prop · G803172 · 1984-12-31 00:00:00 — Den allmänna ordningen för beredskapslagringen följer iallt väsenlligl reglerna i lagen (1984: 1049) om beredskapslagring av olja ochkol. Beredskapsåtgärderna i den lag om försörjningsberedskap på naturgasområdetsom nu föreslås (se avsnitt 3). K 83: Enligt K 83:s mening bör i princip gälla altförsörjningsberedskapen på naturgasområdet skall vara lika god som på andra energiområden.I likhet med OLK 80 förordar K 83 all de industriella slorförbrukarna skallansvara för avspärrnings- och krigsberedskapen på sitt område. Vidare återfinnskonsortialavlaleis reglering av beredskapen för boslads-uppvärmning i förslagel.För övriga förbrukare föresläs en lösning grundad på olja eller gasol ulan attställning tas till kostnadsfrågan. Remissinstanserna: K 83:s allmänna syn påberedskapsfrågorna har i allmänhel godtagils. Vissa remissinstanserifrågasätter dock olika punkter i förslagel. Det gäller bl.a. beredskapensgenomförande, kostnadsaspekter och beredskapsbördans fördelning meUan olikaenergikällor. Skälen för mitt förslag: Som redan beröns - en merdetaljerad faktabelysning lämnas i de förut angivna propositionerna - harbedömningen av de tekniska möjligheterna för bl.a. lagring aversättningsbränsle efterhand i avsevärd grad skiftat. Akvifäriagring ochbergrumslagring av gas liksom annan lagring av gasol i olika former har varitpå tal. Som alternativ har nämnls vanlig oljelagring och energiersälining genomelkraft, vilkel förulsäller att användaren har tillgång lill lämplig ulruslningeller snabbi kan förses med sådan vid en kris. Trots gjorda anslrängningarkvarstår emellertid en belydande osäkerhel om tekniskt-ekonomiski och beredskapsmäs-sigtlämpliga lösningar. Behovel av provisoriska lösningar kvarslår sålunda.Önskemålen alt mer definitivt lösa frågan bhr mer påträngande. Tilldetta återkommer jag strax. Först tar jag upp de omedelbara möjligheterna. Dekonkreta förhållanden jag behandlar i det följande, exempelvis fördelning avgaskunder på olika kategorier, gäller Sydgasprojektel. Slorförbrukarna av naturgas - med en förbrukning av mer än5000000 m/år - beräknas ta av naturgasen. För flertalet av dessa kanklart konstateras att lagring av olja som ersätiningsbränsle sammankopplat med etlvidmakthållande av utrustning för oljeanvändning framstår som den Prop.1984/85:172 14 För ett par storförbrukaresom använder gasol och kommer all sätta in naturgasen som etl iprocesserna inlegreral bränsle kan emellerlid oljan inle fungera som ersällning.Här krävs andra lösningar. Beredskapslagring av gasol sker nu enbari hosoljehandeln och lillgodoser samtliga förbrukares behov. En övergång från gasol lillnalurgas minskar oljeförelagens lagring. Det bör därför under den nu aktuellaövergångstiden finnas möjligheter för här berörda förbrukare atl hålla ell egelgasollager i oljeföretagens anläggningar eller träffa avtal med oljeförelagenom s. k. inlagring. Jag förordar således all beredskapen för storförbrukarnasdel utformas så att olja eller gasol - eller eventuellt annat ersätiningsbränsle- får Ulgöra ersäilningsbränsle för naturgasen. Såsom de tidigare utredningarnahar förutsatt skall lagringen bekostas av de naturgasförbrukande industrierna.Beredskapen bekostas också av dessa. Vad sedan angår de s. k. uppvärmningskunderna, dvs. deanläggningar som väsenlligen betjänar bostadsområden, bör beredskapsfrågan t.v. lösas på det sätt som förutsattes , dvs. genom oljelagring ochlagring av elutrustning genom gasdistributörens försorg. Uppvärmningskunderna förvänlasta i anspråk av naturgasen. Återstår då de av naturgasen som i huvudsak kommer attgå tiU småindustrin. K 83 förordade härvidlag att olja eller el skulle vara dereguljära beredskapsalternativen för företagen alltefter de vid småindustriernarådande förhållandena. För försörjningsviktig industri som använder gasenintegrerat i sina processer borde enligt K 83 gasol (propån) och utrustning förförbränningen lagras. Vid den inom departementet företagna genomgången avärendet har -med uigångspunkt i upplysningar från bl.a. -konstaterats att en övervägande del av de ifrågavarande företagen användergasen för processändamål eller i ugnar. Processen kan härigenom förenklas ocheffektiviseras. 1 detta ligger en stor del av värdel med naturgasen. Förhållandetinnebär emellertid att det inte är möjligt att gå fillbaka till oljasom energikälla. Också i övriga fall ter det sig problematiskt att använda oljasom beredskapsbränsle bl.a. med hänsyn till frågan om erforderiig utrustning.Den enda möjlighet som då slår till buds synes vara en central lagring av gasol(propån), dvs. den lösning som avvisades såsom tekniskt alltförkomplicerad och dyrbar. Vad angår kostnaden fc>r den del av gasprojeklet somavser småindustrin uppskattas investeringskostnaderna för en propanlösning avSydgas AB till minst 350 milj. kr., varav 160 milj. kr. belöper sig pålagerutrymmen och utrustning. Härtill kommer löpande kostnader. Det är enligtmin bestämda mening inte försvarbart att lägga ned belopp av en sådan storleksordningför ett provisorium, som dessutom avser endast en del av gasprojektet Jag hardärför kommit till den slutsatsen att beredskapsfrågans lösning för Sydgasprojektetssmåindustridel måste något skjutas på Prop.1984/85:172 15 framliden till dess elt beslutsunderlag där andraalternativ har undersökts föreligger. Från beredskapssynpunkl är dettabeklagligt och del är angeläget alt arbelet med att ordna en lösning även fördenna kundkategori påskyndas. vill jag erinra om att utbyggnaden ivårt land av oljelagringen också av olika skäl genomfördes etappvis . I enlighet med det nu anförda regleras i det lagförslagsom jag nu lägger fram endasl försörjningsberedskapen för slorförbrukarna ochuppvärmning av bostadsområden. och hos andra gasinlressenler pågår ell arbelemed alt utarbeta permanenta lösningar av beredskapslagringsfrågan. Del ärangelägel atl delta arbele så snart som möjligl leder fram lill tekniskt-ekonomisktrimliga lösningar. Om naturgasen skall få mer än en marginell roll i vårtenergisystem, är del nödvändigl all sådana kommer fram. Jag kommer alt närafölja del forlsalta uivecklingsarbeiel på detla område och ta upp kvarståendeberedskapsfrågor på naturgasområdet till behandling så snart förulsällningarnafinns att beslula om en definitiv lösning. Den provisoriska lösning som jag nu förordar får tillföljd alt koslnaderna för beredskapen till viss del inie slår igenom förränsenare. Detta får inte medföra all vissa gasförbrukare på grund härav befriasfrån beredskapskostnader. Hur denna fråga skall lösas bör övervägas underfrågans forisatia beredning i departementet I detta sammanhang bör beaktas dennuvarande prissällningen, möjligheten att införa en särskild avgift m. m. All nalurgasen lill viss del skall kunna ersätias medelenergi påverkar elbehovei i krislägen. Elbehovet förutsätts i krig delvis blitillgodosett med oljekondensverk och i försörjningsberedskapsreserven ingårolja som lagras för sådana anläggningar. I vilken grad naiurgasberedskapenpåverkar detla lagringsbehov hör också till de frågor som behöver sluderas närmare. Som jag har nämnl är rikllinjerna och lagen sågenerellt ulformade alt de skall kunna tillämpas också vid en fortsattutbyggnad av naturgasnä-lei. Däremot är de speciella organisatoriska ochfinansiella arrangemang som genomförts för Sydgasprojeklel inle avsedda atl lillämpasi fortsättningen. Som jag har framhållit i prop. 1984/85:120 med riktlinjerför energipolitiken bör en nödvändig förulsällning för en utvidgad nalurgasanvändningvara att del kan ske på kommersiell grund. Häri ingår också au gasen kan bära koslnadernaför beredskapen. De förslag till reglering av beredskapsåtgärder på gasområdelsom jag lägger fram bygger i övrigt på de allmänna förutsällningar som gällerför andra importerade bränslen. Som lidigare har beslutat avserberedskapen här - liksom för kol - endasl krig och avspärrning, inlefredskriser. Liksom i fråga om olja och kol skall regeringen fastställaden närmare omfattningen av beredskapsåigärderna med utgångspunkt iberedskapsbehovet. Del finns inte anledning all frångå den ståndpunkt som hargodkänts av (prop. 1981/82: 102, FöU 18, rskr 374) och somockså 1984/85:172 16 delas av K 83 atl beredskapsnivån på naturgasområdet principielllskall vara densamma som för andra jämförbara importbränslen. I övrigt återfinns i den nya lagen, som jag slraxåterkommer till, i huvudsak samma regler som i den beslutade lagen(1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol beträffande lagringsskyldighetoch bestämmandet av dennas omfattning, befrielse från lagringsskyldigheten,beredskapslagrens ianspråktagande, sanktioner och tillsyn m. m. Lagen bör träda i kraft den . Denberedskapskyldighet som faslslälls på grundval avförbrukning och försäljning avser /87, som börjar den1 . 3 Allmän motivering till ny lag om försörjningsberedskappå naturgasområdet Den trädde en ny lag om beredskapslagringav olja och kol i kraft (prop. 1984/85:53, FöU 6, rskr 94, SFS 1984:1049).Genom lagen åläggs importörer, återförsäljare och storförbrukare av olja och s.k.ångkol atl hålla beredskapslager. En motsvarande skyldighet atl lagra oljagällde tidigare enligt äldre lagstiftning . Genom den nya lagen fmnsetl modernt regelsystem som i allt väsentligt kan användas även pånaturgasområdet. Det lagförslag som läggs fram innehåller därför i stor ulslräckningregler som stämmer överens med lagen om beredskapslagring av olja och kol.Särskilda förhåUanden på naturgasområdet har dock krävt specialreglering inågra avseenden. Vidare har regelssystemet kunnat göras enklare med hänsyn tiUatt naturgasdistribution sker inom ramen för stora avgränsade projekt. Medhänsyn till detta har reglema inte inarbetats i lagen om beredskapslagring avolja och kol utan samlats i en särskild lag. Lagen är som tidigare påpekais så generellt utformad attden skall kunna tillämpas också vid en eventuellt fortsatt utbyggnad avnaturgasnätet innan beredskapsfrågan har lösts permanent. Den nya lagen föranleder detaljändringar ikommunalskattelagen (1928; 370) och lagen (1984: 1049) om beredskapslagring avolja och kol. 3.2 Mitt förslag till lag om försörjningsberedskap pånaturgasområdet I den allmänna motiveringen behandlas följande frågor. 3.2.1 Vilka är beredskapsskyldigä? 3-5, 9 §§ 3.2.2 Vilka beredskapsåtgärder skallvidtas? 3.2.3 Fastställande avberedskapsskyldighet 9, 10, 14-16 §§ 1984/85:172 17 Itexten används beteckningen BOK för lagen (1984: 1049) om beredskapslagring avolja och kol. 3.2.1Vilka är beredskapsskyldigä? Mittförslag: Beredskapsskyldighet fastställs i taget från och med den 1juli {lagringsåret) och grundas på förbrukning eller försäljning under det närmaslföregående året (basåret). Fastighetsinnehavare kan dessutom åläggas att hållafastigheten anordnad på visst sätt. 1. desom under basårei vid en anläggning förbrukat minst 5 miljoner m' naturgas för energiändamål (eller motsvarande mängd naturgas jäm te olja eller kol), 2. de som under basårei tillförbrukare såll nalurgas för energiändamål, 3. fastighetsinnehavare som enligtberedskapsplan skall hålla fastigheten anordnad på visst sätl för alternativuppvärmning. Lagringsskyldighetpå grund av förbrukning åligger den som innehade anläggningen vid basåretsutgång. Skyldighelen grundas på hela förbrukningen under basåret. K83: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Inga principiella invändningar. Skälenför mitt förslag: På samma sätt som enligt BOK bör beredskapsskyldighetenfastställas i tagel från till och med (lagringsår) och grundas på försäljning eller förbrukning under föregående kalenderår(basår). SomK 83 föreslagit bör'beredskapsskyldigheten för storförbrukare vila på demsjälva, medan ansvarel för beredskapen för mindre förbrukare åläggsgasdistributören. För eget beredskapsansvar bör i enlighet med utredningsförslagkrävas en förbrukning av minst 5 miljoner m' under basåret. Detta motsvarar dengräns som enligt BOK gäller för förbrukare av olja (5000 m') och kol (8000ton). Liksom i BOK bör finnas en "kombinationsregel", som i det här fallelinnebär atl beredskapsskyldighet uppkommer om förbrukningen av naturgas jämteolja eller kol under basåret uppgår lill en mängd motsvarande 5 miljoner m'naturgas. Liksomenligt BOK bör gälla att lagringsskyldighet på grund av förbrukning åliggerden som innehade anläggningen vid uigången av basåret och att skyldighetengrundas på hela förbrukningen vid anläggningen under basåret. Har överlåtelseskett under basåret, räknas alltså tidigare innehavares förbrukning med närlagringsskyldighetens omfattning besläms. 2 Rik.idagen 1984/85. Prop.1984/85:172 18 Slutligen bör faslighetsinnehavare kunna åläggas att hållasina fastigheter så anordnade att en föruisall allernäliv uppvärmning kankomma lill stånd. Etl sådant åläggande bestäms i samband med fastställande avberedskapsplan för dislribulionsområdet Jag återkommer lill denna fråga iavsnitt 3.2.3. 3.2.2 Vilka beredskapsåtgärder skall vidias? Mitt förslag: Storförbrukare skall hålla beredskapslagerav lämpligt ersätiningsbränsle och ha för della bränsle behövlig utrustningtillgänglig. Storieken av lagret bestäms på grundval av den mängd nalurgas somförbrukats under basårei och beslut av regeringen om landets behov avberedskapslager. Gasdistrii>iitörer skall vidla beredskapsålgärder somgör del möjligt atl om lillförseln av nalurgas avbryts eller försvåras värmaupp bostadsområden som annars uppvärms med naturgas. Vilka ålgärder som skallvidtas besläms med utgångspunkt i uppvärmningsbehovel för de fastigheter inomdistributionsområdet som vid basårets utgång uppvärms med naturgas. Faslighetsinnehavare kan åläggas att hålla fastighetenanordnad för allernäliv uppvärmning (se avsnitt 3.2.1). K 83: För storförbrukare förutsätts lagerhållning av oljaeller propån. Förbrukarna svarar själv för lager och behövlig utrustning. Förövriga förbrukare svarar gasdistributören för beredskapen. Som ersättning förnaturgas förutsätts olja och el. Distributören svarar för atl behövlig utrustningfinns tillgänglig. (Om K 83:s förslag hänvisas vidare till avsnitt 2.2) Remissinstanserna: K 83:s allmänna syn påberedskapsfrågorna godtas i allmänhet. Vissa remissinstanser ifrågasätter dockolika punkter i förslaget. Del gäller bl.a. beredskapens genomförande, kostnadsaspekteroch beredskapsbördans fördelning mellan olika energikällor. Skälen för mitt förslag: Jag har tidigare i avsnitt 2.2redogjort för huvuddragen i beredskapsplaneringen och skälen för denprovisoriska lösning som jag förordar. I fråga om beredskapen förstorförbrukarna och de s.k. uppvärmningskunderna överensstämmer mitt förslagmed utredarens. Ansvaret för beredskapsåtgärderna fördelas efter sammaprinciper som enligt BOK, dvs. slorförbrukarna svarar själva och säljarna förövriga kunder (även om småindustrin t. v. undantas). Den väsentliga skillnadeni förhållande till olja och kol är att beredskapsåtgärderna t. v. måsteinriktas på andra lösningar än lagring av det bränsle som skall ersättas. Detär därvid viktigt aU den i lagen föreskrivna beredskapsskyldighelen utformas såatt den för del särskilda fallet lämpligaste lösningen kan väljas. Prop.1984/85:172 19 För flertalel storförbrukare ligger som K 83 funnitnärmast lill hands att använda olja som ersättningsbränsle. Det kräver adbehövlig förbrännings-utrustning fmns lillgänglig. Om gasen används itillverkningsprocessen kan det bli nödvändigt att ha gasformigtersättningsbränsle. Storförbrukare bör åläggas att ha beredskapslager av lämpligtersättningsbränsle samt att ha behövlig utrustning lillgänglig. Storieken avlagret bestäms liksom enligt BOK på grundval av förbrukningen under basåret.Den mängd ersättnings-bränsle som denna förbrukning motsvarar utgörförbrukarens basmängd. Regeringen bestämmer sedan med utgångspunkt iberedskapsbehovet en viss procentuell andel av basmängderna för varjeersättningsbränsle som skall lagras under lagringsåret. Flertaletstorförbrukare torde f.n. vara skyldiga all beredskapslagra olja, vilkel belyderalt oljelagrel kan finnas kvar som beredskapsreserv. De som förbrukar gasolhar inte haft egen lagringsskyldighel. utan beredskapslagringen harlegat pä återförsäljaren. Om gasol skall användas som ersältningsbränsle för nalurgas,bör avtal om lagring med någon gasolleverantör kunna medges (jfr avsnitt 2.2).En slrävan bör vara all nå så prakliska och ekonomiska lösningar som möjligt iavvaktan på en permanent lösning av beredskapsfrågan. Gasdistributörernas beredskapsansvar föruppvärmningskunderna bör till slor del kunna lösas genom alt de tillhandahållerelektrisk utrustning. Distributörens ansvar gäller alla fasligheter som vidbasårets utgång uppvärms med naturgas. Den i lagen föreskrivnaberedskapsskyldigheten bör ulformas så atl även andra möjligheter lilluppvärmning hålls öppna. För varje säljares distributionsområde bör finnas enav tillsynsmyndigheten faslslälld beredskapsplan, varav framgår hurberedskapsfrågan skall lösas för berörda fastigheter. Givelvis måsle därvid klariäggasalt de valda lösningarna kan fungera praktiskt. elenergi skallanvändas, måsle elnät och fastigheter vara anpassade för delta. Frågan omfastighetsinnehavarens skyldigheter i delta avseende har behandlals i avsnill3.2.1. Den väsentliga nyheten i mitt förslag i förhållande tillvad som tidigare diskuterats gäller beredskapen för övriga naturgaskunder, somfrämst är småindustri. Som framgått av vad jag sagt i avsnitt 2.2 anserjagatt lösningen av beredskapsfrågan för deras del måste uppskjutas tv., eftersomingen provisorisk lösning som ler sig tekniskt och ekonomiskt rimlig f n. stårtill buds. 3.2.3 Fastställande av beredskapsskyldighet Mitt förslag: fastställer för varjeberedskapsskyldig vilka skyldigheter denne skall ha under lagringsåret. För storförbrukare bestäms därvid vilketersättningsbränsle som skall lagras, hur stort lagrel skall vara, vilkenutrustning som skall hållas tillgänglig och de villkor som i övrigt gäller förlagerhållningen. Prop.1984/85:172 20 Storleken av lagrel blir beroende av regeringens beslut omhur stor del av basmängderna för ersättningsbränslet som skall lagras. För vatje distributörs distributionsområde fastställs enberedskapsplan. Av planen skall framgå hur bei-edskapsbehovet av alternativuppvärmning för berörda fastigheter skall tillgodoses. I planen skall angesvilka skyldigheler som åvilar dels distribuiören vad gäller ansvaret förberedskapen, dels faslighetsinnehavare vad gäller att ha fastigheten anordnadpå vissl sätt. Om säljaren åläggs att hålla visst beredskapslager, skall slorlekenpå detta fastställas. beslut grundas på uppgifter från storförbrukareoch distributörer i en deklaration som skall lämnas före närmastefter basåret. Varje distributör skall lämna förslag till beredskapsplan försitt område. K 83 går inte närmare in på hur fastställandet avberedskapsskyldigheten skall ske. Remissinstanserna går heller inte in på frågan. Skälen för mitt förslag: I fråga om storförbrukarnainnebär mitt förslag samma ordning som gäller enligt ÖOK. Nägra skäl för attfrångå denna finns inte. I övrigt avses beredskapsplanen vara det grundläggandedokumentet för vad som skall gälla i beredskapshänseende. Förberedelsearbetetför framtagande av denna bör vila på distributören, som skall ge in ettförslag till plan. Av planen måste kunna utläsas hur uppvärmningskundernasbehov av möjlighet till alternativ uppvärmning är tillgodosett. Det betyder attdistributören skall göra det utredningsarbete som krävs och lämna förslag somtäcker alla berörda fastigheter. Det ankommer sedan på tillsynsmyndigheten attbedöma planens lämplighet, fordra in eventuellt kompletterande uppgifter, görabehövliga korrigeringar samt fastställa planen. De åligganden som enligtplanen åvilar gasdistributören och, eventuellt, fastighetsinnehavare blirbindande för dessa i och med fastställandet. Uppfylls inte dessa åligganden,träder lagens sanktionssystem in. Om gasdistributören åläggs att hållaberedskapslager (t. ex. av elektrisk utrustning), måste storleken på dettaanges uttryckligen, eftersom lagringsavgift skall tas ut vid brist i lagret. Liksom enligt BOK bör beredskapsskyldigheten fastställaspå grundval av deklarationer om förbrukning och försäljning under basåret.Sådana deklarationer skall ges in före den närmast efter basåret. 1984/85:172 21 Mitt förslag: I övrigt skall i huvudsak följande gälla. Beredskapslager av ersättningsbränslen skall ägas av denlagringsskyldige och hållas inom landet i anläggningar som denlagringsskyldige förfogar över. får medge rätl tUl s. k.inlagring, dvs. lagringen ombesörjs efter avtalsöverenskommelse av någon annan.Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får medge befrielse helteller delvis från lagringsskyldighet och andra åligganden, om det finnssynnerliga skäl. Beredskapslagren får las i anspråk efter beslut avregeringen, om lillförseln av nalurgas avbryis eller försvåras lill följd avalt sädana omsländigheter inlräit för vilka lagringen skelt. Den som inte håller fastställt beredskapslager skall lillstaten erlägga sanklionsavgift beräknad på samma sätt som enligt BOK. Lagringsavgifllas ul med en tredjedel av fullt belopp vid inlagring ulan tillstånd ellerförsummelse atl iaktla föreskrifl om lagrets placering. Lagringsav-giflen skallliksom lagringsavgift enligt BOK inte vara avdragsgill vid beskattning. För atlåstadkomma detta föreslås en ändring i 20 § kommunalskalielagen (1928:370). får meddela föreläggande förenal medvite för all få en beredskapsskyldig alt uppfylla sina förpliklelser enligtlagen. De beredskapsskyldiga skall lämna lillsynsmyndigheien vissa uppgifter,tillträde m. m. som behövs för myndighelens tillsynsarbete. I lagen straffbeläggs dels andra försummelser mot ålagd beredskapsskyldighelän sådana som föranleder sanklionsavgift, dels brott mot vissa speciella föreskrifieri lagen. Atalsangivelse av tillsynsmyndigheten krävs. Slutligen föreslås ett tillägg till 7 § i BOK, som gäller lagringsskyldighelav olja och kol när förbrukning sker i kombinaiion med nalurgas. K 83 går i myckel liten utsträckning in på här akluellafrågor. Remissinstanserna har därför inle heller tagit uppfrågorna. Skälen för mitt förslag: Som framgålt av del tidigare ärutgångspunkten för mitt förslag att regleringen så nära som möjligt skall följaden som gäller enligt BOK. Beredskapslagren av ersältningsbränsle torde i praklikenkomma au i huvudsak utgöras av olja. Vad som enligt BOK gäller om fullgörandetav oljelagringsskyldighel bör också tillämpas här. Detta gäller också bestämmelsernaom inlagring och befrielse från lagringsskyldighet. Särskilda skäl all medgeinlagring kan möjligen föreligga oftare, eftersom lagringsskyl-3 1984/85. Prop.1984/85:172 22 dighelen avser annat bränsle än som normall används. För slorförbrukaresom lidigare varil oljelagringsskyldiga och hafl egel lager bör den bästalösningen normall vara all ha delta kvar. Som tidigare nämnts bör inlagringnormalt kunna medges, om ersätlningsbränslet är gasol med hänsyn till desärskilda lagringsproblem som då finns. Beredskapslagren bör kunna tas i anspråk endast om den situalioninträder för vilken beredskapen är avsedd. Liksom enligt BOK krävs särskilttillstånd av regeringen för ianspråktagande. Sanktionssystemei bör byggas upp på samma sätl som i BOK.Sanktionen mot försummelse av lagringsskyldighet är således en lagringsavgift,som förutsätts motsvara kapitalkostnaden för all lagra varan med ell tillägg av60%. En tredjedel av full avgift bör tas ul vid inlagring ulan tillstånd eller broltmol föreskrifl om lagrets placering. Om den beredskapsskyldige försummar skyldighelsom ålagls honom genom beslut av tillsynsmyndigheten all ha viss utrustning,anordning e.d., kan della medföra straffansvar. I övrigt är samma försummelsersom i BOK straffbelagda. I fråga om sanktioner och lillsyn kan jag i övrigthänvisa till vad jag anförde i prop. 1984/85:53 s. 56-58. Sanktionsavgift enligt BOK är inte avdragsgill vidbeskattning. Motsvarande bör gälla för sanktionsavgift enligt den nuföreslagna lagen.