prop · G803133 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1984/85:133 omskärpningar av statistiksekretessen; Regeringen föreslår att anta de förslagsom har tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. 1 denna proposition föreslås att sekretessen kringstatistiska uppgifter genom vissa lagändringar skall skärpas på några punkter. Enligt förslaget bör sålunda uppgifter som skyddasav statistiksekretessen enligt 9 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) intelängre omfattas av lagens s.k. generalklausul (14 kap. 3 §). Det innebär attsådana uppgifter inte längre efter intresseavvägning skall kunna lämnas ut frånen myndighet till en annan. Möjligheterna att i en sådan särskild verksamhethos en myndighet som avser statistikproduktion lämna uppgifter till.pohs elleråklagare (14 kap. 2 § sekretesslagen) bör enligt förslaget begränsas så, att debara gäller i och för utredning om mycket grova brott. En liknande begränsning föreslås i editions- ochvittnesplikten inför domstol (38 kap. 8 § resp. 36 kap. 5 § ). Lagändringarnaavses träda i kraft . För sådana personregister som förs för forsknings-eller statistikändamål bör enligt propositionen fortfarande krävas tillstånd avdatainspektionen på samma sätt som för andra personregister. 1ärendet har lagrådets yttrande inhämtats. Prop,1984/85:133 2 Lagom ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 14 kap. 2 och 3 §§sekretesslagen (1980:100)' skall ha nedan angivna lydelse. Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall änsom avses i 1 § lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för 1. förundersökning, rättegång,ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annatjämförbart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hansdeltagande i verksamheten vid en myndighet där uppgiften förekommer, 2. omprövning av beslut elleråtgärd av den myndighet där uppgiften förekommer, eller 3. tillsyn över eller revision hosden myndighet där uppgiften förekommer. Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas imuntligt eller skriftligt yttrande av sakkunnig till domstol eller myndighetsom bedriver förundersökning i brottmål. Sekretess hindrar inte att uppgift som angårmisstanke om brott lämnas till åklagarmyndighet, polismyndighet eller annanmyndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet förbrottet och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter. För uppgift som omfattas av sek- Föruppgift som omfattas av sek retess enligt 7 kap. 16 §§, 8 kap. retess enligt 7 kap. 1-6 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 9 eller 15 §eller 8 § första stycket, 9 eller 15 § eller 9 kap. 7 §, 8 § första ellerandra 9 kap. 4 eller 7 §, 8 § första eller stycket eller 9 § andra stycketgäl- andra stycket eller 9 §' andra ler vad som föreskrivs i tredje stycketgäUer vad som föreskrivs i stycket endast såvitt angår misstan- tredje stycketendast såvitt angår ke om brott för vilket inte är före- misstankeom brott för vilket inte är skrivet lindrigare straffan fängelse i föreskrivetlindrigare straffan . Dock hindrar sekretess en- else . Dock hindrar sekretess ligt 7 kap. 1 eller 4 § inte att uppgift enligt7 kap. 1 eller 4 § inte att upp-som angår misstanke om brott en- giftsom angår misstanke om brott ligt 3, 4 eller 6 kap. enligt 3,4 eller 6 kap. mot någon som inte har fyllt arton motnågon som inte har fyllt lämnas till åklagarmyndighet el- år lämnastill åklagarmyndighet eller polismyndighet, ler polismyndighet. Tredje stycket gäller inte uppgift som omfattas avsekretess enligt 9 kap. 9 § första stycket. 'Lagen omtryckt 1982:1106. Senaste lydelse 1984:316. Utövervad som följer av 1 och 2 §§ får sekretessbelagd uppgift lämnas till myndighet,om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framfördet intresse som sekretessen skall skydda. Förstastycket gäller inte i fråga om sekretess enligt 7 kap. 1-6 §§, 8 kap. 8 §första stycket och 9 och 15 §§ samt 9 kap. 7 J, 8 § första och andra styckenaoch 9 §. Inte heller gäller första stycket, om utlämnandet strider mot lageller förordning eller, såvitt angår uppgift i personregister enligt datalagen(1973:289), föreskrift som har meddelats med stöd av datalagen. Förstastycket gäller inte i fråga om sekretess enligt 7 kap. 1-6 §§, 8 kap. 8 §första stycket och 9 och 15 §§ samt 9 kap. 4 och 1 §§,S första och andrastyckena och 9 §. Inte heller gäller första stycket, om utlämnandet strider motlag eller förordning eller, såvitt angår uppgift i personregister enligtdatalagen (1973:289), föreskrift som har meddelats med stöd av datalagen. Dennalag träder i kraft . ti /85. 1984/85:133 4 Härigenom föreskrivs att 36 kap. 5 §rättegångsbalken skall ha nedan angivna lydelse. 5§' Den som till följd av 2 kap. 1 eller 2 § eller3 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) eller bestämmelse, till vilken hänvisas inågot av dessa lagrum, ej äger lämna uppgift må ej höras som vittne därom utantillstånd från den myndighet i vars verksamhet uppgiften har inhämtats. Ej heller må advokat, läkare, Ej heller må advokat, läkare, tandläkare,barnmorska, sjukskö- tandläkare, barnmorska, sjukskö terska, kurator vid familjerådgiv- terska, kurator vid familjerådgiv ningsbyrå, som drives av kommun, ningsbyrå, som drives av kommun, landstingskommun, församling el- landstingskommun, församling el ler kyrklig samfällighet, eller deras ler kyrklig samfällighet, eller deras biträden höras angående något, biträden höras angående något, som på grund av denna deras ställ- som på grund av denna deras ställ ning förtrotts dem eller de i sam- ning förtrotts dem eller de i sam band därmed erfarit, med mindre band därmed erfarit, med mindre det är i lag medgivet eller den, till det är i lag medgivet eller den, till vilkens förmån tystnadsplikten gäl- vilkens förmån tystnadsplikten gäl ler, samtycker därtill. ler, samtycker därtill. följd av 9 kap. 4 § sekretesslagen inte får lämna uppgifter som avsesdär får inte höras som vittne om dem, utan att det är medgivet i lag eller attden till vars förmån sekretessen gäller samtycker till det. Rättegångsombud, biträde eller försvarare må ejhöras som vittne om vad för uppdragets fullgörande förtrotts honom, med mindreparten medgiver, att det må yppas. Utan hinder av vad i andra eller tredje stycketsägs vare annan än försvarare skyldig att avgiva utsaga i mål angående brott,för vilket icke är stadgat lindrigare straff än fängelse . Om tystnadsplikt för präst inom ärsärskilt stadgat. inom annat trossamfund än eller den somi sådant samfund intager motsvarande ställning må icke höras som vittne omnågot som han vid enskilt skriftermål eller under själavårdande samtal i övrigthar erfarit. Den som har tystnadsplikt enligt 3 kap. 3 §tryckfrihetsförordningen, 9 § radioansvarighetslagen (1966:756), 1 § lagen(1982:460) om ansvarighet för närradio eller II § lagen(1982:521) om ansvarighet för radio- och kassettidningar får höras som vittneom förhållanden som tystnadsplikten avser endast i den mån det föreskrivs inämnda paragrafer. Denna lag träder i kraft . ' Prop.1984/85:133 5 , ordförande, och statsråden , ,, , , , , R. , , , Lagrådsremissom skärpningar av statistiksekretessen (E 1980:02)' tillsattes år1980 för att se över den statliga statistikens innehåll och framtidainriktning. Utredningen avlämnade sitt betänkande (SOU1983:74) Framtida statlig statistik. I betänkandet finns ett särskilt avsnitt(kapitel 6) rubricerat Den nya datatekniken hur påverkas produktion,distribution, kvalitet och integritet. Betänkandets sammanfattning av nämndaavsnitt samt av reservationer och särskilda yttranden till det bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. Till protokolletbör fogas en förteckning över remissinstanserna, bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena har gjortsinom och lagts fram i en särskild promemoria (Ds C1984:11). Jag avser nu.att ta upp frågan om vissalagändringar med syfte att skärpa sekretessen kring statistiska uppgifter. Jag erinrar om att en del andra frågor istatistikutredningens betänkande tas upp i årets budgetproposition (prop.1984/85:100 bil. 15 s. 37-43), som f. n. är under behandling i . 'Landshövdingen , ordförande, docenten , professornGösta , riksdagsledamöterna . Högmark,generaldirektören (t. o. m. ), professornDaniel Tarschys. Prop.1984/85:133 6 Redan i propositionen om 1985 års folk- ochbostadsräkning (FoB 85), framhöll jag behovet av att ytterligare övervägaskyddet för den enskildes personliga integritet i samband med statistiskaundersökningar (prop. 1983/84:85 s. 19, 20, jfr även lagrådets yttrande s. 145;FiU 35, rskr 307). Jag pekade därvid på att sådana överväganden lämpligen kundegöras, när statistikutredningens betänkande skulle behandlas. Dennatanke fullföljs genom de förslag som jag nu lägger fram. Syftet med förslagen är att stärka integritets- ochsekretesskyddet för den enskilde i samband med statistikverksamheten. Dagens statistikproduktion bygger i övervägandeutsträckning på modern datateknik. Som såväl finansutskottet somkonstitutionsutskottet framhållit i samband med behandlingen av den nyssnämndapropositionen om FoB 85, är det synnerligen angeläget att integritetsaspekternablir tillbörligen beaktade i samband med inrättande av dataregister och vid s.k. samkömingar mellan oUka register (FiU 1983/84:35 s. 12, KU 3y s. 30). Över huvud taget är det enligt min uppfattningutomordentligt viktigt att tillgodose både uppgiftslämnarnas intresse avpersonligt skydd och samhällets intresse av fullgod statistisk information.Detta kräver i sin tur att uppgifter som samlas in av en myndighet för enbartstatistiska' ändamål inte används för administrativ verksamhet. I administrativ verksamhet är det den enskildauppgiften som är av intresse. Den skall i regel utgöra underlag för beslut somrör den som uppgiften gäller. I statistisk verksamhet däremot saknar denenskilda uppgiften intresse. Det är det samlade resultatet som skall belysasgenom statistiken, aldrig någon enskild persons förhållanden. För att denenskilde skall kunna lämna uppgifter till statistiken i större trygghet om attde används på avsett sätt - för framställning av statistiska tabeller, diagramo. d. där den enskilde uppgiftslämnaren inte kan identifieras krävs att deåtnjuter ett förstärkt sekretesskydd och omgärdas av stränga säkerhetsanordningar. 1 likhet med statistikutredningen anser jag detdärför vara av stor betydelse att hålla rågången klar mellan två olika sättatt använda uppgifter: Å ena sidan används de för statistik och forskning.Där röjer den statistiska redovisningen inte enskilda individer eller andraenskilda objekt och kan därför inte innebära integritetsintrång. Å andra sidan används uppgifterna föradministrativa ändamål i mera snäv bemärkelse. Där är det oftast fråga omåtgärder riktade direkt till uppgiftslämnaren. Internationellt har det i olika sammanhangframhållits att uppgifter för bl. a. statistiska ändamål måste hållas strängtåtskilda från annan användning. Principen har sålunda kommit uttryck inombåde (riktlinjer för integritetsskyddet ochpersondataflödet över 1984/85:133 7 gränserna,jfr prop. 1981/82:189 s. 46-48) och (rekommendation den 23september 1983 om användning av personuppgifter för forskning och statistik,jfr ärende 1550-84). Enligt uppgift från statistiskacentralbyrån (SCB) råder för övrigt samma inställning på ansvarigt håll iexempelvis , , och . En del av den oro för missbruk som finns hosallmänheten kan ha uppstått genom att i debatten användningen av statistiskaoch administrativa uppgifter blandas samman. Det måste ankomma på destatistik-producerande myndigheterna att inom ramen för sin verksamhet söriaför nödvändig information om vad skillnaderna i användningen av de olikauppgifterna innebär. Som framhållits bl. a. under riksdagsbehandlingen avpropositionen om FoB 85 (FiU 1983/84:35 s. 7), är det viktigt att allmänheteninformeras bl. a. om statistiksekretessen och de säkerhetsåtgärder som vidtasför att skydda statistiska uppgifter. Jag förutsätter att så kommer att ske. Men mot denna bakgrund skall jag i det följandeockså föra fram förslag om vissa lagändringar för att skärpa sekretessen kringstatistiska uppgifter. Mittförslag: Uppgifter som skyddas av statistiksekretessen skall inte längre kunnalämnas ut med stöd av den s. k. generalklausulen i sekretesslagen (1980:100,omtryckt 1982:1106, ändrad senast 1984:949). Inte heller skall sådana uppgifterfå lämnas ut till polis, åklagare m.fl. annat än när det gäller misstankar ombrott med ett minimistraff fängelse. Berörda lagrum: 14 kap. 2 och 3§§ sekretesslagen. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag (betänkandet SOU 1983:74 s. 185). Frågan om utlämnande av uppgifter till polis,åklagare m. fl. vid misstanke om brott berörs dock inte särskilt avutredningen; föreskriften härom i 14 kap. 2 § sekretesslagen fick sin nuvarandelydelse efter det att betänkandet avlämnats. Remissinstanserna:Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan godtarförslaget'att genom ett nytt undantag från generalklausulen skärpastatistiksekretessen (remissammanställningen. Ds C 1984:11, s. 17-27). Men kritiska röster höjs också. Hovrätten förVästra har sålunda en negativ inställning till förslaget och anser attintegritetssynpunkterna t2 1984185. 1984/85:133 8 istället bör tillgodoses genom begränsning av uppgiftslämnandet eller genomavidentifiering. Det finns också andra remissinstanser som anser att det intefinns tillräckliga skäl för den föreslagna lagändringen. Och arbetarskyddsstyrelsenframhåller att generalklausulen tillämpas i fråga om det informationssystem omarbetsskador som styrelsen svarar för. Därför kan enligt styrelsen en delproblem i verksamheten bli följden av ett slopande av denna möjlighet.Datainspektionen och fruktar för sin del att förslagetkan omöjliggöra sambearbetningar av statistikuppgifter hos två olikastatistikproducerande myndigheter. Nuvarande förhållanden: För sammanhangets skulllämnas först en kortfattad redogörelse för innehållet i de aktuella delarna avsekretesslagen. Enligt 9 kap. 4 § är det en huvudregel att absolutsekretess gäller bl. a. i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avserstatistikproduktion när det gäller uppgifter som avser en enskilds personligaoch ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Iparagrafen har lagstiftaren också öppnat möjligheter för regeringen attsekretessbe-lägga uppgifter i andra med statistik jämförbara undersökningar.Föreskrifter om det finns i 3 § sekretessförordningen (1980:657, ändrad senast1983:281). Från huvudregeln om absolut sekretess finns detenligt samma lagrum vissa undantag. Förutsatt att det står klart att den somavses med uppgiften eller någon honom närstående inte lider skada eller men,får myndigheten sålunda lämna ut uppgifter i företagsregister, uppgifter omavlidna, uppgifter som behövs för forskningsändamål, uppgifter som avserpersonal-och lönestatistik samt uppgifter som inte genom namn, annanidentitetsbeteckning eller därmed jämförbart förhållande är direkt hänförligatill den enskilde. Av särskilt intresse i detta sammanhang är möjligheten attlämna ut uppgifter för forskning exempelvis om arbetsskador eller socialaförhållanden. 1 14 kap. finns därutöver en del allmännabestämmelser som kan medföra begränsningar i bl. a. den sekretess som annarsgäller enligt 9 kap. 4 §. Sekretess hindrar sålunda inte att uppgifter lämnastill regeringen eller (14 kap. 1 §). Om uppgiftsskyldighet mot någonannan myndighet följer av lag eller förordning, gäller enligt samma paragrafockså att uppgifterna skall lämnas ut, även om de är sekretesskyddade. Vidarefinns begränsningar i sekretessen för de fall där en annan myndighet har behovav att få uppgifter, exempelvis vid något rättsligt förfarande mot någon i frågaom dennes deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgifternaförekommer (14 kap. 2 § första stycket). Paragrafen är tillämplig också vidutlämnande som föranleds av besvär eller något annat 1984/85:133 9 överklagandeeller av tillsyn eller revision. Där finns också bestämmelser som gör detmöjligt för den som av domstol anlitas som sakkunnig att lämna uppgifter utanhinder av att de omfattas av sekretess (andra stycket). 1 övrigt har paragrafenfått en i huvudsak ny lydelse genom en lagändring (1984:316) som trädde i kraftden (prop. 1983/84:142, KU 29, rskr 347). De nya bestämmelserna,som har tillkommit som ett led i kampen mot organiserad och ekonomiskbrottslighet och annan allvarlig kriminalitet, t. ex. narkotikabrott ochvåldsbrott, innebär i korthet följande. Enligt paragrafens tredje stycke hindrar intesekretess att myndigheterna lämnar uppgifter som angår misstankar om brotttill polis eller åklagare eller någon annan myndighet, t. ex.tillsynsmyndighet. För att uppgifterna skall få lämnas gäller att myndighetenhar skäl att anta att brottet föranleder strängare påföljd än böter. Dessabestämmelser gäller bl. a. för uppgifter som omfattas av statistiksekretessen. Fjärde stycket innehåller vissa undantag fråntredje stycket för de myndigheter som inte får lämna ut uppgifter efterintresseavvägning enligt en generalklausul (14 kap. 3 §). Jag återkommer straxtill denna klausul. För dessa myndigheter gäller i huvudsak att uppgifter fårlämnas ut bara när de rör misstankar om brott med ett minimistraff på två årsfängelse. Hit hör exempelvis uppgifter om brott som mord, dråp, våldtäkt, grovtrån, mordbrand och grovt narkotikabrott. Av femte stycket framgår att något som helst uppgiftslämnandei fråga om brottsmisstankar inte skall ske från de allmänna advokatbyråerna. Därutöver gäller som framgått en generalklausul (14kap. 3 §). Enligt denna får sekretessbelagda uppgifter lämnas till enmyndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgifterna lämnas harföreträde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Vissaverksamhetsområden är undantagna från generalklausulens tillämpningsområde.Undantagen avser bl. a. hälso- och sjukvården, , riksbankensbankrörelse, upplåningsverksamhet, myndighetemasuppdragsverksamhet för enskildas räkning, medling i arbetstvister, tekniskbearbetning och lagring av personregister för annans räkning, särskildapostförsändelser m.m., telemeddelanden samt rättsligt biträde av allmänadvokatbyrå. Inget undantag görs således för uppgifter som omfattas avstatistiksekretess enligt 9 kap. 4 §. Vidare kan nämnas att det finns en allmän regel omatt uppgifter kan lämnas ut efter samtycke från den som sekretessen skallskydda (14 kap. 4 §). Den regeln är tillämplig också på uppgifter förstatistik. Det hör också till bilden att regeringen får gedispens från sekretess, när det är påkallat av synnerliga skäl (14 kap. 8 §). Slutligen kan nämnas att det i lagen finnsytterligare några bestämmelser som gör det möjligt att lämna ut uppgifter utanhinder av sekretess. 1984/85:133 10 Överväganden: Syftet med mitt förslag i denna delär att undanröja grunden för farhågor för att uppgifter för statistik lämnas uttill någon myndighet i sådana fall där en avvägning enligt generalklausulen i14 kap. 3 § sekretesslagen ger till resultat att det intresse som sekretessenskall skydda får ge vika för andra intressen, t. ex. att vidta administrativaåtgärder mot någon enskild. Genom den föreslagna ändringen förhindras sålundaatt sådana intressen med stöd av generalklausulen tar överhanden med påföljdatt uppgifter som lämnats för statistiskt bruk används för icke avseddaändamål. Uppgifter som har samlats in för statistiskaändamål skall således i fortsättningen inte kunna lämnas till någon annanmyndighet med stöd av generalklausulen. Lagtekniskt bör detta ske genom enändring i 14 kap. 3 § andra stycket. De skäl för att undanta uppgifter som omfattas avstatistiksekretessen från generalklausulen som jag har anfört leder enligtmin mening också till att man på statistikområdet bör begränsa möjligheternaatt lämna ut uppgifter till polis, åklagare m. fl. för att utreda brott.Begränsningen bör utformas på samma sätt som för de övriga områden som ärundantagna från generalklausulen (prop. 1983/84:142 s. 38, 39). Det innebäratt, i en sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser statistikproduktion,uppgifter i fortsättningen bara skall få lämnas ut, när det gäller misstankarom brott med ett minimistraff fängelse. Detta kan lämpligen kommatill uttryck genom att man bland undantagen i 14 kap. 2 § fjärde stycket för inen hänvisning också till 9 kap. 4 §. Udämnande efter skadeprövning skall fortfarandekunna ske med stöd av någon av undantagsföreskriftema i 9 kap. 4 §. Det måstegivetvis ses till att vetenskaplig forskning vid exempelvis universitet ellersärskilda forskningsinstitutioner också i fortsättningen kan bedrivas pågrundval av statistiska uppgifter. 1 dessa avseenden innebär mitt förslagdärför inga ändringar i förhållande till vad som gäller. Det bör ocksåpåpekas att sekretessen i sådana fall förs över till den myndighet som fåruppgifterna i sin forskningsverksamhet (13 kap. 3 §). Att märka är att det avgörande för om sekretess förstatistiska uppgifter skall gälla enligt 9 kap.4 § i princip är den verksamheti vilken uppgifterna förekommer (prop. 1979/80:2 del A s. 263). Om uppgifternasåledes finns i någon annan verksamhet än som avser framställning av statistik,torde paragrafen inte vara tillämplig. Som exempel kan nämnas sådana uppgiftersom lämnas till tullmyndigheterna bl. a. i samband med varuexport. Förutom förframställning av handelsstatistik används dessa uppgifter i tullens särskildaverksamhet för exportkontroll, där uppgifterna inte torde omfattas avstatistiksekretess. Vidare skall utlämnande utan hinder av sekretessfortfarande kunna ske enligt bl. 14 kap. 1 §, dvs. främst näruppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning, eller när 14 kap. 4 § ärtillämplig, t. ex. vid samtycke av den enskilde. 1984/85:133 11 Inte heller anser jag att det finns anledning attgöra något undantag för statistikuppgifter, när det gäller regeringensdispensbefogenheter enligt 14 kap. 8 §. Dessa befogenheter är enligt lagmotiven(prop. 1979/80:2 del A s. 346) avsedda att utnyttjas med stor restriktivitet.Jag är sålunda inte beredd att föreslå någon ändring i det sistnämndalagrummet. Ettpar remissinstanser har som framgått uttryckt oro för att den föreslagnalagändringen skulle göra det omöjligt för de statistikproducerandemyndigheterna att sambearbeta statistikuppgifter. Från annat håll har underremissbehandlingen dessutom framhållits att det kan uppkomma vissa problem iverksamheten, om inte generalklausulen kan tillämpas i fortsättningen. I detta sammanhang kan man också diskutera ettförslag från som innebär att 9 kap. 4 § ändras så, attde statistikproducerande myndighetema i fortsättningen efter skadeprövningtill andra myndigheter med särskild verksamhet för statistikproduktion skallkunna lämna ut s. k. individuppgifter inte bara som f. n. förforskningsändamål m. m. utan också för statistikändamål. Jagvill därvid peka på att redan nuvarande lydelse av 9 kap. 4 § som framgåttinnebär att en uppgift efter skadeprövning kan lämnas ut även för exempelvisstatistisk bearbetning bl. a. om uppgiften "behövs för forskningsändamål"eller om den "inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller därmedjämförbart förhållande är direkt hänförlig till den enskilde". Uppgifterav sistnämnda slag bmkar ofta - något oegentligt - kallas "avidentifierade"uppgifter. För forskningsändamål kan alltså enligtsekretesslagen utlämnas inte bara sådana avidentifierade uppgifterutan också rena individuppgifter. Men utlämnandet förutsätter som nämnts enskadeprövning. Vid denna prövning bör hänsyn särskilt tas till huruvidaadministrativ verksamhet ingår i myndighetens uppgifter. Det skall dock påpekasatt utlämnande ägt rum även till myndigheter med administrativ verksamhet. Dethar då varit fråga om myndigheter som har använt informationen i en välavgränsad forskningsverksamhet. Utlämnande av detta slag har ägt rum till bl.a. .