prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — alt landstingen enligt hälso- och sjukvårdslagen har detövergripande ansvaret för hälsoupplysningen och all denna i första hand är ennalurlig del av primärvårdens arbetsuppgifter, an enligtstatsmakternas beslut skall ge stöd och service till sjukvårdshuvudmännensutveckling av hälsoupplysningen vilkel är särskilt viktigt underuppbyggnadsskedet. att hälsoupplysning som syfiar till ändrade levnadsvanorär ell centralt instrument i cancerpreventionen vad avser den lolalacancerincidensen, att hälsoupplysning med mål all förebygga cancer börbetraklas som en del av allmän hälsoupplysning, an hälsoupplysning som syftar lill ändrade levnadsvanoraldrig kan ses som en isolerad medicinsk fråga utan samband med sociala ochkulturella mönster samt andra levnadsvillkor, varför integrerade ansatser påolika nivåer i samhället och samverkan mellan olika parter behövs, att landstingen bör utveckla effektiva samverkansformermellan den egna verksamhelens olika fäll, andra professionella vårdgivare,myndigheter och olika frivilligorganisationer. fl//utbildningsmyndigheter och landsting m.fl. bör beaklabehovel av utbildning i fråga om hälsoupplysning. att utformning, genomförande och ulvärdering av hälsoupplysningrörande cancerrisker måste angripas tvärvetenskapligt och atl socialstyrelsenbör ta initiativ till en övergripande diskussion i dessa frågor, att samhället genom sina ansvariga organ bör få rält att iökad utsträckning genom s.k. myndighetsmeddelanden ulnyttja TV-radio förhälsoupplysning samt all del är önskvärl att massmedia genom egen programverksamheti ökad utsträckning medverkar med hälsoinformation. Under rubriken ålgärder inom vissa riskområdenlar cancerkommitlén i kap. 10 upp fem sådana områden lill närmare diskussion. Avsnin 10.1 rör lobaksbruk och lobaksvaror. Meduigångspunkt från bl.a. redovisning och slutsatser i tidigare kapitel omtobaksbrukels betydelse för cancerincidensen och hur riskerna med expositionför tobaksrök i miljön f.n. bör bedömas, behandlar cancerkommitténmöjlighelerna alt kraftigt nedbringa lobaksbruket, särskilt rökningen.Nuvarande formella möjligheter lill produktkontroll granskas också. Hureffekterna av vidtagna ålgärder bör följas behandlas hell kort. I detlasammanhang erinras även om atl man Prop.1984/85:181 113 saknar uppgifter avseende svenska förhållanden omexposition för carcinogena ämnen i miljön, härrörande från tobaksrökning. att tobaksrökning är den största säkerställda, enskildaorsaken lill cancer i vårt land. där ungefär vart 6:e cancerfall ellerca 5 500 fall har tobaksrökning som orsak och att rökare dessutom uppvisar högöverdödlighet även i vissa andra sjukdomar, fl//rökarens risker är så stora, att import ochförsäljning av tobaksvaror inom landet inte skulle vara lillålen, om man endastsåg till rent medicinska aspekter, att även exposition för tobaksrök i miljön, s.k. passivrökning, innebär en viss cancerrisk; den individuella risken varierarnaluriigtvis med exponeringsförhållandena och torde i regel vara låg, men detkan inte uteslutas att den i exlrema fall är pålaglig som i lokaler där mängapersoner röker , att det under alla omsländigheter rör sig om etl stortantal passivt exponerade personer, där särskilt vissa grupper, t.ex. barn, harbegränsade möjligheter atl genom egna ålgärder undvika exposition, att ett mål bör vara att ingen mot sin vilja skallexponeras för tobaksrök i miljön. För bedömning av effekten av åtgärder mot tobaksrökningkan fastställas att utvecklingen speciellt av lungcancerincidensen visaren direkt överensstämmelse med utvecklingen av rökvanorna; särskilt ökarlungcancerrisken om man börjar röka tidigt i livet, att lungcancerincidensen bland män i är hög ochfortfarande ligger nära fyra gånger över kvinnornas, säkerligen till följd avtidigare skillnader i rökvanor, att rökningen tilltagit kraftigt bland kvinnor och atllungcancerincidensen följaktligen stiger och kan förväntas fortsätta att ökaavsevärl, om rökvanemönstret inte ändras, att risken för t.ex. lungcancer sjunker väsenlligl redaninom om man slutar att röka; detla gäller även för den som röktmycket . Då del gäller konkreta åtgärder anför cancerkommitténbl.a. följande synpunkter och förslag, nämligen att flera utredningar under senare är redan har utpekattobaksrökningens hälsorisker men atl de åtgärder som därefter vidtagits varitotillräckliga, varför fortsatta, kraftfulla ansträngningar måste göras särskiltmed inrikining pä att lobakskonsumtionen drastiskt begränsas, att därvid hälsoupplysning och andra åtgärder, som kanstimulera och hjälpa människor till att sluta röka, bör intensifieras, att det är särskilt viktigt med åtgärder för att motverkaatt människor 8 1984/85. 1984/85:181 114 börjar röka och alt - utöver pågående aktiviteter - merresurser måsle avsällas för speciella insalser syftande lill all hindrarökdebul hos barn och ungdom; sådana nya insalser bör sä långt möjliglkoordineras i ell särskilt program, vilkel bör ges status av en nationellangelägenhet, fl//priset på lobaksvaror bör användas ikonsumtionsdämpande syfte, varivid prisutvecklingen i varje fall inle börunderstiga utvecklingen av konsumentprisindex; samma beskallningspolilik böranvändas för samtliga rökvaror, att möjligheter till produktkontroll molsvarande dem somgäller för andra biologiskl aktiva, kemiska ämnen bör föreligga för samtligalobaksvaror; konlrollen bör finansiseras genom avgifter från tillverkare ochimportörer, att utvecklingen av rökvanorna kontinuerligt bör följas avvederbörande myndighel och all sådana hälsoförändringar, som kan relaleras tilllobaksbruket. särskilt bör följas genom epidemiologisk bevakning. Avsnni 10.2 rör kosl- och kostvanor. Här konstaleras atlmal och dryck (vid sidan av inandningsluflen) ulgör den slörsla"exponeringsmöjlighelen" för miljöfaktorer generelll sell. samlidigtsom näringsämnes- och vätskeinlag är livsnödvändigt. Utöver frågor om eventuella cancerrisker från kemiskaämnen som föroreningar bl.a. genom mikroorganismer eller tillsatser i livsmedelhar forskningen alltmer kommit att inriklas på betydelsen av kostens sammansättning(födokomponenter som bidrar lill eller kanske motverkar uppkomst av cancer),med andra ord våra kostvanor. Cancerkommillén tar hår bl.a. upp enskildakostkomponeniers tänkbara betydelse (även cancerrisker med alkoholbruk berörs),den lagsladgade riskkonlrollens (jfr kap. 11) avgränsningar och del ceniralamyndighetsansvaret för hälsoupplysning och annan informalion till allmänheten,möjlighelen atl ge kostrekommendationer med avseende pä cancerprevention ochvilka medel som slår lill buds för att förändra människors koslvanor. Tänkbaraeffekler av kostomläggningar diskuieras särskilt. attepidemiologiska och experimentella undersökningsresultat sammantagnaöveriygande visar all koslen har stor betydelse i fråga om den totalacancerincidensen men alt detaljkunskapen ännu ej medger en noggrannkvantifiering, fl//en inlensifierad forskning inom della område bör komma lillstånd också i vårt land, fl// de försikliga slutsatser, som nukan dras belräffande enskilda komponenters betydelse för cancer och som kanöversättas lill kostrekommendaiioner, ligger väl i linje med huvudinriktningenför befintliga svenska råd från kostexperter och för livsmedelsverketsnäringsrekom-mendalioner; dessa förutsätts la hänsyn lill såvälnäringsfysiologiska behov som möjlighelen all genom koslvalel främja hälsa ochmotverka Prop.1984/85:181 115 koslrelaterade sjukdomar (andra än cancer). atl en sänkning av det toiala feltintaget f.n. framstårsom mest angelägen, varvid en trolig, gynnsam effekt på incidensen avålminslone vissa cancersjukdomar kan läggas lill övriga förvänlade posiiivaeffekler, inle minst i fråga om hjärt-kärlsjukdomar. fl//det långsikliga målel för samhållets åtgärder bör varaatl den lolala fellkonsumtionen i landel successivi nedbringas lillgenomsnillligl av energiintaget, varvid ell första delmål under delnärmaste decenniet kan vara en minskning till frän nuvarande , rt// planering av kosler med hänsyn lill berörda personersbehov enligt nu gällande svenska näringsrekommendationer i regel bör gå iriklning mol det lägre värdet i däri angivel inlervall för totalt fettiniag(av energibehovet); särskilt bör personer med ett extremt höglfetiintag sänka detsamma. all kosten i övrigt i enlighet mednäringsrekommendationerna bör vara varierad och alt belydelsen av frukt ochgrönsaker samt fullkornsprodukter här särskilt bör framhållas. fl//hälsoupplysning och annan särskilt riktad informalionbör vara den primära meloden i syfte atl främja en. på vetenskapens nuvarandeståndpunkt så näringsriklig kosl som möjligl i hem och storhushåll(skolbespisningar, personalreslauranger m.m.), men all även frägor somproduktutbud, prissällning m.m. bör beaktas, all effeklen av vidtagna ålgärder bör studeras i syfte attsöka belysa hur ändrade koslvanor inverkar på människors hälsa, däribland ivilken mån incidensen av olika cancersjukdomar förändras m.m. Avsnitt 10.3 behandlar allmänna luftföroreningar. Mångafaklorer inverkar på luftkvaliteten på en orl. såväl ulsläpp från irafik,uppvärmning av bosläder och annan energiproduktion som induslriella processer,avfallsförbränning m.m. har här framför alll diskuterat detdominerande problemet i lälorter, nämligen biltrafiken (där föroreningarna docki regel ej kan skiljas från l.ex. Inandningsluften i tälortsmiljön innehåller elt stortantal olika föroreningar, i regel i myckel låga koncentrationer.Cancerkommillén har gjort vissa bedömningar av cancerriskernas omfallning. Iövrigt har kommiltén främsl tagit upp bilavgaskommilténs lidigare lagda förslaglill ålgärder för att minska avgasutsläpp och immissioner från biltrafiken.Cancerkommittén framför bl.a. fl//antalet cancerfall som beror på allmännaluftföroreningar (i tätort) enligt rimliga anlaganden bör ligga i inlervallelelt hundratal lill ell tusental fall. an bilavgaskommiltén angett flera kändaeller befarade negativa hälso-och miljöeffekter från trafikavgaser som grundför sina förslag om immissionsbegränsningar. 1984/85:181 116 fl// cancerkommitlén i princip tillstyrktbilavgaskommilténs förslag (betänkandet Bilar och renare luft, SOU 1983:27,med senare skärpning i skrivelse till regeringen ) under hänvisningtill dess samlade motivering, atl preventiva åtgärder mot allmänna luftföroreningar,särskilt från biltrafiken, bör vidias där så är lekniskl och ekonomiskt möjliglockså med särskild hänsyn till den ofrivilliga exponeringen och till cancerrisker, fl//bl.a. krav på en effekiiv katalytisk avgasrening påpersonbilar (bensindrivna) bör införas snarasl möjligl och att blyfri bensinbör bli lillgänglig och användas där det är tekniskt möjligt, fl//fortsatt forskning är angelägen bl.a. om olikaavgaskomponenters mulagena/carcinogena effekter och atl ökad uppmärksamhet börägnas dieseldriftens roll för hälsorisker och dieselleknikens ulveckling isyfte atl minska utsläppen. I avsnill 10.4 tar cancerkommitlén upp frågan omcancerrisker förknippade med sönderfallsprodukter av den radioakliva gasenradon i bostäder. Radon är etl naturiigl förekommande grundämne, som kankontaminera inomhusluften via olämpligl byggnadsmaterial och genom läckage in ibostäder frän marken. En väsenllig fräga är bedömningen av cancerriskenssloriek. Kommittén tar också upp radonutredningens tidigare lagda förslag lillåtgärder för atl minska exposiiionsmöjligheterna för radon i såvälnytillkommande som befinllig bebyggelse. fl//det först bör erinras om strålskyddsmyndighelens (SSI)uppskattning atl nuvarande radondolterhalter i svenska bosläder iframtiden kan orsaka ca 1 100 fall av lungcancer per är, med vissosäkerhet som ger inlervallel ca 300- 3 000 fall, att del vetenskapliga underiagel för riskuppskallning ännuså länge är mycket bristfälligt, all cancerkommittén genom egnaöverväganden kommit till att en siffra runt den nedre gränsen i SSLs riskintervall ter sig mestsannolik, fl//del enda sättet att söka klara ut omfaltningen av dettapotentiellt allvarliga hälsoproblem är genom en väl genomförd radonepidemiologiskundersökning direkt avseende specifikt svenska förhållanden, att en sådanundersökning anlagligen behöver bli mycket omfallande och kräva av 4- 7är saml att undersökningen bör läggas upp som etl tvärvetenskapligt,sammanhållet projekl med formell anknytning till något lämpligt organ såsomslatens miljömedicinska laboralorium, fl//under alla omsländigheterradonutredningens förslag i betänkandet Radon i bostäder (SOU 1983:6) nu börgenomföras som en minimiåtgärd; därutöver bör ytterligare möjligheter prövasatl underlätta för husägare som så önskar alt sänka radondollerhalien under denav radonutredningen föreslagna åigärdsnivån. 1984/85:181 117 Utöver diskussionen om allmänna luftföroreningar särskilti lälorl (avsnill 10.3) tar cancerkommittén i avsnitt 10.5 översiktligt uppfrågan om luftföroreningar i inomhusmiljön som generell företeelse. Häri ingårsålunda bl.a tobaksrök med möjligheter till s.k. passiv rökning (jfr avsnitt10.1) och bostadsradon (jfr avsnitt 10.4) men även förekomsten av sammaallmänna luftföroreningar som i utomhusluften. Ämnen från byggmaterial ochämnen bildade ur mikroorganismer eller vid matlagning kan påverka inomhusluftenskvalitet. Expositioneri yrkeslivet, betingade av processer eller produkthanlering i arbetsmiljön,behandlas i andra sammanhang i betänkandet. Cancerkommitlén framhåller bl.a.fl//vissa cancerrisker, delvis behandlade ur andra infallsvinklar i del föregående, kan förknippas med luftföroreningar iinomhusmiljön, fl// förekomst och halt av olika luftföroreningar inomhus tillviss del är beroende av tekniska lösningar i fräga om exempelvis byggmaterialoch ventilation, och atl samlade insalser i form av ell program med inriktningpä bl.a. cancerrisker i inomhusmiljön, särskilt boendemiljön, därför börkomplettera forskning och kontrollåtgärder inriklade på specifika agentier, atthittills tagna initiativ och pågående verksamheter med detta syfte alltfort bör stödjas och alt mot bakgrund av sitt övergripandeansvar för hälsofrågor bör söka ytterligare samordna insaiserna i samråd medbl.a. statens miljömedicinska laboralorium och statens råd förbyggnadsforskning, fl// del dessutom inte bara från vetenskaplig utan även frånadministrativ synpunkt är angelägel med samlade grepp på luftföroreningar somföreteelse; bl.a. bör i förekommande fall riktlinjer (hygieniska gränsvärden)för föroreningar i utomhusmiljön beakta möjliga koncentrationer inomhus, attgränsvärden för agentier i offentliga miljöer eller andra gemensamhetslokaleroch i boendemiljön i vissa fall kan komplettera andra älgärder i syfte attminska hälsorisker. I kap. 11 behandlas den lagstadgade riskkontrollen medvissa synpunkler och förslag, som kompletterar strategin för cancerpreventionenligt kap. 7. Någon ingående analys av den lagstiftning, som är relevantför motverkande av cancerrisker, har inte eftersträvats. Delar av denna ärocksä f.n. föremål för översyn genom bl.a. kemikommissionen. De viktigasteförfattningsområdena refereras kortfattat, varav framgår att vissagrundläggande principer är desamma, trots att det rör sig om lagar tillkomnavid olika tidpunkter och för delvis myckel olika riskförhållanden. Mer än enlag kan bli Prop.1984/85:181 118 tillämplig på specifika riskfaktorer beroende på derasförekomst. 1 kapitlet diskuteras några frågor, som avser delsunderlag för riskuppskattningar, särskilt vad gäller kemiska agentier, delsriskvärdering och direkla kontrollåtgärder. Härav dras även vissa slutsatserrörande myndig-hetsorganisalionen m.m. fl//den medicinska/naturvetenskapliga analysen avcancerrisker för människa vid exponering för visst ämne eller vidblandexposilioner i regel är vansklig och förutsätter kvalificeradevetenskapliga bedömningar av alla lillgängliga uppgifter om ageniiernasegenskaper och effekter, all samma eller likarlade vetenskapliga dala bör bedömaspå samma sätl av olika myndigheter i den svenska riskkonlrollen. bör ha gemensamma kriterier för bedömning av ämnen som i lagstiftningensmening bör anses som carcinogener, fl//priorilering av underlag för riskuppskallningar börske med inriktning på expositionsanalys för redan kända eller på goda grundermisstänkta carcinogena agentier (inkl. produkter, hanleringssäll, processer,emissioner eller immissioner) snarare än omfallande ålgärder för all få framnya dala om andra agentiers egenskaper och effekter, att viss resursprioritering därutöver bör ske förriskidenlifiering i situationer där expositionen i individuella fall kan antasvara hög och/eller där ett slorl antal personer exponeras, att myndighelernas överblick över exponeringssitualionenför kemiska agentier delvis är otillräcklig och all tillgången tillexponeringsdala generelll sell bör förbättras, att frågan om testresurser för bedömning av cancerriskerär intimt förknippad med den allmänna uppbyggnaden av toxikologisk kompetensoch toxikologiska forsknings- och undersökningsresurser i landel, att beslut i riskkontrollen hos myndighet i större utsträckningän f.n. bör vara dokumenterade på ell läll tillgängligt säll medsammanfattningar av riskuppskallningar, kostnads-nyttoanalyser och andra förbeslulen väsenlliga uppgifier, att resultaten av vidtagna åtgärder bör klarläggas genomsärskilda insatser i samband med tillsyn eller på annat sätt; en löpandelillsyn av tillräcklig omfattning över efterlevnaden av gällande beslämmelserär därulöver av slor betydelse - även för den enskildes tillit till densamhälleliga konlrollapparaten, all internationellt samarbete i syfte alt underlälta denlagsladgade riskkonlrollen är väsenlligl såväl dä del gäller forsknings- ochutredningsarbete inkl. genomförande av tester som formulering av policy och, iförekommande fall, vidtagande av administraliva ålgärder. Prop.1984/85:181 119 art samarbetet mom landel mellan i första hand ceniralakontroll- och lillsynsruyndigheter behöver uividgas och att del börinstiiuiionaliseras särskilt vad gäller den medicinska/naturvetenskapligariskanalysen; härvid får förutsättas all även exlerna vetenskapliga experter -tillfälligt eller för längre perioder - knyls till samarbetsgrupper e.d. I kap. 12 lar cancerkommittén upp speciellt informationensroll för samspel och förtroende i riskkonlrollen. Öppenhet och sekreless förinformationen diskuteras liksom möjligheter till utfrågningar("hearings"') m. m. Inforrnationsutbudet vad gäller vetenskapliginformation och informationsöverföringen berörs liksom informationens kvalitetoch lendenser all förringa forskningens betydelse. att förtroendet inle minst hos allmänheten för denlagsladgade riskkontrollen är starkt beroende av tillgången till information,att det av detla skäl och för den fria forskningen är angeläget allvetenskaplig och annan informalion hos myndighel och som är av betydelse förbedömningen av eventuella hälsorisker i princip är obegränsai tillgänglig;någon direkl ändring i gällande sekretesslagstiftning föreläs ej men bl.a. börman verka för internationellt samförstånd om ökad öppenhet belräffande sådaninformation, att det stora ulbudel av data om risker, riskfaktorer ochmöjligheter att motverka risker finns i den internationella vetenskapligalitteraturen men att informationsöverföringen särskilt för lekmannen ej sällanvållar svårigheter, att- förutom informationsservice som ges vid vissavetenskapliga bibliotek efter förfrågan - myndigheter inom riskkontrollen ochinte minst massmedia har en viklig roll beträffande den aktivainformationsspridningen, att frågan rörande informationens kvalitet särskiltmåste beaklas och att därvid bl.a. behovel av journalister i massmedia medgrundkunskaper inom del medicinska/naturvetenskapliga områdel måste betonas, varvid utbildningsmöjligheterna bör förbättras. I kap. 13 behandlas hälsoundersökningar genom vilka mansöker efter cancer eller förstadier lill cancer. Mol bakgrund aven raduppslällda kriterier och kravspecifikationer för bedömning av vilka sjukdomarsom lämpar sig för diagnostik genom masshälsoundersökningar väljer kommilténall mer detaljerat diskulera fyra sjukdomar, nämligen livmoderhals-, bröst-,tarm-och lungcancer. Kommittén belyser härvid var och en av dessa sjukdomar för 1984/85:181 120 sig samt den information som finns tillgänglig förbedömning av förutsättningar för uppsökande hälsokontroller och deras värde. tar i detta sammanhang upp problematik somär förenad med diagnos genom masshälsoundersökningar - bl.a. genom frågor avföljande slag: Hur mänga personer måste behandlas och oroas i onödan genomhälsokontrollen? Medför hälsokontrollen att behandlingen kan göras skonsammareför många? Kan dödligheten reduceras i den aktuella cancersjukdomen? Stårkostnaden i rimlig proportion till vinsten? Kommittén behandlar även de psykosociala aspekterna avmasshälsoundersökningar. konstaterar beträffande masshälsoundersökningar avseende cancer följande: att problematiken vidmasshälsoundersökningar i regel är komplicerad bl.a. beroende pä alt del spontanaförloppet för de förstadier till cancer eller fall av myckel tidig cancer somofta påträffas är ofullständigt känl, fl/t retrospektiv utvärdering av enhälsokontrolls effekter ofta är förenad med betydande svårighet och osäkerhetvarför en prospektiv, väl kontrollerad försöksverksamhet i regel är attföredra, att samhället har ett ansvar för att en hälsokontrollmetod utvärderasgenom en adekvat försöksverksamhet innan metoden accepleras för en allmän,uppsökande hälsokontroll, fl// f.n. endast tre former avmasshälsoundersökningar avseende cancer är akluella i nämligengynekologisk hälsokontroll (livmoderhalscancer), mammografisk hälsokontroll(bröstcancer) samt hälsokontroll som avser påvisande av blod i avföringen(tarmcancer), att förbättrad diagnostik av symiomgivande cancer f.n. torde haväsentligt slörre betydelse för att reducera cancersjukdomarnas verkningar änuppsökande hälsoundersökningar. att den uppsökande gynekologiska hälsokontrollen isjukvårdshuvudmännens regi fortsätter och från nuvarande omfattning() utökas till att omfatta medprovtagning , liksom f.n., att dataadministrativa program införes, regionvis ellerlänsvis, för registrering av alla vaginalcytologiska prov med avsikt attbättre samordna den organiserade uppsökande hälsokontrollen och övriggynekologisk hälsokontroll, fl//etl säkrare underlag framtages för bedömning av bl.a.frågor rörande adekvat omfattning av och lämpliga undersökningsintervall förden uppsökande gynekologiska hälsokontrollen dels genom inlensivbear-betning avdet statistiska material beträffande gynekologisk hälsokontroll som samlats ianslutning till cancerregister och i vissa enskilda landsting,dels genom studium av den sjukvårdsverksam- Prop.1984/85:181 121 het som genererats av hälsokonlrollen, a//försöksverksamhel med uppsökande mammografiskhälsokontroll i kommun samt och låns landstingfortlöpande uivärderas statisliskt-medicinskt och alt. så snarl tillräckligtunderlag föreligger, ställning tas lill en allmän uppsökande hälsokontroll, all mammografi i rent hälsokonlrollsyfte bör undvikas hoskvinnor . att såväl en pågående siudie i somliknande ulländska studier avseende lidigdiagnostik av larmiumörer genompåvisande av blod i avföringen (Hemocculilest) noggranl bör följas ochevenluellt läggas lill grund för en utvidgad kontrollerad försöksverksamhel meduppsökande hälsokontroll, all de psykosociala aspekterna av masshälsoundersökningaravseende cancer studeras i större utsträckning ån hillills. a//föreslagna sludier och utvärderingar samordnas avsocialstyrelsen. I kap. 14 behandlas cancervårdens organisalion i Sverige.Redovisningen utgår från en sammanfattning av socialslyrelsens råd ochanvisningar beträffande planering av onkologisk sjukvård, vari bl.a.anges principer för resurs- och kompetensfördelning mellan olikasjukvårdsnivåer. Mot denna bakgrund berskrivs sedan den onkologiska vårdensutveckling i efler 1974.