prop · G80346 · 1984-12-31 00:00:00 — Prop.1984/85:46 Regeringens proposition 1984/85:46 om ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64), m.m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. 1propositionen behandlas olika lagstiftningsåtgärder i syfte att motverka narkotikamissbmket.Propositionen bygger i huvudsak på förslag från . Närdet gäller gränsen för det straffbara området enligt narkotikastrafflagen(1968:64) intas i propositionen den ståndpunkten att själva konsumtionen avnarkotika bör falla utanför det straffbelagda området även . Någonändring i gärningsbeskrivningen för narkotikabrott föreslås därför inte. Beträffandenarkotikabrott som är att anse som ringa föreslås att beteckningennarkotikaförseelse slopas och att straffmaximum för sådant brott höjs tillfängelse . För normalgraden av narkotikabrott föreslås böter utgåur straffskalan; straffet för sådant brott blu" därmed fängelse . 1 fråga om vamsmuggling som avser narkotika föreslås att straffskalanför normalbrottet och för brott som är att anse som ringa ändras på motsvarandesätt. Vidare föreslås en viss utvidgning ske av kriminaliseringen vid försökoch andra s. k. osjälvständiga gärningsformer vid brott enligtnarkotikastrafflagen och enligt lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling. Enligtförslaget får man inom kriminalvården möjlighet att förstöra haschpipor ochandra föremål som är särskilt ägnade att användas för missbmk av eller annanbefattning med narkotika och som påträffats inom en anstalt. Vidareföreslås att överläkaren vid enhet för missbmksvård som socialstyrelsenbestämmer får ställa som villkor för att ta in någon för vård att patientenunderkastar sig vissa undersökningar som kroppsvisitation eUer ytligkroppsbesiktning. Påträffas egendom som inte får innehas, skaU den omhändertasoch får förstöras. Den föreslagna ordningen kommer till uttryck i en särskildlag om kontroU av bemsningsmedel på sjukhus. 1 1984/85. Prop.1984/85:46 2 1 propositionen föreslås också alt det i lagen om straffför varusmuggling föreskrivs alt tullen har befogenhet all undersöka ullandsresenärershandresgods, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande utanatt konkret misstanke om oegentligheter föreligger eller s.k. skärpttullkontroll har beordrats. De nya reglerna föresläs träda i kraft den . Lagförslagen i denna proposition har granskals avlagrådet. Propositionen innehåller därför följande huvuddelar: lagrådsremiss1984-09-20 om ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64), m. m. (s. 9) och lagrådsremiss1984-09-27 om tullens befogenheter alt undersöka innehållel i handresgods, m. m.(s. 39), lagrådets yttrande över remissen (s. 47) och över remissen1984-09-27 (s. 49) samt föredragande statsrådens ställningstaganden lilllagrådets yltrande över remissen (s. 51) och över remissen1984-09-27 (s. 53). Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagenmåste läsa alla delarna. Lag om ändring inarkotikastrafflagen (1968:64) Härigenom föreskrivs att 1,2och 4 skall ha nedan angivna lydelse. narkotikaslrafnagen(1968:64) 1. överiålernarkotika, 2. framställer narkotikasom är avsedd för missbruk, 3. förvärvarnarkotika i överlåld- sesyfte, 4. anskaffar, bearbetar, förpackar,transporterar, förvarar eller tar annan sådan befallning med narkotika sominte är avsedd för eget bruk, 5. bjuder ut narkotika tillförsäljning, förvarar eller befordrar vederlag för narkotika, förmedlar kontaktermellan säljare och köpare eller företar någon annan sådan åtgärd, omförfarandet är ägnat att främja narkotikahandel, eller 6. innehar narkotika döms,om gärningen sker uppsåtligen, för narkotikabrott till böter eller fängelse . 1. överiåler narkotika, 2. framställer narkotika som är avsedd för missbruk, 3. förvärvar narkotika i överlåtelsesyfte, 4. anskaffar, bearbetar, förpackar, transporterar,förvarar eller tar annan sådan befattning med narkotika som inte är avsedd föreget bmk, 5. bjuder ul narkotika tillförsäljning, förvarar eller befordrar vederlag för narkotika, förmedlar kontaktermellan säljare och köpare eller företar någon annan sådan ål-gärd, om förfarandetär ägnat att främja narkotikahandel, eller 6. innehar narkotika döms,om gärningen sker uppsåtligen, för narkotikabrott till fängelse i högst treår. Är brott som avses i 1 §att anse som ringa, skaU för narkotikaförseelse dömas lill böter. Ar brott som avses i 1§ att anse som ringa, döms till böter eller fängelse . För försök, förberedelseeller stämpling till narkotikabrott eller grovt narkotikabrott döms, om gärningenavser annat än innehav, lill ansvar enligt 23 kap. . För försök ellerförberedelse tiU narkotikabrott eller grovt narkotikabrott liksom för stämplingtill narkotikabrott, som inte är att anse som ringa, eller tiU grovt narkotikabrottdöms, om gärningen avser annat än innehav, tiU ansvar enligt 23 kap.brottsbalken. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1983:363. Senasle lydelse 1983:363. Prop.1984/85:46 4 Lag om ändring i lagen (1960:418) om stralT för varusmuggling Härigenomföreskrivs att 1,2,8, 19 och 24 §§ lagen (1960:418) om straff för varusmugglingskall ha nedan angivna lydelse. Den somulan all giva det tillkänna hos vederbörlig myndighet lill riket inför ellerfrån riket utför gods, för vilket tull eller annan allmän avgift skallerläggas till statsverket eller som enligl stadgande i lag eller författningej må införas eller ulföras, dömes, om gärningen sker uppsåtligen, för varusmugglingtill böter eller fängelse i högst . Gäller gärningen narkotika som avsesi 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) skall dömas till böter eller fängelse i högsltre Den somutan all ge det tillkänna hos vederbörlig myndighel till riket inför eller fränrikel utför gods, för vilkel tull eller annan allmän avgift skall erläggas tillstatsverket eller som enligt stadgande i lag eller författning ej må införaseller utföras, döms. om gärningen sker uppsåtligen, för varusmuggling lill bötereller fängelse i högst . Gäller gärningen narkotika som avses i 8 §narkotikastrafflagen (1968:64) skall dömas tUl fängelse i högsl . Första stycket gäller även, när någon genom att lämnaoriktig uppgift i tulldeklaration eller medelst annat vilseledande i sambandmed lullbehandling av gods uppsåtligen föranleder, att tull eller annan allmänavgift undandrages statsverket eller alt gods införes eller utföres i strid motförbud. Ärvarusmuggling som avses i 1 § första stycket med hänsyn lill godsels värde ochövriga omständigheter vid brottet att anse som ringa, döms till böter, . Ärvarusmuggling som avses i 1 § första stycket med hänsyn till godsets värde ochövriga omständigheter vid brottet att anse som ringa, döms lill böter, . Gäller gärningen narkotika döms till böter eller fängelse ihögst sex tnånader. För försöktill varusmuggling dömes till ansvar enligt 23 kap. . Detsammagäller förberedelse eller stämpling lill sådan smuggling av narkotika som ejär ringa. För försöktill varusmuggling döms till ansvar enligt 23 kap. . Delsammagäller förberedelse //// varusmuggling avseende narkotika samt stämpling lillsådan varusmuggling avseende narkotika som inie är ringa. ' Senaste lydelse 1983:364. Senaste lydelse 1980:1138. 'Senaste lydelse 1968:65. Hava flera medverkat till annan i denna lag straffbelagdgärning än varusmuggling som är ringa, gälla bestämmelserna i 23 kap. . Har flera medverkat lill en i denna lag siraffbelagdgärning lilläm-pus bestämmelserna i 23 kap. . Beträffande varusmuggling,som är ringa, gäller dock vad som har sagts endast om gärningen avsernarkotika. 19 §" Förekommer mot någon, som anträfTas vid gräns-eller kuslort eller ankommer till plats, där förbindelse med utlandet äger rum,anledning att han har på sig gods, som enligt denna lag år underkastat beslag,må för eftersökande av sådant gods tulltjänsteman företaga kroppsvisitation ochytlig kroppsbesiktning å honom. Om vederbörande chef för tull-, kust-diergränsbevakning finner skärpning av tullkontrollen å persontrafiken lill ellerfrån utlandet med viss lägenhet eller för viss lidrymd å någon platsoundgängligen nödvändig, må efter bevakningschefens förordnande kroppsvisitationverkställas å envar, som med lägenheten eller under lidrymden lill platsenankommer från eller från platsen avreser till ullandel. Sådant förordnandeskall ofördröjligen underställas generallullstyrelsens prövning men går likvälgenast i verkställighet. För att tnotverka brott som avses i denna lag fårtulltjänsteman även i andra fall .som avses i första stycket undersökahandresgods, så.som resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande sommedförs av resande vid inresa till eller utresa från rikel. Tulltjänsteman somutövar lokal eller regional bevakningsledning beslutar om omfattningen avkontrollen. som är av mera väsentlig omfallning. och ytlig kroppsbesiktning skall verkställas inomhus i avskilt rum eller i lämpligt uirymme i farlyg samt, om undersökningsman eller den undersökte begär det och det kan ske ulan större omgång, i vittnens närvaro. Kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning å kvinna må ej verkställas eller bevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. som är av mera väsentlig omfattning, ochytlig kroppsbesiklning skall verkställas inomhus i avskilt mm eller i lämpligtutrymme i fartyg saml, om undersökningsman eller den undersökte begär del ochdet kan ske utan slörre omgång, i vittnens närvaro. Kroppsvisitation och ytligkroppsbesiktning av kvinnor får inte verkställas eller bevittnas av annan änkvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. Detta gäller dock inte ensådan kroppsvisitation som avses i andra stycket. " Senaste lydelse 1981: 1079. Förande av protokoll och utfärdande av bevis om förelagen kroppsvisitationeller ytlig kroppsbesiklning erfordras ej med mindre den undersökte begär deleller föremål, som påträffas, tages i beslag. ordnande enligt 21 § första stycket. Vad nu stadgats skall icke lända till inskränkning i allmän åklagares åtalsrätl i fråga om brott, som sagts. 1 målrörande brott enligl författningar, vilkas efterlevnad har attövervaka, må. om ej svårare straff än böter kan följa å brottet, talan föras avbefattningshavare vid som generaltullslyrelsen bestämmer. Sådanbefattningshavare må ock såsom åklagare meddela förordnande enligt 21 §första stycket. 1 målrörande brott enligl författningar, vilkas efterlevnad har attövervaka, må, om ej svårare straff än böter kan följa å brottet eller om måletrör brott som avses i 2 § andra meningen, talan föras av befattningshavare vidtullverket som generaltullslyrelsen bestämmer. Sådan befattningshavare må ocksåsom åklagare meddela för- Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt Härigenomföreskrivs att 63 § lagen (1974: 203) om kriminalvård i anstalt skall ha nedanangivna lydelse. 63 Alkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel,som påträffas hos eller ankommer till intagen eller medföres av den som skallintagas i kriminalvårdsanstalt, får omhändertagas. Med omhändertagen egendomskall förfaras på sätt föreskrives i 3 § lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m.m. Vad som sägs i första stycket gäller i tillämpliga delaräven alkoholhaltiga drycker eller andra be- Alkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel fåromhändertas, 1. om depåträffas hos en intagen, 2. om enintagen får dem sig tillsända. 3. om demedförs av någon som skall tas in i kriminalvård.sanstalt, eller 4. om deannars påträffas inom anstalt och det inte finns någon känd ägare till dem. Styresmannen skall låta förstöra eller försälja denomhändertagna egendomen enhgt bestämmelserna Senaste lydelse 1982:401. som utan alt känd ägare finns påträffas inomanstalt. Bestämmelserna i första och andra styckena/c3r tillämpas åveni fråga om injeklionssprula eller kanyl som kan användas för insprutning imänniskokroppen. Belopp, som erhållits vid försäljning av omhändertagenegendom, tillfaller kronan. Pengar, som påträffas hos eller ankommer till en intagen istrid med vad som är särskill föreskrivel om intagnas räll att inneha pengar,skall omhändertas, om det inle är uppenbart obilligt. Omhändertagna pengarskall genom styresmannens försorg göras räntebärande men får ej disponeras avden intagne förrän vid anslaltsvårdens slut, om del inte föreligger särskildaskäl. om beslagtagen egendom / 2 .? / första stycket lagen(1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga dricker m. m. Bestämmelserna i första och andra styckena tillämpas äveni fråga om injektionsspruta eller kanyl som kan användas för inspmtning i människokroppeneller i fråga om andra föremål som är särskill ägnade all användas förmissbruk av eller annan befallning med narkotika. Belopp, som erhållits vid försäljning av omhändertagenegendom, tillfaller staten. Pengar, som påträffas hos eller ankommer till en intagen istrid med vad som är särskilt föreskrivel om intagnas rätt alt inneha pengar,skall omhändertas, om del inle år uppenbart oskäligt. Omhändertagna pengarskall genom styresmannens försorg göras räntebärande men fär ej disponeras avden intagne förrän vid anstaltsvårdens slut, om del inle föreligger särskildaskål. Denna lag träder i kraft . Lag om kontroll av berusningsmedel på sjukhus Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lagskall, i den mån beslutar det, tillämpas vid sådan enhet vid eltsjukhus som är sårskilt inriktad på vård för missbruk av beroendeframkallandemedel. 2 § Den som ärintagen för vård får inle inneha alkoholhaltiga drycker eller andraberusningsmedel. Han får inte heller inneha injektionssprutor eller kanyler somkan användas för inspmtning i människokroppen eller andra föremål som är särskillägnade all användas för missbmk av eller annan befattning med narkotika. 3 § Överläkarenfår ställa följande villkor för att la in någon på sjukhuset för vård förmissbruk av beroendeframkallande medel, om del behövs för 1984/85:46 8 atthindra att patienten har tillgång till sådana medel eller föremål som anges i 2§. De villkor som avses är krav på 1. att patienten underkastar sig kroppsvisitationeller ytlig kroppsbesiktning, 2. att patienten medgerundersökning av vad han innehar eller får sig tillsänt. 4§ Sådana bemsningsmedel och föremål som anges i 2 § får omhändertas 1. om de påträffas hos en intagen, 2. om en intagen får dem sigtillsända, eller 3. om de påträffas utan att detfinns någon känd ägare till dem. Överläkaren skall låtaförstöra eller försälja den omhändertagna egendomen enligt bestämmelserna ombeslagtagen egendom i 2 § 1 första stycket lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m. m. Beloppsom erhållits vid försäljningen skall tillfalla staten. Dennalag träder i kraft den . Prop.1984/85:46 9 Närvarande:statsråden I. , ordförande, och , , ,, , , , , , , , , , , , Lagrådsremissom ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64), m. m. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade statsrådet I. Carlssonsamma dag en kommission med uppdrag att lämna förslag om åtgärder mot narkotikamissbmket.Kommissionen antog namnet .' Kommissionenavlämnade promemorian (PM nr 8) Narkotikastrafflagen m. m.Promemorian innehåller bl. a. förslag till ändringar i narkotikastrafflagen(1968:64, ändrad senast 1983:363). Promemorian har remissbehandlats och enförteckning över remissinslanserna bör fogas som bilaga I till protokollet idetta ärende. En sammanställning av remissyttrandena har upprättats inomjustitiedepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr3790-83). Kommissionenavlämnade i febmari 1984 promemorian (PM nr 11) Insatser inom kriminalvården m.m. Promemorian innehåller bl. a. förslag lill ändring i Jagen (1974:203, ändradsenast 1984:395) om kriminalvård i anstalt (KvaL) och andralagstiftningsåtgärder. Promemorian har remissbehandlats och en förteckningöver remissinstanserna bör fogas som bilaga 2 till protokollet i detta ärende.En sammanställning av remissyttrandena såvitt avser kommissionens förslag tilllagstiftningsåtgärder har upprällals inom och finnstillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 414-84). 'Som ledamöler i kommittén har ingått numera länspolismästaren , ordförande,förbundsordföranden och justitierådet . Prop.1984/85:46 10 Jag avser att i delta sammanhang la upp de frågor somkommissionen behandlat i promemorian Narkotikastrafflagen m.m. och vissa av deförslag till lagstiftningsåtgärder som kommissionen har lagt fram i promemorianInsaiser inom kriminalvården m. m. 2 Gränsen för det straffbara området Mitt ställningstagande: Själva konsumtionen av narkotikalämnas även fortsättningsvis utanför det straftbdagda området. Någon ändring igärningsbeskrivningen för narkotikabrott föreslås därför inte. Kommissionens ställningstagande: Överensstämmer med milt(PM 8 s. 4-12). Remissinstanserna: De flesta remissinslanserna anslutersig lill kommissionens ståndpunkt. En del av dem anser emellertid att ävensjälva konsumtionen av narkotika bör kriminaliseras. Som skäl anförs bl.a. attdet för all motverka att särskill ungdomar blir missbrukare är väsenlligl alt samhällelmarkerar sill avståndstagande till vatje befattning med narkotika för icke-medicinsktbruk. Skäl för mitt ställningstagande: De ändringar inarkotikastrafflagen som trädde i kraft den (prop. 1982/83: 141. JuU37, rskr 316, SFS 1983:363) var tämligen omfattande. Det cenlrala momentet ireformen var en genomgripande översyn av lagens gärningsformer, främsl avseddatt straffbelägga vissa förfaranden som inte föll under den tidigare gärningsbeskrivningen. Sedan dessa ändringar genomförts är det egentligen bara enfråga rörande gränsen för del straffbara området som har varil föremål förnärmare diskussion, nämligen om åven själva konsumtionen av narkotika - somalltså nu faller utanför - borde kriminaliseras. 1 det sammanhangel har deldiskuterats även var gränsen mellan innehav och konsumtion skall anses Frågan om en kriminalisering av konsumtion av narkotikaberördes fö. Min förelrädare uttaladedärvid (prop. 1982/83: 141 s. 12) att denna fräga fick anses ha sädanprincipiell betydelse att den inte lämpligen borde prövas i del då aktuellasammanhanget. Han pekade på att kommissionen skulle komma att ta upp frågan lillbehandling. Justilieutskollel (majoriteten) erinrade i silt av riksdagengodkända betänkande (JuU 1982/83:37 s. 16) om all utskottet behandlatett motionsyrkande om all själva nytljandel av narkotika borde kriminaliserasoch därvid uttalat att det inte fanns anledning att överväga en ordning sominnebär att narkotikamissbruk som sådant strafflidåggs (JuU 1981/82:47). Prop.1984/85:46 11 Utskottet fann ärende inte skäl till annan uppfaltning. Kommissionen har behandlat frågan om gränsen för del slraffbaraområdet enligl narkotikastrafflagen och därvid särskilt riktat in sig pä omsjälva konsumtionen bör kriminaliseras. Efter en genomgång av de olika skäl somtalar för och mot en kriminalisering förordar kommissionen att missbruket - lillskillnad från varje annan befattning med narkotika - fortfarande lämnas utanfördet kriminaliserade området. Själv vill jag till en början framhålla att detstraffbelagda området vid brott enligt narkotikastrafflagen genom de ändringari lagen som genomfördes allmänt sell har fåll en tillfredsställande avgränsning.Lagen har också fåll en avsevärt klarare stmklur än den hade fömt. Som minföreträdare uttalade i del lagstiftningsärendet (prop. 1982/83:141 s. 12)utesluter detla emellertid inle all också andra ändringar än de som då gjordesav den straffrättsliga regleringen kan visa sig vara påkallade. Det har i den allmänna debatten från olika håll gjortsgällande att även själva konsumtionen bör falla inom del kriminaliseradeområdet enligt narkotikastrafflagen. Flera av dem som har yttrat sig överkommissionens förslag har haft denna uppfatining. Som skäl har anförts bl.a.all en kriminalisering av konsumtion krävs för att ge ullryck för att samhälletlar avstånd från varje befattning med narkotika; etl sådant avståndstagandeskulle vara påkallat inte minst för all motverka att ungdomar och andra sombefinner sig i en risksituation dras in i missbmk. Det har vidare påpekats att missbmkär straffbelagt i vissa jämförbara länder, l.ex. Jag har visserligen förståelse för dessa synpunkler. Enliglmin mening har emellertid vid en sammanvägning de skäl som kan anföras mol enkriminalisering av del aktuella slaget större tyngd än de skäl som talar för.Denna mening delas också av en belydande majoritet av remissinstanserna. Vadjag anser talar starkast mot en kriminalisering är att denna skulle, som minföreträdare uttalade i lagstiftningsärendet (prop. 1982/83: 141 s.12), kunna få konsekvenser för narkomanvården som är svåra all överblicka. Vadsom underslröks vid narkotikastrafflagens tillkomst (prop. 1968:7 s. 107) omall kontrollorganisationens verksamhet måste utformas så att den inte motverkarutan underslöder samhällels ansträngningar att erbjuda vård åt vårdbehövande missbmkarehar sålunda enligt min mening fortfarande bärkraft. En kriminalisering somriktar sig mot själva missbmket av narkotika skulle kunna äventyra dessaansträngningar. Det finns emellertid - som kommissionen påpekar - ocksåandra skäl som talar mol den ifrågasatta utvidgningen av det slraffbaraområdet. Dit hör problem som hänger samman med bevisfrågor, l.ex. gränsen molden legala konsumtionen av narkotika och brister i de analysmetoder som stårtill buds. Härtill kan läggas all angrepp som riktar sig mot gärningsmannensjälv -1, ex. försök lill självmord - enligl vedertagna slraffrällsiigaprinciper Prop.1984/85:46 12 normalt inte beläggs med straff. Jag delar vidarekommissionens uppfattning att de som förespråkar en kriminalisering av missbmketöverskattar betydelsen av sådana åtgärder och av den lilla straffria zon somhär finns. Några remissinstanser har i det här sammanhanget tagit upp detsärskilda problemet med narkotikamissbmk på kriminalvårdsanstalterna. I dendelen villjag peka på vad har framhållit, nämligen altvarje befattning med narkotika, alltså även konsumtion, är förbjuden för deintagna med stöd av vårdcirkulär (se 60 § KVVFS1984:1). Överträdelse av förbudet kan enligl 47 § KvaL medföra disciplinärbestraffning. En kriminalisering av konsumtion av narkotika fyUer alltså ingensjälvständig funktion här och skulle även kunna ha olägenheter för de programoch andra åtgärder mol missbmk i fängelser som utvecklas. I likhet med kommissionen och de flesta remissinstansernahar jag sålunda kommit fram till att anledning saknas att aktualisera någon ändringi förhållande till det ställningstagande i frågan som har gjortsenast . Själva konsumtionen av narkotika bör alltså även fortsättningsvisfalla utanför det kriminaliserade området. 1 rättspraxis har emellertid ibland tvekan uppkommit omhur straffrihe-ten för konsumtion - som inte uttryckligen framgår av lagen -förhåller sig tiU kriminaliseringen av innehav. Av förarbetena till deändringar som genomfördes i narkotikastrafflagen (se BRÅ PM 1982:2 s.35, 106 med där anförda rättsfall och 116 ff samt prop. 1982/83:141 s. 24 f)framgår att innehav i rättspraxis i regel har tolkats på samma sätt sombegreppet besittning. Det är främst när fråga har varil om besittning iomedelbar anslutning till eget bmk som tvekan har uppkommit i praxis. Frågan har varit uppe i bl.a. två avgöranden som högstadomstolen meddelade strax efter det att kommissionen lämnade silt nu aktuellaförslag (NJA 1983 s. 887 och 893). Avgörandena har berörts vid remissbehandlingen.Det har bl.a. från ett par håll befarats att den tolkning av begreppet innehavi narkotikastrafflagens mening som högsta domstolen gett uttryck för i de aktuellafallen kan ge upphov till gränsdragningsproblem i praktiken. Jag har svårt attse att några risker för detta skulle föreligga. Om emellertid utvecklingen irättspraxis skulle ge anledning till det, bör den aktuella gränsdragningsfrågansjälvfallet tas upp och behovet av lagstiftningsåtgärder övervägas. 1984/85:46 13 3 Gradindelning och strafTskalor vid narkotikabrott, m. m. Mittförslag: Beteckningen narkotikaförseelse för narkotikabrott som är att anse somringa slopas.