vad regeringen därom förordnar. Bestämmelserna i denna lag gäller inte för företag somförbrukar råvara för tillverkning av stadsgas. 2 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de medslöd av lagen meddelade föreskrifterna utövas av överstyrelsen för ekonomiskt försvar (tUlsynsmyndigheten). Skyldighet att hålla beredskapslager 3 § Beredskapslagringen skall omfatta följandevaruslag. motorbensin utom flygbensin fotogen utom flygfologen dieselbrännolja och eldningsolja 1 övriga slag av eldningsolja Om lagringsskyldighet föreligger för engasturbinanläggning enligt 6 § tredje stycket skall beredskapslagringen omfattadel bränsle som används för all driva gasturbinen även om delta bränsle inleanges i första stycket. Med olja förstås i denna lag de i första stycket angivnavaruslagen ur tulllaxenummer 27.10. 4 § Lagen gäller inte för bränsle som förbrukas för driftav fartyg i utrikes trafik eller införs på annat transportmedel för dess drifteller är föremål för transitering. Lagen gäller inte heller för ångkol somutvinns inom landel eller för ängkol som förbmkas för framställning avkolpulver och flytande kol. Prop.1984/85:53 83 5 §Skyldigheten alt hålla beredskapslager gäller från och med den (lagringsåret) och grundas på försäljningen eller förbrukningen underföregående kalenderår (basåret). 6 S Skyldigaall hålla beredskapslager under elt lagringsår är företag som 1. importeratlagringspliktigt bränsle och under basåret sålt eller förbm kat sådant bränsle inom landel, 2. drivitoljeraffinaderi inom landet och där under basåret sålt lagringspliktigtbränsle, 3. av företag somavses under 1 och 2 köpt och under basåret inom landet sålt minst 20000kubikmeter olja eller I gasol, 4. i annat fall änsom avses under I under basåret vid en anläggning inom landet förbrukat minst8000 lon ångkol eller eldningsolja eller dieselbrännolja. Om en anläggning under basåret innehafts av mer än ettföretag skall den senaste innehavaren vara lagringsskyldig om förbrukningen vidanläggningen under basåret uppgått till vad som anges i första stycket 4. Förstastycket gäller inte för gasturbinanläggning för framställning av elektriskkraft eller för oljekondensverk. är dock lagringsskyldigt som inomlandet under basåret innehaft gasturbinanläggning för framställning avelektrisk kraft med en installerad effekt av minst fem megawatl. Regeringen fårbestämma att företag som under basåret inom landet innehaft oljekondensverk meden installerad effekt av minst 150 megawatl skall vara lagringsskyldigt. 7 § Lagringsskyldigheten avser sådana varuslag som delagringsskyldiga säljer eller förbmkar. Den som är skyldig alt lagra ångkol skall hålla ett lager av sädan beskaffenhet att energiinnehållet i den lagrade varan inte i väsentlig mån är mindre än i det ångkol som han säljer eller förbrukar. Tillsynsmyndighetenfär medge att en lagringsskyldig lagrar annat lagringspliktigt bränsle än delsom lagringsskyldigheten omfattar. I beslutet skall anges vilken mängd av dellagrade bränslet som skall anses molsvara viss mängd av del bränsle somlagringsskyldigheten omfattar. fär också medge att företagsom driver oljeraffinaderi helt eller delvis fullgör sin lagringsskyldighelgenom alt lagra råolja. Beredskapslagringens omfaltning m. m. 8 § Regeringen bestämmer med hänsyn till landets behovunder krig och annan allvarlig försörjningskris hur mycket de lagringsskyldiga skall hälla i lager. Regeringensbeslut skall för varje varuslag ange den andel av förbrukningen ellerförsäljningen under basåret som skall lagras. Försäljningsom avses i andra stycket omfattar inte varor som sålts direkl lill eller förleverans till den som själv är skyldig att lagra varan eller till den somförbmkar varan under omständigheter som anges i 4 §. 9 § Regeringens beslut om lagringens omfattning skallfattas före lagringsårels början. 10 § För eldningsolja 3-5 får regeringen bestämma attlagren efter janua ri månad får understiga den volym som skall hållas under med högst . 1984/85:53 84 11 § För en lagringsskyldig säljare som inte före eltlagringsår varit skyldig att hålla beredskapslager skall lagrets omfattning bestämmas till hälften av vad som eljest skulle hållas som beredskapslager. För en lagringsskyldig förbrukare som innehar enanläggning för vilken lagringsskyldighet inte förelegat före ett lagringsärskall lagrets omfaltning för anläggningen beslämmas lill hälften av vad someljest skulle hållas som beredskapslager. 12 §Beredskapslagrets storlek skall för varje lagringsskyldig fastställas avtillsynsmyndigheten. 13 § Till ledningför tillsynsmyndighetens beslut skall den lagringsskyldige före den en deklaration rörande försäljningen eller förbrukningen under föregåendekalenderår. Deklarationen skall avges pä heder och samvete. 14 §Tillsynsmyndigheten skall före den meddela den lagringsskyldige beslutenligt 12 §. Beslut får meddelas senare om den lagringsskyldige inte ingettdeklaration inom den i 13 § föreskrivna liden. Nytt lagringsbeslut skall fattas om kontroll hos denlagringsskyldige, begäran av denne eller annan omständighet ger anledning tilldet. 15 § Vad somstadgas i 5 §,8 § andra stycket och 11 -14 §§ gäller inte för gasturbinanläggningför produktion av elektrisk kraft eller oljekondensverk. För dessaanläggningar fär regeringen utfärda särskilda bestämmelser. 16 § Bränsle somlagras enligt denna lag skall ägas av den lagringsskyldige och förvaras inomlandet i lageranläggningar som den lagringsskyldige äger eller förfogar över påett från kontrollsynpunkt tillfredsställande sätt. 17 § Regeringenfår med hänsyn till beredskapsbehoven beslämma att en del av beredskapslagrenav olja och gasol som hålls av försäljare skall förvaras i bergrum. 18 § Regeringenfär utfärda bestämmelser om lokaliseringen av beredskapslager. 19 § Underlåter enlagringsskyldig att lämna deklaration enligl 13 § eller att hållaberedskapslager av den omfattning eller på det sätt som föreskrivs i denna lageller i bestämmelser som meddelats med stöd av lagen får Ullsynsmyndighetenförelägga honom att vid vite fullgöra sina åligganden. Befrielse från lagringsskyldigheten, m.m. 20 §Tillsynsmyndigheten får medge rätt för etl lagringsskyldigt företag som säljerolja över slörre delen av landet att avtala med etl annat sådant företag attdelta tillfälligt skall ombesörja lagring av olja. 21 §Tillsynsmyndigheten får när skäl finns i särskilda fall medge eltlagringsskyldigt företag rätt att avtala med ett annat sådant företag att dettahelt eller delvis skall ombesörja lagringen. 22 § Föreliggersynnerliga skäl fär tillsynsmyndigheten i särskilda fall helt eller delvismedge befrielse från lagringsskyldigheten. 1984/85:53 85 23 § Om krig eller annan allvarlig försöijningskris råderoch tillförseln av lagringspliktigt bränsle till landet eller viss del av landel därigenom avbryts eller försvåras får regeringen medge att beredskapslager helt eller delvis får tas i anspråk i den utsträckning som är påkallad med hänsyn lill de förhållanden som inträtt. får medge att de beredskapslager somhålls för oljekondensverk i särskilt fall tillfälligt får tas i anspråk närsärskilda skäl föreligger enligt föreskrifter som utfärdas av regeringen. 24 § Om den som är lagringsskyldig försätts i konkurs färberedskaps lager ulan hinder av denna lag las i anspråk av konkursförvallningen i den mån det behövs för konkursens behöriga slutförande. 25 § Den som inte häller fastställt beredskapslager skalltill staten er lägga särskild avgift (lagringsavgift). Lagringsavgift skall även erläggas av den som inte fullgörskyldighet enligl 16 §, 17 § eller enligt bestämmelser som meddelats med stödav 18 §. 26 § Lagringsavgifi enligt 25 § första stycket skall uppgåtill ett belopp som beräknas för månad och motsvara kapitalkostnaden för den vara som skall lagras med etl tillägg av 60 procenl. Då lagringen försummas under del av kalendermånad skall avgiften utgå för hela månaden. Lagringsavgift enligl 25 § andra stycket skall uppgå tredjedel av belopp som avses i första stycket. Regeringen meddelar närmare föreskrifter omlagringsavgiftens storlek. 27 § beslutar om lagringsavgiftens uttagande. Föreligger synnerligaskäl får fillsynsmyndigheten i särskilda fall nedsätta eller eftergelagringsavgiften. 28 § Regeringenmeddelar närmare föreskrifter om debitering, betalning och återbäring avlagringsavgift samt om verkställighet av beslut om lagringsavgifi. 29 § Den som är lagringsskyldig skall lämnatillsynsmyndigheten de upp gifter som behövs för tillsynen av beredskapslagringens fullgörande. Närmare föreskrifler om uppgiftsskyldigheten meddelas avregeringen eller efter regeringens bestämmande av tillsynsmyndigheten. 30 § Den somimporterar, säljer eller förbrukar lagringspliktigt bränsle utan att varalagringsskyldig skall efter anmaning lämna tillsynsmyndigheten de uppgifter omimporten, försäljningen, förbrukningen och lagret som behövs för tillsynen avberedskapslagringens fullgörande. 31 §Tillsynsmyndigheten får undersöka lager som tillhör den som är uppgiftsskyldigenligt denna lag och granska dennes bokföring och övriga handlingar som hörtill verksamheten. Därvid har tillsynsmyndigheten rätt att få tillträde tilllageranläggningar och kontorslokaler. får överlåta på sakkunnig att utföraåtgärd enligl första stycket. 1984/85:53 86 32 §Tillsynsmyndigheten får meddela föreläggande som behövs för att utöva tillsynenligl bestämmelserna i 29 § första stycket, 30 § och 31 § samt enligtbestämmelser som meddelats med stöd av 29 § andra stycket. I beslut omföreläggande får tillsynsmyndigheten utsätta vite. 33 § Det åliggerpolismyndighet all lämna den handräckning som behövs för utövande av tillsynenenligt denna lag. 34 § Till böler eller fängelse i högst döms den somuppsåtligen eller av oaktsamhet 1. underlåter attfullgöra skyldighet enligt 13 §, 29 § första stycket, 30 § eller enligtföreskrift som meddelats med stöd av 29 § andra stycket eller lämnar oriktiguppgift vid fullgörandet, 2. underlåter attlämna tillsynsmyndigheten eller sakkunnig som avses i 31 § andra stycket tillträde till lageranläggningareller kontorslokaler. I ringa fall döms inte till ansvar. Till ansvar döms inte heller om ansvar för gärningen kanådömas enligt eller om gärningen omfaltas av ettvitesföreläggande. 35 § Allmänt åtal för brott mot denna lag eller motföreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får väckas endast efter anmälan eller medgi vande av tillsynsmyndigheten. Besvär m. m. 36 § beslul i frågor som avses i14, 19, 27 och 32 §§ får överklagas genom besvär hos kammarrätten. beslut i övriga frågor fär överklagas genom besvär 37 § Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter sommeddelats med stöd av lagen skall gälla om inte annat föreskrivs. Denna lagträder i kraft då lagen (1957:343) om oljelagring m.m. och förordningen(1957:344) om oljeavgift m.m. skall upphöra alt gälla. Lagen(1957:343) om oljelagring m. m. gäller fortfarande såvitt avser framställningav stadsgas för försäljning. De beslut omlagringsskyldighet som fatlats med stöd av äldre bestämmelser och avser tidenden 1 januari 1985-den 30 juni 1985 skall fortfarande gälla. Bestämmelsen i17 § om lagring i bergmm skall inte tillämpas förrän . Till dessskall bestämmelsema i den gamla lagen gälla. Prop.1984/85:53 87 Sammanställning av remissyttranden över utredningensrörande frågor om beredskapslagring på energiområdet betänkande (Ds I 1984:10)Olja och kol, Förslag till lag om beredskapslagring Efter remiss har yttrande över betänkandet avgetts avöverbefälhavaren (), överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF),transportrådet (TPR), generaltullstyrelsen (GTS), statens energiverk, slatensvattenfallsverk (), , kammarrätten i ,i . samt med kompletteringsyltrande av . Remissinstanserna har även yttrat sig överutredningens om översyn av det löpande oljelagringsprogrammet m. m.slutbetänkande (Ds I 1984:13) Energiberedskap för krislid. Dennasammanställning gäller endast yttranden över betänkandet (Ds I 1984:10) Oljaoch kol. Förslag till lag om beredskapslagring. Många remissinstanser uttrycker sin tillfredsställelse medatt en genomgripande omarbetning har gjorts av nu gällande bestämmelser omoljelagring. Flera av instanserna, bl.a. ÖEF, statens energiverk, hovrättoch kammarrätten i , anser det vara en klar fördel att beredskapslagringenav både olja och kol regleras i en och samma lag. ÖEF föreslår dessulom attbestämmelserna om stadsgas förs in i den nya lagen i oförändrat skick, medant.ex. kammarrätten i anser att stads-gasbeslämmelserna kan undantas. GTSoch har inget att erinra eller anföra mot utredningens övervägandenoch förslag. Övriga remissinstanser är också i huvudsak positiva till utredningsförslagen,även om kritik framförs mot vissa punkter i betänkandet. ÖEF konstaterar att utredningen anser att den nu gällandelagen om oljelagring m. m., som tillkom är 1957, är föråldrad och i flerahänseenden svårtolkad.