prop · G803116 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1984/85:116 omåtgärder mot våldsskildringar i videogram m.m.; Regeringenföreslår all anta de förslag som har lagils upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. 1propositionen föresläs atl den nuvarande förhandsgranskningen vid offentligvisning av film skall utsträckas till att omfatta också offentlig visning av videogram. Vidareföreslås vissa ändringar i lagen (1981:485) om förbud mol spridning av filmeroch videogram med våldsinslag. Bl.a. ökas förulsällningarna för att kunnafälla videogramgrossisterna till ansvar enligt lagen. En möjlighel skall ocksä finnasför detaljister att undgå ansvar enligt lagen om de endast hyr ut videogram påvilka intygats att de överensstämmer med en av biografbyrån godkänd kopia.Vidare skall allmänt ätal enligt lagen få väckas endast efter medgivande avstatens biografbyrå. 1 1984/85. 1984/85:116 2 Lagom ändring i lagen (1981:485) om förbud mot spridning av filmer och videogrammed våldsinslag Härigenomföreskrivs i fräga om lagen (1981:485) om förbud mol spridningav filmer och videogram med våldsinslag' dels att 1 och 3-5 §§ skall ha nedanangivna lydelse, dels alt i lagen skall införas en ny paragraf, 5 a §, av nedanangivna Filmeroch videogram med närgångna eller långvariga skildringar av all någon utsättsför rått eller sadistiskt våld får inle i yrkesmässig verksamhet eller annarsi förvärvssyfte spridas //// allmänheten genom saluhållning eller annattillhandahållande eller genom visning, såvida spridandel med hänsyn tillframställningens syfte och sammanhang samt omständigheterna i övrigl äruppenbart oförsvarligt. Filmeroch videogram med skildringar av sexuellt våld eller tvång eller närgångnaeller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur får inte iyrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte spridas genomsalu-hållning eller annat tillhandahållande eller genom visning, om inlespridandet är försvarligt med hänsyn lill framställningens syfte ochsammanhang samt omständigheterna i övrigl. Förbudetenligt 1 § avser inle filmer som slatens biografbyrå har godkänl för visningvid prövning enligt 3 § 1 mom. förordningen (1959:348) med särskilda bestämmelserom biografföreslällningar m. m. Förbudet gäller inte heller videogram med sammainnehåll. Förbudetenligt 2 § avser inte filmer som har godkänt för visningför någon åldersgrupp av barn vid prövning enligt nyssnämndaförordning. Förbudet gäller inte heller videogram med samma innehåll. Förbudetenligt 1 § avser inle filmer och videogram som slalens biografbyrå har godkäntför visning vid prövning enligt 3 § I mom. förordningen (1959:348) medsärskilda bestämmelser om biografföreställningar m. m. Förbudet gäller inteheller yj/mer och videogram med samma innehåll som ett exemplar som har godkänlsav . Förbudetenligt 2 § avser inte filmer och videogram som har godkäntför visning för någon åldersgrupp av barn vid prövning enligtnyssnämnda förordning. Förbudet gäller inte heller filmer och videogram medsamma innehåll som ett exemplar som har godkänts av . Lagen omtryckt 1982:563. Prop.1984/85:116 ; 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag gäller inle Denna lag gäller inle 1. offenlliga förevisningar av t. offentliga förevisningar av biograffilm som avsesi förord- biograffilm eller videogram somningen (1959:348) med särskilda avses iförordningen (1959:348) bestämmelser om biografföresläll- med särskilda bestämmelser om ningar m. m., biografföreslällningar m. m., 2. sändningar av televisions- 2. sändningar av televisionsprogram som sker medstöd av 5 § program som sker med stöd av 5 §första eller Iredje slycket radiola- försiaeller tredje stycket radiolagen (1966:755) eller med stöd av gen (1966:755). lagen (1978:479) om försöksverksamhet med närradio. Bryter någon uppsålligen eller av oaktsamhet som inle ärringa mol 1 eller 2 §, skall han dömas till böler eller fängelse i högsl sexmånader. Den som sprider en film eller etl videogram, som harförsetts med intyg om all ell exemplar med samma innehåU har godkänts avstatens biografbyrå, skall inte dömas till ansvar för broll mot 1 §. Har i intygetangetls alt byrån godkänt filmen eller videogrammet för visning för någonåldersgrupp av barn , skaU han inte heller dömas till ansvar förbron mot 2 §. Vad som har sagts nu gäller dock inle, om inlygel var oriktigtoch han insett elter bort inse della. Den som uppsålligen eller av oaktsamhet lämnar orikligauppgifter i ell sådanl intyg som avses i andra slycket skall dömas lill bötereller fängelse , om inle gärningen är belagd med straff ibrottsbalken. Allmänt åtal för brott som avses i 5 §får väckas endastefter medgivande av . Denna lag träder i kraft den . 1» Riksdagen1984/85. 1984/85:116 4 Lagom ändring i förordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser ombiografföreställningar m. m. Härigenomföreskrivs i fråga om förordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser ombiografföreställningar m. m. delsatl 6 § 2 mom. skall upphöra atl gälla, delsatl I §, 3 § 1 mom., 6 § 3 mom. och 9 § skall ha nedan angivna lydelse, delsatt i förordningen skall införas en ny paragraf, 6 a §, av nedan angivnalydelse. Ifråga om offentlig förevisning 1 fråga om offenllig förevisning avbiograffilm (biografföresläll- av biograffilm (biografföresläll ning) skall, uiöver vad eljesi fin- ning) och offentlig förevisning av nes föreskrivet, gälla vad nedan videogram skall, uiöver vad eljesi stadgas. finnes föreskrivet, gälla vad nedan Denna förordning gäller dock inte i fråga om radiosändning ellertrådsändning. Med radiosändning och Irådsändning avses delsamma som iradiolagen (1966:755). Vad som i förordningen föreskrivs om biografföreställning skaU ocksågälla offentlig förevisning av videogram. Vad som föreskrivs om film skall, medundantag av bestämmelserna i 6 § I mom. andra slyckel 2 och 3 samt 3 mom.,också gälla videogram. 3 §1 mom.' Biografbyrånmå ej godkänna film eller del av film, vars förevisande på grund av det sätt,varpå händelserna skildras, och det sammanhang, vari de förekomma, kan verkaförråande eller skadligt upphetsande eller förleda till bron. Ejheller må film eller del av film godkännas, om dess förevisande kan ansesolämpligt med hänsyn till rikets förhållande till främmande makt eller kanlända till upplysning om förhållanden, vi)kas uppenbarande kan medföra men förförsvaret eller eljest för rikets säkerhet. 'Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. Biografbyrånäger även i annal fall än i första och andra styckena är stadgat \ägra godkännafilm eller del av film, om biografbyrån finner förevisandet därav uppenbarligenstrida mot allmän lag. Biografbyrånäger även i annal fall vägra godkänna film eller del av film, om biografbyrånfinner förevisandet därav uppenbarligen slrida mol allmän lag. 6 § 3 mom. Del, som uteslutes urannan film än i 2 mom. sägs, tages, om så kan ske, i förvar av biografbyrån menåterlämnas mot återställande av tillslåndsbevisel och den filmen åsattaregistreringsnummerstämpeln. Sådant återlämnande må dock ej påfordras, förflutit från bevisets utfärdande. Efler nämnda tid må filmdelenförstöras efter biografbyråns beprövande. Delsom utesluts ur film skaU, om så kan ske, tas i förvar av biografbyrån menåterlämnas mol ålerslällande av tillslåndsbevisel och den filmen åsatta regislrerings-nummerstämpeln.Sådanl återlämnande må dock ej påfordras förfiutit från bevisetsutfärdande. Efler nämnda lid må filmdelen förstöras efter biografbyrånsbeprövande. Itillståndsbeviset för ell videogram skaU biografbyrån, utöver vad som gällerenligt 6 § I mom. andra stycket I och 4, ange videogrammets längd och lämna enkorlfallad beskrivning av dess innehåll. Om vissa delar av etlvideogram har förbjudits för offentlig förevisning, skaU biografbyråndessutom, med hjälp av tidkod eller på något annat lämpligt sätt, i bevisetange vilka delar som godkänts och vilka som förbjudits. Byrån skaU också lämnaen särskild beskrivning av innehållet i de förbjudna delarna. Vad i denna förordning ärstadgat gäller ej för det fall, att film, som icke berör försvaret ellereljest rikets säkerhet vidkommande förhållanden, förevisas i samband medundervisningen vid läroanstalt; ej heller i andra fall då regeringen påansökan meddelar befrielse från förordningens tillämpning. Angående rätt för biografby- Vad i denna förordning ärstadgat gäller ej för del fall all film förevisas i samband med undervisningenvid läroanstall och ej heller i andra fall då regeringen på ansökan meddelarbefrielse från förordningens lillämpning. Angående rätt för biografbyrån atti särskilda fall meddela tidsbegränsat godkännande för visning av film, = Senaste lydelse 1979:213. rånati i särskilda fall meddela tidsbegränsat godkännande för visning av film, i vilkafall avgift för granskning inle skall utgå, är särskilt stadgal. ivilka fall avgift för granskning inle skall utgå, är särskilt stadgal. Dennaförordning gäller inte för reklamfilm. Den gäller inte heller förevisningar avfilm vid varumassor, utställningar eller sportevenemang, om inte självaförevisningen utgör en sådan altmän sammankomst som avses i lagen (1956:618) omallmänna sammankomster. Dennalag träder i krafl . Närvarande:statsråden , ordförande, , , , ,, , , R. Carisson, , , Lagrådsremissom åtgärder mot våldsskildringar i videogram m. m. 1juni 1977 bemyndigade regeringen dåvarande chefen för justiliedeparlementetall lillkalla en kommitté för all uireda frågan om en ny yllrandefrihetsgrundlag.Kommillén, som anlog namnel yttrandefrihelsutredningen (YFU)', avlämnade iaugusti 1979 ell delbelänkande (SOU 1979:49) Grundlagsskyddad yttrandefrihet. Dellabelänkande blev föremål för en omfattande remissbehandling. Yttrandena finnssammanställda i departementspromemorian (Ds Ju 1980:5) Remissyttranden över ytlrandefrihetsulredningensbelänkande (SOU 1979:49) Grundlagsskyddad yttrandefrihet. YFUavlämnade därefler belänkandet (SOU 1983:70) Värnayttrandefriheten, som innehåller förslag lill en ny yttrandefrihets-grundlag (YGL).YGL bygger på de bärande principerna i tryckfrihetsförordningen (TF).Betänkandet har remissbehandlats. En förleckning över remissinstanserna börfogas som bilaga 1 till protokollet i della ärende. Förslagel bereds f.n. inom justitiedepartemenlelmed sikle på att etl förslag på grundval av utredningens belänkande skall kunnaremitteras till lagrådel . Avsiklen är all elt förslag lillgrundlagsändringar skall kunna behandlas av i anslulning lill 1988års val. Enav de frågor som behandlas i beiänkandei är frågan om åtgärder motvåldsskildringar i filmer och videogram. Ulredningen föreslår bl.a. allförhandsgranskning av filmer och videogram i forlsätiningen skall ske ibegränsad ulslräckning. Utredningensförslag har i denna del utsatts för betydande kritik. Vissa remissinslanseranser au förhandsgranskningen bör avskaffas helt och hållet, i varje fall närdel gäller visning för vuxna. 'Chefredaktören , ordförande, författaren , informationschefenAnders samt riksdagsledamöterna . 1** 1984/85. 1984/85:116 8 antalinstanser anser tvärtom all förhandsgranskningen bör ulvidgas lill all omfalta allafilmer och videogram, oavsell om de visas offentiigl eller sprids genomförsäljning eller uthyrning. Statsrådet kommer därför vid ett senare lillfälleatl begära regeringens bemyndigande all låla uireda frågor omförhandsgranskning av filmer och videogram. Jaghar lidigare aviserat all jag anser att vissa ändringar i lagstiftningen börgöras redan nu för atl man så långl möjligt skall kunna komma till rätta med deolägenheler som är förenade med de nuvarande reglerna om ingripanden motvåldsskildringar i videogram. Det är angeläget atl åtgärder så snart sommöjligt vidtas för att molverka spridningen av videogram med extremavåldsskildringar. Förall möjliggöra de åsyftade ändringarna har regeringen i prop. 1984/85:83 lagtfram förslag lill en ändring i övergångsbestämmelserna till lagen (1976:871) omändring i regeringsformen som gör del möjligt att förhandsgranska videogram somskall visas offentiigl. har ännu inle behandlat proposilionen. 1samband med all regeringen beslutade den proposilionen anmälde jag att jagskulle åierkomma lill regeringen med förslag till övriga författningsändringarsom behöver göras för all förbättra möjligheterna all ingripa molvåldsskildringar i videogram. Jag lar nu upp dessa frågor. Enredogörelse för bakgrund, gällande rätt och utredningens förslag beträffandevåldsskildringar i filmer och videogram finns intagen i kapitel 7 ibelänkandet. En sammanslällning av remissyttrandena har upprättats inom justitiedepartemenleloch finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr 20-84). Jaghar i detta ärende särskilt samrått med statsrådet . Videobandspelareför praktiskt bruk introducerades i millen av 1950-lalel. Dessa maskiner var sloraoch dyrbara och användes av rundradioförelag i samband med TV-produktioner. Videoutrustningarför hemmabruk kom fram i början av 1970-lalet. Introduktionen gick dock trögt, någolsom förklaras med au den lekniska standardiseringen var brislfällig, allspeltiderna för kassetterna var korta och att det ännu inle förekom någonuthyrning av inspelade videogram. Vid1970-talets slul hade några av dessa förutsättningar förändrals. a. hade enmarknad för uthyrning av inspelade videogram etablerats. Resultatetblev ell myckel snabbi genombrott för hemvideotekniken. beräknas omkring550 000 videokasseltspelare vara i bruk i Sverige- Prop.1984/85:116 9 Videoteknikenhar i huvudsak tre användningsområden i de enskilda hushållen. Det troligenvanligaste är bandning av TV-program. Videokassettspelare kan också användasför all göra egna inspelningar. Den användning av videotekniken som har väckt störsiuppmärksamhel är dock uthyrningen (mera sällan försäljningen) av videoband somär inspelade, vanligtvis med spelfilm, för uppspelning på videokasseltspelare. Verksamhelen med uthyrningav videogram etablerades snabbi kring 1980. Till en början varfilmproducenterna ovilliga all släppa lill film för videomarknaden och defilmer som kom all spridas på della sätt var sådana som av olika skäl aldrighade distribuerats på svenska biografer. Många av dem var av myckel låg kvaliletoch många hade etl sådanl innehåll au de inle skulle kunna godkännas för offenUigvisning i . Eftersom reglerna om förhandsgranskning i förordningen (1959:348)med särskilda beslämmelser om biografföreslällningar m.m. (biografförordningen)endast gäller offenllig visning av biograffilm och då inledningsvis inte hellernågra andra regler gällde för videouthyrningen, kom verksamheten alt i vissmån präglas av möjlighelen all lill allmänheten sprida filmer av ell slag som lidigareinle varil tillgängliga i på grund av reglerna om förhandsgranskning. Omkringär 1980 kom det slora ulbudel av sådana videogram som alltså ofta innehållerskildringar av grovt våld av olika slag all tilldra sig stor uppmärksamhet.Diskussionerna om videoteknikens utveckling har i stor utsträckning kommiiaU handla om hur videotekniken används for atl sprida våldsskildringar ochframför allt om hur lätt del är för barn och ungdomar all komma ål videogrammed sådanl innehåll. Missförhållandena på detla område ledde lill att riksdagenantog lagen (1981:485) om förbud mol spridning av filmer och videogram medvåldsinslag, den s.k. videovåldslagen, (omlryckt 1982:563). Enligt1 § videovåldslagen får filmer och videogram med närgångna eller långvarigaskildringar av atl någon utsätts för råu eller sadistiskt våld inte iyrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte spridas till allmänhetengenom saluhållning eller annal tillhandahållande eller genom visning. Våld avden lyp som beskrivs här brukar i dagligt lal kallas exlremvåld. Förbudetgäller dock bara om spridandel med hänsyn till framställningens syfte ochsammanhang saml omständigheterna i övrigt är uppenbari oförsvariigt. Vidare innehåller lagen i 2§ en särskild beslämmelse lill skydd för barn . Där föreskrivs delall filmer och videogram med ingående skildringar av verklighetstrogen karaktärsom återger våld eller hol om våld mot människor eller djur inte i yrkesmässig verksamheleller annars i förvärvssyfte får lämnas ut lill barn under 15 är eller spelasupp 1984/85:116 10 vidsärskilt anordnad visning, när någol sådanl barn är närvarande. Förbudetenligt 1 § gäller inle filmer som biografbyrån har godkänl enligtbiografförordningens bestämmelser om vuxencensur och inte heller videogram medsamma innehåll. Förbudet enligt 2 § gäller inie filmer som biografbyrån hargodkänt enligt bestämmelserna om barncensur och inle heller videogram med sammainnehåll. Undantagna från lagens tillämpningsområde är sådanabiografföreställningar som avses i biografförordningen och sådana TV-sändningarsom sker med slöd av 5 § första eller tredje slycket radiolagen (1966:755)eller med stöd av närra-diolagen (1982:459). Slraffel för överträdelse avförbuden i I och 2 §§ är böter eller fängelse i högsl . Enligtuppgift från riksåklagaren hade då 44 videogram varil föremålför ingripande enligt videovåldslagen. Av dessa hade 4 friats, 23 fällts isamtliga de fall där de varil föremål för ingripande medan 17 hade fällts avvissa domslolar och friats av andra. Molvideovåldslagen har riklats en hel del kritik. Den framställs som eltotillräckligt medel för atl stävja del våldsutbud som enligt krilikernaöversvämmar marknaden. En av bristerna med lagen har sagts vara au den germöjlighet att ingripa mot ell videogram först när detta redan finns påmarknaden, och då kan del vara för senl att förhindra de skadeverkningar som envåldsskildring kan medföra. Somen annan nackdel med lagen har man betecknat det förhållandel att det ipraktiken är detaljisterna som ställs till ansvar, alltså de som hyr utvideogrammen lill allmänheten. Bland uthyrarna finns inle bara innehavare avvideobutiker ulan också kioskinnehavare, bensinsiationsfö-reståndare m.fl., somofta varken har möjlighel att undersöka alla videogram som hyrs ul ellerförmåga alt bedöma var gränsen går för en straffbar framställning. Grossistendäremot ställs i praktiken inte till ansvar trots alt det är han som har bäst möjlighelatt bedöma innehållet i ell videogram. Entredje olägenhel som har brukat föras fram i den allmänna debatten är att enfällande dom inte leder lill förverkande av alla exemplar av ett videogram somär avsedda för spridning utan endasl av de exemplar som har hyrts ut av dendömde. Det finns visserligen en allmän beslämmelse i som förvissa fall skulle ge möjlighel all förverka alla exemplar (36 kap. 3 §), menden är svår att tillämpa med hänsyn lill videovåldslagens nuvarandekonstruktion. För att etl videogram skall komma bort från marknaden krävsalltså i praktiken ett fiertal ingripanden. Som har framgått av den statistikÖver fällda videogram jag redogjort för händer det också all domstolarnakommer lill olika resullal vid sin bedömning av om spridningen av ett visstvideogram slrider mol 1 § videovåldslagen eller ej. Prop.1984/85:116 II Manhar också brukat peka på all del förhållandet all ingripanden måste göras fieragånger mot ell och samma videogram för all spridningen skall upphöra medföratt onödigl slora resurser tas i anspråk. Vid varje ingripande måste polis,åklagare och domslolar göra en egen bedömning av videogrammet. För entjänsteman med begränsad erfarenhet av videogram kan det ofta vara svårl attavgöra om innehållet i etl videogram är sådanl som avses i I § videovåldslagenoch framför alll att bedöma om spridandet av videogrammel är uppenbartoförsvarligt eller ej. Som jag lidigare har nämnlförhandsgranskas film som skall visas offentligt enligt biografförordningen.Biografbyrån får inle godkänna en film för visning bl.a. om visningen på grundav det sätt på vilket händelserna skildras och del sammanhang i vilkel deförekommer kan verka förråande eller skadligt upphetsande eller förleda lillbrott. Någon molsvarande förhandsgranskning av videogram förekommer inle. 1 debatten förs ofta framalt film och videogram borde behandlas på samma sätl. Många anser att ocksåvideogrammen borde förhandsgranskas även de videogram som inte skall visas offentiiglulan endasl försäljas eller hyras ut medan andra anser atl filmcensuren bordeavskaffas, vilkel skulle innebära all varken film eller videogram blev föremålför förhandsgranskning. För egen del vill jag början understryka all videotekniken, om den används på räll sätt, utgör envärdefull lillgång. Den ger oss ell medel atl ytterligare variera kuliurulbudeloch atl ge människor ökade möjligheter lill avkoppling och förströelse. Den kanockså skapa nya möjligheter, bl.a. inom ulbildningsseklorn. Dessa möjligheterbör vi slå vakt om och fortsätta alt utveckla. Å andra sidan är jagberedd att instämma i att videotekniken i viss utsträckning har kommii all ulnylljaspå ell icke önskvärt sätt, framför alll genom alt del har blivit så lätl förbarn och ungdomar atl ta del av videogram med starka våldsinslag. Som jagnämnde tidigare ledde dessa missförhållanden till att videovåldslagen infördes. Det är också hell klartatt videovåldslagen i sin hittillsvarande ulformning inle har varil etttillräckligt effektivt medel för all förhindra spridning av videogram medextrema våldsskildringar. Den främsla bristen är all videovåldslagen ger myckelbegränsade möjligheter all ingripa mot grossister och andra leverantörer. Ihuvudsak är del bara detaljister som i praktiken näs av lagens straffbestämmelser.Detla bidrar i sin lur lill andra olägenheler, all onödigl stora resurser läggsner på brottsutredningar, atl ett och samma videogram kan prövas av fieradomstolar, atl domstolarna kan komma till olika resultat och alt en fällandedom inte leder lill alt alla för spridning avsedda exemplar av elt videogramförsvinner från marknaden. Molbakgrund av del anförda anser jag all del är angelägel alt åtgärder 1984/85:116 12 vidlasför au avhjälpa de nuvarande olägenhelerna. Samiidigi är det viktigt alt man inlevidlar ålgärder som i onödan försvårar spridningen av videogram som inteinnehåller olämpliga våldsinslag. Denulredning som skall tillsättas skall bl. a. överväga frågor om obligaloriskförhandsgranskning av filmer och videogram som sprids genom uthyrning ochförsäljning. Jag kommer därför inte atl i detla ärende behandla denna fråga. Delär emellerlid angelägel all ålgärder så snarl som möjligt vidlas för att molverkaspridningen av videogram med exirema våldsskildringar. Jag anser därför altvissa nya regler redan nu bör införas i den gällande lagstiftningen. Dessaregler kan då tillämpas i avvakian på all ulredningen blir klar. Delär i huvudsak två frågor som jag avser atl behandla i det följande. Den enagäller förhandsgranskning av filmer och videogram som skall visas offentiigl.Den andra gäller ansvarei för innehållet i filmer och videogram som sprids påannat säll, dvs. genom uthyrning eller försäljning. 2.2.Offentlig visning av filmer och videogram Mittförslag: Kravet på förhandsgranskning av film som visas offenlligl skall t. v.finnas kvar och utsträckas lill atl omfatta också videogram som visasoffentligt. Möjligheten atl ingripa mot en film därför atl dess förevisande kananses olämpligt med hänsyn lill rikels förhållande lill främmande makt m.m.avskaffas. Reklamfilmer och reklamvideogram undanlas från förhandsgranskning.Vidare undanlas visningar vid varumassor, utställningar och sportevenemang omvisningarna ingår som moment i tillställningarna. Utredningensförslag: Utredningen föreslår att den nuvarande filmcensuren omvandlas när detgäller offenllig visning för vuxna. Förhandsgranskningen skall finnas kvar meninle längre förenas med någon möjlighet för biografbyrån att förbjuda visning.Biografbyråns uppgift blir aU avge eU utlåtande i frågan om en framställninginnefattar olaga våldsskildring. Detla skall enligt förslagel vara ell särskiltyllrandefri-hetsbroU enligt YGL. Byråns utlåtande skall inte vara bindande fördomstolarna vare sig byrån ansett atl en framställning innefattar olagavåldsskildring eller inte.