prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Avsikten är att molsvarande regler skall las in i den nya lagom räll all sälja saker som inle har hämlats vilken är avsedd atl träda i kraflsamtidigt med konsumenlUänsllagen (se avsnitt I). Konsumenlens möjlighel atl avbeslälla ijänslen påverkaralltså i och för sig inte näringsidkarens rätl all hålla kvar föremålet förtjänsten och att evenluelll sälja della enligi de nämnda reglerna.Försäljningsrätten kan emellerlid bli av ringa värde för näringsidkaren, om hanlill följd av en avbeställning alllid skulle vara hindrad all fullfölja detavtalade arbetet. Den sak som tjänsien avser kan i del skick som den befinnersig i när avbeslällningen sker vara osäljbar eller i vart fall ha elt myckellägre försäljningsvärde än den skulle ha om ijänsten fick fullföljas. Del kan inte anses godtagbart att konsumenten genom allavbeslälla Ijänslen sålunda skulle kunna beröva näringsidkaren dennessäkerhetsräit i föremålet för tjänsten. Åven för konsumenten kan del varaofördelakligt all della säljs i ell myckel sämre skick än del skulle ha omUänslen fullföljdes. Problemel har berörts av ulredningen, som emellerlid harullalal all frågan om näringsidkarens rätl all i den här diskuteradesituationen höja sakens värde borde prövas i samband med arbelel på nyalagregler om räll att sälja saker som inte har hämtats. Enligt min mening lalar dock övervägande skäl för att dennämnda frågan regleras genom särskilda bestämmelser i konsumenlUänsllagen.Dessa bestämmelser bör innebära att näringsidkaren trots en avbeslällning fårfullfölja Uänslen - och kräva fulll pris för denna - om konsumenten inle i rälttid betalar eller ställer betryggande säkerhel för näringsidkarens fordran påavbeslällningsersättning och fullföljandet behövs för all säkerslälla dennafordran. 1 fråga om den närmare ulformningen och innebörden av de nu förordadebestämmelserna får jag hänvisa lill specialmoUveringen. 2.10.1 Behovel av lagregler Mitt förslag: KonsumenlUänsllagen skall reglera ocksåverkan av konsumenlens dröjsmål. Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag (sebetänkandet s. 397-408). Remissinstanserna: Ingen erinran förs fram mot att denberörda frågan regleras i lagen (se bil. 3 avsnitt 12). Skälen för mitt förslag: Etl avtal om arbele påkonsumentens egendom medför vissa förpliktelser för konsumenten. Han skallbetala för ijänsten. Vidare skall han lämna den medverkan till tjänstensutförande som kan ha avtalats eller som är nödvändig för alt arbelet skallkunna genomföras. Avser Uänsten en sak som har överiämnats till näringsidkareneller som skall tillverkas av denne, kan konsumenien vara skyldig att hämtasaken när arbetet är färdigt. Uppfyller konsumenten inte i räll lid en ellerflera av dessaförpliklelser - och beror det inle på någon omsländighel som näringsidkaren äransvarig för - utgör del elt avtalsbrott på konsumenlens sida som harkaraklären av dröjsmål. Vid konsumenlens dröjsmålhar näringsidkaren enligi gällande disposiiiv rält lillgång till olikabefogenheter, beroende på vilken förpliklelse som dröjsmålet avser, pådröjsmålets betydelse för näringsidkaren och på den faktiska situalion somföreligger när dröjsmålet aktualiseras. Dessa befogenheter grundas f.n. på vadsom kan finnas föreskrivet i avtalet, på allmänna kontraklsrätlsliga reglereller analogier från närliggande rätts områden och i någon mån på särskildalagregler. Det finns ell klarl behovav all genom regler i den nya konsumentljänsllagen klarlägga det rättsläge somi framliden bör råda i fråga om näringsidkarens befogenheler m. m. viddröjsmål på konsumenlens sida. Som jag skall älerkomma lill i det följande harbl.a. de föreslagna beslämmelserna om konsumenlens avbeslällning av Ijänslenviss beiydelse härvidlag. För många näringsidkare, särskili då småförelagare,bör del vara av värde att få en mera samlad lagreglering om vad som gäller närkonsumenten inte uppfyller sina förpliklelser enligt etl avtal om en ijänsl. Enlagreglering på denna punkt år också av väsenllig betydelse för konsumenterna.Bestämmelserna om näringsidkarens befogenheler m. m. vid konsumentens dröjsmålbör nämligen vara tvingande lill konsumenlens förmån, vilkel innebär atl delinte blir möjligt för näringsidkaren all genom standardavtal eller individuellaavtal föreskriva andra eller strängare påföljder än som följer av lagen. 2.10.2Räll alt Inställa arbelel Mittförslag: Om konsumenten gör sig skyldig till dröjsmål med betal- ningsom skall erläggas innan Uänsten har ulförts, får näringsidkaren i regelinslälla arbetet lill dess all betalning sker. Näringsidkaren får på molsvarandesätl inställa arbelel i avvaklan på all konsumenien lämnar sådan medverkan somär nödvändig för alt Uänsten skall kunna utföras. Om näringsidkaren utnyttjarsin rält all inslälla arbelel på grund av konsumenlens betalningsdröjsmål ellerunderiåtenhel all lämna medverkan, har näringsidkaren rält lill ersättning förde koslnader som della åsamkar honom. Utredningensförslag: Överensstämmer med milt förslag (se belänkandel s. 400-402 och 406). Remissinstanserna:Ulredningens förslag godias i allt väsenlligl (se bil. 3 avsnitt 12). Skälenför mitt förslag: Enligi vad som har sagls i avsnitt 2.8.4 om liden förbelalningen av en Ijänsl lägger den föreslagna lagen inte hinder i vägen 1984/85:110 108 föravial om alt belalningen hell eller delvis skall erläggas innan ijänslenKonsumentens har utförts eller t.o.m. innan den har påbörjais. Om konsumenten ietl dröjsmål sådani fall inle belalar i rätl lid, torde näringsidkaren enligt allmänna kontraklsrätlsliga regler ha rätt atl hålla inne sinpreslalion -dvs. kunna vägra alt påbörja Uänsten eller all forlsalta med dessutförande till dess atl betalning sker. Denna befogenhel för näringsidkarenär i allmänhel fulll rimlig med hänsyn till atl han annars skulle komma i ensämre situation än den som han enligt avtalet har betingat sig. KonsumenlUänsllagenbör därför innehålla en bestämmelse om att näringsidkaren i den nu berördasituationen i princip har rätl atl inslälla arbelel så länge konsumenlensbelalningsdröjsmål varar. Rällenalt inslälla arbelel medför inte att avtalet om Uänsten upphör utan endast allnäringsidkarens skyldighel all utföra Uänslen suspenderas. a.atl näringsidkaren även i samband med atl hans rätl all inslälla arbeletaktualiseras bör vara skyldig att med tillbörlig omsorg la lill varakonsumenlens intressen. Elt inställande av arbelet bör inte få medföraoacceplabla skaderisker för konsumenten, l.ex. genom att näringsidkarenavbryter etl arbele med omläggning av elt lak på ett sådani säll att byggnadenkommer atl slå oskyddad mol regn eller genom all näringsidkaren vägrar atlutföra en del av Uänsten som är nödvändig för att förebygga fara för brande.d. Näringsidkarens rätt att vid konsumentens belalningsdröjsmål inslällaarbelet bör därför förses med den generella begränsningen alt näringsidkarenlikväl är skyldig all utföra sådani arbete som inle kan underlåtas ulan riskför allvarlig skada för konsumenien. De siluationer som här avses är sådanaatt jag inle kan finna del skäligl atl, som har förordals från näringslivetssida, inskränka näringsidkarens skyldighel att avse endast sådani arbetesom kan utföras utan slörre koslnader eller kräva all konsumenien slällerbelryggande säkerhel för den uleblivna belalningen. 1 regel torde det inte blifråga om några mer omfattande arbeten. Föratl näringsidkaren skall vara skyldig all Irols konsumenlens belalningsdröjsmålutföra sådant arbete som har nämnls bör del emellerlid fordras allnäringsidkaren har påbörjal utförandet av . Det kan nämligen inte gärnakrävas att en näringsidkare som har belingal sig förskollsbelalning - kanskejust därför all han har anledning att tvivla på konsumentens betalningsviljaeller betalningsförmåga - skall utföra någol arbete över huvud tagel ålkonsumenten innan den avtalade förskottsbetalningen har erlagts. Iblandkan det vara en uttrycklig eller underförstådd förutsättning all konsumentenskall medverka vid utförandel av en tjänst på elt sålt som har betydelse förplanläggningen av arbelet, prisberäkningen osv. Konsumentens medverkan kanbestå i all han skall della i själva arbelel eller alt han skall vidta ålgärdersom underlättar arbelet. Om konsumenten då inle lämnar sin medverkan, kan dethindra näringsidkaren från att påbörja eller fortsätta arbetet iöverensslämmelse med avlalel. I en del fall kan konsumenlens medverkan varaoundgänglig för all arbetet över huvud tagel skall kunna ulföras. ex. ha kommil överens om atl konsumenten vid ell senare lillfälle skallvälja malerial eller färg e.d. Vidare kan del vara nödvändigl all konsumeniengenom särskilda ålgärder släller föremålel för tjänsten till näringsidkarensförfogande, t.ex. genom atl han släpper in näringsidkaren i bosladen. Omkonsumenien sålunda underlåter atl lämna medverkan som är nödvändig för atlIjänsten skall kunna ulföras i överensstämmelse med avtalet, bör näringsidkarenpå i princip samma sätl som vid konsumentens betalningsdröjsmål varaberättigad all ställa in arbetet lill dess att medverkan lämnas. Om näringsidkaren ienlighet med de nu förordade beslämmelserna ställer in arbetet i avvaklan påall konsumentens dröjsmål skall upphöra, kan detta åsamka näringsidkaren extrakostnader. Det kan 1. ex. vara fråga om koslnader för atl - ulan all det utgörell fullföljande av en del av Uänsten åsladkomma skydd för konsumentensegendom som arbetet inställs eller för en extra resa tillkonsumenlens bostad. 1 princip bör konsumenten vara skyldig atl ersällanäringsidkaren för sådana koslnader. En särskild regel om detta bör tas in ilagen. Regeln får karaklären av en beslämmelse om skadesiåndsskyldighel förkonsumenten på grund av hans dröjsmål. Del synes därför rimligt all - i princippå molsvarande sätl som när del gäller näringsidkarens skadeståndsskyldighetpå grund av dröjsmål göra undantag för del fall all konsumenien kan visa atlbelalningsdröjsmålel eller dröjsmålet med att lämna medverkan inte beror påförsummelse på hans sida. 2.10.3Rätt att häva avlalel Mittförslag: Om konsumenien trots påminnelse inle betalar eller lämnar nödvändigmedverkan och dröjsmålet är eller måsle antas bli av väsentlig betydelse förnäringsidkaren, får denne häva avtalet belräffande återstående del av Uänslen.Näringsidkaren skall också ha sådan rätl att häva, om del redan på förhandfinns slarka skäl atl anla all konsumenien inte kommer atl betala eller lämnamedverkan i rält lid och alt dröjsmålet kommer all bli av väsenllig betydelseför näringsidkaren. Vid hävning skall konsumenien belala som om han hadeav-beställl Ijänslen den dag då hävningen skedde. Utredningensförslag: Överensslämmer i sak väsenlligen med mill förslag (se betänkandet s.402-403 och 406). Remissinslanserna:Ulredningens förslag godtas i princip (se bil. 3 avsnitt 12, jfr även avsnitt6). Prop.1984/85:110 110 Skälen för mitt förslag: Vid konsumenlens dröjsmål medbeialning eller Konsumentens med all lämna nödvändig medverkan måslenäringsidkaren, utöver rällen dröjsmål all inslälla arbetet i avvaktan påatl dröjsmålet upphör, ha möjlighel alt avveckla uppdragel genom hävning. En hävning från näringsidkarens sida bör endasl kunna avseen återstående del av Uänslen och alliså inle vad som evenluelll redan harutförts. Om hävning fick ske för en redan ulförd del av tjänsien skulle detbehövas regler om en mera komplicerad uppgörelse mellan parierna belräffandevad som har utförts. Som har framhållils i avsnill 2.4.5 är del i allmänhelinle möjligl all till näringsidkaren åierbära hans redan fullgjorda prestation.Detla medför alt konsumenten - med hänsyn lill att hävningen i de nudiskuterade fallen sker på grund av hans kontraktsbrott - ändå vanligen skullefå åläggas skyldighet all betala för utfört arbele och använt malerial. Del ärdärför en enklare och mer ändamålsenlig lösning all bara lillåla hävning för enålerslående del av Uänslen och i slällei generelll ålägga konsumenien allbelala för den redan ulförda delen. Enligt allmänna konlraktsrälisliga regler får hävning skeendasl vid konlraklsbroli som är av väsenllig beiydelse. bör givetvisgälla som en förutsättning också för näringsidkarens rätl att häva elt avtal omen tjänst på grund av all konsumenien har kommil i dröjsmål med beialning ellermed att lämna nödvändig medverkan. 1 enlighet med utredningens förslag, som pådenna punkt inte har mött någon erinran från remissinstanserna, bör emellertiddärulöver krävas att konsumenten efter del alt han har kommit i dröjsmål harfått en påminnelse från näringsidkaren om sin skyldighet atl betala eller alllämna medverkan. Det nu sagda avser den situationen atl konsumenien redanhar kommit i dröjsmål med betalning eller medverkan, s.k. fullbordat dröjsmål.Enligt gällande rätl anses näringsidkaren kunna häva också om del på grund avomständigheterna finns starka skäl alt anta att konsumenten kommer all göra sigskyldig lill belalningsdröjsmål av väsenllig beiydelse för näringsidkaren, s.k. anleciperal dröjsmål. Etl praktiskt fall är atl näringsidkaren får kännedomom atl konsumenten har hamnat i en sådan ekonomisk situation att han interimligen kan förväntas fullgöra sin betalningsskyldighel, i vart fall inte utanväsentligt dröjsmål. Det finns inte anledning all i etl sådani läge tvinganäringsidkaren all avvakta med en hävning till dess all konsumenten faktiskthar kommil i dröjsmål med betalningen. Den föreslagna lagen bör därförinnehålla en beslämmelse som ger näringsidkaren räll all häva även vidanleciperal dröjsmål. Till skillnad från ulredningen anser jag atl en sådanbeslämmelse bör uttryckligen avse också anleciperal dröjsmål med all lämnanödvändig medverkan (se belänkandet s. 507). 1 avsnitt 2.9 har förordals all konsumenien enligt den nyalagen skall ha en i princip ovillkorlig möjlighel att mot en rimlig ersättningavbeställa Uänsten, oberoende av de skäl som ligger bakom avbeslällningen.Detta innebär all konsumenien kan avbeställa om han inser att han inle kommer att kunnabelala eller lämna medverkan i rätt tid. Det finns inte heller något somhindrar alt konsumenien avbeställer sedan han har råkal i dröjsmål. Tvärtom kanen avbeslällning aklualiseras av den påminnelse som näringsidkaren då skalllämna innan han får häva. Del nusagda leder till att konsumenlens ersällningsskyldighel gentemot näringsidkarenvid en hävning från dennes sida bör regleras på i princip samma sätl somkonsumenlens ersättningsskyldighet vid avbeställning. Del bör således inlekomma i fråga atl vid hävning ålägga konsumenten en längre gående skyldighet attutge skadestånd till näringsidkaren. Del avgörande för ersättningensomfallning bör naluriigtvis inle vara vem av parierna som hinner först med sinåigärd, näringsidkaren med hävning eller konsumenien med en avbeslällning. Vidhävning från näringsidkarens sida bör konsumenten alliså vara skyldig attbelala som om han hade avbeslällt Uänsten den dag då hävningen skedde. 1 frågaom den närmare innebörden av della får hänvisas lill avsnitt 2.9 och tillspecialmotiveringen. 2.10.4 Räll alt hålla kvar föremålet för ijänslen m. m. Mitt förslag: Om tjänsien avser en sak som har överlämnatsi näringsidkarens besittning och konsumenten inle i räll lid belalar vadnäringsidkaren har att fordra på grund av uppdragel, får näringsidkaren hållakvar saken till dess all han har fått betalt eller konsumenten har ställlbetryggande säkerhel för näringsidkarens fordran. Näringsidkaren har dock interäll att hålla kvar saken, om del skulle vara uppenbart oskäligl molkonsumenien. Näringsidkaren skall vidta de åtgärder som skäligen kan krävas avhonom för all vårda en sak som han håller kvar eller som inle hämlas i rättlid. Han har rätt till ersättning för vården. Utredningens förslag: Överensstämmer meddepartemenlsförslagel utom så till vida alt ulredningens förslag inteinnehåller någon särskild regel om uppenbart oskäliga fall av kvarhällande (sebetänkandet s. 403- 404). Remissinstanserna: Utredningens förslag godtas i sak (sebil. 3 avsnitt 12). Skälen för mitt förslag: Vid avtal om arbele på lösa sakersom överlämnas i näringsidkarens besittning får denne enligt gällande räll iallmänhel hålla kvar saken till säkerhel för sin fordran på grund av uppdragel.Denna näringsidkarens befogenhet brukar i den juridiska litteraturen kallasreten-tionsrätl. Retentionsrällen innebär vanligen all näringsidkaren haren god garanli för sin rätl till betalning för ijänslen, vilkel nalurliglvis ärav slor betydelse inte minst för hantverkare och andra småförelagare. Frånkonsumenlsyn-punkt medför näringsidkarens reienlionsräll den fördelen allförskollsbelalning sällan aklualiseras vid vanliga ijänsler sombilreparationer o. d. och Prop.1984/85:110 112 all avtal om sådana Ijänsler i regel kan ingås ulanfördyrande åtgärder som Konsumentens inhämtande av kreditupplysningar m. m. dröjsmål Med hänsyn främsl till del nu sagda bör, som ulredningenmed instämmande av remissinstanserna har förordal, näringsidkaren även enligtden' nya konsumenlljänsllagen ha lillgång lill den säkerhel för belalningen somrelenlionsrätlen ulgör. Relentionsrätlen bör i della sammanhang gälla i fall dåUänslen avser en lös sak som på grund av avlalel om Uänslen befinner sig inäringsidkarens besittning. Den bör innebära all näringsidkaren, om konsumenteninle i räll lid belalar vad näringsidkaren har atl fordra på grund avuppdragel, får hålla kvar den sak som ulgör föremålel för Uänslen lill dess attbetalningsdröjsmålet upphör. När konsumenien belalar vad näringsidkaren rätteligen harall fordra på grund av uppdragel, bör näringsidkarens räll all hålla kvarföremålel för Ijänslen naturligtvis upphöra. Lämnar näringsidkaren därefterinle ut den ifrågavarande saken, blir del då näringsidkaren som befinner sig idröjsmål med de följder som detta kan få för honom i form av skadesiåndsskyldigheloch eventuellt hävning frän konsumentens sida. Råder det ivisl om betalningen,kan del likväl uppkomma etl låst läge. Etl exempel är atl näringsidkarenfordrar etl större belopp än konsumenien anser sig vara skyldig all belala ochatt näringsidkaren vägrar att lämna ut föremålel för Uänslen innan hans kravhar lillgodosetts. I den nu berörda silualionen kan man inle ge vare signäringsidkaren eller konsumenien en ovillkoriig rätt att hävda sin mening tilldess att tvisten har lösts, så att näringsidkaren obetingat kan hålla kvarföremålet för Ijänsten om han inle får beiall i enlighel med sitt krav eller såall konsumenien Ivångsvis kan få ut föremålet för tjänsien efler betalning ienlighet med sin ståndpunkt. En rimlig kompromisslösning är emellertid atlkonsumenien vid tvist om belalningen ges räll att få ut föremålet för Uänstenunder förulsättning atl han släller säkerhet för näringsidkarens krav. En regelav denna innebörd bör alltså las in i lagen. Alt näringsidkaren håller kvar föremålet för ijänstenutgör vanligen elt kraftigt påtryckningsmedel mol konsumenten och kan därförunder vissa förhållanden framstå som en orimligt drastisk åigärd. 1 rättsfalletNJA 1979 s. 670 fann sålunda högsta domslolen all en person, som hade omhänder-hafien bålmolor för vinlerförvaring, med hänsyn lill de omsländigheter som förelågi delta fall inte var berättigad att hålla kvar motorn lill säkerhel för enlvistig fordran på . avseende vissl arbele med molorn. Del är givel all det praktiska behovet av enundanlagsregel molsvarande den princip som har kommil lill uttryck i del nämndarättsfallet blir mindre, om konsumenien i enlighel med mitl förslag ges rältatl vid tvisl om belalningen få ul föremålet för tjänsien mol atl han ställersäkerhel för näringsidkarens krav. Det är likväl inte uleslulel att enoinskränkt reienlionsräll skulle kunna ulnyttjas på etl närmaslsiölande sätt. För atl undvika delta bör i lagen las in en regel om attnäringsidkaren över huvudlaget inle har relenlionsrätl i fall då etl kvarhällande av föremålet förijänslen med hänsyn lill omständigheterna skulle vara uppenbart oskäligt molkonsumenien. Omnäringsidkaren håller kvar elt föremål lill säkerhel för silt anspråk på betalning,bör han vara skyldig atl vidta skäliga åtgärder för alt skydda föremålet motskador. För detta bör näringsidkaren vara berättigad till skälig ersättning.Särskilda beslämmelser om della bör las in i lagen. 2.10.5 Räll lUl ränla Mitt förslag: Vid konsumentens betalningsdröjsmål skallnäringsidkaren, om parterna inte avtalar om annat, ha rätl lill dröjsmålsräniaenligi beslämmelserna i räntelagen (1975:635). Utredningens förslag: Enligi ulredningen bör räntelagensbestämmelser om tiden för beräkningen av dröjsmålsränia och om räniefoienssloriek vara tvingande lill konsumenlens förmån vid sådana avtal som fallerunder den föreslagna lagen (se belänkandel s. 404-405 och 510). Remissinstanserna: Del slora flertalet remissinstanser somföreträder näringslivet avstyrker all man för de akluella konsumentUänsternasdel inför en särreglering om att räntelagens beslämmelser skall vara tvingandelill konsumenlens förmån. anser all man böröverväga alt för konsumentförhållanden åstadkomma enklare regler omdröjsmålsränia än de som finns i räntelagen (se bil. 3 avsnill 12). Skälen för mitt förslag: Om konsumenien gör sig skyldiglill dröjsmål med beialning, bör han liksom i andra avialsförhållanden varaskyldig att belala dröjsmålsränia. Bestämmelser om dröjsmålsränia finns f.n. i räntelagen(1975:635). Dröjsmålsräntan moisvarar f.n. diskonto medtillägg av . 1983/84:138 om ändring i räntelagen hardock föreslagits alt dröjsmålsränlan fr.o.m. den skall ulgöra åttaprocenlenheler över diskonlol. Regeringen har Ullsall en ulredning (Ju 1982:02)med uppdrag all se över räntelagen m.m. Utredningen skall bl.a. överväga omlagens regler bör göras generelll Ivingande lill förmån för konsumenter samlundersöka om del går alt förenkla reglerna om dröjsmålsränta i konsumentförhållanden(Dir. 1984: 12). Del finns inle anledning att nu behandla dessa frågorenbari för avtal om konsumenttjänster. I fråga om sådana avtal bör därför,åtminstone tills vidare, tillämpas de allmänna regler om dröjsmålsränia somgäller enligt räntelagen. Någon särskild bestämmelse som erinrar om delta ärenligt min mening inte nödvändig. 2.11 Avtal om förvaring 2.11.1 Behovel av reglering Mitt förslag: Konsumenlljänsllagen skall gälla också avialmellan näringsidkare och konsumenter om förvaring av egendom. De särskildaregler som behövs belräffande förvaringsavialen las in i de avsnill av lagendär de sakligl sell hör hemma. Utredningens förslag: Ulredningens lagförslag omfattarinte avtal om förvaring (se betänkandet s. 107-113). Remissinstanserna: Del slora flerlalel remissinslanser hargodlagil all lagens Ullämpningsområde lills vidare avgränsas i enlighet medulredningens förslag (se avsnitt 2.1.3). 1 en del remissyttranden berörs dockproblem som kan uppkomma med gränsdragningen mellan sådana avial om arbele pålösa saker som inrymmer även elt moment av förvaring och mera renodladeförvaringsavtal (se bil. 3 avsnill I och 2). Skälen för mitt förslag: En från praklisk och ekonomisksynpunkl bely-delsefull lyp av avial mellan konsumenler och näringsidkare äravtal om förvaring av egendom. Härmed avses avtal som innebär all konsumenienöverlämnar ell föremål till näringsidkaren för all denne under någon lid skallförvara och i övrigl la vård om föremålel för konsumentens räkning. Liksomavtalen om arbete på lös eller fast egendom går förvaringsavialen ut på enarbelspreslalion - åtminstone i vidsiräcki mening - från näringsidkarens sida.Arbelspreslalionen består i omhändertagande, tillsyn och vård i övrigl av delföremål som förvaringen gäller. Syftet med arbetsprestationen är emellerlidvid förvaring inte all på någol sätl ändra föremålels beskaffenhel utan tvärtomall delta skall kunna ålerlämnas till konsumenten i oförändrat skick. Vanliglförekommande avial om förvaring är sådana som gäller magasinering av möbler,vinlerförvaring av bålar, sommarförvaring av pälsar och klädförvaring iresiauranggarderober.