prop · G803155 · 1984-12-31 00:00:00 — Domstolen har isin dom nr 1981 framhållit att tryckfrihetsförordningens regler ombefogenhet för den ansvarige utgivaren att bestämma över tidningens innehållinte i och för sig medför alt hans beslut i motsvarande mån blir undantagnamedbestämmandelagen. Detta konstaterande hänger givetvis samman medtryckfrihetens principiella innebörd att vara en rätt för envar att ulaningripanden från offentlig myndighet bl. a. utgiva skrifter. Däremot är detryckfrihetsrällsliga bestämmelserna i princip inte avsedda att gripa in isådana privalrättsliga förhållanden som medbestämmandelagen avser all reglera.Arbetsdomstolen fortsätter: Dettabetyder emellertid inte att det saknas problem när del gäller förhållandetmellan reglerna i den senast nämnda lagen och verksamheten inom t.ex. detopinionsbildande området. Och det är för att komma till rätta med dessa problemsom 2 § medbestämmandelagen har tillkommit. Som framhållits i lagensförarbeten består problemel på l.ex. pressens område i alt besluten om verksamhetensmål och inriktning tillkommer i en ordning som ligger den politiska demokratinnära och i sådana fall är det ur principiell synvinkel olämpligt attarbetslagarna som grupp skulle ha ett företräde framför andra att fä inverka päbesluten. De har alltså undantagits från 1984/85:155 77 lagenstillämpningsområde (prop. 1975/76: 105, bil. 1, s. 196 och s. 210). Vadsom nu kan bli ell problem genom den här konstruktionen är atl fastställa vilkafrågor som skall anses tillhöra verksamhetens mål och inriktning. Och som ocksåframhållits i de nämnda förarbetena är det inte lätl alt genom en allmänbeskrivning bestämma den åsyftade gränsen för lagens tillämpningsområde.Lagstiftaren har därför överlåtit åt rättstillämpningen atl från fall till fallbedöma hur gränsen skall dras (anf prop. s. 210). Efter etl referat av sin dom1981 nr 22 uttalar arbetsdomstolen: Delföriigger alltså inte några klara anvisningar om hur 2 § medbestämmandelagenskall tillämpas. Men trots detta är den angivna domen den förstaarbetsdomstolen meddelat belräffande denna fråga. Måhända kan det tolkas somatt branschparterna ändå lyckats bemästra de problem som uppstår i anslutninglill paragrafens tillämpning. Oavsett hur del nu än må förhålla sig därmed villdomslolen uttrycka en tveksamhet inför behovet av atl tillsälta en utredning omsyflel därmed är alt utreda innebörden av lagrummet ifråga. Med lanke på altpraxis i slort sett saknas kan knappast frågan vinna i klarhet genom en sådanåtgärd. Är syftet däremot att åsladkomma en förändrad innebörd av lagrummet kansaken ställa sig annorlunda. Men domslolen vill även för delta fall uttryckasin Iveksamhel inför behovel av en ulredning som begränsas lill jusl dennaspeciella fråga på medbestämmandelagens område. Arbetsdomstolenanser alltså all del inle finns behov av att tillsätta enutredning av det slag motionärerna hemställt om i sin motion. Dearbetstagarorganisationer som motsatt sig en ulredning - TCO, , saml Grafiskafackförbundetoch - invänder samstämmigt att deras erfarenheterinte tyder på att det skulle råda oklarheter i förhållandet mellanmedbestämmandelagen och tryckfrihetsförordningen. De påpekar vidare alt förhandlingarpågår om medbestämmandeavtal på tid-ningsområdel. tilläggeratt förbundet därutöver inlett överläggningar med arbetsgivarparten i frågoromdet redaktionella medbestämmandet. Handelstjänstemannaförbundetkonstaterar liksom andra remissinstanser all motionärerna inte har preciseratsyftet med den föreslagna utredningen. Om del är så alt motionärerna avser allinskränka medbestämmandelagens tilllämplighet i företag med opinionsbildandeverksamhet tar förbundel bestämt avstånd från delta. Konstitutionsutskottelanförde följande i sitt yttrande till arbetsmark-nadsulskoltel (KU 1981/82:1 ys. Denförhandlingsskyldighet som allmänt enhgt medbestämmandelagen åliggerarbetsgivare omfattar enligt 2 § lagen inle arbelsgivare vars verksamhet är avreligiös, vetenskaplig, konstnärlig eller annan ideell natur eller som harkooperativt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål när delär fråga om verksamhetens mål och inrikining. All genom motivullalanden hellklargöra vad som faller inom verksamhetens mål och inriktning låter sig enligtutskottets mening knappast göras. Som uttalades i propositionen tillar-belsrätlsreformen (1975/76:105 s. 210 och 239) måsle del i slor utsträckningöveriåias ål rättstillämpningen att från fall till fall bedöma hur gränsenskall dras. ';'V'« 1984/85:155 78 Iförarbetena lill arbetsrältsreformen har inte blivit närmare belyst hur dennalagstiftning förhåller sig till den grundlagsskyddade tryckfriheten, somsåvitt nu är i fråga bl. a. innebär att uppdraget alt vara utgivare för enperiodisk skrift skall innefatta befogenhet alt öva inseende över skriftensutgivning och bestämma över dess innehåll "så att intet däri får införasmot utgivarens vilja". I stadgandet tilläggs, att inskränkning i denbefogenhet som sålunda lillkommer utgivaren är utan verkan (5 kap. 3 § TF).Utgivarens befogenheter motsvaras av hans exklusiva ansvar såväl juridisktsom etiskt för den periodiska skriftens innehåll. Av remissinstanserna har flertalel instämt i eller inlemotsatt sig atl en ulredning kommer till stånd medan övriga ansett att det intefanns behov att utreda frågan. Till den sistnämnda gruppen hör arbetsdomstolen,som i sin dom 1981 nr 22 framhållit att tryckfrihetsförordningens regler ombefogenhet för ansvarige utgivaren att beslämma över tidningens innehåll i ochför sig inte medför att hans beslut i motsvarande mån blir undaniagnamedbestämmandelagen. Medhänsyn till atl det i motionen aktualiserade problemel inte blivit närmarebelysl i förarbetena till arbelsräitsreform och att viss oklarhetförefaller råda på områdel anser utskottet att del kan finnas anledning attutreda frågan närmare. Det får enligt utskottets mening ankomma på regeringen altbestämma under vilka former detta skall ske. 1984/85:155 79 KORTREDOGÖRELSE FÖR TRYCKFRIHETSFÖRORDNINGEN (TF) och MEDBESTÄMMANDELAGEN (MBL) M.M. Idetta avsnitt skall som en bakgrund till framställningen i betänkandet ges enmycket översiktlig redogörelse för de lagbestämmelser som berörs av vårtutredningsuppdrag. Vi skall också korl redogöra för vilka parter som förhandlarinom den berörda delen av arbetsmarknaden. 1Tryckfrihetsförordningen (TF) Enligt2 kap. 1 § regeringsformen (RF) är vatje svensk medborgare gentemot detallmänna tillförsäkrad bl. a. yttrandefrihet och informationsfrihet.Yllrandefrihelen är frihet all i lal, skrift eller bild eller på annat sättmeddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Informationsfrihetenär frihei att inhämia och mottaga upplysningar samt alt i övrigt ta del avandras yttranden. I samma lagrum i RF hänvisas lill TF vad gäller tryckfrihetenoch den del av rätlen till informalion som rätten alt ta del av allmänna handlingarutgör. I TF(1 kap. I §) anges tryckfrihet vara varje svensk medborgares rätt alt, utannågra av myndighet eller annal allmänt organ i förväg lagda hinder, utgivaskrifter, atl sedermera endasl inför laglig domstol kunna tilltalas för derasinnehåll, och alt icke i annat fall kunna straffas därför, än om delta innehållslrider mol tydlig lag, given alt bevara allmänl lugn, utan atl återhållaallmän upplysning. Tryckfrihetens ändamål sägs vara atl säkerslälla elt friltmeningsutbyte och en allsidig upplysning (jfr I kap. I § RF enligt vilken densvenska folkstyrelsen bygger bl.a. på fri åsiktsbildning). 1 tryckfriheten ingår (1kap. I § TF) frihet för varje svensk medborgare all, med iakttagande av debeslämmelser som är meddelade i TF lill skyddande avenskild rätt och allmänsäkerhet, i tryckt skrift yltra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmännahandlingar saml meddela uppgifter och underrättelser i vad ämne som helsl. Detskall också stå envar fritt atl, i alla de fall då ej annat är föreskrivel iTF, meddela uppgifier och underrättelser i vad ämne som helst föroffentliggörande i tryckt skrift till författare eller annan som är att ansesom upphovsman till framställning i skriften, lill skriftens utgivare eller, omför skriften finnes särskild redaktion, till denna eller lill förelag föryrkesmässig förmedling av nyheter eller andra meddelanden lill periodiskaskrifter. Slutligen skall envar äga rätl all, om ej annat följer av TF,anskaffa uppgifier och underrättelser i vad ämne som helst för atloffentliggöra dem i tryckt skrift eller för all lämna sådant meddelande somnyss nämndes. 1984/85:155 80 Tryckfrihetengaranteras bl.a. genom den varje svensk medborgare och svensk juridisk persontillförsäkrade rätlen att själv eller med biträde av andra genom tryckpressframställa tryckalster (4 kap. 1 § TF). En annan garanli utgörs av förbud motförhandscensur och andra för tryckning och utgivning hindrande åtgärder (1 kap.2§ TF). Vidare tillkommer enligt 6 kap. I § TF vatje svensk medborgare ochsvensk juridisk person rält att själv eller med biträde av andra saluhålla,försända eller annorledes sprida tryckta skrifter. Ävbetydelse i det sammanhang som behandlas i della belänkande är också reglernaom ansvarig utgivare av periodisk skrift i 5 kap. TF. För periodisk skriftskall del finnas en utgivare (5 kap. 2 § TF). Enligt 5 kap. 3 § TF utsesutgivaren av skriftens ägare. Uppdrag att vara utgivare skall, sägs det vidarei lagrummet, innefatta befogenhet atl öva inseende över skriftens utgivningoch bestämma över dess innehåll så atl inlel däri får införas mol utgivarensvilja. Inskränkning i den befogenhel som sålunda lillkommer utgivaren skall,föreskrivs del slulligen, vara ulan verkan. TFinnehåller härulöver en mängd mer detaljerade beslämmelser. I 1 kap. finnsbl.a. vissa definitioner av betydelse för de bestämmelser som följer. 2 kap.handlar om allmänna handlingars offentlighet och 3 kap. om rätl tillanonymitet. I de följande kapitlen finns yllerligare bestämmelser om tryckta skriftersframställning (4 kap.), om utgivning av periodisk skrift (5 kap.) och omtryckta skrifters spridning (6 kap.). De följande sex kapitlen (7-12 kap.)behandlar straff- och process rättsliga frågor. De skall ses mot bakgrund bl.a. av 1 kap. 3 § som föreskriver alt ingen får i annan ordning eller i annatfall än TF bestämmer straffas eller åläggas ersättningsskyldighet för missbrukav tryckfriheten eller medverkan däri. Till reglerna om ingripande moliryckfrihelsbrolt hör även den s.k. instruktionen i 1 kap. 4§ som föreskriveratt envar som har all döma över missbruk av tryckfriheten eller eljesl vakaöver TF: s efterlevnad därvid städse bör ha i åtanke att tryckfriheten utgörgrundval för ett frilt samhällsskick, alltid fästa sin uppmärksamhet mera påämnets och tankens än på ullryckets lagstridighet, på syftet än påframställningssättet, samt i tvivelsmål hellre fria än fälla. TF finns vissa regler om skrifter som trycks utomlands. Enligt 14 kap.5 § är utlänning på tryckfrihetens område likställd med svenska medborgaresåvill annat inte följer av TF eller av annan lag. 2Bestämmelser om radio och TV Degrundläggande författningarna om radio och TV är radiolagen (1966:755) ochradioansvarighetslagen (1966:756) med därtill hörande tillämpningsföreskrifter.Vidare finns bestämmelser om de olika programföretagens verksamhel i de avtalsom har iräffals mellan regeringen och företagen (jfr 6 § radiolagen). k. närradion finns särskilda regler i Skr.1984/85:155 81 närradiolagen (1982:459) och lagen (1982:560) omansvarighet för närradio med därlill hörande tillämpningsföreskrifter. Någon allmän "radiofrihet" motsvarandetryckfriheten enligt RF och TF finns inte - det finns inte någon rätl för envaratl komma till tals i radio och TV eller all bedriva egen företagsamhet pådetta område. Däremol finns i lagstiftningen om radio och TV och i avtalen medprogramföretagen ålskilliga bestämmelser som väcker frågor rörande förhållandetlill MBL och medbestämmanderätten av delvis samma natur som tryckfrihetensregler. Vissa skydds- och ansvarsregler utgör paralleller till . Enligt 5§ radiolagen tillkommer rälten atl sändaradioprogram i rundradiosändning (radio och TV) från sändare här i landel deprogramförelag som regeringen bestämmer. Varje programföretag avgör ensamtvilka radioprogram som skall förekomma i rundradiosändning som företaget anordnar.Därvid skall företaget dock iaktta vissa beslämmelser i 6§ och 7§ andra styckeli lagen. Enligt 6§ skall programföretags rätt alt sändaradioprogram i rundradiosändning ulövas opartiskt och sakligt. Därvid skallbeaktas att en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihet skall råda irundradion. Vidare föieskrivs i 6§ all programföretagen skall iprogramverksamheten hävda det demokratiska statsskickets grundidéer ochprincipen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihei ochvärdighet. Slutligen befullmäktigas regeringen i 6§ att i avtalen medprogramföretagen ta in föreskrift lill skydd för enskilds privatliv jämteföreskrifter om skyldighet att sända beriktigande och genmäle, om förbud motkommersiell reklam och mot program som bekostas av annan än programföretag, omskyldighet atl pä begäran av myndighet sända meddelande lill allmänheten och omskyldighel alt sända en redogörelse för beslut av radionämnden variprogramföretaget förklaras ha brutit mot bestämmelser i radiolagen eller iavtalet mellan regeringen och företagel (jfr 7 § andra styckel), I 8§ radiolagen finns ett censurförbud - myndighet ellerannat allmänt organ får ej i förväg granska eller föreskriva förhandsgranskningav radioprogram och ej heller förbjuda radiosändning eller irådsändning pågrund av dess innehåll, Radioansvarigheislagen innehåller som antyddes reglersom ull stor del stämmer överens med TF: s bestämmelser om periodiska skrifter.I 2§ försia slyckel föreskrivs att missbruk av yttrandefriheten i radioprogrammedför ansvar och skadeståndsskyldighet endast när gärningen innefattaryttrandefrihetsbrott. Med yttrandefrihelsbrolt avses framställning eller offenlliggörandesom enligt 7 kap. 4 eller 5 § TF skulle ha varit atl anse som Iryckfrihetsbrottom gärningen hade begåtts genom tryckt skrift. Enligt 3 § skall för vatjeradioprogram finnas en programutgivare med uppgift atl förebyggayttandefrihelsbrott. Ingenting får, föreskrivs det vidare i 3§, sändas motprogramutgivarens vilja. Programulgivaren är den som är 6 1984185. 1984/85:155 82 ansvarigför yttrandefrihelsbrolt i radioprogram för vilket han är förordnad, han bärett ensamansvar efler samma principer som utgivaren enligt TF. Iradioansvarighetslagen finns också ett anonymitetsskydd (5 § andra slycket och9§) och regler om förbud mot efterforskning (9 a§) efler mönsler av TF.Ingripandena mot yttrandefrihelsbrolt i radio och TV försiggår i del väsentligaenligt reglerna i TF. 3Medbestämmandelagen (MBL) Lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (medbestämmandelagen, MBL)innehåller vissa grundläggande, från den äldre s.k. arbets-fredslagsliflningen(främst lag om kollektivavtal och lag om förenings- ochförhandlingsrätt) övertagna och bara i mindre mån ändrade regler omföreningsrätt (7-9§§ MBL), förhandlingsrätt (10, 15-17§§), kollektivavtal (23-31§§), fredspliki under kollektivavtals giltighetstid (41-42 §§), varsel omstridsålgärder (45 §) och medling i arbetstvister (46-52§§). Till dessa reglerknyter sig vissa ytteriigare regler om skadeslånd och andra påföljder vidåsidosättande av lagen eller av kollektivavtal (54-62 §§) och regler omtvisteförhandling och rällegång vid rätlstvister inom lagens område (63-69 §§). Ulöverdessa grundläggande kollektivarbelsrällsliga regler innehållermedbestämmandelagen ett antal regler som har tillkommit som nyheter vid 1976års arbetsrättsreform och som har det gemensamma syftet atl underbygga ochstärka arbetslagarnas inflytande, utövat genom deras fackliga organisalioner,på arbetsplatsen och inom del företag eller den myndighel där de är anslällda. Hithör regler om s.V.. förstärkl förhandlingsrätt i 11-14§§ MBL. 11§ skall en arbetsgivare innanhan fattar beslut om viktigare förändring av sin verksamhet på eget initiativförhandla med de arbetstagarorganisationer i förhållande till vilka han ärbunden av kollektivavtal. Delsamma skall iakttas före beslut om viktigareförändring av arbets- eller anställningsförhållandena för arbetstagare somtillhör en organisation som har kollektivavtal med arbetsgivaren. Del är dåden organisationen som har rätt till förhandling. Endast om arbetsgivaren harsynnerliga skäl till det får han falla och verkställa beslut innanförhandlingsskyldigheten är fullgjord. Förhandlingsskyldigheten fullgörs iförsta hand gentemot lokal arbetstagarorganisation men en förhandlingsfrågakan, om enighet inte uppnås på den lokala nivån, på begäran av arbetstagarsidanföras upp till förnyad förhandling mellan arbetsgivaren och centralarbetstagarorganisation (I4§). Den här beskrivna förhandlingsskyldigheten förarbetsgivaren inför vissa vikligare beslut brukar kallas primärförhandlingsskyldighet. 12§ föreliggerförhandlingsskyldighet även inför mindre viktiga beslut, men det är dåvederbörande arbetstagarorganisation som har atl la iniliati- 1984/85:155 83 vet till förhandling. I 13 § finns en regel omförhandlingsrätt för arbetstagarorganisationer som saknar kollektivavtal. Till denya reglerna om arbetslagarinflytande hör även regler om rält till informalioni 18-20§§ och om lystnadsplikt i 21 och 22§§. Rällen till information omfattarbl.a. fortlöpande information om produktion och ekonomi och om riktlinjerna förpersonalpolitiken, jämte rätt för fackliga representanter att i vissutsträckning la del av böcker, räkenskaper och andra handlingar och enskyldighet för arbetsgivaren all bilräda med utredning. Vidare hör hil reglerna i 33-37 §§ om s. k. fackligttolkningsföreträde i vissa rättstvister och i 38-40 §§ om facklig vetoräti ivissa fall. Slutligenhör till de nya reglerna om inflyiande för arbetstagarna även 32 § sominnehåller etl slags program- eller rekommendalionsregel om medbestämmanderättgenom koUektivavtal. Mellan parter som träffar kollektivavtal om löner ochallmänna ansläHningsvillkor bör, sägs det i 32 §, om arbetstagarparten begärdet även träffas kollektivavtal om medbestämmanderätt för arbetslagarna ifrågor som avser ingående och upphörande av anställningsavtal, ledningen ochfördelningen av arbetet och verksamhelens bedrivande i övrigl. Ikollektivavtal om medbestämmanderätt kan, tilläggs det, parierna med beaktandeav vad som föreskrivs i 3§ MBL beslämma atl beslut, som annars skulle fattas avarbetsgivaren, skall fattas av företrädare för arbetstagarna eller av etlsärskilt inrättat parlssamman-satl organ. Reglerna i 32 § kan i viss mening sägasvara sanktionerade genom den nya bestämmelse om s. k. kvarlevande stridsrätlsom har tagits ini44§MBL. Ävsärskild betydelse för vårt ämne är vissa inledande bestämmelser i om bl.a. lagens tillämpningsområde. 1 1 § föreskrivs alt lagen äger tillämpning på"förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare". Vad som skallanses omfattat av detta begrepp utvecklas utförligt i lagens förarbeten (jfrkap. 6 i det följande). I 2§ MBL finns som vi redan inledningsvis har anmärkt(avsnitt 2.1) en regel enligt vilken vissa verksamheter undantas från lagenstillämpningsområde såvitt avser verksamhelens mål och inrikining. Del är ifrämsla rummet tolkningen av denna undantagsregel som vårt ulredningsuppdragavser. Vidare bör uppmärksammas 3§ MBL som behandlar förhållandel mellan MBLoch föreskrifter i annan lag. Enligt 3§ gäller särskilda föreskrifter i annanlag eller med stöd av lag utfärdad författning framför MBL, i den mån densärskilda föreskriflen avviker från MBL. Det bör lilläggas att MBL gäller för hela arbetsmarknadenoch därmed både för den privata och den offentliga sektorn. För vissa statligaoch statligt reglerade anställningar gäller ulöver MBL särskilda regler i lagen(1976:600) om offentlig anställning. Vissa grundläggande regler i den lagen ärlillämpliga dessulom inom de rent kommunala och landstingskommunalaarbelsmarknadsseklorerna. 1984/85:155 84 Tidningsföretagenföreträds i sin egenskap av arbelsgivare och därmed i förhandlingar med deanställdas fackliga organisationer av ().Sedan årsskiftet 1982/83 lillhör vidare ochorganisationen har i samband därmed övertagit det partsansvar som lidigareåvilade Svenska Arbetsgivareföreningens Allmänna Grupp enligt avtal med defackliga organisalionerna inom koncernen. TAiräffar kollektivavtal med () om löne- ochanställningsvillkor för redaktionspersonal (journalistavtalet). Till dettaavtal anknyter kollektivavtal mellan samma parter för vissa särskildapersonalgrupper och för bl.a. vissa aspiranter och elever. Vidare iräffar TAoch SJF avtal för frilansmedarbelare. Dessulom iräffas kollektivavtal om vissatrygghetsfrågor, arbeismiljöavtal, avtal om införande av ny teknik m.m. MellanTA och SJF gällde intill uigången av ett huvudavial varigenomparterna bl.a. underkastade sig etl totalt förbud mol kollektiva stridsålgärderunder avtalstiden. Påtjänstemannaområdet träffar TA vidare kollektivavtal med () för tjänstemän vid dagstidningar och för tjänstemän vidPressbyråföretagen AB m.fl., med () förfaktorer och vissa andra arbetsledare och med Svenska Industritjänstemannaförbundei(SIF) för tjänstemän vid veckotidningar och för anställda vid . Även lill dessa avtal anknyter ytterligare olika avtal isärskilda ämnen såsom avtal om arbelsmiljö, trygghelsfrågor, konkurrensförbud,viss utbildning, jämställdhet mellan kvinnor och män m. m. Påarbetarsidan träffar TA och () skilda kollektivavtalmed delvis gemensaml innehåll för typografiska arbetare, grafiska arbetare (litografer),bokbinderiarbetare och dislribulionsarbc-tare. Även inom dessa partersgemensamma område gäller härutöver en rad avtal rörande bl.a. trygghetsfrågor,arbetsmiljö, jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet,utbildningsfrågor m.m. Vidare gäller en överenskommelse av 1974 om införande avny teknik jämte ett komplement . Slulligen gäller efler förlängning imaj 1980 intill utgången av ett huvudavtal med bl. a. förbud motkollektiva stridsålgärder . 1 den överenskommelse somträffades antecknades bl.a. alt parterna var ense om alt snarasttillsammans med övriga inom TÄ-området kollektivavtalsslutande organisalionerfastställa tidsprogram för förhandlingar om medbestämmandeavtal. TAträffar slutligen kollektivavtal med Svenska Transportarbelareför-bundet för tidningsdistribulöreroch med för expeditionspersonal vidPressbyråföretagen AB m.fl. Mellan TA och Skr.1984/85:155 85 transportarbelareförbundetgäller intill utgången av 1985 ett arbelsfredsav-lal med bl. a. förbud molkollektiva stridsåtgärder . TAförhandlar även för tidningsföretag tillhörande A-pressen. Kollektivavtal Iräffasdock för vissa personalgrupper mellan A-pressens och . Ijuni 1983 träffade TA medGF, SJF, SIF, (), SALF och HTF avtal om altmed verkan från anta det mellan SAF, LO och PTK i april 1982träffade ulvecklingsavtalet. I avtalet mellan TA och dess förhandlingsmolparterantecknades bl.a. följande. §2.1anslulning lill antagandet överenskommer parierna om följande: Av2 § medbestämmandelagen följer atl vissa undantag från lagens tillämpningsområdegäller vad avser verksamhelens mål och inriktning. Detta gäller bl. Frågor som enligt 2§ medbestämmandelagen är undantagnalagens lillämpning omfattas ej av ulvecklingsavtalet. Pariernaär ense om atl följande uttalande skall tillföras avtalels gemen samma värderingar. mellanSAF, LO och PTK är ell ramavtal. Vid tillämpningen av detta avtal och vidutformningen av lokala avtal måste beaklas alt utvecklingen av medbestämmandetinom massmedieföretagen sker så atl konflikt inle uppstår med de särskildalagar och avtal som gäller på massmedieområdet. Tryckfrihetsförordningen ochradioansvarighetslagen är exempel på sådana lagar som är styrande förmassmedieföretagens verksamhel. Härtill kommer atl för radio- och TV-förelagenregleras villkoren för programverksamheten därulöver i radiolagen ochprogrambolagens avtal med staten. 7 1984/85. Skr.1984/85:155 86