prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — kan förelägga sökanden alt lägga fram en särskildtäktplan samt en ulredning som belyser behovet av takten. kan itillståndet föreskriva sådana villkor att förelagets menliga inverkan pånaturmiljön begränsas eller motverkas. Som regel skall den som har fåtttillståndet ställa säkerhet för att sådana åtgärder vidtas. Beslut itäklärenden får överklagas till regeringen. har besvärsrätl isådana ärenden. 2.3Alhnänt om en ny lagstiftning 1förarbetena till minerallagen framhölls som tidigare nämnts bl.a. altsamhället, genom alt utvinningen av torv för energiändamål görs beroende avkoncession, kan se till att verksamheten endast tillåts på platser där den görminst skada och bedrivs av företag som har erforderliga tekniska och ekonomiskaresurser. Vidare kan koncessionsområdena ges en omfattning som skaparmöjligheter till en rationell och ekonomiskt bärkraftig lorvförädlingsverksamhel.Koncessionssystemet medger dessutom att man kan meddela sådana föreskrifter sombehövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt. Genom tillsyn ochmöjlighet att återkalla koncessioner kan myndigheterna kontrollera attkoncessionerna utnyttjas effekUvt. Minerallagenträdde i krafl . Under de försia åren efter ikraftträdandetvar intresset för bearbetning av torv för energiutvinning litet. Läget haremellertid ändrats . Höslen 1983 fanns lotalt omkring 250undersökningskoncessioner och ca 125 bearbetningskoncessioner, de sistnämndaomfattande ca 40000 ha. Genomden nämnda utvecklingen har åtskilliga erfarenheter vunnits vad beträffarsystemet med koncession för utvinning av torv för energiändamål.Minerallagskommittén har som en deluppgift haft i uppdrag att se över reglernaför torvutvinning. Kommittén har därvid - med hänsyn till att torv i flerahänseenden skiljer sig från övrig enhgt minerallagen - hafl att övervägaen särskild reglering av torvutvinning. Därvid har kommittén haft att särskiltbeakta bl.a. att samhällets och speciellt kommunernas inflytande i samband medprövningen. Vidare har kommittén i fråga om torv haft till uppgift att utredaen förenkling av prövningsförfarandet samt att överväga möjligheterna ochfördelama med ett system där frågor om anvisande av mark avgörs avfastighetsdomstol. Kommitténhar, som nämnts, avlämnat betänkandet (Ds 1 1984:14) Lagstiftning omtorv för energianvändning. I belänkandet föreslås i enlighet med direktivenatt koncessionsreglerna för torv bryts ut från 1984/85:120 325 minerallagstiftningenoch atl reglerna förs in i en ny lag. Enligt förslaget benämns den nya lagenLag om vissa torvfyndigheter. Närdet gäller principerna för en reform på del aktuella området har kommitténövervägt tre olika huvudalternativ. Enligtdet första alternativet bibehålls kravet på koncession men förfarandetförenklas bl.a. genom alt antalet behövliga tillstånd skärs ned. Kommunernasinflytande stärks genom rätt till förtur vid konkurrens med annan sökande ellerpå annal liknande sätt. Enligtdet andra alternativet krävs för utvinning av torv inte annal tillstånd än somsvarar mot det nuvarande täkttillslåndd. Kommunerna får efter mönster avbestämmelserna om kronoandel i gmvlagen rält till en högst 50-procentig andel itäklrörelsen mot erläggande av motsvarande andel i tidigare uppkomna kostnaderoch med de skyldigheter som svarar mol andelen. Enligtdet tredje alternativet ersätts undersökningskoncession med ett tillståndmotsvarande beslut som avses i 15 § minerallagen. Bearbetningskoncession krävsbara om annan än markägaren eller hans rättsinnehavare vill bedrivaverksamheten men med möjlighet för att förordna att ävenmarkägaren skall söka koncession bl. a. om kommunen begär det eller omsärskilda skäl föreligger. Bestämmelserna om täkttillstånd bibehållsoförändrade med della alternativ. Kommitténavvisar såväl det andra som det tredje aUernativd. Detandra altemalivel avvisas främsl på den gmnden att det inte medger en allsidigprövning med hänsyn till de allmänna och enskilda inlressen som berörs avfrågan. Ett system med andel i täklrörelsen för kommunen Ullgodoser inte hellerenligt kommittén kommunens primära intresse, nämligen att få det bränsle somden har planeral att använda för sin energiförsörjning. Beträffandedet tredje alternativet framhåller kommittén i huvudsak att den särskildaprövningen bhr beroende av beslut av efter framställning avkommunen, vilket är ägnat att skapa oklarhet. Däremotkommer enligt kommiltén det första alternativet att uppfylla de uppställdakraven på en reglering. Det innebär enligt kommittén förenklingar och en ökadmöjlighet att göra en allsidig prövning som kommunernas ställningstärks. Remissinstansernaanser överlag alt koncessionsprövningen bör behållas i fråga om torv. Tillremissinstansemas inställning till föreslagna förändringar i systemetåterkommer jag i det följande. Enligtmin mening bör koncessionsprövningen för torvutvinning för energiändamålbehållas. I det hänseendet ansluter jag mig således till kommitténs bedömning.Jag ansluter mig också till kommitténs uppfattning att det är både önskvärtoch möjligt att genomföra förenklingar i det nuvarande systemet. Jag är dockinle beredd att förorda lika långtgående förändringar som kommittén föreslagit. 1984/85:120 326 Ihuvudsak innebär milt förslag i det följande alt den nuvarande ordningen medsåväl undersökningskoncession som bearbetningskoncession behålls. Mitt förslaginnebär vidare atl det nuvarande systemet med en särskild koncessionsprövningoch en särskild prövning enligt naturvårdslagen sammanförs till ett förfarandesom handhas av . En viss samordning av koncessionsprövningen ochprövningen enligt vattenlagen genomförs också. Mitt förslag innebär vidare attden särskilda markanvisningen inför bergmästaren överförs till länsstyrelsen.Ersättningsfrågorna kommer enligt förslaget att läggas på fastighetsdomstolen. Närdet gäller frågan om kommunemas ställning har, som jag har nämnt, kommhténföreslagit en rätt till förtur till koncession när en kommun sökerkoncession i konkurrens med andra. För min del är jag inle beredd att förorda dettaförslag. Den nuvarande ordningen där den i varje enskilt fall mest lämpadeskall Ulldelas koncessionen behålls alltså enligt mitt förslag. Jaganser vidare i likhet med kommittén att de nya reglerna om koncession förutvinning av torv för energiändamål bör brytas ut ur minerallagen och tas in ien ny lag, vars benämning bör vara lag om vissa torvfyndigheter. Idet följande kommer jag att redovisa huvudfrågorna i den nya lagen. Jag tardärvid upp kommitténs olika förslag samt de invändningar och synpunkter somkommit fram under remissbehandlingen och redovisar också de sakliga avvikelsersom görs i förhållande till kommitténs förslag. Detaljfrågorna behandlas ispecialmoUveringen. Minframställning beträffande huvudfrågorna disponeras enligt följande. 2.5 Sammanförande avbearbetningskoncession och täkttillstånd 2.6 Ianspråktagande av mark 2.7 Prövning av ersättningsfrågorna 2.9 Frågan om kommunalt företräde 2.10 S.k. fredade områden Mittförslag: I huvudsaklig överensstämmelse med vad som gäller enligt minerallagenföreslås följande; Denna medför ensamrätt till undersökningsarbete och kan förenas medrätt eller företrädesrätt till bearbetningskoncession om fyndigheten ärbrytvärd. Tillstånd kan meddelas tillförberedande undersökning. Prop.1984/85:120 327 Kommitténsförslag: Kommittén föreslår att reglema om undersökningskoncession iminerallagen inte får någon motsvarighet i den nya lagen. Reglerna om förberedandeundersökning behålls. Remissinstanserna:Flera remissinstanser tillstyrker kommitténs förslag eller lämnar del utanerinringar. Remissinstanser representerande bl.a. torvutvinningsföretag samtSGU vill emellertid behålla möjligheten till undersökningskoncession eftersomden ger ensamrätt till undersökningen och kan förenas med företräde tillbearbetning. Detta, framhåller man bl.a.. är av stor betydelse för benägenhelenatl inleda undersökningar. Några remissinstanser framhåller vidare att förfarandetvid ansökan om undersökningskoncession ger möjlighel till hänsynstagande tillmotstående intressen redan på ett tidigt stadium. Skälenför mitt förslag: Mitt förslag skiljer sig från kommitténs i fråga om rätt Ullundersökning. Jag föreslår till skillnad från kommittén att den möjlighet attbevilja undersökningskoncession som finns f. n. skall behållas. Kommitténansåg inte detta nödvändigt med hänsyn till att de undersökningar på markensom kommer i fråga när det gäller torv är föga genomgripande, att några andramotstående intressen än markägarens i regel inte berörs samt alt kostnadernaför undersökningen vanligen är blygsamma. Detär enligt min mening uppenbart att kommitténs förslag är ägnat att medföra ettväsentligt förenklat prövningsförfarande i många fall. Det är emellertid ocksåsynnerligen angeläget atl bestämmelsernas utformning tillgodoser intresset avatt stimulera undersökning och utvinning av torvfyndigheter där detta ärlämpligt. Reglernaom undersökningskoncession i minerallagen ger innehavaren av en sådankoncession ensamrätt till undersökning. Undersökningskoncession kan förenasmed en rätt atl få bearbetningskoncession om fyndigheten är brytvärd. En sådanrätt beviljas sällan, men koncessionshavaren tillerkänns i allmännhet rättenUll företräde till bearbetningskoncession om sådan koncession blir aktuell. De nuvarande reglerna omundersökningskoncession när det gäller ensamrätt och möjlighet tillföreträdesrätt, om bearbetningskoncession beviljas, och den därtill koppladeprövningen av sökandens lämplighet från allmän synpunkt innebär att sökanden itillräcklig utsträckning på förhand kan skapa sig en uppfattning omfömtsättningarna att få bearbetningskoncession. Detta minskar riskema i frågaom den investering som undersökningen innebär och är ägnat att underlätta enlångsiktig planering i verksamheten. Jag vill framhålla att SGU i siltremissyttrande beräknat kostnaderna fram bearbetning till ca 5000 kronorper ha, en i sammanhanget inte oväsentlig kostnad. Ett slopande av de nämndareglerna om 1984/85:120 328 undersökningskoncessionskulle enligt min mening få synnerligen negaliva konsekvenser för benägenhetenatl engagera sig i torvutvinning. Sammanfattningsvishar jag kommil till slutsatsen att fördelarna med kommitléns förslag i dettahänseende inte uppväger nackdelama. Jagförordar således atl de nuvarande reglerna om undersökningskoncession ihuvudsak behålls i den nya lagen. Också bestämmelserna om förberedandeundersökning bör i huvudsak behållas. 2.5Sammanförande av bearbetningskoncession och täkttillstånd Mittförslag: Kravet på särskilt täkttillstånd enligt 18 § nalurvårdslagen upphävs ifråga om läkt för vilka bearbetningskoncession meddelals enligt den nya lagenom vissa torvfyndigheter. Kommitténsförslag: Överensstämmer med milt förslag. Remissinstanserna:Så gott som samlliga remissinstanser tillstyrker kommitténs förslag ellerlämnar det utan erinran. bl.a. ochplanverket, vill behålla den nuvarande prövningen enligt naturvårdslagen. Skälenför mitt förslag: Bearbetning av torv för att ulvinna energi prövas f. n. bådeenligt minerallagen (bearbetningskoncession) och enligt naturvårdslagen(täkttillstånd). Bearbetningskoncessionenhgt minerallagen innebär att innehavaren har rätt att inom koncessionsområdetundersöka, bearbeta och tillgodogöra sig torv för energiändamål. Bearbetningfår dock inte påbörjas förrän mark har anvisats för ändamålet. Koncession kanförenas med villkor för att skydda allmänna intressen eller enskild rätt ellersom behövs för att främja etl från allmän synpunkt ändamålsenligt utforskandeoch tillvaratagande av torven. Koncessionsärenden prövas av . Enligt18 § naturvårdslagen krävs Ullstånd av för läkt av bl.a. torv.Tillståndsplikten gäller även för annan läkt än för energiändamål. Undantaggörs dock för markägarens husbehov. Prövningen är principiellt fristående frånkoncessionsprövningen. Detär enligt min mening uppenbart att ett enklare och smidigare förfarande skulleuppnås om prövningen av utvinningen av torv enligt koncessionsreglerna ochenligt naturvårdsreglema sammanförs till ett förfarande. Moten sådan sammanslagning har det anförts bl. a. att det skulle innebära attnaturvårds- och bevarandeintressena inte kommer att tillräckligt beaktas.Kommitténs förslag är emellertid inte i något avseende ägnat att försvaganatur- eller miljövårdens intressen och jag anser atl det bör genomföras. 1984/85:120 329 Föratt inga missförstånd skall råda vill jag myckel starkt betona atl mitt förslagendast har syftet alt förenkla förfarandet. Det är således inle avsikten att pånågot sätt förändra inställningen till uppkommande naturvårdsfrågor vidtillämpningen av den nya lagen. skall således precis somhittills ha skyldighet att tillvarata naturvårdsintressena. Utgångspunkten förnaturvårdsprövningen blir följaklligen liksom f. n. den allmänna målsättningenför naturvården, som bl.a. kommer till uttryck i den allmänna regeln i 1 §naturvårdslagen och lagens bestämmelser om skydd för naturmiljön, som vilar pågmndsatsen all varje exploaterande verksamhel skall undvika onödig skada. Motbakgmnd härav skall det även vara möjligl när del behövs atllångtgående föreskrifter utfärdas till skydd för naturmiljön. 1 skyddet förnaturmiljön ingår även bl.a. hänsynen lill yt- eller grundvattentillgångar ochhydrologiska förhållandena i övrigl. Liksom måste man således tahänsyn till detta vid bedömningen av behovet av föreskrifier. Jag vill i sammanhangetnämna att en regional vålmarksinventering har påbörjats för alt geunderiag för en bedömning av våtmarkernas betydelse och skyddsvärde iförhållande intressena för bl.a. torvtäkt och virkesproduktion. Dennainventering genomförs i samverkan mellan och berördalänsstyrelser. svarar för bl.a. planering, utbildning ochsamordning medan resp. länsstyrelse genomför inventeringen och sammanställerregionala redovisningar. Jagvill vidare i sammanhanget erinra om vad som anfördes dels i prop. 1981/82:220om ändring i naturvårdslagen s. 16-18 om behovsprövningen dels i prop. 1983/84:158 om vissa kolfrågor om vikten av att torvens innehåll av svavel och andraföroreningar beaktas redan vid brytningen. Jag vill avslutningsvistillägga att endast en begränsad del av de brylvärda tillgångarna behöver tasi anspråk . Detta innebär alt det finns godaförutsättningar för att vid exploatering välja sådana fyndigheter som medför minslamöjliga ingrepp i naturmiljön. Mittförslag: Den nuvarande obligatoriska markanvisningsförrältningen införbergmästaren, vid vilken också vissa ersättningsfrågor behandlas, ersätts medett system där bearbelning kan påböijas anlingen efter medgivande av markägareneller efter tillstånd av att få ta marken i anspråk förbearbetning. Ersättningsfrågor prövas av fastighetsdomstol (se avsnitt 2.7). Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. 1984/85:120 330 Remissinstanserna:Övervägande antalet remissinstanser ställer sig bakom kommitténs förslag. Deremissinstanser som avstyrker förslaget pekar bl. a. på att nuvarande ordningfungerar bra, atl kommitténs förslag skapar rättsosäkerhet för markägaren elleratl ej har resurser för ändamålet. Skälenför mitt förslag: Enligt nuvarande regler i minerallagen får innehavaren av enbearbetningskoncession inte påbörja bearbetningen förtån mark anvisats vid ensärskild förrättning hos bergmästaren. Inom koncessionsområdet skallkoncessionshavaren anvisas den mark han begär i den mån det inle är uppenbartatt den inte behövs för ändamålet. Utanför koncessionsområdet anvisas den marksom är nödvändig. Till förrättningen kallas alla markägare. Den anvisademarkens utsträckning mäts ut och markeras på marken. Vid förrättningen prövasockså frågor om ersättning till fastighetsägare och innehavare av särskildrätt. har framhållit bör bearbetning med stöd av en koncession få påbörjasom markägaren medger det. Några avgörande skäl finns inte mot en sådanförenklad ordning. Omcn sådan överenskommelse inte uppnås måste markfrågan prövas av myndighet. Detskulle givetvis innebära en mycket stor fördel om koncessionen och markfrågornaså långt möjligt kunde prövas i ett sammanhang. En förutsättning för detta äratt beslut om koncession och om ianspråktagande av mark för ändamålet prövas avsamma myndighel. Koncessionsfrågorna prövas f. n. av och jag harinte funnit skäl att föreslå någon annan ordning i den nya lagen. Fråganär då om del är lämpligt att låta pröva också markfrågorna. HuvudmoUvetför den nuvarande ordningen med en uppdelning av koncessionsprövningen ochmarkanvisningen på två organ, och bergmästaren, har varit att deti markanvisningsförrältningen enligt minerallagen också ingår att prövaersättningsfrågorna (jfr prop. 1974:146 s. 154). Kommittén har för sin delföreslagit att de aktuella ersättningsfrågorna behandlas särskilt. Jag delardenna uppfattning som jag återkommer i avsnitt 2.7. Jagkan i övrigl inte finna några bärande skäl mot den uppenbart raUo-nellaordningen att överföra prövningen av frågan om att ta mark i anspråk tilllänsstyrelsen. Jag delar kommitténs uppfattning att dd oftasl är lätt attidentifiera och kartera del för torvutvinningen behövliga markområdet och attdet inte är nödvändigt med hänsyn detta att särskilja koncessionsfrå-gomaoch markfrågorna. Jag kan heller inte se att en överföring av de senarefrågorna till skulle med fog kunna ge anledning till invändningarfrån rättssäkerhetssynpunkt. Jagförordar således den av kommittén föreslagna ordningen i den nya lagen. 1984/85:120 331 Mittförslag: Prövning av ersättningsfrågorna läggs på fastighelsdomslolen. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mill förslag. Remissinstanserna:Några remissinstanser anser atl frågan om ianspråktagande av mark ochersättningsfrågorna bör prövas i ett sammanhang antingen av bergmästaren ellerav . 1 övrigl tillstyrker remissinstanserna kommitténs förslageller lämnar det utan erinringar. Skälenför mitt förslag: Om undersökning enligt minerallagen föranleder skada ochintrång skall ersättning utgå. Vid tvist om ersättningen väcks talan vidfastighetsdomstol. Har tvisten inte hänskjutits till domstol eller skiljenämndnär markanvisningsförrättning hålls, skall ersättningsfrågan prövas vidförrättningen. Vidare är fastighetens ägare och innehavare av särskild rätttill fastigheten berättigade till intrångsersättning och ersättning för annanskada till följd av att mark tas i anspråk för bearbetning. Tvistiga frågor omersättning mellan exploatören och de ersättningsberättigade prövas vidmarkanvisningsförtättningen. Vid ersättningens bestämmande gällerexpropriationslagens bestämmelser i tillämpliga delar. Talan mot bergmästarensbeslut om ersättning förs hos fastighetsdomstol. Skälentill att prövningen av ersättningsfrågorna på sätt angetts har lagts påbergmästaren är uteslutande att denna myndighel har att pröva frågor om markensianspråktagande. Jag har tidigare föreslagit att enligt den nyalagen beslutar i frågor om rätt att ta mark i anspråk. Detta förslag innebäratt det inte längre finns skäl att ha kvar prövningen hos bergmästaren.Alternativen är då atl antingen överföra hela förfarandet inklusiveersättningsfrågorna till eller att avstå från den nuvarandeordningen med fyra instanser i ersättningsfrågan och göra fastighetsdomstolentill prövningsmyndighet i försia instans. Någramera ingripande förändringar föreslås, som jag kommer att behandla senare,inte i fråga om ersättningsgmnderna. De ersättningar som kan komma att ulgåblir av samma storleksordning som f. n. Enligt kommitténs undersökningaruppgår de vanligen per hektar. För en medelslortakt om ca överstiger således inte ersättningen 10000 kronor.Frivilliga överenskommelser är vanliga. Detanförda talar i och för sig för att införa den enkla och smidiga lösningen atllänsstyrelsen får bestämma i ersättningsfrågorna som man beslutar omianspråktagandel av mark. Mot detta talar emellertid, som kommittén anför,såväl praktiska som principiella skäl. Som nämnts är ersättningarna somregel låga. Detta hindrar emellertid inte atl Prop.1984/85:120 332 komplicerade ersättningsfrågor kan uppkomma. Länsstyrelsenprövar f. n. inle några ersättningstvisler av det aktuella slaget och antaletärenden kan inle antas bli så slort att del är lämpligl atl bygga upp särskildaresurser för ändamålet. Det skulle vidare vara något principielll nyll all påen traditionell förvaliningsmyndighei som länssiyrelsen lägga uppgiflen allavgöra tvister mellan enskilda. Jag vill dessutom erinra om vad som anfördes iprop. 1983/84: 100 bil. 15, nämligen all uppgifier som i första hand bör åvilalänsstyrelsen är sådana där regionala avvägningar aktualiseras. Andra uppgifterbör Ulldelas bara om mera rationella alternativ saknas. Jag föreslår därför all fastighetsdomstolen bhr förstainstans vid tvist i frägor om ersättning för skada och intrång. 2.8 Koncessionsskyldighet för markägare Mitt förslag: Markägaren jämställs med andra när detgäller skyldigheten atl söka koncession för bearbetning av torv för altutvinna energi. Tillstånd behövs dock inte för markägarens husbehovstäkt, sålänge koncession inte har beviljats någon annan. Kommitténs förslag: Överensslämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Kommitténs förslag har godtagits ellerinte särskilt kommenterats av övervägande antalet remissorgan. Ett fåtalremissinstanser avstyrker förslaget. Skälen för mitt förslag: Ett av motiven för att infogatorv för energiändamål i minerallagen var att koncessionssystemel ger möjlighettill en rimlig samhällsekonomisk avvägning mellan å ena sidan energipoliliskaintressen och å andra sidan motstående allmänna och enskilda intressen (jfravsnitt 2.2). Det betonades under förarbetena att koncessionssystemet vilade påuppfattningen att det bör ligga i samhällets hand att avgöra om, i vilkenutsträckning och under vilka villkor torv bör få användas för energiändamål istörre skala. Denna princip luckrades i någon mån upp i samband med 1982års ändringar i minerallagen varigenom markägaren i vissa fall undantogs frånskyldigheten att söka koncession. Även om en markägare i vissa fall intebehöver koncession enligt minerallagen måste han ha tillstånd till en torvtäktenligt 18 § naturvårdslagen om det inte är fråga om husbehovstäkt. De år 1982beslutade lättnaderna för fastighetsägaren motiverades med attkoncessionsplikten ansågs hindrande på tillkomsten av torvproduktion i mindreskala. Det omfattande och i Uden utdragna koncessionsförfarandet ansågsförhindra lokala projekt och medföra sådana kostnader atl systemet 1984/85:120 333 gynnadeintressenter med slor utredningskapacitd på bekostnad av lokala intressen. anfört har utvecklingen av prövningsförfarandet när det gäller torvmedfört atl den mesl ingående prövningen ofta görs vid prövningen enligtnaturvårdslagen. Delkan enligt min mening inle bli fråga om alt avskaffa naturvårdsprövningen närdet gäller markägarens rält atl bearbeta en lorvfyndighd. Jag har tidigareföreslagit atl koncessionsprövningen och nalurvårdsprövningen sammanförs tilletl förfarande när det gäller torv för energiändamål. har jagföreslagit en del andra förenklingar i detta förfarande. Del föreslagnaförfarandet bör enligt min mening inle bli mer kompliceral och tidsödande änvad som är fallet i ett normalt ärende om täkttillstånd enligtnaturvårdslagen. Del finns med hänsyn Ulldel anförda enligi min mening inle längre skäl atl förmoda att ettåterinförande av koncessionsskyldigheten för markägare kommer att förhindraeller försvåra lokala projekt på torvutvinningens område. Jag förordar därföratt också markägaren blir skyldig att söka koncession. Dock bör så länge intenågon annan har koncession brytning av torv för markägarens egel husbehov fåske utan koncession. 2.9Frågan om kommunalt företräde Mittförslag: Den nuvarande ordningen, där kommunerna jämställs med andra sökande,behålls. Kommitténsförslag: Om en av flera sökande i etl koncessionsärende är en kommun och görden sannolikl att den behöver torven för energiproduk-Uon ges kommunenföreträde. Är flera av de sökande kommuner och är en av dem den kommun inomvilken marken är belägen har den kommunen företräde.