prop · G803108 · 1984-12-31 00:00:00 — Såvitt nu kan bedömas bör lagen kunna träda i kraft den . i Jagansluler mig till den i promemorian (s. 98) redovisade uppfattningen atl del inlekrävs några särskilda övergångsbestämmelser lill lagen. Delta innebär att lagenblir tillämplig på alla utbetalningar enligt 1 § som görs efter ikraftträdandetoch all avräkning kan göras mot varje i lagen avsedd motfordran som ärregistrerad i utsökningsregistrel. 1enlighel med vad jag har anförl i det föregående har inom finansdepartementetupprättats förslag lill 1. lagom avräkning vid återbetalning av skatter och avgifier, 2. lag om ändring i lagen(1968:430) om mervärdeskatt, 3. lag om ändring i bötesverkställighetslagen(1979: 189), 4. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 5. lag om ändring i lagen(1958:295) om sjömansskatt, 6. lag om ändring i tullagen(1973:670), 7. lag om ändring i lagen(1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighel belräffande vissa uppdragsersältningar, 8. lag om ändring i lagen (1984;151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 9. lag om ändring i lagen(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 10.lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343). Del vid 3 angivna förslagelhar upprättats i samråd med chefen för och det vid 9angivna förslaget i samråd med chefen för . Delvid 10 angivna lagförslaget avser inte sådant ämne att lagrådels yttrandebehöver inhämtas enligt 8 kap. 18 § regeringsformen. Förslagenbör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 3. Prop.1984/85:108 68 6.1 Furslaget till lag om avräkning vid återbetalning avskatter och avgifter 1 paragrafens jörsta stycke sägs att det i lagen gesbestämmelser om avräkning från belopp som återbetalas eller annars utbelalas pågrund av beslämmelser i vissa lagar. Dessa räknas upp i sex särskilda punkter. Ultryckel"ålerbelalas eller annars ulbelalas" används för att täcka in deolika former av ulbelalningar som kan förekomma på skalle- och avgiftsområdet.Eflersom de i lagen avsedda utbetalningarna oftast har karaktären avåterbetalning, används detta ullryck emellertid i lagens rubrik. Av lagen i övrigt framgår att beslut om avräkning skallfattas av kronofogdemyndighel. Lagens beslämmelser riktar sig emellertid ocksåmol de utbetalande myndighelerna. Detta framgår av paragrafens inledande bestämmelse,enligt vilken det är fråga om avräkning vid utbetalning på grund av beslämmelseri de uppräknade lagarna samt av beslämmelsen i 2 §, all bara vad som återstår efleravräkningen får betalas ut. Lagens tillämpningsområde definieras i I § genom atl detanges alt lagen avser avräkning från utbetalningar som görs på grund avbestämmelse i de närmare angivna författningarna. Frågan för vilka fordringaravräkning skall göras kan också sägas avse lagens tillämpningsområde. Dennafråga regleras emellertid i 2 §. När det i förevarande I § talas om belopp som återbetalaseller annars ulbelalas avses därmed del bruttobelopp som skall utbetalas, dvs.icke det nettobelopp som skulle återstå alt utbetala efler avräkning enligt beslämmelseri resp. lag. Frågan huruvida avräkning skall göras enligt sådana bestämmelsereller enligt förevarande lag regleras i 14 §. Enligt 1 § första stycket punkl 1 skall lagen lillämpasvid utbetalningar på grund av bestämmelse i UBL. Bestämmelser om ulbelalningarfinns i 45, 49, 68, 69 och 75 a §§ UBL. Sådan överföring av skattebelopp lillfrämmande slal som avses i 69 a § första eller andra slyckel UBL är inle ensådan ulbelalning som avses i avräkningslagen, eflersom del är fråga om enöverföring mellan olika uppbördssyslem. Sådan resUtutionsränta som enligi 69 a§ iredje slyckel skall beräknas på del överförda beloppet skall däremot ulbelalaslill den skaltskyldige och en sådan utbetalning ingår i det föreslagna avräkningsförfarandet. Enligt styckels punkt 2 skall lagen lillämpas vid ulbelalningarpå grund av bestämmelse i lagen om sjömansskatt. I denna lag finns beslämmelserom utbetalning i 36§. Enligt styckets punkt 3 skall lagen tillämpas vid ulbelalningarpå grund av bestämmelse i ML. Utbetalningar enligt 76a§ ML lill utländska diplomaterm. undantas dock (jfr avsnitt 4.3.2). Enligt styckets punkt 4 skall lagen tillämpas vid ulbelalningarpå grund av bestämmelse i tullagen, lullförordningen eller lagen om frihei från 1984/85:108 (i9 Bestämmelser om återbetalnitig av tulleller annan införselavgift - inklusive skatter som inbetalats -finns i 22 § tullagen (22 § ändrad senast 1983:981). Tullagen innehåller inlenågra bestämmelser om s. k. lullreslitution. I 17-22 §fj tullförordningenanges emellertid de grundläggande förulsällningarna för tullrestitution ochden i förevarande punkl inlagna hänvisningen lill lullförordningen syftar lillatt klargöra atl tullreslilulioner skall ingå bhind de utbetalningar på vilka avräkningslagenär tillämplig. Närmare föreskrifter om förfarandel vid tullrestitution finns iden av regeringen utfärdade tullstadgan (jfr bemyndigandel i 23 § lullagen).Enligt 2§ lagen om frihet från införselavgift har bestämmelserna i lullförordningenom reslilulion molsvarande lillämpning i fråga om skall och annaninförselavgift, som betalats lill lullmyndighet vid förtullning. om ålerbäringav avgiften inte kan medges i annan ordning. Genom hänvisningen lill lagen omfrihet från införselavgift klariäggs att lullverkels reslitutioner av skatteroch andra införselavgifter också skall ingå i det nya avräkningsförfarandel. Enligi slyckels punkt 5 skall lagen lillämpas vidutbetalningar på grund av bestämmelse i AUL. Bestämmelser om alerbeialningfinns i 20 § AUL. Enligt styckels punkt 6 skall lagen också lillämpas vid ulbelalningarpå grund av beslämmelse i AVGL eller USAL. 1 sislnämnda lag finns återbe-lalningsbeslämmelseri 23-24 §§. I AVGL finns ålerbelalningsbesläm-melser i 24 a och 31 §§. I paragrafens andra stycke föreskrivs inledningsvis alt beslämmelsernai lagen också skall lillämpas på belopp som ulbelalas av RSV på grund av beslämmelsei LPP eller i författning som anges i I kap. 1 § första stycket LPP eller ilagen om nedsältning av allmän energiskalt. All dessa ulbelalningar lagils uppi elt särskilt slycke sammanhänger med alt lagen ålminslone 1. v. inle bör omfallautbetalningar som görs av andra beskatlnings-myndigheter än RSV. I LPP finns bestämmelser om ulbelalning i 5 kap. 6 och13-15 §§ saml i 9 kap. 4 §. Som nämnls i den allmänna moliveringen faller endel ulbelalningar på punklskalteområdel inle in under LPP:s uibetalningsreglerutan görs på grund av särskilda beslämmelser i olika punktskalleförfallningar.Hänvisningen lill de i I kap. I § förslå slyckel LPP angivna författningarnamedför all också sådana ulbelalningar kommer alt ingå i avräkningslagenstillämpningsområde. Som etl exempel på sådana utbetalningar kan nämnas kompensalionenligt 13 § lagen om skatl pä vissa kassettband. Vilka utbetalningar del i övriglrör sig om har behandlats närmare i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.3.2).1 enlighel med vad där sagls bör ulbelalningar enligt 13 § lagen omförsäljningsskatt på motorfordon inte ingå i avräkningsförfarandet och de undantasdärför genom en avslutande bestämmelse i förevarande 1 §. Såsom förut nämnls kommer statens jordbruksnämnds ochstatens utsädeskontrolls utbetalningar på punklskalteområdel alt undantas frånavräk- Prop.1984/85:108 70 ningsförfarandel genom den i förevarande paragrafs andra slyckeinlagna begränsningen lill belopp som ulbelalas av RSV. Av denna begränsningföljer också all ulbelalningar av skrolningspremier enligi bilskrolningslagen inleheller ingår i avräkningsförfarandel. RSV:s ålerbelalningar avskrotningsavgifter enligt samma lag kommer däremol alt ingå i avräkningsförfarandel. Denna paragraf innehåller den egenlliga avräkningsbestämmelsen.Kronofogdemyndighelen skall, om inle annal följer av senare bestämmelser ilagen, från sådana ulbelalningar som avses i 1 S avräkna så mycket som kan gå lillbetalning av del allmännas fordringar mol den vilken ulbeialningen skallgöras. Beslämmelsen förulsäller all de ulbeialande myndighelerna underrättarkronofogdemyndigheten om sådana ulbelalningar som avses i I § eller all deföre en ulbelalning förvissar sig om alt det allmänna inle har några fordringarsom skall avräknas mol ulbeialningen. Närmare föreskrifter om den nödvändiga kommunikalionenmellan de ulbeialande myndighelerna och kronofogdemyndigheterna får meddelas avregeringen eller den myndighel som regeringen bestämmer som verk-slällighetsföreskrifler.Paragrafen innehåller dessutom en beslämmelse som i första hand riktar sig lillde utbetalande myndigheterna. I andra meningen föreskrivs nämligen atl endastvad som överstiger det allmännas fordran får betalas ut. Som framgår av paragrafen skall vissa förulsättningar ifråga om det allmännas fordran vara uppfyllda för all avräkning skall få ske.Fordringen skall sålunda vara för indrivning registrerad i utsökningsregistrel.Vidare förutsätts atl den drivs in enligt bestämmelserna i , lullagen eller bölesverkställighetslagen. Beslut om avräkning skall meddelas av kronofogdemyndighelen.För detla förutsätts givetvis all myndigheten har kännedom om det allmännasfordran. En stor del av avräkningarna skall vidare ske genom samköming av utsökningsregistreloch restitutionsmyndighetens register. Det är därför lämpligt all anknyla avräkningsförfarandellill registreringen i utsökningsregistrel. Kravet på att fordringen skall vara registrerad förindrivning har uppställts för alt förhindra att avräkning görs för fordran somär registrerad i registret för åtgärd enligt lagen (1978:880) ombetalningssäkring för skaller, lullar och avgifier. Avräkning bör enligt minmening inte användas för betalning av sådana fordringar. Att det skall vara fråga om fordringar som drivs in enligtbestämmelserna i innebär till en början att avräkning skall göras molfordringar på sådana skatter och avgifier som räknas upp i 1 § första stycket UBL,dvs. fordringar på statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, utskiftningsskatt,ersättningsskatt, inkomstskatt, skogsvårdsavgift, vinstdelningsskaU, egenavgifterenligt lagen om socialavgifter, hyreshusavgift. 1984/85:108 71 skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagensamt annuilcl på avdikningslån. Vidare skall avräkning göras mot fordringar på kvarskatleavgift,restavgift, tilläggsavgift, förseningsavgift och ränta enligt UBL. eftersom UBL:sbestämmelser om indrivning av skatt enligt .59 § andra stycket sk;dl tillämpaspå indrivning av sådana fordringar. I fråga om en rad fordringar som tillkommer statenföreskrivs i resp. författning att de får las ut genom utmälningeller genom utmätning utan föregående dom eller utslag. Sådana fordringar drivsmed stöd av 64§ UBL in i samma ordning som skall enligt UBL och de skallsåledes avräknas mot de i 1 S avräkningslagen avsedda utbetalningarna. Somexempel på sådana fordringar kan niimnas studiemedelsavgifter (8 kap. 73 § studieslödslagen),flygplatsavgiftér (6 kap. 13 S luftfartslagen (1957:297)]. koslnader för lantmäleriför-rällning (16 § lanlmäterilaxan (1971: IIOI)] ochkoslnader för lantbruks-nämndsförrätlning (17 § förordningen (1967:445) medlantbruksnämnds-taxa] saml oljeavgift [I0§ förordningen (1957: 344) omoljeavgift m. Andra fordringar som drivs in enligt beslämmelserna i UBLoch som således skall avräknas från de i I § avräkningslagen åsyftade ulbeialningarnaär fordringar enligt 77 a § UBL och molsvarande beslämmelser i lagen omsjömansskatt. LPP, AUL. AVGL och USAL. Vad som skall avräknas från ifrågavarande ulbelalningar ärockså sådana fordringar som på grund av hänvisningar i olika författningarskall drivas in enligi UBL:s beslämmelser. Hänvisningarna lill UBL är utformadepå olika sätt. Bestämmelser om att fordran skall drivas in i den ordning somföreskrivs i UBL om indrivning av restförd skatl finns exempelvis i 28§ LFK.22 § kupongskallelagen. 53 § lagen om arvsskatt och gåvoskall och 28 § lagen(1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m. m. 1 andra författningar används andra uttryck för atl angeall indrivning skall ske i den i UBL angivna ordningen. 1 VSL (30§) uttalassåledes all vad i UBL stadgas om indrivning, avkortning och avskrivning av skalti tillämpliga delar skall gälla fordonsskatt, kilometerskalt, skatlelillägg ochförseningsavgift. 1 fråga om mervärdeskatt ullrycks på liknande säll (48 § ML)all beslämmelserna i UBL om indrivning, avkortning och avskrivning saml eflerkravi lillämpliga delar gäller i fråga om mervärdeskall. Liknande formuleringarförekommer i 5 kap. 16 § LPP och i 28 § USAL. I 13!) lagen (1976:206) om felparkeringsavgiftstadgas all om ej annal följer av lagen gäller UBL i lillämpliga delar. Enliknande formulering finns i lagen om bevillningsavgifter för särskildaförmåner och räuigheler (5 §). Oavsett hur hänvisningarna till UBL:s indrivningsbeslämmelserär formulerade skall avräkning göras mol fordringar som drivs in enligi beslämmelsernai UBL. Alt avräkningsförfarandel också skall onifalta fordringarsom drivs in enligt bestämmelserna i tullagen innebär (jfr 21 § tullagen;paragrafen änd- 1984/85:108 72 radsenast 1982; 1213) att avräkning skall göras mol fordringar på lull och andrainförselavgifter samt mol fordran på reslavgift. Avriikning skall också göras molfordringar på ränla och förseningsavgift (jfr 20 a § sisla stycket och 40 a § Iredjeslyckel tullagen). Bölerdrivs in ungefär på samma sätl som skaller, men först när lagakraftägande domföreligger, och de drivs inte in enligt beslämmelserna i UBL. Eflersom böler nuenligt 8§ bötesverkställighetslagen lår avräknas mot fordran på överskjutandeskall enligt UBL, bör de såsom nämnls i den allmänna moliveringen ingå i delnya avräkningsförfarandet. Därför nämns i förevarande paragraf också fordringarsom drivs in enligi bestämmelserna i bötesverkställighetslagen. På grund avvad som föreskrivs i 1 § andra stycket nämnda lag medför detta att avräkningskall göras inte bara mot bölesfordringar utan också mol fordringar som avser vileeller sådan särskild rättsverkan av brott som innefattar betalningsskyldighel.Avräkning skall också göras mot andra fordringar som inle avser böter men somdrivs in i den ordning som stadgas för böter. Som ett exempel på della kannämnas disciplinbot [jfr 5§ lagen (1973: 18) om disciplinstraff för krigsmän].I enlighet med promemorieförslagel föreslås atl bölesverkställig-helslagens avräkningsbestämmelseupphävs (se avsnitt 6.3). Detkan anmärkas att avräkning skall göras mot bölesfordran även om ett uppburetbötesbelopp skall tillfalla annan än staten. Staten, dvs. det allmänna, ärnämligen att anse som borgenär även i fråga om en sådan fordran (se prop.1980/81:8 s. 194). paragrafen föreslagna definitionen av de motfordringar som skall avräknas molutbetalningarna medför såsom förul (avsnill 4.3.3) nämnts att så gott som allade fordringar som vid indrivning handläggs som s.k. allmänna mål skall avräknasmot utbetalningarna. De fordringar i allmänt mål som faller utanför avräkningsförfarandelär främsl sådana fordringar på domstolskoslnader som anges i punkterna 2-3 i 1kap. 2 § utsökningsförordningen. Någraremissinstanser har lagit upp ell par frågor som gäller den föreslagna lagenstillämplighet när ulländska skaller och böler skall las ul här i rikel enligtöverenskommelse med främmande stat. har sålundapåpekat all när del i olika handräckningsöverenskommelser mellan ochandra slaler lalas om indrivning torde därmed bara avses rent exekutivaåtgärder, dvs. i sådana åtgärder som regleras i UB. Utredningenframhåller att kronofogdemyndighelens beslut om avräkning enligt den föreslagnalagen är etl uttryck för myndighetens borgenärsfunktion och inle för dessfunktion som exekutiv myndighet. Mot bakgrund härav har ulredningen funnii attden föreslagna lagen inte blir tillämplig för betalning av utländska skatter.Liknande synpunkter har framförts av RSV och av en kronofogdemyndighet. Skatteindrivningsutredningenhar vidare ultalal alt avräkning enligt den föreslagna lagen bör omfatta bötersom skall verkställas här enligt lagen (1963:193)om samarbete med , , och angående verkställighet avstraff m. m. (nordiska verkställighetslagen). Enligt 2 § denna lag sker påbegäran verkställighet här i landel av bötesdom, som har meddelats i ett annal nordisklland, enligt svensk lag. Uttrycket verkställighet får enligt utredningensmening anses inrymma avräkning. Medanledning av dessa uttalanden vill jag försl framhålla atl man vid ingåendet avhandräckningsöverenskommelserna och antagandet av den nordiskaverkställighetslagen uppenbarligen inte hade ell avräkningsförfarande itankarna. När den nämnda lagen togs fanns del för övrigl inle någon möjlighelatt avräkna en skallerestilution mot en bölesfordran. Sådan möjlighel infördesår genom bötesverkställighelslagen och genom ändringar i UBL. Fråganom den föreslagna lagen blir lillämplig eller inte på utländska skatter ochböter är uppenbarligen ytterst beroende av huruvida handräckningsöverenskommelsernaresp. den nordiska verkställighetslagen kan anses inrymma en hänvisning tillbestämmelserna om avräkning. Avräkningär varken enligt nuvarande bestämmelser i de olika skalte-och avgiflsförfattningarnaeller enligt den nu föreslagna lagen en exekutiv åtgärd. Avräkningen är enligtvad jag sagt fömt ett clearingförfarande mellan en skatt- eller avgiftsskyldigsolika konton hos svenska myndigheler som skall ombesörjas av kronofogdemyndigheteninnan restitutionsfordringen får las i anspråk för betalning av utomståendesfordringar. Jag kan därför instämma i remissinstansernas uppfattning alt dehandräckningsöverenskommelser som berörts inte kan anses ge möjlighel lill avräkningför att få en utländsk skattefordran betald. Vad jag nu sagt leder å andrasidan till att jag inte kan ansluta mig till uppfattningen atl en nordisk bötesdomskulle kunna verkställas genom tillämpning av bestämmelser om avräkning. Förtillämpning av avräkningsbeslämmelserna skulle del enligt min mening krävas altdel i den nordiska verkställighetslagen uttryckligen angavs att verkställighetinbegriper avräkning. Huruvida det skulle kunna anses helt förenligt medgrunderna för avräkningsförfarandet atl genomföra en sådan uividgning ärenligt min mening tveksamt. För detta bör i varje fall förutsättas att det landför vilkel avräkning skall göras också har eU avräkningsförfarande som fårtillämpas vid verkställighet av svensk dom. Skatteindrivningsutredningenhar också tagit upp frågan om den nya lagens tillämplighet vid verkställighet iSverige av s.k. europeisk brottmålsdom enligt lagen (1972:260) ominternationellt samarbeie rörande verkställighet av brotlmålsdom. mening bör böter som dömts ut på grund av en framställning omverkställighet enligi denna lag omfatlas av den föreslagna lagen. För egen delfår jag anföra följande. Enligtnämnda lags beslämmelser om verkställighet i av europeisk brotlmålsdomskall en framställning om verkställighet i prövas av svensk domstoleller av riksåklagaren. Vid denna prövning bestäms 1984/85:108 74 genomdom eller strafföreläggande ny påföljd enligt vad som i svensk lag ärföreskrivet om påföljd för molsvarande brotl. I fråga om verkställighet avpåföljd som sålunda bestämts gäller vad i allmänhet är föreskrivet omverkställighet av påföljd som ådömts genom svensk domstols lagakraftägandedom. Vidare föreskrivs i 36 § atl böler som beslämls enligt lagen skall lillfallakronan. Eflersom det i dessa fall alltså är fråga orn böter som tillkommersvenska staten, är det uppenbart atl den nya lagen blir lillämplig så allavräkning skall göras mol ifrågavarande böter. Somnämnts i den allmänna motiveringen grundas den föreslagna avräkningen på attden skatt- eller avgiftsskyldiges rätt till restituUonsfordringen är begränsad,vilkel framgår av alt det i paragrafen anges all vad som får belalas ut endastär vad som översiiger del allmännas fordran. Därav följer att hans borgenärergenom utmätning eller konkurs inte kan komma åt mer än vad som återstår efler avräkningen.Med anledning av atl den antagna lagen (1984:649) om förelagshypotek (prop.1983/84: 128, LU 36, rskr 413) bl.a. innebär att en näringsidkares fordringarpå restitution av skatter och avgifter skall ingå bland den egendom, som ulgörunderlag för den nya säkerhetsrätten (företagshypoteket). bör det påpekas attvad som kan tillföras den borgenär som har förelagshypotek för sin fordran endaslär vad som återstår efter avräkning enligt den nu föreslagna lagen eller enligtnågon annan bestämmelse om avräkning. I paragrafens/ör.? ;flslycke anges i två särskilda punkter fall då avräkning får underlåtas enligtnärmare föreskrifier av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Enligtpunkl I får avräkning underlåtas om anstånd med betalningen av del allmännasfordran beviljals med anledning av besvär eller i avvaklan på rättelse. Bestämmelsenhar molsvarighel i 5 § första stycket promemorieförslaget och den harbehandlats i avsnill 4.4 i den allmänna motiveringen. Enligtpunkt 2 får avräkning underlåtas om kostnaderna för avräkningsförfarandel kanantas bli större än som är förenligt med det allmännas ekonomiska intressen.Denna bestämmelse har motiverats i avsnill 4.5.1 i den allmänna moliveringen.Den bedömning som förutsätts för bestämmelsens tillämpning avses inte falla påkronofogdemyndigheten. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerskall föreskriva när utbetalningar får göras utan föregående kommunikation medkronofogdemyndigheten. 1 detta sammanhang kan anmärkas att någon avräkninggivetvis inte kan komma i fråga i sädana fall då restitutionsfordringen uppgårUll så ringa belopp att den enligt särskild bestämmelse inte skall utbetalas. 15 kap. 6 § tredje stycket LPP anges sålunda att utbetalning inte skall göras avbelopp understigande . Liknande begränsningar finns i andra skalteförfaltningar. 1984/85:108 75 Enligtandra stycket får kronofogdemyndighelen underiåta att avräkna om särskilda skälföreligger. Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 4.4) harförevarande bestämmelse föreslagils särskilt med tanke på att kronofogdemyndighetenbör ha möjlighel all underiåla avräkning då förulsällningarna för en av kronofogdemyndighelenbeviljad avbelalnings-plan annars skulle rubbas. 1anslutning till vad sagts om att kronofogdemyndigheten i vissa fall skallkunna underlåta avräkning bör nämnas alt det förhållandel all kronofogdemyndighetenbeviljat uppskov med betalningen av en fordran inte i och för sig utgör hinder molatt fordringen avräknas mot en utbelalning (jfr promemorian s. 77 f samt vadsom sagts i den allmänna motiveringen i avsnitt 4.4). Dennaparagraf motsvarar 5 § andra styckel i promemorieförslaget. Av 10 § lagen ompreskription av skattefordringar m. m. (LPS) följer att avräkning inte får skeför att få betalt för en fordran som preskriberats enligt LPS. Flertalet av de motfordringarsom kan komma i fråga för avräkning enligt avräkningslagen faller inom lillämpningsområdetför LPS och de kommer därför inte att få avräknas sedan preskription inträtt. Avräkningslagenomfaltar emellertid en del fordringar som preskriberas enhgt andra beslämmelser.Enligt dessa kan kvittning vara medgiven trots att preskription inträtt.Kvittning och avräkning har vissa likheter och därmed kan det uppkomma osäkerhelhuruvida fordringar som preskriberats skall få avräknas. För att heltundanröja oklarheter föreskrivs i denna paragraf alt avräkning inle får görastill betalning av det allmännas fordran om denna är preskriberad. Enligtpromemorieförslagel (6§ första slyckel) skall avräkning beslulas av den myndighelhos vilken målet om indrivning av det allmännas fordran är anhängigt. Somjag förut har föreslagit skall en förutsättning för avräkning vara altfordringen är registrerad i utsökningsregistrel. Med della stämmer bäst att ocksåanknyta behörigheten till denna regisirering. Någon skillnad i sak iförhållande till promemorieförslaget medför inte denna juslering.