prop · G803171 · 1984-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen tar sikte på ungdomar som harmissbruksproblem, begår brott eller beter sig på annal liknande sätl.Förutsättningarna för vård enligt lagen på grund av den unges egel beleende äratt han härigenom utsätter sin hälsa eller utveckling för allvarlig fara. Iförevarande paragraf åsyflas emellertid situationer då allvarlig fara ännu inteföreligger men omständig- 1984/85:171 41 heterna är sådana alt slarka skäl lalar för altfarerekvisitet kommer att uppfyllas, om den unge fortsätter sill beteende.Syftet med bestämmelsen är alliså alt ge nämnden möjlighel all gripa inoberoende av samlycke i elt tidigare skede än då en vårdansökan måsle göras.Den unges situalion skall vara sådan atl del kan antas all tvångsvård kommer allbehöva beredas honom, om han inte avbryter silt destruktiva beleende. Den ungehar i regel visat all han inle vill medverka lill behandling eller andrastödåtgärder pä frivillig bas eller att hans motivation för sådan medverkan ärklarl otillräcklig. Nämndens bedömning får giveivis inle grundas på endasl lösaförmodanden eller en allmän oro. Nämndens anlagande all lagensvårdför-ulsällningar kommer all uppfyllas om nägol ingripande inle sker måslebygga på faslare grund än renl tillfälliga beteenden hos den unge. Nämnden skall nalurliglvis utnyttja möjlighelen tillbeslut enligt paragrafen först efler noggranl övervägande i varje enskillfall, sådani beslui får aldrig bli etl rutinmässigt inslag i nämndensarbele för barn och ungdom. De nya möjligheter lill ingripanden som skapas genombestämmelsen i första styckel minskar på inlel sätl del ansvar socialnämndenhar enligi socialljänsllagen. Tvärlom innebär ju del föreslagna lilläggel lill12 § SoL ell förlydligande av socialnämndens skyldigheter all genom akliva,intensiva och tålmodiga insalser på frivillig väg söka ge slöd och hjälp allbryla en destruktiv utveckling. Del föruisälts all nämnden ävenforisällningsvis ingående prövar möjligheterna till slöd och hjälp inom deramar socialljänsllagen anvisar. beslut om tillämpning av 8 a §LVU bör således ha föregåtts av intensiva försök all skapa kontakt och få tillslånd frivilliga lösningar. Det kan dock undanlagsvis inlräffa siiualioner dådet inte finns lidsmässigt utrymme och därför inte framstår som meningsfulltall pröva frivilliga insatser. I en sådan situation bör det inle vara någothinder atl nämnden genast fattar beslut enligt paragrafen, om förulsällningarför della i övrigl föreligger. Med beslut enligt paragrafens försia slycke följer allnämnden skall vidla följdålgärder av praktisk nalur enligi den behandlingsplansom enligi andra slycket skall finnas när beslut fallas. Om den unge inte följer nämndens beslut ulgör della inle isig någon grund för alt vidla andra åtgärder. En sådan underlålenhel är sålundainle ell lillräckligi skäl för nämnden all ansöka om vård enligt LVU. Däremolkan den unges negaliva inställning vara ell skäl all se över behandlingsplanen.Det ligger även i nämndens ansvar atl för den unge klargöra följderna av etlforlsall destruktivt beteende och vilka möjligheter som står till buds förnämnden. Enligt 10 § iredje slyckel SoL kan nämnden ulse ensärskild person, koniaklperson, att hjälpa den enskilde och hans närmaste ipersonliga angelägenheter. Ett sådant beslut förulsäller dock en önskan ellerelt samlycke från den som berörs av åigärden. 1984/85:171 42 Nämnden skall enligi förslagel få beslula all den ungeskall hålla regelbunden konlakl med en särskili ulsedd koniaklperson.Koniaklperson kommer all kunna ulses oberoende av den unges önskan ellersamlycke. Några särskilda kvalifikalionskrav för den person som ska ulses harinle slällls upp. Del är den unges och familjens behov av råd och slöd som börvara avgörande. Uppgiften kommer regelmässigt atl vara myckel lidskrävande,särskili under den försia liden. Belräffande frågan om vem som lämpligen börutses lill koniaklperson hänvisas lill vad som anförls i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.2.3). Beslut om skyldighet för den unge alt hålla regelbundenkoniakt med en kontaktperson innebär ell krav på den unge all på del säll och iden ulslräckning som närmare anges i behandlingsplanen iräffa den av nämndenulsedde personen. Beslutet ger kontaktpersonen ell särskili ansvar all följahur den unges levnadssäll ulvecklas och au bygga upp en motivation hos den ungeatt bearbeta sin situalion. Kontaktpersonen torde ofta kunna arbela med ellgoll slöd från den unges föräldrar. Kontaktpersonen skall främst fungera som ett personligtstöd och hjälp. 1 detla ligger självfallel all aklivi och engageral ingripa ikrissiluationer av olika slag. En slentrianmässig övervakning medkonlrollinriklning är däremol inte förenlig med beslämmelsens syfte. beslui om all den unge skall della i behandling iöppna former inom socialljänslen innebär att den unge blir skyldig atl följaden behandling nämnden kan erbjuda. Med behandling i öppna former inomsocialljänslen avses den behandling en socialsekreterare eller annan tjänstemanmed särskild kompetens i socialt behandlingsarbele kan ge. Behandling i öppnaformer omfaliar vidare den som kan ges inom särskilda verksamheter isocialljänstorganisationen såsom ungdomsmottagningar, rådgivningsbyråer förnarkotikamissbrukare e.d. Nämndens beslut alt den unge skall della i behandlingi öppna former inom socialljänslen kan även avse dellagandel i sådana särskildaöppenvårdsprogram som har nämnls under avsnitt 2.2.3. Som framhållits i den allmänna moliveringen kan del ivissa fall finnas skäl alt kombinera etl beslut om behandling i öppna formerinom socialljänslen med ett beslut om kontaktperson. Andra styckel När fråga uppkommer hos nämnden all fattaett beslut enligt paragrafens första stycke skall nämnden, om så inte redanskelt, upprälla en plan över behandlingen. Av planen bör framgå vilka insatsernämnden har vidtagit, den unges aktuella situation samt detbehandlingsbehov som föreligger och det sätl på vilkel nämnden avser alllillgodose della behov. Nämnden bör även ange vilka resurser nämnden avser allställa till förfogande för atl behandlingen skall kunna genomföras. Planen börså långt som möjligt upprättas i samråd med den unge själv och föräldrarna,Skyldighelen att upprätta en plan över behandlingen moisvarar vad nämnden ärskyldig all göra när fråga uppkommer om vård enligt lagen, Upprällandet av en plan innebär inte att planen låser den fortsaita 1984/85:171 43 Ändringar i planen kan behöva göras medhänsyn bl.a. till den unges ulveckling. I Iredje styckel anges all 5 § i lillämpliga delar skallgälla i fråga om beslui enligi paragrafens försia slycke. Ett sådant beslutskall självfallel gälla endast så länge det behövs. Nämnden skall ävensjälvmant besluta om dess upphörande när behov inle längre finns saml med beslämdatidsinlervaller pröva huruvida beslutet skall fortfara att gälla. Föromprövning av behovet av vård gäller etl inlervall av längst ,vilkel även skall tillämpas på de beslut som är i fråga. Dagen för nämndensbeslui skall därvid vara uigångspunkl för lidsberäkningen. skall gällaoavselt evenluella mellankommande inhibitionsbeslul eller om besluiei eflerbesvär faslslälls försl av kammarräll eller regeringsrällen. Den samlidigt föreslagna ändringen i 5 S fjärde stycketmedför alt även etl beslui enligt 8 a § upphör all gälla senasl när den ungefyller . Enligi 17 § har nämnden möjlighel all beslula omläkarundersökning i ärenden enligi lagen, behov av sådan undersökning lordedock endasl mera sällan föreligga när nämnden överväger all falla beslut enligt8 a §. Ålgärder som avser stöd eller behandling i öppna formerkan vara ingripande för den unge. Jag har därför övervägt möjligheten att förain de ärenden som det här gäller bland dem som inrymmer möjlighet tilloffentligt bilräde enligi 41 § rällshjälpslagen (1972:429). Mot deUa lalaremellertid all ålgärderna inle kan anses vara jämförliga med sådanaivångsålgärder som fn, omfatlas av denna paragraf. Det skulle inte heller varaförenligl med de principer som ligger lill grund för bestämmelserna i denparagrafen alt göra den speciella form av rättshjälp som regleras därtillämplig i dessa ärenden. Jag har därför efler samråd med chefen förjustiiiedepariemeniei stannat för atl intresset av all juridisk hjälp vid behovskall kunna beviljas i de ärenden som avses nu bör tillgodoses inom ramen förden allmänna rättshjälpen efler behovsprövning i vanlig ordning. För deländamålet behöver några ändringar inte göras i rättshjälpslagen. Eu beslui enligi 8 a § ulgör i och för sig ingel hinderför socialnämnden all pä vanligl sätt utreda och pröva om del finns anledningall ansöka om vård enligi lagen eller beslula om omedelbarl omhänderlagande.Ulvecklas silualionen på sådani sätl att sådana åtgärder kommer till stånd böremellerlid besluiei enligt 8 a § upphöra atl gälla. I paragrafen föreskrivs därför alt när beslut fallas omomedelbarl omhändertagande skall beslutet enligt 8 a § upphöra all gälla. Ulansärskili förordnande upphör vidare ell beslut enligt 8 a § all gälla när rältenbifaller en ansökan om vård. När en ansökan avslås kommer däremol beslutet atlbeslå. Rätten får nämligen inte någon självsländig rätl all i mål om vård fallabeslut enligt 8 a § eller pröva om ett sådant beslut skall forlfara all gälla.Frågan kan dock uppkomma genom all rällen efler överklagande 1984/85:171 44 har att pröva elt beslut enligt 8 a §. len sådan situalionbör målen nalurliglvis handläggas gemensaml. Beslui enligt 8 a § skall fallas av socialnämnden.Besluiei kommer på grund av del lillägg som föreslås i 21 § första slyckelall gälla omedelbarl. beslut enligi 8 a § skall kunna överklagashos länsrällen genom besvär. Även nämndens beslut vid prövning av fråganhuruvida ell beslui skall upphöra atl gälla skall kunna överklagas. fattar med anledning av beslut enligt 8 a §, såsom förordnandeav viss person lill kontaktperson eller beslut om vilken behandling i öppnaformer som skall äga rum, skall inle kunna överklagas. En komplellering avbesvärsbesläm-melsen har gjorts i form av en ny punkt 3 i paragrafen. Nuvarandepunkl 3 betecknas härefter som punkt 4. Beträffande förfarandet i länsrätt i mål om lillämpning av8 a § gäller förvaltningsprocesslagen (1971:291). Det är angeläget att socialnämnden efler ettbeslut enligt 8 a S får möjlighet atl vidta de ålgärder som behövs för atlbesluiei skall få prakfisk verkan. I paragrafen har därför gjorts ett tilläggom att etl beslut enligt 8 a § skall gälla . Av 28 § förvaltningsprocesslagenföljer att länsrätt och högre rätt har befogenhel att förordna interimistisktrörande den sak som genom besvär förts under domstolens prövning. 4.3 Förslaget till lag om ändring i Den föreslagna sakliga ändringen 157 kap. 1 § förstastycket har behandlats i avsnitt 2.3.2. Bestämmelsen i dess nya lydelse innebäratt rätten får överlämna den som är och som har begått en broitsliggärning lill vård inom , om den unge kan bli föremål för vård medslöd av LVU eller för åtgärd enligt 8 a § samma lag eller ges vård enligt SoL.Av bestämmelsen framgår alt ett överlämnande kan ske också när den unge redanär föremål för åtgärder av del aktuella slaget. Även om de fall då en domstolöverlämnar någon som är till vård inom inteblir så vanliga, bör del kunna finnas situationer-tex. när den som har begåttbrolt redan är intagen för inslilulionsvård eller är föremål för behandling iöppna former med stöd av beslut enligt LVU - då en sådan påföljd framstår somden lämpligaste. Som framgår av den allmänna motiveringen är det möjligl altöverlämna den som är lill vård inom även närdet är fråga om vård i frivilliga former. 1984/85:171 45 Den nuvarande förulsällningen för att domstolen skall fåöverlämna någon lill vård inom - atl socialnämnden har hörts avdomslolen - har ulmönslrais ur försia slyckel och i slället tagits in i 9 §LUL. 4.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) medsärskilda bestämmelser om unga lagöverträdare I paragrafen görs ell tillägg som följd av den föreslagna8 a § LVU. Även det förhållandet atl den underårige meddelas beslut med slöd av8 a § LVU skall sålunda kunna ulgöra skäl för åialsunderlålelse. I paragrafen införs elt nyll tredje stycke. Där föreskrivsall en domsiol inle får överlämna nägon lill vård inom socialljänslen utan attdel i målet finns ett yttrande av det slag som avses i 3 §. Om det inle finnssärskilda skäl, får domslolen inle heller utan sådani yitrande döma den som ärunder till fängelse . Beslämmelserna har behandlals iavsnitt 2.3,2. Del nya slyckel innehåller en samlad reglering av de falldå del i mål beträffande unga lagöverirädare skall finnas yllrande frånsocialnämnden. I förhållande lill den nuvarande ordningen innebärbeslämmelserna en förenkling så lill vida all en domstol inte alllid självbehöver inhämia etl yllrande från socialnämnden ulan i vissa fall kan användasig av del yitrande som åklagaren kan ha inhämtat vid sin åialsprövning enligtlagen. Som en konsekvens föreslås samiidigi all molsvarande reglering las borlur 31 kap. 1 § första slyckel BrB. Utlryckel "yttrande av del slag som avses i 3 §"tar sikte på atl yttrandet skall ha avgetls av socialnämnden och ha delinnehåll som sägs i 3 §. innebär atl domstolen kan använda sig av ellyitrande som nämnden avgett lill åklagaren. Som har framhållils i den allmännamoliveringen förutsätter della all yttrandet inle förioral sin aktualitet Delförulsäller naturligtvis ocksä atl yttrandet utformats så atl del ger detunderlag som domstolen behöver för sill ställningslagande i påföljdsfrågan. Manfår därför utgå från all domslolarna i vissa fall kommer all såsom f.n. själva inhämiayllranden från socialnämnderna. Del bör påpekas all den nya ordningen förulsäller allåklagaren regelmässigl ger in socialnämndens yllrande lill domslolen i sambandmed all ålal väcks. Några särskilda föreskrifter av regeringen på denna punktlorde inle krävas. Andra meningen i iredje slyckel innebär all en domstolinle ulan alt det i målel finns ell yllrande av del akluella slagel får dömanågon lill fängelse , om del inle finnssärskilda skäl. 1984/85:171 46 framgåll av den allmänna moliveringen är avsiklen medbeslämmelsen all de akluella yllrandena skall bredda underiagel fördomstolarnas bedömning så all dessa i slörre ulslräckning än f.n, skall kunnavälja överlämnande lill vård inom socialljänslen som påföljd i slällei förkriminalvårdspåföljd. Föreskriflen har nalurliglvis siörsl beiydelse när delgäller ungdomar i åldern men omfaliar även . Avsiklen med formuleringen "om del inle finnssärskilda skäl" är, som har berörls i den allmänna moliveringen, all delinle alltid måste finnas ell yitrande av del akluella slagel innan någon som ärunder döms lill fängelse i mer än månader. Det bör emellertid höralill undantagen all en domsiol dömer en ung lagöverirädare lill elt längrefängelsestraff ulan atl del finns ett sådant yttrande. Exempel på en sådanundanlagssiluation kan vara atl del med hänsyn lill broltels svårhel och denunges bakgrund, såsom den dokumenlerats i övrig personulredning som domslolen harlillgång lill, ler sig uleslulel atl annan påföljd än fängelse kan väljas ochalt del skulle fördröja målets handläggning all inhämia elt yttrande frånsocialnämnden. I övrigl har vissa jämkningar av redaktionell karaktärgjorts i paragrafen. Jag hemställer atl lagrådets yttrande inhämtas överförslagen till 1. lag om ändringi socialljänsllagen (1980:620), 2. lag om ändringi lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga, 3. lag om ändringi broUsbalken, 4. lag om ändringi lagen (1964:167) med särskilda beslämmelser om unga lagöverirädare. Regeringen beslular i enlighel med föredragandenshemställan. 1984/85:171 47 Sammanfattningav socialberedningens delbetänkande (Ds S 1984:15) insatser förungdomar - Vissa frågor i samband med missbruk och kriminalitet Bakgrunden lill atl socialberedningen särskili lagit uppfrågor kring insatser för ungdomar är all del i den allmännadeballen gjons gällande all socialljänstreformen medföri all fler ungalagöverirädare dömts till påföljd inom kriminalvården. Narkotikakommissionenspromemoria (PM nr 7) Lokala insatser mot narkolika har också aktualiseratbehandlingen av unga narkotikamissbrukare inom socialljänslen. PM nr 7överlämnades till beredningen för vidare överväganden eflersom den behandladevissa frågor som faller inom beredningens uppdrag. Ungdomar i riskzonen - några utgångspunkter försocialtjänstens insatser Den kunskap som finns om ungdomsproblemens bakgrundunderstryker enligi beredningen viklen av all socialljänslens insalser förungdomar ulgår från en helhetssyn, som tar hänsyn till såväl de ungas socialaförhållanden i olika avseenden som de individuella problemen och den ungesupplevelse av och sätl att möta de problem han ställs inför. harman alltmer börjat beskriva del arbelssält som ulgår från helhetssynen som ettpsykosociali arbelsält I della ligger all vare sig en inrikining på allbearbeia individuella problem och relalioner eller en inrikining på allförändra den unges yllre sociala förhållanden är en fillräcklig uigångspunklför insaiserna. De olika perspekiiven måsle i slällei ses som en helhel. I förarbelena lill socialljänsireformen läggs slor viklvid normaliserings-och närhetsprinciperna. Dessa principer har slor beiydelsenär del gäller atl bemästra ungdomars problem med bl.a. kriminaliiel ochmissbruk. Upp-komsten av sådana problem är i grundläggande avseenden förknippadmed de svårigheter den unge möter i sin nära livsmiljö, l.ex. familj, skola,bosiadsområde och kamralrelaiioner. Del är när den unge möter slora svårigheieri all bemäsira problem i sin akluella livssilualion som han blir benägen alllillgripa desiruktiva lösningar som broll och missbruk. Mol denna bakgrund framsiår det, enligt beredningen, somsjälvklart all behandlingsarbelels inrikining skall vara all slödja den unge iall bemäsira de problem och konflikler han möler i sin närmiljö. Del är igrunden en fråga om all stärka hans resurser alt självständigt klara dem. menhan måsle också få elt konkrel slöd i problembearbeiningen, l.ex. inomfamiljen, i förhållandel lill jämnåriga eller i skolan. Ålgärder som allavskilja den unge från hans miljö genom placering i inslilulion ellerfamiljehem bör därför lillämpas med slor resirikiiviiet kan del dock vara nödvändigl all lösa en 1984/85:171 48 krissiluaiion genom en placering uianför hemmel, tex. dårelationerna mellan den unge och hans föräldrar är svårt slörda. Vikligi för ungdomsårens ulveckling är frigörelsen fränbarnels beroende-slällning och osjälvsländighel lill all självsiändigi kunnaforma sitt liv och sina relalioner. En ny idenlilel - vuxenidenlitelen -ulvecklas samiidigi med frigörelsen från föräldrarna. Om de nya beroendebandsom då skapas blir konslrukliva avgörs bl.a. av vilken grad av mognad ochsjälvsländighel som den unge har uppnått under frigörelseprocessen.Ungdomsproblem som kriminalitet och missbruk kan ses som problem som uppstårunder frigörelseprocessens gång och i stor ulslräckning har sin grund i dekonflikler som den ger upphov till. En central utgångspunkt för behandlingsarbete medungdomar, vars problem lar sig ullryck i kriminaliiel eller missbruk, måstedärför vara atl se problemen i samband med frigörelseprocessen. En konsekvensav detla är all den avgörande uppgiflen i behandlingen är alt siärka derasresurser atl utveckla självständighet Det ligger i sakens natur all man ibehandlingen då måsle ge ungdomarna ell belydande ulrymme för självsiändigihandlande. De måsle ges lillfälle alt i prakliken utveckla sin förmåga attsjälvsiändigi la slällning och angripa sina problem. Om man ibehandlingsarbelel lägger den avgörande vikten vid att kontrollera den ungesbeteende genom föreskrifter och ensidig påverkan av honom, är däremol riskenstor atl han fortsätter att se sig själv som etl i grunden oansvarigt barn. 1vissa situationer kan detla nalurliglvis kännas befriande för den unge, men pålängre sikl leder det till en fastlåsning i problemen. Behöver socialtjänstlagstiftningen ändras ellerkompletteras? Socialtjänslreformen innebar ett uppbrott från ensekelgammal vårdtra-dilion. präglad av etl patriarkaliski och auktoritärtsynsäU på människor med problem. Socialvårdslagsliflningen har från börjanbyggts upp kring åtgärdssystem som har varil inriklade på au ändra denenskildes situation med hjälp av påtryckningar, hol och ivångsingripanden. Åvenom vissa modifieringar har förekommil, har della synsäU varil longivande ändafram lill socialljänslreformens genomförande. En del av förslagen i denakluella debaiten, om hur man bättre skall komma lill rälla med kriminaliieloch missbruk bland ungdom, innehåller krav på all modifiera den nyalagsliflningen så atl del skapas etl slörre ulrymme för ivångsålgärder ochpåiryckningar av den lyp den gamla lagsliftningen medgav. Den nya sociallagsliflningen har vid liden förbelänkandels avlämnande varil i krafl i drygl ivå och eu halvi år. Del ligger isakens natur all del är svårl all underdenna korla lid ulvärdera effeklerna avlagstifiningen mera i detalj. Beredningens inslällning lill den nyasociallagsliflningen är all den bör ligga fasl i sina grunddrag iniill dess ulveckling av arbeismeioder och vårdresurser som lagsliftningen förulsallehar kunnal prövas i bredare 1984/85:171 49 omfallning och under en relativt . Mol bakgrund härav diskulerar beredningen i vilken mån delfinns ell behov av sådana former av ivång som förekom i BvL, t.ex, varning ochförmaning, föreskrift och övervakning, Atl återinföra ålgärder av denna lypmåsle, enligi beredningen, belraklas som etl betydande avsleg frånlagstiftningens principiella inrikining. De uppgifier som beredningen hillillsförfogar över om ålgärder, utvecklingen inom andra vårdområdensamt uivecklingen av brottslighet och missbruk bland ungdom ger inle heller isig några skäl för all i lagsliftningen ålerinföra yllerligare former av tvång. Kraven pä yllerligare former av ivång har i slorulslräckning moliverals uiifrån sirävanden alt inlensifiera kampen molnarkoiikaproblemel i allmänhel och bland ungdomar i synnerhet En slåndpunkl ideballen har varil alt missbrukaren utgör den viktigaste basen förnarkoiikamarknadens exislens och omfallning. Från dessa ulgångspunkler har manslälli krav på särskilda Ivångsålgärder mot narkotikamissbrukare. Sådanaförslag tycks enligt beredningen ofla ulgå från åsiklen all del måsle ansesberälligal all låla samhällsskyddsaspekler slyra utformningen avvårdlagstiflningen just i fråga om narkotikamissbrukare. föreslår i sin PM nr 7 Lokalainsalser mol narkolika, att socialljänslen skall ges möjlighel all tillgripapolishämining, när det kan anias all den enskilde missbrukar narkolika. Vidareföreslår kommissionen all socialljänslen skall få möjlighel all utfärdaföreskrifier för den enskilde all följa en överenskommelse om behandling.Socialberedningen menar att regler om polishämining och föreskrifter delsskulle försvåra uivecklingsarbeiel inom socialljänslen och dels skapa problem idel individuella behandlingsarbetet Några sådana regler bör därför inte införasi lagsliflningen. Beredningen undersiryker dock all frånvaron av de lidigareivångsmöj-lighelerna inle innebär all socialljänslen skall slå passiv närmissbruk och kriminaliiel utvecklas bland ungdom. De formella ivångsålgärdernahar tvärtom vanligen hafl lill effekt att blir passiv - de sättsi slällei för ell mera inträngande engagemang i den enskilde individenssitualion. Beredningen ansluler sig inte heller till narkotikakommissionensförslag all använda socialbidragel som ell påiryckningsmedel för att förmåmissbrukare all inleda och genomföra en behandling. Beredningen anser all ensådan användning av socialbidragel varken är ändamålsenlig eller principielllgodiagbar. Förekommer del ett deslruktivl missbruk kan del ibland vara lämpliglall belala ul ålminslone en del av socialbidragel på någol annat sätt än genomkontanluibeialning. Man kan l.ex. la en koniaklperson lill hjälp för atl selill all bidragel används för atl tillgodose missbrukarens grundläggande behov,