prop · G803122 · 1984-12-31 00:00:00 — i länmenar atl det gäller att åstadkomma en användbar syntes av teorefiska kunskaperi psykologi och pedagogik samt erfarenheter av prakfiskt lärararbete. Några remissinstanser diskuterarmetodikens ställning i det "nya" ämnet praktisk () anser att detfinns anledning atl efterlysa de ämnesmetodiska studier, som tidigareanpassats direkt för de åldersstadier för vilka läraren genomgått utbildning. (, ) anser att LUT 74 missuppfattat innehållet i ämnetmetodik. Metodiken tar upp de vid undervisning i ett visst ämne specifikaproblemen, vilket fordrar ett helt annat kunnande hos metodikläraren änförmågan att praktiskt exemplifiera pedagogiska teorier. Prop.1984/85:122 64 Flera remissinstanser diskuterardelkomponenten praktik i praktisk pedagogik. Därvid läggs synpunkter påprakukens innehåll, utformning, omfattning samt dess ställning i förhållandetill övriga delar i praktisk pedagogik. Styrelsen för högskolan i att praktiken inte enbart får ses som tillämpningsperioder utanskall också ge utgångspunkter för vidare teoristudier. En utökning av tiden förpraktik skulle öka yrkesinriktningen av utbildningen. En minimipoäng av 30poäng för praktikdelarna måste anges. Styrelsen för högskolan i alt LUT 74:s förslag är klart otillfredsställande. Klassläramtbildningenspraktik får av de studerande mycket positiva omdömen. Det är en praktiksom är handledd. av handledare med personligt ansvar, den är integrerad och varvadmed övrig utbildning. LUT 74 har inte i konsekvens med sin önskan om förstärktallmän lärarkompetens talat för en ökad handledd praktik. Eftersom detta är eltdyrt inslag i utbildningen, föreligger risk att man enbart i besparingssyftedrastiskt skär ned handledd praktik och ersätter den med besök. Arbetsgruppen för linjenämnderna inom sektorn för kultur-och informationsyrken () anser att den s.k. prakfisk-pedagogiskautbildningens rent praktiska del bör förstärkas på bekostnad av den teoretiskaoch att tydliga direktiv bör ges beträffande den handledda praktikensomfattning och utformning. Även linjenämnden för klasslärarlinjerna ()anser att andelen handledd prakuk bör ökas. LR är i princip posifivt lillförslaget men förutser många svårigheter i det praktiska genomförandet av den.En sådan svårighet är lärarfrågan. LR avvisar bestämt att en lärare skall söQaför undervisningen i hela ämnet. och förslaget lill vidgat innehåll i den praktisk-pedagogiskautbildningen. Enligt ULF:s mening är pedagogikenstarkt överbetonad. Metodik i olika ämnen efter vaQe ämnes särart är angelägelalt meddela. SFL kan inte ansluta sig tillutredningens förslag. SFL anser att man genom en sådan ämneskonstrukUon skullelöpa stora risker att ämnet får en kraftig slagsida mot det beteendevetenskapliga området. Metodiken skall endast handhas av lärare medlärarutbildning inom det ämnesområde som undervisningen omfattar. 3.2.3.3 Utformningen av utbildningen i praktisk pedagogik Flera remissinstanser ansluter sigtill förslaget om lärarutbildningens fällcentrering. Styrelsen för högskolan förlärarutbildning i (HLS) är kritisk mot förslaget om en fastorganisation av praktikskolor och anser alt i stället för speciellapraktikskolor bör läramtbildningen repliera på utvalda handledare utan att varabunden till särskilda skolor. Prop.1984/85:122 65 lingsarbete bör finnas i form av den fria resursen inomden tidigare FoD-verksamheten. ochmellanstadielärarlinjerna () finner förslaget mindre tilltalande avflera skäl: samtliga lärare vid de aktuella skolorna skulle tvingas delta iläramtbildningen. Under tvång uträttas sällan ett bra arbete. Dessutom kan intealla lärare i en skola fömtsätlas vara lämpliga alt delta i lärarutbildning, -en koncentration av praktiken till högskolans närhet skulle i hög grad begränsainnehållet i den praktiska utbildningen, - den flexibilitet som finns vadgäller handledare och praktikplatser skulle helt försvinna. Linjenämnderna för låg- och mellanstadielärarlinjerna samtämneslärarlinjen () menar atl erfarenheterna från FoD-skolorna intevar särskilt goda, och att nu åter bygga upp ett system kring enstaka skolenheterdär samfliga lärare ålägges att delta i lärarutbildningen förefaller intetillräckligt genomtänkt. För de studerande är det en klar fördel att underutbildningen få tillfälle till praktik på olika typer av praktikskolor. Olikabostadsområden, olika klasser samt skolor byggda belyserför de studerande hur skiftande arbetsförhållanden man kan möta som lärare.Nuvarande system med handledare med personligt ansvar för vissa lärarstuderandeinom en begränsad tidsperiod förefaller trots vissa brister vara bättre änutredningens förslag. ) anser att anknytningen till skolan är bra, men ser idénmed speciella praktikskolor som sämre. Läramtbildningen bör ha omfattandekontakter med ohka skolor för en ömsesidig påverkan. i ,, , och kommuner har kritiska synpunkterpå förslaget om särskilda prakfikskolor. kommun anser det vara avstort värde om praktikskolorganisationen kunde göras mer flexibel och beröraflera skolor. LR menar att man allvarligt böröverväga att återinföra FoD-verksamhe-ten. Detta kräver kontinuitet blandpersonalen. Därför är det nödvändigt att bibehålla och utöka det nuvarandesystemet med handledare, förordnade tills vidare på ett läsår. LR avstyrkeratt rena teoristudier skall kunna förläggas till praktikskolor. Så gör ävenULF. SFL ställer sig bakom utredningens resonemang kring praktikskoloma. 3.2.4 Kompletterande grundutbildning 20poäng Huvuddelen av de instanser somyttrat sig över förslagel till kompletterande gmndutbildning (KGU) fillstyrkerförslaget. Inemot hälften av dessa instanser menar att den kompletterandeutbildningen bör vara obligatorisk. Några remissinstanser, däribland SÖ, menaralt KGU bör göras obligatorisk för studerande som inriktar sig på högreårskurser. Den bör kopplas direkt grundutbildningen. 5 1984/85.1 saml. Prop.1984/85:122 66 4 Den grundläggande lärarutbildningens struktur:gymnasieskolan och vuxenutbildningen Konsistoriet för iUppsala, länsskolnämnderna i , , , Hallandssamt . , , , samt Skarakommuner, elevvårdskommittén. samt föreslår att en reformering av läramtbildningen förgymnasieskolan bör anslå fill dess att gymnasieutredningen är färdig med sittbelänkande och beslut fattats om den framfida gymnasieskolans stmktur,innehåll och organisation. 4.2 Den dubbla behörigheten Många remissinstanser både inomhögskoleområdet och inom skolområdet ansluter sig fill LUT 74:s uppfattningatt den s. k. dubbla behörigheten inte bör vara styrande för utformningen varesig av lärarutbildningen för eller för läramtbildningen förgymnasieskolan och vuxenutbildningen. Huvuddelen av de berörda instansernahävdar emeilerlid, att goda möjligheter till vidareutbildning måste ges, föratt överbrygga den eventuella klyfta mellan gmndskolan och gymnasieskolan somkan uppstå vid en avveckling av den dubbla behörigheten. Planeringsberedningen för sektornför utbildning för undervisningsyrken (UHÄ) tillstyrker en ordning med dels enlärare med utbildning för , dels en lärare med utbildning förgymnasieskolans allmänna ämnen. Det primära måste vara att utveckla ett gottsamband mellan de olika lärarfunktionerna inom gmndskolan. Styrelsenför högskoleregiontillstyrker förslaget, men påpekar att all läramtbildning måste omfattas av engemensam gmndsyn på skolans övergripande mål. kurserinom det språkvetenskapliga området () menar att etl sammanhang mellanhögstadielärarutbildning och gymnasielärarutbildning generellt bör bibehållas.Dubbel behörighet bör alltså kunna uppnås genom vidareutbildning i bådariktningar, gymnasielärare bör kunna bli behörig även för högstadiet och viceversa. SÖ framhåller, som ett tungtvägande argument för avskaffandet av den dubbla behörigheten, att problemen pågmndskolans högstadium kräver lärare med en bredare kompetens för detta områdeför att minska antalet lärare som undervisar vaQe elev. i länmenar att om det måste finnas en skiljelinje det är bättre, altskiljelinjen mellan de olika läramtbildningarna kommer alt gå mellangmndskolan och gymnasieskolan - inte mitt i . Prop.1984/85:122 67 anser det vara avstörsta vikt att underlätta övergången mellan mellanstadiet och högstadiet ochtillstyrker med viss modifiering utredningens förslag till grundskollärarutbildning. och Skola delarulredningens bedömning att det är mer angeläget att satsa på en enhefligareutbildning för lärare än att låta önskemålet om dubbel behörighetvara styrande. TCO och SL ansluter sig till ulredningens uppfattning. Några remissinslanser är kritiskamot avskaffandet av den dubbla behörigheten. förlärarhögskolan och () anser det vara mycket olyckligt med enskarp gräns mellan gmndskolan och gymnasieskolan, av flera skäl; praktiskaplaneringsbehov, kvalitetssynpunkter i båda skolformerna, lärarnas behov avatt finna för dem lämpliga arbetsuppgifter. Styrelsen för Stockholmsuniversitet menar att övergången från grundskola lill gymnasieskola är mycket problematisk och den underlättas inte genom det framlagdaförslaget. Myckel talar för atl de pedagogiska och ämnesleoretiskakomponenterna har en störte överensstämmelse inom dessa skolstadier än de harinom de tre stadierna i gmndskolan. Länsskolnämnderna i ,, , , och . , , , m. fi. kommuner samt föreningenför lärare i SO- och NO-ämnen är kritiska mot avskaffandet av den dubblabehörigheten och föreslår åtgärder för att överbrygga klyftan mellangrundskola och gymnasieskola. i län menaratt förslaget innebär atl klyftan mellan och gymnasieskolan vidgas.I andra sammanhang framförs att ungdomsskolan bör ses som en helhet. i Västernorrlandslän pekar på att det blir svårare all i en övertalighetssitualion omplaceralärare i den egna kommunen. anser attavvecklingen av den dubbla behörigheten ytterligare kommer alt markera gränsenmellan gmndskola och gymnasieskola. Dessa stadier bör hellre betraktas som enenhet eftersom merparten av alla grundskoleelever fortsätter sin skolgång lillgymnasieskolan. /SR, LR, ochSFL menar att den dubbla behörigheten bör bibehållas. Utbildning av lärare i praktisk-estetiska ämnen Några remissinstanser tillstyrkerförslaget att de allmänna behörighetsvillkoren skall gälla för tillträde ulllärarutbildningen i praktisk-estetiska ämnen, däribland planeringsberedningenför sektorn för utbildning för undervisningsyrken (UHÄ), SÖ, LR, TCO och SFL.Ett antal instanser har diskuterat särskilda behörighetskrav, antagningsprov m.m. för vissa utbildningar inom det praktisk- estefiska blocket. 1984/85:122 68 i för barnavårds-, hushålls-, textil- och vårdlärarlinjerna() liksom TCO och SFL ifrågasätter om det är ändamålsenligt ochrealistiskt med tre vägar eftersom Qänsteunderlaget är begränsat. Den påböQadeförsöksutbildningen bör givetvis slutföras och utvärderas. Först därefter kanman ta ställning till denna ulbildningsväg. Vidare bör gymnasieutredningensförslag inväntas. Innan beslut fattas med anledning av LUT 74:s förslag bördenna fråga utredas på nytt. Planeringsberedningen för sektornför utbildning för undervisningsyrken (UHÄ), styrelsen för iLinköping och () tillstyrkerförslaget att ettämnesulbildningen i trä- öch metallslöjd bör ha en omfattningav 120 poäng, varav 80 poäng utgöres av ämnessludier. TCO och SFL anser attettämnesutbildningen i trä- och metallslöjd bör omfatta 140 poäng. Planeringsberedningen för sektornför utbildning för undervisningsyrken (UHÄ), styrelserna för högskolorna förlärarutbildning i och , linjenämnderna för gymnastiklärarlinjen(HLS) och samt SÖ ansluter sig till förslagel om en utökning avutbildningstiden för ettämnesutbildningen i gymnasfik med 20 poäng. Dessutomföreslår de nämnda remissinstanserna en förstärkning med ytterligare 20 poäng iämnesstudier, vilket totalt skulle innebära att ettämnesutbildningen i gymnastikuppgår till 120 poäng. Svenska Gymnasliklärarsällskapel menar atl eltämnesutbildningeni gymnastik skall ha en omfattning av 140 poäng. LR och menar attettämnesulbildningen i gymnastik bör få en omfattning av 120 poäng. TCO och SFL föreslår att ettämnes-och (i förekommande fall) tvåäm-nesutbildningen av lärare i bild, gymnastik,hemkunskap, musik och slöjd samt utbildningen till barnavårdslärare ocksåförlängs med poäng. De motiv som används för en utökning av utbildningsUdenför lärare i s.k. allmänna ämnen är giltiga även här. Etlämnesutbildningarna igymnastik och trä- och metallslöjd bör i konsekvens härmed få en omfattning av140 poäng. , teckningslärare- ochyrkespedagogiska linjerna () avvisar helt utredningens förslag all låtanågra limmars estetisk specialisering i gymnasieskolan ersätla elt årsförberedande ämnesutbildning. Planeringsberedningen för sektornför utbildning för undervisningsyrken (UHÄ) understryker behovel avantagningsprov till teckningslärar-och musiklärarlinjerna. Ett flertal instanser är tveksammabeträffande LUT 74:s förslag att endast det praktisk-estetiska ämnet itvåämnesutbildningen har både grundskola och gymnasieskola somQänstgöringsområde. Delta gäller bl. a. planeringsberedningen för sektorn förutbildning för undervisningsyrken Prop.1984/85:122 69 (UHÄ) och styrelsen för högskolan för lärarutbildning iStockholm. De praktisk-estetiska ämnena skall företrädas även av lärareutbildade enligt ettämnesutbildningen såväl i gmndskolan som i gymnasieskolan.Redan från första klass kan undervisningen genomföras fillsammans med klassläraren.Detta skulle vara en kraftig förstärkning av de praktisk-estetiska ämnena igmndskolan. 5.1 Påbyggnadsutbildning för att främja samverkan mellanförskola och grundskola Många remissinstanser bl. a.planeringsberedningen för sektorn för utbildning för undervisningsyrken (UHÄ),styrelserna för , , högskoleregioner, styrelsen förhögskolan för lärarutbildning i , styrelserna för högskolan i ,och , många linjenämnder, SÖ, nio länsskolnämnder. och flertalet kommuner delar utredningens uppfattning attsamverkan mellan förskola och gmndskola bör underlättas och förstärkas och attde föreslagna påbyggnadsulbildningarna för förskollärare, fritidspedagoger ochgmndskollärare är en väg att åstadkomma detta. () menar att förslaget om Qänstgöring på intilliggande stadier vidgarden metodiska och pedagogiska helhetssynen. menar att förslaget kan medverkatill att skapa en gemensam gmndsyn på barnets allsidiga utveckling över degränsområden, som förskola och stadier i gmndskolan utgör. Några av de berörda remissinstanserna framläggeremellertid kompletterande och kritiska synpunkter på förslaget. a. rektorsämbetet vid högskolan i /, styrelsen förhögskolan i , (), institutionenför praktisk pedagogik () samt () attutredningen utöver sina förslag till påbyggnadsutbildningar borde ha utarbetatett förslag till samordning av förskollärar- och fritidspedagogutbildningarnamed gmndskolläramtbildningen. Planeringsberedningen för sektornför utbildning för undervisningsyrken (UHÄ) och styrelsen för Uppsalahögskoleregion framhåller atl en vidareutbildning av förskollärare ochfritidspedagoger till gmndskollärare med fördel kan bygga på de föreslagnapåbyggnadsutbildningarna. i länavstyrker förslaget till påbyggnadsutbildning och beklagar att LUT 74 intesökt infoga förskollärama i sin modell för utbildning av lärare.En sådan samordning borde ha varit möjlig inom ramen för utredningenstilläggsdirekfiv. kommun avstyrker förslaget med att bl. a. påpeka attde syften. 1984/85:122 70 somutredningen anger för den föreslagna påbyggnadsutbildningen, bättre uppnåsgenom väl avvägda fortbildningsinsatser, som kan nå störte lärargrupper ochgenom t. ex. praktisk samverkan i integrerade skolanläggningar. LR, , , SFL och SL framhålleratt genom kunskaper om den angränsande skolformen ökar såväl förskollärarenssom grundskollärarens förståelse för fillämpade arbetsmetoder och för skälentill eventuella skillnader i synsätt på l.ex. vilka krav man bör ställa påbarnen. En ökad samverkan bör kunna leda till ett närmande i pedagogiskt ochorganisatoriskt avseende i syfte att få till stånd en mjukare övergång mellanförskola och gmndskola lill gagn för eleverna. Den kompletterande utbildningeninnebär också att möjligheter skapas lill en bredare läraran-vändning, vilketär av värde speciellt i kommuner med ett förhållandevis litet antal barn i deaktuella åldrarna. SFSavstyrker utredningens förslag till påbyggnadsulbildningar och föreslår istället inrättandet av en två-treårig påbyggnadsutbildning som ger förskollärarenbehörighet och kompetens att undervisa i samtliga ämnen på de lägreårskurserna. En sådan behörighet skulle leda lill att förskollärarna fick enreell chans att undervisa i de lägre årskurserna saml leda till etl"omlottlärarsystem" mellan förskola och lågstadium utan alt innebäraen ökning av antalet lärare kring eleven utöver vad som är fallet. Barnavårdsbyrån() menar att utredningens förslag till påbyggnadsutbildningarspeglar en föråldrad syn på både förskollärarens och lågstadielärarensuppgifter där man vill beskriva grundskollärarens uppgifter som enbartundervisande medan förskolläraren mer fyller sociala uppgifter och i dessafunktioner skall kunna gå lågstadieläraren tillhanda. Ett inordnande avförskollärar- och fritidspedagogutbildningarna i basutbildningen för lärareskulle ha varit ett mer konsekvent steg än all föreslå påbyggnadsutbildningarsom egenfligen inte ökar någondera lärarkategoris kompetens. Statskontoret finner LUT 74:s modeller, synpunkteroch förslag om en utbyggd påbyggnadsutbildning för olika lärarkategorier bådeintressanta och tankeväckande, även om de i många fall behöver fördjupas ochkonkretiseras för att kunna Qäna som beslutsunderlag för regering och riksdag.Ett fortsatt utvecklingsarbete på della område synes fullt möjligt alt bedrivautan att avvakta en reformering av den grundläggande lärarutbildningen förgmndskolan och gymnasieskolan. Huvuddelen av remissinstanserna stöder utredningensmening atl lärarutbildare bör ges en särskild befattningsutbildning, dockframför ett flertal av instanserna synpunkter på enskildheter i förslaget. Planeringsberedningen för sektorn för utbildningför undervisningsyrken (UHÄ) samt () är tvek- Prop.1984/85:122 71 sammatill utredningens förslag lärare i praktisk pedagogik som skall svara såvälför utbildningen i pedagogik som metodik. Planeringsberedningen för sektornför utbildning för undervisningsyrken (UHÄ) anser att det även fortsättningsvisskall finnas dels lärare med en huvudsaklig inriktning mot de mer teoretiskadelarna av pedagogiken, dels lärare med huvudsaklig inriktning mol metodikenoch de mer praktiska tillämpningarna ute i skolväsendet. SÖ anser det vara nödvändigt med enintroduktionsutbildning framför allt för läramtbildare i praktisk pedagogik,men också för läramtbildare i ämnesteori. Utbildningen bör genomföras snarastefter det att tjänsten som läramtbildare tillträtts. är positiva lill LUT 74:s förslag. är på flera punkter kritisk mot förslagen. Ennärmare utredning bör verkställas varvid utgångspunkten bör vara attbefattningsutbildningen får karaktär av ett successivt införande i yrket medbl. a. auskultation på erfamare kollegers undervisning och handledningsbesök. TCO,SFL och SL fillstyrker i stort utredningens förslag. Humanistiska sektionsnämnderna ()konstaterar att utredningen menar att, på , partiell ellerfullständig forskamibildning i utbildningsvetenskap skall utgöra "dengemensamma basen" för alla lärare i praktisk pedagogik. Man synes här haförbisett att teoretisk utbildning sällan är tillräcklig för att garanteralärarskicklighet och att detta rimUgen gäller också läramtbildare. 6 Forskningsanknytning forskarutbildning 6.1 Forskningsanknytning Merparten av remissinstanserna ställer sig positivatill utredningens förslag till lärarutbildningens forskningsanknytning. Någrabetonar behovet av ekonomiska resurser för ett genomförande avforskningsanknytningen. a. framför styrelsenför Linköpingshögskoleregion betydelsen av atl forskningsanknytning ses som en tvåvägskanalmellan grundutbildning och forskning. Forskningsanknytning är ett överbryggandebegrepp som inrymmer en rad åtgärder från avancerad forskning lill enklautvecklingsarbeten. Planeringsberedningen för sektorn för utbildningför undervisningsyrken (UHÄ) menar att särskilda ekonomiska resurser böranvisas högskoleenheterna för försöksverksamhet inom praktikskolorna. Detta ärnödvändigt om forskningsanknytningen skall kunna få ett rejält genomslag inomsektorn för utbildning för undervisningsyrken. Resurserna bör inte vara låsta.Hur medlen skall användas bör stå varje högskoleenhet fritt att avgöra beroendepå de lokala och även regionala fömtsättningar som gäller. 1984/85:122 72 Styrelsen för högskoleregion anser attden särskilda resurs för pedagogiskt utvecklingsarbete, som utredningenföreslår, bör kunna användas där lokala inifiativ behöver stöd ochforskningskontakt. Styrelsen anser emellertid inte att denna, vilketutredningen föreslagit, främst skall kanaliseras till kommuner med läramtbildningoch praktikskolor. En sådan begränsning skulle onödigtvis bidra till deresursskillnader som kan uppstå mellan olika skolor. )menar att de kontroversiella inslagen i samspelet mellan forskning, tillämpning,läramtbildning och yrkesverksamhet bör betonas tydligare. Den nuvarande skrivningenger ett intryck av oomtvistad harmonisk idyll. ()menar att forskningsanknytning bör ses i relation till lärarens totalaarbetssituation där pro-blemcentrering och kritisk analys gäller såvälbetingelser i undervisningsprocessen, såsom barns begreppsliga fömtsättningarinom olika ämnesområden, som gmppdynamiska förhållanden, relation mellanpersonal, attityder, lärartoll och organisatoriska förhållanden. SÖ anser att ett lokalt utvecklingsarbete kan tafillvara det intresse som finns bland äldre och nyutexaminerade lärare. Endirekt koppling mellan högskolan med dess forskningsverksamhet och de problemsom det dagliga skolarbetet i kommunerna innebär kan komma att utgöra ettfmktbart samarbete när det gäller att göra forskare mindre benägna att sökaproblem i teorin och mer benägna att söka dem i den verklighet där de upplevsav elever, lärare, skolledning och samhället i övrigt. Några remissinstanser vänder sig mot utredningensförslag att särskilda resurser för pedagogiskt utvecklingsarbete i huvudsakstyrs fill praktikskolorna. Resurserna bör komma hela skolväsendet till del. Några länsskolnämnder menar att denstödorganisation, som utredningen föreslår, inte bör knytas till högskolanutan till länsskolnämnderna. , , , SL och SFLtillstyrker förslagen. TCO hävdar att den gmndläggande lärarutbildningen kanges forskningsanknytning i främst två bemärkelser. Dels kan forskningsresultatoch forskningsmetoder ingå i utbildningens innehåll. Dels kanforskarutbildningsvägar anknytas såsom påbyggnadsutbildningar till dengmndläggande lärarutbildningen. Båda dessa former av forskningsanknytning ärenligt TCO utomordentligt angelägna. Planeringsberedningen för sektorn för utbildningför undervisningsyrken (UHÄ) vill kraftigt betona att forskamibildning skallkunna ske inom skilda discipliner. För en del lärare kan det vara naturligt attgenomföra en forskarutbildning i pedagogik medan det för andra lärare inomlärarutbildningen verkar lämpligare med forskamibildning i andra ämnen.Tvärvetenskaplig forskning bör komma till stånd. 1984/85:122 73 Vad gäller ulbildningsmetodiskforskamibildning ställer sig flera instanser positiva, bl. a. styrelserna förStockholms, , /, högskoleregioner, styrelsenföruniversitetet i m. fl. Styrelsen för Uppsalahögskoleregion, , ekonomiföreståndare,hushålls- och textillärare () och ,hushålls- och textillärarlinjerna () hävdar att en ökad satsning börske på forskning och forskamibildning inom ämnesområden som slöjd, bild, musikoch idrott. Styrelsen för högskolan för lärarutbildning i ,HLS) samt pedagogiska institutionen ()menar atl alternaUvet utbildningsmetodisk forskarutbildning kan inrymmas iforskarutbildningen inom ämnet pedagogik. Däremol anser pedagogiskainstitutionen () att det inte finns skäl till att inrätta ett särskiltutbildningsmetodiskl alternativ till den nuvarande forskamlbildningen ipedagogik.