prop · G803150 · 1984-12-31 00:00:00 — b. Budgetsaldot { miljarder kr., löpande -60,8 -60,8 -64 -67 -63 -76 -5S -81 -50 -88 Resultatenav långtidsbudgelberäkningarna återfinns i labell 8. Som framgår stigerinkomsterna i nominella termer någol snabbare i högalterna-fivet än ilågalternativet. Skillnaden blir dock begränsad till följd av den väsentligtsämre ekonomiska utvecklingen i högalternativet. De totala utgifterna däremotstiger avsevärt snabbare i högalternalivet. Atl skillnaden mellan de tvåalternativen blir större för utgifterna förklaras av all den höga inflationen, medde indexkopplingar som finns i budgeten, slår igenom kraftigt, somden höga räntenivån och de stora budgetunderskotten driver statsskuldränlornai höjden. Koslnadernaför sysselsällningspoliliska åtgärder bhr också markanl högre i högalternativetfill följd av den sämre ekonomiska utvecklingen. Dennaulveckling av inkomster och utgifter leder lill all budgetsaldot ilågalternativet stiger något för alt sedan minska (se ävendiagram 4). Del sisla året i perioden, budgetårel 1989/90, beräknas budgetunderskottettill , dvs. klart under det beräknade underskottet /86. Uttryckt som andel av BNP sjunker budgetunderskottet underlångtidsbudgelperioden från 7 till 4,i lågalternalivet. Ihögahernativet utvecklas saldot på ett hell annal sätt. Budgetunderskottetökar kraftigt för all slulåret uppgå till . Ävenuttryckt som andel av BNP stiger underskottet åter, från del försia årettill 7,det sista. 1diagram 4 återges vidare dels långtidsbudgeterna och framåi, dels denfaktiska budgetutvecklingen. Där framgår tydligl det trendbrott som ägl rum.Fram ärs långtidsbudget (LB 83) såg saldout- 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan Diagram 4 Utvecklingen av budgetsaldot enligtlångtidsbudgetberäkningarna samt faktiskt/beräknat budgetutfall /76-1989/90 ,«*I£83 - 75/76 77/V8 79/80 81/82 83/84 85/86 87/88 89/90 Anm: För LB 84 och LB 85 redovisas lågalternativet idiagrammet. vecklingenöver kalkylperioden allt sämre ut för i stort sett varje ny långfidsbudget somlades fram. har långtidsbudgeterna visat en bättre bild för varjeår, dvs. den kraftiga neddragning av budgetunderskotten som uppnåtts /83 har slagit igenom även i långtidsbudgeterna. Encentral fråga är varför denna förbättrade utveckling erhållits. En betydandedel av förklaringen är den kraftiga inkomstökning som inträffal sedan budgetåret1982/83. Mellan budgelåren 1982/83 och 1985/86 beräknas statsinkomsterna ökamed , dvs. med i löpande priser eller med över10% i fasta priser. Denna kraftiga ökning förklaras av den goda ekonomiskatillväxten och den därav följande ökningen av skattebasen, något som följer avalt skattetrycket inte har ökat . Denandra förklaringsgrunden ligger på utgiftssidan. Det framgår avlångtidsbudgeten att utvecklingen för utgifterna exkl. statsskuldräntoruppvisat ett trendbrott. Dessa utgifter steg /76- Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 33 1980/81med i genomsnitt i fasla priser. Under budgelåren 1981/82 och1982/83 steg däremot utgifterna exkl. statsskuldränlor med ifasla priser och , 1983/84 och . 1984/85, har dessaulgifter sjunkit med i genomsnitt i fasla priser. Dennaytterligare neddragning under de två sisla budgetåren förklaras främsl av attstödet till krisbranscher minskal myckel kraftigt. Engenomgång av utgifterna, exkl. såväl statsskuldränlor som konjunkturberoendearbetsmarknadspolitiska och industripolitiska ulgifter, visar att den årligatillväxten t.o.m. /81 i genomsnitt var i fasla priser.Under åren därefier har ulgiflerna minskal med i genomsnill drygl per år.Även mätt på delta säll har således utgifternas tillväxt avbrutits och ersattsav i en minskning i reala termer. Jag ålerkommer slrax lill den storabetydelse utgiftsutvecklingen har för budgetunderskottets storiek. Trendbrottetför utgiftsutvecklingen har till en del uppnåtts tack vare den slriktabudgetprövningen i det reguljära budgetarbetet. Andra bidragande faktorer ärde beslut som lagits om neddragning av olika utgiftsprogram och om minskadindexbindning för vissa ulgifter. Detär viktigt alt uppmärksamma, alt det i långlidsbudgetkalkylerna inle görs någonåterknytning mellan beräkningsresultatet och de allmänekonomiskafömtsättningar som beräkningarna baseras på. I lågallernativel i årelslångtidsbudget torde sålunda del framräknade budgetunderskottet inte varaförenligl med de antaganden om låg inflation och låga nominella löneökningarsom beräkningen baseras på. Härför krävs en ytterligare minskning avbudgetunderskottet. Denpositiva utveckling som beskrivs i långtidsbudgetens lågalternativ är med andraord inte tillräcklig för all uppnå samhällsekonomisk balans. Under de förstaåren av perioden sfiger budgetunderskottet någol, medan LU 84 och årelstrearskalkyler anger all budgetunderskottet bör dras ned även på kortare sikl.Det är därvid viktigt att konslalera att budgetutvecklingen, som den nuberäknas för budgetåren 1984/85 och 1985/86, ligger väl i linje med vad somkrävs enligt balansalternalivet långtidsutredning. Långfidsbudgetenshögalternafiv visar all budgelutveckiingen lätt kan återvända till en mycketnegativ bana. Om slora nominella löneökningar och hög inflation skulle kommaatl karakterisera , stiger budgetunderskotten dramatiskt föratt vid slutet av 1980-lalet uppgå till . Den saneringav statsbudgeten som har åstadkommits , och som varil enförulsättning för en framgångsrik ekonomisk politik i andra avseenden, skullei så fall snabbt omintetgöras. Det är alltså av avgörande betydelse för detfortsatta arbetet med atl sanera de statliga finanserna, all prisökningarnablir låga och därmed att tillväxten i ekonomin kan bli god. Långtidsbudgetenvisar dessutom, alt även om låga prisökningar och 3 1984/85. Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 34 godtillväxt uppnås, skulle en expansiv utgiftspolitik i sig komma alt omöjliggöraen positiv budgetutveckling. I långtidsbudgeten presenteras två olikaberäkningar av hur de totala stalsulgifterna skulle ulvecklas om utgifternaexkl. statsskuldräntor i reala termer följde dels lågalternativelsBNP-tillväxt, dels den fillväxttakt som gällde för statsutgifterna underperioden /761980/81.1 beräkningen har hänsyn tagils såväl till effektenpå statsinkomsterna som på statsskuldräntorna (via det högre budgetunderskottet).I båda fallen har lågalternativets anlaganden varit utgångspunkten. 1 detförsta fallet kommer budgetunderskottet att bli . högre än ilågalternafivel i perioden. 1 del andra fallet, med ca 5%tillväxt i fasta priser för utgifterna exkl. slatsskuldräntor, dvs. sammatillväxttakt som under 1970-talel, blir underskottet hela 65 miljarder kr.högre än i lågalternativet för slulåret. Enåtergång till en högre takt i utgiftsutvecklingen skulle med andra ord snabbtrasera de uppnådda resultaten även om utgifterna inte skullestiga i snabbare takt än BNP. Dessulom torde, som framgår av LU 84 ochtreårskalkylerna, en ulgiftstillväxt av detla slag göra del omöjligt att uppnåen ekonomi i balans med låg inflation och god tillväxt. En högre takt iutgiftsutvecklingen skulle således i praktiken komma att läggas ovanpåhögaltemativets redan dystra bild av saldoulvecklingen. I den mån utvecklingenskulle börja gå i denna riktning, skulle lämligen snabbt en omfattandeåtstramning av utgifterna bli oundviklig. 5.3Den offentliga sektorns efTektivitet Iårets finansplan redovisade jag utförligt min syn på det fortsatta rationaliseringsarbeteti den offentliga förvaltningen och statsmakternas effektivitetskrav påmyndigheterna. Jag begränsar mig därför nu lill att ta upp vissa aktuellafrågor. Ienlighet med vad jag fömtskickade i finansplanen baseras direktiven förmyndigheternas anslagsframställningar för /87 på det nuvarandefleråriga huvudförslaget för förvaliningsanslagen. Regeringen har sålundanyligen beslutat om direktiv, som innebär att samfiiga myndigheter skall ominte annat beslutas redovisa ett s.k. huvudförslag som omfattar tre budgetår(1986/87-1988/89). Förslaget skall innebära en real minskning avförvaltningsanslagen över perioden. Om särskilda skäl föreligger kandock myndigheten hemställa om atl resurserna läggs fast för endast ett år.Samtidigt betonas betydelsen av all myndigheterna redovisar konsekvenserna avresursminskningen på ett sådant sätt att statsmakterna kan göraprioriteringar. Avdirektiven framgår också att myndighelerna skall granska transfereringssystemenför att belysa möjligheterna att bryta automalikkopplingar, genomföraomprövningar eller effekfivisera syslemen. Granskningen skall även syfta tillatl effeklivisera administrationen och förbättra den statliga kassahållningen. Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 35 skrivelse om utvecklingen av den offentliga sektom som chefen förcivildepartementet avser atl föreslå regeringen att lämna till inomkort, kommer enligt vad jag har erfarit att bl. a. betonas behovel av ökadlångsiktighel vid budgetering av myndighelsanslag. Detta är frågor som ocksåverksledningskommitlén överväger. Med hänsyn till viklen av att få praktiskaerfarenheter av olika tänkbara lösningar att mer reguljärt lägga fastekonomiska ramar på exempelvis har jag bedömt det lämpligt att redan iår ge ett mindre antal myndigheter särskilda direktiv att ta fram ett fördjupatunderlag till regeringen inför nästa års budgetarbete avseende perioden1987/881989/90. Ett förberedelsearbete härför pågår inom . Jagvill i delta sammanhang även nämna att jag räknar med atl föreslåregeringen atl uppdra ål alt utreda och lämna förslag lilltekniska lösningar för ett system som ger möjlighet lill överföring avförvaltningsmedel mellan budgetår. Sådana möjligheter ingår som ett led iåtgärder för att öka långsiktighelen i myndigheternas medelshan-lering ochutgör etl incitament för myndigheterna att hushålla bältre med sina resurser. Denoffenfiiga sektoms effektivitet handlar om i vilken grad medborgarnas behov avservice, sjukvård, transporter, utbildning och andra insatser tillgodoses irelation till de resurser som förbmkas. Jag vill därför något beröra de studiersom presenlerats om produktiviteten i den offentliga sektorn. Irapporter lill den av regeringen tillsatta expertgmppen för sludier avoffentlig ekonomi () har redovisats uppgifier som tyder på atlproduk-fivitelen i den offentliga sektorn sjunkit sett över hela perioden1960-1980. i elt kortare perspektiv lyder dock resultaten på attproduktiviteten i den statliga administrationen ökat . Etttrendbrott kan således iakttas för den statliga verksamheten. Landstingens,främst sjukvårdens, produklivitetsminskning, som lidigare var avsevärd, skullesamtidigt ha avtagit. Några mätningar för perioden finns ännu inle. Detmåste starkt betonas att det inte går att sälta likhetstecken mellanproduktivitet och effektivitet, eftersom det mer tekniskt inriktadeproduk-fivitetsbegreppet enbart mäter antalet prestationer i förhållande tillinsatta resurser och inte graden av måluppfyllelse som efTektivitelsbegreppetmäter. Del bör också framhållas att mätningarna kan bli missvisande, om de ejförmår ta hänsyn till förändringar av preslalionens karaktär. Värdel förmedborgarna av verksamhelen inom den offentliga sektorn är sålunda inte enbarten fråga om dess produktivitet. De offenlliga tjänsternas kvalitet,lillgänglighet och rättvisa fördelning mellan olika medborgare är centraladimensioner i ett välfärdssamhälle. Deföreliggande studierna utgör emellertid, även intemationellt sell, ett framstegvad gäller metoder för alt bedöma den offentliga sektorns produktivitet. Enrad analyser och diskussioner återstår dock för att utveckla Prop.1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 36 löpande mätningar som kan komma lill användning somunderlag vid utvärdering och styrning av offenlliga verksamheler. Del finns allanledning alt fortsätta della metodutvecklingsarbete. Del är viktigt attbeslutsunderlagen kan vidgas och fördjupas med ett genomarbetat material, sombelyser hur produktiviteten utvecklas och vad som förklarar utvecklingen. Jag vill i detta sammanhang, efter samråd med chefen förindustridepartementet, även ta upp frågan om den stadiga normgivningengentemot näringslivel. Som framgår av bl.a. årels budgetproposition ingår som ettviktigt led i den nya industripolitiken atl skapa fömtsättningar för en stabiloch gynnsam miljö för industriell tillväxt och förnyelse, kreativitet, nyainitiativ och nyförelagande. Som ett medel för all nå detla mål har en särskildarbetsgrupp - normgruppen - tillsalls inom regeringskansliel. Gruppen har filluppgift att gå igenom den statliga normgivningen gentemot näringslivet.Gruppens arbete syfiar till all molverka regler och tillämpning av regler somverkar onödigi koslnadshöjande, försvårar strukturförändringar eller fårkonkurrensbegränsande effekter som följd. En viklig uigångspunkt är att arbetet skall bedrivas ulanatt inkräkta på de gmndläggande mål om säkerhet, hälsa, jämn fördelning etc.som i de enskilda fallen mofiverat all samhällel gåtl in med reglerandeåtgärder. Normgruppens fortsatta arbete har fastställts i eltregeringsbeslut. Den slutsats som dragits av hittillsvarande arbele är altbehovet av insatser i syfte all nå en förenkling av regler och en smidigaretillämpning gör sig särskilt gällande inom följande områden: - skatte- ochsocialavgiflsområdet, vad avser administration, uppbörd, kontroll m. m. - arbetsmarknadsområdet,vad avser bl.a. myndighetsservice och fillämpningen av lagstiftningen - näringslivetsplan- och byggfrågor - tekniskprovning och kontroll Olika insatser för att komma lill rätta med uppmärksammadeproblem för näringslivet inom de berörda avsnitten pågår redan hos berördadeparlemenl och myndigheter. Det är regeringens avsikl all med kraft drivaförenklingsarbetet vidare inom de här utpekade områdena. Jag anser detnaturiigl att den av regeringen gjorda prioriteringen får sitt genomslag ocksåi normgmppens kommande arbete. Arbetet enligt ovanstående huvudpunkter kommer attbedrivas i nära kontakt med näringarnas representanter och arbetsmarknadensparter. Etl brett spektrum av ulrednings- och attitydpåverkande åtgärder kommeratt bli aktuellt. 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 37 Regeringenhade överläggningar med företrädare för kommuner ochlandsfingskommuner om den kommunala ekonomin, i första hand . Iårets finansplan (prop. 1984/85:100 bil. I) redovisadesvissa allmänna överväganden avseende den kommunala ekonomin inför år 1986.Sedan finansplanen lades fram har underlaget för bedömningarna aktualiseratsoch ytterligare överiäggningar ägl mm med företrädare för kommunerna ochlandstingskommunerna. Jagavser att nu närmare redovisa mina överväganden och förslag i fråga om denkommunala ekonomin . 6.1Den ekonomiska utvecklingen i kommunsektorn Inflationsbekämpningenär ett centralt inslag i regeringens ekonomiska politik. För att kunna hållanere kostnadsutvecklingen är del nödvändigl alt samtliga samhällsseklorermedverkar. Staten bidrar härmed genom en stram finans- och penningpolitik.Löneutvecklingen har likaså en avgörande roll för att inflafionsmålel och engod tillväxt i ekonomin skall kunna uppnås. En gynnsam sådan utveckling är avcentral betydelse för den kommunala ekonomin. Föratt lyckas med antiinflationspolitiken har del varit nödvändigt att brytaautomatiken i bidragssystemen. För kommunsektorns vidkommande innebär detta attnågot beslut om ökning av de slatliga transfereringarna inte bör tas. Denekonomiska utvecklingen i kommunsektorn förutses bli gynnsam de närmaste åren.Konsumtionsutvecklingen har dämpats betydligt ijämförelse med den genomsniltliga ökningen av den kommunala konsumtionen med ca4% under 1970-lalel. Ökningen av utgiftsvolymen beräknas komma alt uppgåtill 1,för . Det finansiella läget har även stärktsgenom en kraftig inkomslutveckling. Den gynnsamma ekonomiska situationen harmedföri all höjningarna av de kommunala skattesatserna varil myckelbegränsade. Jagövergår nu fill perspektiven för den kommunala ekonomin inför åren 19861987.Den särskilda arbetsgmppen om kommunernas ekonomi () har under hösten 1984gjort vissa beräkningar över dels verksamhetens reala utveckling, dels denfinansiella utvecklingen i kommunsektorn . I arbetsgmppen ingårrepresentanler för finans- och civildepartementen. De kalkyler som presenterats bör ses som schablonmässigaräkneexempel och är inte avstämda med utvecklingen inom andra sektorer avekonomin. Kalkylema har redovisals vid överläggningar mellan regeringen ochföreträdare för kommuner och landstingskommuner. Ikalkylerna har beaktats de fömtsättningar som följer av befolkningens 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 38 storlek och åldersstmktur, statliga beslut, planer samlvissa andra bindningar. Det finns anledning att notera att vissasvårkvantifierbara faklorer som kan komma att påverka konsumtionsutvecklingen ikommunsektorn inte varit möjliga att beakta i kalkylerna. Detta gäller bl. a.konsekvenser av socialtjänstlagen samt den pågående utvecklingen inomsjukvården mot ökade insatser i hemmen. Beräkningarna knyter nära an fill debaskalkyler som utarbetas av de statliga långtidsutredningarna. Förlandstingskommunerna redovisas utvecklingen enligt de ekonomiskalångfidsplanerna (LKELP 84). Beräkningarna har gjorts på riksnivå ochåterspelar inte de variafioner som förekommer mellan olika kommuner ochlandsfingskommuner. Den volymökning som framkommer i kalkylen förprimärkommunerna innebär en avsevärt lägre ökningstakt ijämförelse med den som beräknats för . Det minskade elevunderiagel drari kalkylerna ned volymökningen. Volymutvecklingen inom barnomsorgen bygger påkommunernas barnomsorgsplaner. Resultatet av kalkylerna framgår av följandeuppställning. Bidrag till total volymutveckling enligt baskalkylen förkommunerna varav p. g. a. -0,1 -0,1 utbildning barnomsorg äldreomsorg övrigt -0,4 0,5 0,3 -0,1 -0,3 0,4 0,2 0,0 -0,4 -0,3 Kalkylerna för landstingskommunerna baseras på delslandstingens planer, dels effekter av befolkningsförändringar, fömtsatt enoförändrad konsumtionsnivå. Den volymökning som följer av planerna är nu lotaltsett lägre än vad som teoretiskt krävs för atl upprätthålla oförändrad konsumtionsnivå.Undantaget är den öppna vården som getts en högre prioritet. Resultatet avkalkylema för landstingskommunerna framgår av följande uppställning. Bidrag till total volymutveckling enligt baskalkylen förlandstingskommunerna långtidssjukvård" övrig sluten vård öppen vård övrigt -0,1 -0,1 0,5 0,3 0,1 0,0 0,5 0,2 0,1 0,1 " inklusive hemsjukvård. Prop,1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 39 Sammanlagetför kommuner och landstingskommuner visar kalkylen på en volymökning med 0,4%såväl som , varav på gmnd av befolkningsförändringar. Tidigarekalkyler har underskattat den förväntade konsumtionsökningen. För åren 1986och 1987 har därför en schablonmässig ökning av den kommunala konsumtionen med1 % lagls till gmnd för de finansiella kalkylerna. Denna nivå överensstämmermed de av godkända riktlinjema för den ekonomiska politiken påmedellång sikl. Sysselsättningsutvecklingeni kommunsektorn är beroende av flera faktorer och är svåratt ange med säkerhet. I har antalet sysselsatta - under förulsättning attsysselsättningen ulvecklas på samma sätt som konsumtionsvolymen - vid 1 %volymökning antagits öka med 10000 personer under perioden1986-1987. Detta antagande baseras på all arbetstidsuttagel är oförändrai. I definansiella kalkylerna i redovisas räkneexempel med olika anlaganden ominflationstakten. Ett räkneexempel baseras på en pris- och lönekostnadsökningsom överenstämmer med regeringens inflationsmål. I ell annal exempel byggerberäkningarna på en hög pris- och löneutveckling som successivtavtar . I kalkylerna har fömtsälts en oförändrad utdebitering ochen volymökning för konsumtionen, som jag tidigare redovisat, per år.Vad avser statsbidragsgivningen har beräkningarna gjorts uiifrån gällanderegelsystem. Det innebär exempelvis att volymökningen beaktas i barnomsorgenliksom både volym-, pris- och löneutvecklingen i fråga om statsbidragen tillskolväsendet. Deräkneexempel som tagit fram visar beräkningar av det finansiella sparandetoch förändringar i finansieringskapilalei i kommuner och landstingskommunerunder perioden. Finansiellt sparande är del begrepp som i nationalräkenskapernaanvänds för atl beteckna skillnader mellan löpande inkomster och utgifter,exkl. upplåning och amortering under ett visst år. Förändringar ifinansieringskapitalet skiljer sig som begrepp från det finansiella sparandetgenom att även nettouppläningen inkluderas. Kalkylenvisar på en god finansiell situation i kommunsektorn under åren 1986 och 1987.Kommuner och landstingskommuner beräknas få elt posilivt finansiellt sparandeoch en positiv förändring av finansieringskapilalei första året, medan ettmindre underskott beräknas uppstå . Den alternafiva kalkylen, somutgår från en i början hög men successivt avtagande löne- och prisutveckling,ger en betydligt ogynnsammare finansiell siluation med relativt storafinansiella underskoll . Härav framgår betydelsen av att löne-och prisökningarna kan hållas på en låg nivå för atl den finansiellasituafionen i kommunsektorn skall utvecklas positivt. 1kalkyler som gjorts med ell aktuellare underlag framgår atlkommunsektorns finansiella situation kommer atl kunna bli ytterli- 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 40 garenågot gynnsammare än vad beräknal . Kommunsektorn kommersålunda, fillfälligt , att kunna få en ytterligare förbäliring avfinansieringskapitalet, som därigenom torde komma att ligga på en högre nivåän den jag utgick från i mina överväganden om den kommunala ekonomin ifinansplanen. Jag har i det föregående (avsnitt 4.4) föreslagil en allmänindragning av likviditeten i samhällsekonomin, som för kommunernas delberäknas uppgå till ca . Jagkommer i del följande att ta upp ytterligare vissa frågor om den kommunalaekonomin för . Jagavser också i det följande att la upp de anslagsfrågor under sjunde huvudtitelnsom rör bidrag och ersällningar till kommunerna. Chefenför kommer vidare (bilaga 3) att ta upp ersättningen tillkyrkofonden fill följd av avskaffandet av den kommunala beskattningen avjuridiska personer och de anslagsfrågor som hänger samman härmed undertrettonde huvudtiteln. Destatliga transfereringarna kan på gmnd av del statsfinansiella läget intetillåtas all öka totalt sett. De budgelpoliliska direktiv som angetts för deslatliga transfereringarna innebär all fortsatta åtgärder bör vidtas för attbryta automatiken, minska detaljregleringen och öka schabloniseringen ibidragssystemen. Förflera av de stora bidragssystemen har beslut i den riktningen redan fattals avriksdagen och inom utbildningsområdet pågår f. n. en översyn av statsbidragenlill det allmänna skolväsendel i syfte att öka schabloniseringen i systemen. Skatteutjämningsbidraget,som är ett av de största bidragen lill kommunsektorn, kan genom kopplingentill förändringar i skatteunderlaget vissa år öka kraftigl. Bidragets sloriekstyrs av förändringar i lönesumman . F.n. arbetar enparlamentarisk utredning med att se över skatteutjämningssystemet. Enligt direktivenskall skatteutjämningskommittén bl.a. ta upp hur automatiken i detta bidragskall kunna begränsas. Elt förändrat system baserat på kommitténs förslag tordedock inte kunna tillämpas förtän tidigast . 1 avvaklan härpå anserjagatl det är befogat alt vissa åtgärder vidias redan för . Detordinarie skatteutjämningsbidraget beräknas öka med ca . Denkraftiga ökningen, i jämförelse med den beräknade kostnadsutvecklingen för år1986, sammanhänger med att skalteunderiagets ökning Udigare bestämmerbidragets storlek. Beräkningen, som av nalurliga skäl är någolosäker, baseras på en likartad ulveckling av skatteunderlaget för kommuner ochlandstingskommuner utom och inom skatleutjämningen. 1984/85:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 1 syfte att neutralisera ökningen iskatteutjämningsbidraget föreslår jag följande åtgärder.