prop · G803157 · 1984-12-31 00:00:00 — Vidare föreslås attinspeklionen, uiöver de särskilda befogenheter som tillkommer inspektionenenligt denna lag, får meddela de allmänna rekommendationer som behövs för attvärdepappersmarknaden skall fungera så all allmänhetens förtroende bevaras ochenskildas kapitalinsatser inte äventyras. Medhänsyn till bankinspeklionens nuvarande arbetsuppgifter är det naturligt attdenna anförtros tillsynsuppgiften. Samiidigi är del angelägel atttillsynsmyndighetens möjligheter att föQa utvecklingen pä värdepappersmarknadenförbältras. Inte minst när del gäller allmänna rekommendationer i börseliskafrågor är del väsentligt all tillsynsmyndigheten har en gedigen erfarenhet avmarknadsförutsättningarna och marknadens funktionssätt. Fondstyrelsen förordardärför att en rådgivande nämnd inrätlas vid bankinspektionen. I denna bör ingåföreträdare för dika intressenter som berörs av värdepappershandeln. Enligt32 § får tillsynsmyndigheten infordra uppgifter "till ledning förbedömning av om allmänna rekommendationer, som meddelals med stöd av 3 § andrastycket, har iakttagits". Enligt fondstyrelsen bör denna bestämmelsetolkas så all uppgifler infordras endasl om tillsynsmyndigheten har anledningall misstänka atl rekommendalioner inle följls. Vadgäller 33 § bör denna utgå ur lagen. Enligt motiveringen till lagen ärparagrafen tillkommen för att kartlägga förekomsten av visst utnytQande av s.k. marknadsinformation. Frågerätlen synes gå för långt i förhållande lill denrält till integrilelsskydd som anslällda i olika typer av kapitalplacerandeinstitutioner bör ha. Vidare är del ytterligt vanskligt all påvisa alt eninstitutions beleende föranlett eller i betydande grad bidragit lill att kursenpå en aklie väsentligt ändrats. Tolkningar av kursförändringar måste mednödvändighet bli subjektiva. Det naturiiga sättet atl komma till rätta medevenluella problem på detta område är att i enlighet med finansanalytikerföreningensetikregler föreskriva atl anstäUda i kapitalplacerande institutioner med insyni institutionens värdepappersaffärer till arbetsgivaren anmäler eventuellaförändringar i egna värdepappersinnehav. StyrelseledamöternaDan och år skiljaktiga och anför: Värdetav aktierna på har ökat från ca 60 mdr till 250 mdr kr.samiidigi som omsättningen ökat från i runda lal av stocken lill omkring30%. Del innebär att de värden som omsätts på den svenska 1984/85:157 208 börsenär i en inlernalionell klass. Samiidigi har kontrollen av börshandeln varilbetydligt mindre än i l.ex. Fjärde fondens slyrelse hari sill yltrande i princip slälll sig posiliv till de skärpningar somvärdepapperssulredningen föreslår, men på en rad punkler vill slyrelsen mjukaupp kraven på allmänhetens möjligheter lill insyn. Jag finner della vara enolycklig uppmjukning som kontrasterar mot fondens tradition att självständigtoch med integritet hävda ägarens rätt tUl information, vilkel allmänhetenkunnat notera i nägra uppmärksammade fall. Jag menar all det ökade värdel påbörsen, del ökade anlalet aktieägare saml lönlagarnas behov av klara spelregleroch öppenhet kring ägarskiften talar för alt skärpa lagstiftningen enligtvärdepappersutredningen till minst den nivä som föreslås. Jagmenar därför atl del är viktigt att bankinspektionen får en erforderiigkompetens för atl ulöva tillsyn över börsen. 5.5Kooperativa förbundet (KF) Somen grundläggande princip för att tillvarata allmänhetens inlresse anser KF altformandet av en marknadselik saml övervakning av densamma bör ske i sådanaformer alt partssammansatla iniressen på marknaden representeras i etl särskiltorgan. Detta är etl förfarande som tillämpas i allt större utsträckning i ettflertal länder med betydelsefulla börser. Detta organ, dvs. en börsetisk panel,bör alllid ges lillfälle all yttra sig och avge rekommendation humvida ellförfarande varU i strid mol gällande rekommendationer och regler. Utredningenhar vall atl inte delaQreglera de "etiska reglerna" utan istället geBankinspektionen betydande uirymme för ingripanden på eget "skön".Delta kan skapa onödig osäkerhet på en numera mycket stor aktiemarknad.Samlidigt har man vall all lagstifta om "uppflaggning" trots altNäringslivels utvecklat egna regler. Därtill överiåter man en delav "regleringen" ål börsens inregislreringskontrakt. Eflersom,vilkel framgår nedan, ulredningen bara lagil upp en del av den börsetiskaproblematiken underiäiiar inte utredningsförslaget en sammanhållen ochöverskådlig etisk reglering. Ulredningen bör därför kompletteras medytteriigare börsetiska överväganden, former för aktiehantering osv. och sedanbli föremål för samtidig lagsliftning och förändring avinregislreringskontrakt. Mankan sammanfatta hela den börsetiska problematiken i all information avbetydelse för aktiemarknaden så långt möjligt skall ges likvärdigt till allaberörda. Prop.1984/85:157 209 Enbetydligt svårare och mer angelägen uppgift än atl hindra en liten grupp atlUlnylQa insider-information, blir dä atl finna former för atl snabbi, effektivtoch begripligt sprida information lill marknadens övriga hundratusentalsaktörer. Härspelar massmedia en viktig roll och särskilt pressen runt om i landet har påsenare lid kraftigl förstärkt sin bevakning av aktie- och förelagsfrågor.Börskurserna sprids nu med ny teknik till allt fler och alll billigare. Men myckel återstår atlgöra. Här är elt exempel, som vi har hämtat från . Den löpandebörshandeln sprids storskaligt över landet med dalavision. Om kursutvecklingenför ell förelag vid ett visst lillfälle under börsdagen väsentligt avviker frånden allmänna branschtrenden, så markeras delta på skärmen. Företagsledningenskall då avge sin syn på anledningen till avvikelsen.Redogörelsen kan läsas pä en särskild "sida" i dala visionen.Förelagets kommenlar kan vara alltifrån information om en storaffär,förhandsinformation om bokslut eller all man helt enkelt inte vet anledningen,undersöker och återkommer. Själva hanteringssystemetför akliehandeln skadar aktiemarknadens anseende och utgör elt hinder mol ellbrett aktiesparande. Sysiemel försvårar kontrollen av marknaden ochunderlättar övertramp av reglerna. Det är till slor del ett manuellt syslem,dyrbart och krångligt, Aktiefrämjandet har ularbelal ell förslagtill rationell hantering i klass med det nuvarande danska och blivande norska.Systemet förutsätier ett enkell clearingförfarande mellan fondkommissionärer,avskaffande av akliebreven och kan utvidgas lill direktköp av små aktiepostervid bankdiskarna. Denna fråga borde beaklas i den kommande lagändringen. Utredningenmedger behovet av ett sådant syslem, men menar att del måste föregås av ettomfattande utredningsarbete. Vi tror inte atl införande av ett rationellthanteringssystem behöver vara vare sig komplicerat eller avlägset. Vi bifogarvårt förslag'. Aktiefrämjandethar uppfatlningen alt den svenska aktiemarknaden alllmer kommer altinternationaliseras. Redan nu svarar utländska placerare för hälften av alltnytt kapital på börsen. kommer sannolikl alt tvingasdella i syslem för fri aktiehandel över många nationsgränser. Därför kan delvara bra alt redan nu överväga anslulning lill de etiska system som utvecklasför EG:s aktiemarknader. mening leder del i 2 § beskrivna tillämpningsområdet för lagenallt för långl. Den enskildes uppirädande på marknaden bör, då han förvaltaregna lillgångar, inle rimligen omfattas av lagen. ' Här uteslutet. Prop.1984/85:157 210 Föreningen ifrågasäller om inte 2 § bör begränsas till atlgälla yrkesmässig handel med och förvallning av fondpapper elc. begränsningar måste vidare uppställas förinspeklionens möjligheter atl utfärda rekommendationer och ulöva en frågeräll.Underiag finns inte för all hävda ell behov av så långt gående bestämmelser somutredningen föreslagil. , som bilräder de skäl mot den föreslagnaregleringen som framförts i och Handelskammaresgemensamma remissyttrande, avslyrker ulredningens förslag. Föreningen har i del föregående, i samband med sinasynpunkter på de föreslagna insiderreglerna lagil ställning förbankinspeklionens frågeräll enligt 31 §. Å andra sidan har föreningen - ikonsekvens med sin uppfattning att del ej är lämpligl med någon offenlligövervakning av de s. k. fria fondförvallarna - avstyrkt den frågerätt förinspeklionen som regleras i 28 §. I del följande får föreningen närmastuppehålla sig vid den mera allmänna rekommendations- och frågerätt somförslaget i övrigl innehåller. Den allmänna rekommendations- och frågerätlen m.m. En mera aUmän rekommendations- och frågerätt förövervakningsmyndigheten föQer av 3 § andra slycket jämfört med 32 §. Argumentmot förslagel i denna del framföres i såväl Svenska Bankföreningens remissyttrandesom Industrtförbunds och Handelskammares gemensamma svar.Föreningen biträder de skäl som sålunda åberopas mot den föreslagna regleringenoch ställer sig alltså avvisande lill densamma. Frågerätt och andra reslriktioner för att molverkaintressekonfiikter Frågerätt enligt 33 § Den miQö där föreningens medlemmar bedriver sin verksamhelär präglad av bank-, börs- och fondkommissionslagsliflningen och enaffärsmoral i god överensstämmelse därmed, vilket bl. a. innebär all man ärinrikiad på att förekomma missbruk av den information de olika funktionärernafår om marknadsläget. Därvid har bankinspektionens och börsslyrelsens befogenhelatt ställa frågor och begära in uppgifter framstått som ett naluriigttillvägagångssätt om del gälll att uireda huruvida någol övertramp förekommit.Del ligger därför inle någonting för föreningens allmänna synsäll främmande i33 § förslagel. Stadgandet innebär att bankinspeklionen skall erhålla enmolsvarande frågeräll uiformad speciellt till skydd för värdepappersmarknadenutanför fondkommissionärernas sektor. Denna rätt föreslås fungera så atl denger besked om vilka Qänsteman som hafl kännedom om de aktuella affärer somutförts för deras huvudman, en juridisk person av typ investmentbolag. Del äralltså uppkomsten av eventuella intressekonfliktergenom dessa yrkesutövares sätt att agera som man önskar motverka. Föreningenanser all den föreslagna paragrafen på elt skäligt säll kompletterar det skyddför korrekta marknadsförhållanden som byggt enbart på tillsynen överfondkommissionärerna och deras anslällda. Vadgäller förslaget till lag om värdepappersmarknaden vill riksförbundet uttalaviss tveksamhet om behovet och lämpligheten av atl bankinspektionen gessärskild befogenhet att utge rekommendationer i attitydpåverkande ochetikskapande syfte för ulvecklingen på värdepappersmarknaden. Börsslyrelsenhar enligt börslagstiftningen liknande uppgtfler och har enligt vad som anges ibetänkandet börjal överväga möjligheterna all ulge tryckta börseliska regler.Fondbörsen slår under bankinspeklionens lillsyn. Bankinspeklionens medverkanpå detla område borde därför kunna ske inom ramen för denna tillsyn ulan attinspeklionen förulsälts avge särskilda uttalanden och rekommendalioner, i vartfall såvitt angår fondbörsens område. Risken kan annars finnas att ullalandenoch rekommendalioner kan avges av olika inslanser med sinsemellan motstridigtinnehåll. skulle en huvuduppgtft vara all överväga frågan om hurden offentliga tillsynen av värdepappersmarknaden borde vara ordnad. Dennafråga anser förbundet att uiredaren alllför knapphändigl har belyst. Utredarennöjer sig med all diskulera humvida Bankinspektionen ska tilldelas vissa nyabefogenheter eller inte. Dettaär i och för sig vikliga frågor. Men nägon allmän diskussion kring sådanaavgörande frågor som rollfördelningen mellan Bankinspektionen och Börsslyrelse,och avvägningen meUan självreglering och lagsliftning, förs över huvud tagetinle. Del är klart otillfredsställande. Förbundetvill i det föQande lägga fram vissa principiella synpunkter kring frågan omvärdepappersmarknadens tillsyn: Behovelav en stark central myndighet. Efter mönsier från del amerikanska systemet medSecurilies and Exchange Commission kan man fråga sig om någon övervakandestatlig myndighel i vårt land borde utrustas med liknande långtgåendebefogenheter. Enligtförbundels uppfattning är detta knappasl nödvändigl. Amerikansk och svenskvärdepappersmarknad skiljer sig åt väsenlligl. Åtskilliga frågor, som i ärreglerat med lagsttftning och under SECs ansvarsområde kan i lösasgenom självreglering. På grund av den svenska aktiemarknadens litenhet är densociala kontrollen belydligl siarkare. Myckel av den som i ligger på SECbör i kunna handhas av börsstyrelsen. 1984/85:157 212 Avvägningmellan lagstiftning - självreglering. Föreliggande belänkande saknar heltdiskussion kring denna vikliga avvägningsproblematik. Renlgenerellt kan sägas, atl reglering som i huvudsak berör börsförelag ochbörsmedlemmar (fondkommissionärer) i de flesta fall lorde kunna lösas genomsjälvreglering. Regleringsom berör den slora allmänhetens agerande kan inle faslslällas i börsstyrelse.Då måste någon typ av offentligrältslig reglering lillgripas (lagsliftningeller tillämpningsföreskrifter). Rekommendationerav stadig myndighet. Utredaren föreslår en omfattande rätl att utfärdarekommendationer för Bankinspeklionen, och en lill dessa kopplad frågerätt. uppfattning är delta en olycklig utveckling. Något av del meslangelägna inom svensk värdepappersreglering är att skapa ökad klarhet kring vadsom är tillåtet respeklive icke tillåtet. FörbundetviU å det kraflfuUasle vända sig mol utredarens förslag till utvidgad räll altutfärda "rekommendationer", vars rällsliga ställning är mycket oklar.Utredarens förslag innebär, all den "grå zon" som redan idagförefaUer finnas mellan lagligt och olagligt, mellan tillåtet och otillåtet,vidgas ytteriigare. Det är ytterst otillfredsställande. Förekomslenav denna "grå zon" är ett av de svåraste problemen med den nuvarandevärdepappersregleringen. En huvuduppgtft i det fortsatta regleringsarbelelmåsle vara all komma tillrätta med dessa oklarheter. Den grå zonen måslebringas all minska. Påflera punkler i betänkandet kan noleras en syn på dessa frågor som måsle ansesanmärkningsvärt. På ell slälle talar utredaren om del problem han anser vara,alt aktörer på värdepappersmarknaden inte rättar sig efter statsmakternas"önskemål". Förbundethar med viss oro noterat dessa tendenser till en uppluckring av rättsbegreppensom skymtar i betänkandet. En uppluckring som kommer alt påskyndas omutredarens förslag om "rekommendalioner" med icke definierad rättsligstatus införs. Värdepappersmarknadensreglering bör ske genom någon av dessa tre regellyper: Lagsttftning (fastställdav ), tillämpningsföreskrifter (ulfärdade av regering eller statiigmyndighel) eller frivilliga avtal mellan parterna på aktiemarknaden. Andraformer bör undvikas. Bören "" skapas? alt någon övergripandediskussion förts kring roltfördelningen på värdepappersmarknaden harBankinspektionen sleg för steg ulmslals med nya ansvarsområden och nyamaktmedel. Enligt beiänkandei ska denna utveckling fortsätta ytteriigare ellpar sleg. Atlen övervakande slallig myndighel behövs kan i och för sig knappasttfrågasättas. Frågan är snarare, om del växande ansvaret för tillsyn avvärdepappersmarknaden verkligen bör läggas på Bankinspektionen. är ju skapad för tillsyn av en annan, klart avgränsad sektor. Prop.1984/85:157 213 Bankverksamhetoch värdepappersmarknad är på många sätl olikartade verksamheier. Framför alllskiljer sig aktiehandel, som bygger på risklagande, myckel från traditionellkredithantering i bank. Handelmed värdepapper håller på att ulvecklas lill en egen, slor, sektor av svenskekonomi, med sina egna särdrag och speciella problem. Det kanske är på tidenatt denna slora och växande sektor begåvades med en separat tillsynsmyndighet. Eflersomdenna problemalik inte alls berörts av utredaren, föreslår förbundel altregeringen överiåter dessa frågor i en ny utredning. Förbundet förklarar sigberell all i ell sådanl sammanhang medverka med synpunkter och sakkunskap. Utredningenföreslår alt bankinspektionen, utöver de särskilda befogenheter somutredningen vill tillägga denna, även skall få rält att meddela allmännarekommendalioner rörande handeln med och förvallningen av fondpapper. Denföreslagna bestämmelsen härom knyter an lill en annan, lika allmänt hållenbeslämmelse i förslaget med innehåll att handeln med och förvaltning avfondpapper skall bedrivas så alt allmänhetens förtroende förvärdepappersmarknaden bevaras och enskildas kapitalinsatser inte äventyras. Vidare föreslås alt bankinspeklionenskall få rätl all infordra uppgifler från enskilda för bedömning av huruvidameddelad rekommendalion iakttagits. Sådan uppgiftsskyldighei skall åvila delsjuridisk person som uteslutande eller så gott som uteslutande förvallar ellerhandlar med värdepapper (exempelvis investmentbolag), dels annan som ibelydande omfallning bedriver sådan handel eller förvaltning (exempelvisförsäkringsbolag och rörelsedrivande bolag med betydande aktieinnehav). 1motiveringen sägs att förvallning av en värdepappersportfölj med ell värde av25 miljoner i allmänhel skall anses som betydande. Detta innebär all blandandra ålskilliga rörelsedrivande bolag skulle komma att tillhörakontrollgruppen. Förslagetskulle, om del genomförs, innebära en i del närmasle total myndighelskonlrollöver värdepappersmarknaden, särskilt om man ser det tillsammans med nuvarandeoch övriga föreslagna kontroltfunktioner. Bankinspektionen skulle på grund avde föreslagna bestämmelsernas mycket allmänna karaktär få en i princip obegränsadrätl att meddela rekommendationer och, via rekommendationerna, en synneriigenomfallande frågeräll. Visserligenskall rekommendationerna inle vara bindande. 1 stor ulslräckning skulle dedock komma all uppfattas så. Enbart bankinspektionens ställning påvärdepappersmarknaden skulle uigöra ell slarki incilamenl alt inle avvika frånrekommendationerna. Härtill kommer ölägenheterna av atl bli utsatt förinspektionens krav pä upplysningar vid evenluell brislande föQsamhel. 1984/85:157 214 Påmarknaden och bland allmänheten i övrigl skulle säkerligen rekommendationernai slor utsträckning komma atl jämställas med lagstifining ulan all ha blivitföremål för den allsidiga behandhng som normalt föregår sisinämnda slag avreglering. Osäkerheltorde också, i vart fall på sikl, kunna uppslå vad som gäller på marknaden. Detlorde finnas anledning att förvänta alt nya rekommendationer kommer allulfärdas belydligl oftare än vad som är fallet med lagsliftning. Den bristandestadga i regleringen av värdepappersmarknaden som härvid skulle uppstå skullekunna göra det svårt all få en samlad bild av vad som gäller. Härvidbör beaktas den skillnad som föreligger beiräffande del tfrågavarandeförslaget och de rekommendationer som bankinspektionen meddelartill banker och fondkommissionärer som etl led i inspeklionens tiUsyn av dessaobjekt. 1 sisinämnda fall rör det sig om etl begränsai anlal hos inspeklionenregistrerade förelag inom vissa branscher. Rekommendationernaenligt förslaget skaU däremot rikta sig till en betydligt störte och merosäkert definierad gmpp, som dessutom kommer att förändras från lid till annan.Av naturliga skäl blir det belydligl svårare alt nå denna gmpp. Inteheller är en jämförelse med riktlinjerna på konsumentområdel adekvat. Delsfungerar riktlinjerna som utfyllnad till vissa bestämmelser imarknadsföringslagen som, även om också dessa kan sägas brista i konkretion,inte har samma allmänna ulformning som den nu föreslagna bestämmelsen, delslas riktlinjerna på detta område fram i nära samverkan med berördanäringslivsorganisationer och representativa företag. Någon antydan om attdenna arbetsmetodik skulle komma att tillämpas även beträffande de föreslagnarekommendationerna ges inle i betänkandet. Till della kommer att ett särskiltorgan, , har bildats på detta rättsområde med bl. a. uppgiftatl närmare beslämma innehållet i den ramlagsttflning som ulgör grunden förriktlinjerna. Närdet gäller riktlinjerna är det också intressant atl notera vad som sägs iriktiinjekommitténs framlagda belänkande nämligen dels all konsumentverketsledning anser all verkets administrativa kapacitet sätter en gräns kring 50-65fungerande riktlinjer, dels atl självreglering bör ges ökat uirymme på konsumentområdel. Delförstnämnda återgivandet är av intresse mol bakgrund avvärdepap-persmarknadsulredningens uttalade ambition atl inte slälla alltförstora anspråk på administrativa resurser. Del senare pekar på ett alternativtill myndighelsreglering, nämligen självreglering. Detta vore så myckel mernaluriigt på aktiemarknadsområdel där självregleringen sedan gammalt intagit enframlrädande plals, som närmare utvecklats ovan av organisalionerna. Avän slörre betydelse för organisationernas avvisande hållning till denföreslagna rekommendationsrätten och den till denna knulna frägerätten är Prop.1984/85:157 215 dockall ulredningen inle kunnat peka på något som helst behov. I motiveringen sägsatl rekommendationsrätten föreslagils för atl lagstiftningen skall kunnaundvikas. kan i och för sig vara en lovvärd ambition men är knappast ettskäl i sig, särskilt som man inte anger vilken lagstiftning det skulle varafråga om. När det gäller rätten atl inhämla upplysningar är den underordnadrekommendalionsrälten på så säll att den främst synes ha föreslagits för attinspektionen skall få bättre möjlighet att bedöma om givna rekommendationerefterlevs. Något skäl i övrigl lill en så omfattande frågerätt har inleangivils. Motbakgrund av vad som ovan anförts avstyrker organisalionerna förslaget i dessadelar. Utredningenföreslår att juridisk person som genom omfattande handel med aktier kan antasha föranlett eUer i belydande grad bidragit lill att kursen på aktienväsentiigen ändrats skall vara skyldig atl på begäran lämna bankinspeklionenuppgtft om vilka personer som deltagit i beslul om handeln eller som annars isin anslällning eller till föQd av sill uppdrag hos den juridiska personenerhållil kännedom om alt handeln skulle äga rum. Förslagelhar lillkommil för att molverka missbruk av s. k. marknadsinformation. Någrainskränkningar i rätten atl handla för personer som har lillgång lill sådaninformalion föreslås dock inle. Förslagel får därför närmasl ses som elt försöklill kartläggning om sådant missbruk förekommer som underiag för en eventuellframtida reglering i någon form. Ulredningen pekar dock på all vetskapen omall ett utnyttjande av marknadsinformation kan komma alt uppenbaras genomförfrågan av bankinspektionen kan ha en återhållande inverkan på benägenhetentill sådant utnyttjande. Utnyttjandeav marknadsinformation företer utan tvivel vissa likheter medinsiderspekulation och självfallet kan mer utbrett missbmk av sådan informationrubba förtroendet för marknaden på samma sätt som insiderspekulation. Ulredningenhar emellertid inle kunnat ge någol underlag för bedömning av om missbrukförekommer. Även om möjligheterna atl få fram sådant underlag kan ha varilbegränsade borde man ändock, innan förslagel lades fram, skapal sig någonuppfattning härom. Motbakgrund härav avslyrker organisationerna den mycket långtgående frågerättensom föreslagits i utredningen. 5.13Sveriges finansanalytikers förening (SFF) SFFanser att utredningen i lagförslagets §§ 32 och 33 går alldeles för långt iförslagel lill myndighelens undersökande befogenheier. Dessa befogenhetersträcker sig långt utöver vad som är anständigt ur allmän rätts- 1984/85:157 216 synpunki.Frågan rör snarasl förhållandel mellan den anställde och hans arbelsgivare ochbör regleras genom s.k. "inhouse mles". Så är också fallel hos mångainstilulionella placerare. Del bör påpekas alt l.ex. bedömningar som bygger påfördjupad analys av offentligt lillgänglig kunskap om elt företag och som sammanställsav t.ex. en finansanalytiker inte utgör insiderinformaiion. Om denna kunskapanvänds av arbelsgivare som underiag för t. ex. köp av akiier, så ligger delingel oetiskt i atl analytikern själv köper aktien i fråga om arbelsgivaren ärinformerad om affären. Tvärtom ökar ju på så sätt engagemanget förarbelsuppgifterna. Bestämmelsernaom avräkningsnotor tUlstyrkes.