prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Siffran 2500 syftar på den renskötandesamebefolkningen, dvs. i detta antal inräknas samtliga familjemedlemmar. (Seredovisningen i belänkandet Samerna i , stöd åt språk och kultur, SOU1975:99). Arbetstillfällena irennäringen har relativt sett större betydelse i än inom övrigarenskötsellän. För vissa delar av länet, exempelvis , är dennasysselsättning av stor betydelse för möjlighelerna atl upprätthållaerforderliga servicefunktioner. Angivna förhållanden harmedfört all starkt engagerat sig i rennäringsfrågorna sedan långtid tillbaka. Redan i samband med länsplanering 1974 behandlades ingåendesäväl rennäringen som samspelet nä- Prop.1984/85:100 Bilagall 129 Länsprogrammel utmynnade i ellåtgärdsförslag som berör en rad av de frågeställningar som varil föremålför rennäringskommitténs behandling. Med utgångspunkt från de i länsprogram1974 uppdragnariktlinjerna har en arbetsgrupp inom lantbruksnämnden ularbelal ett förslagtill handlingsprogram för rennäringen. Programmet har efter remiss tillberörda samebyar antagits av lantbruksnämndens rennäringsdelegation och slyrelse har därefteri fastställt programmet. Programmet förutsätter att särskildautvecklingsplaner utarbetas för deolika samebyarna. Särskilda medel har sedermera ställts till förfogande av regeringen för att upprätta sådanaplaner. Planeringen har i huvudsakslutförts när del gäller samebyarna kommun och arbele pågår medplanerna för Karesuandobyarna. Mot bakgrund av attrennäringen i huvudsak är koncentrerad till Norr botten och det omfattande arbeteomkring dessa frågor som genomförts i länet framstår del för länsstyrelsensom naturligt aii erfarenheter som finns samlade hos bl.a. ,berörda kommuner och länets rennärings administration bör vara av särskilt intresse när det gäller atl utforma framtida riktlinjer för rennäringensulveckling. Ulredningen har märkligt nog inte hafl någon närmare kontaktmed planeringsavdel ning i utredningsarbetet, ej heller har efter vad erfarit sådana kontakter lagits med berörda kommuner eller rennäringsadministrationen i länet. Förhållandet kan vara en avförklaringarna till att vissa för rennä ringens framtid i viktigafrågeställningar inte närmare diskute rats och analyserats.-------- Den uttolkning av desamepolitiska målen som ulredningen gjort innebär såvitt länsstyrelsenförstår att det inte blir möjligt att utveckla renskölseln med utgångspunktfrån rationella ekonomiska överväganden. Konsekvensen blir attrenskötseln inte skall ses som en självständig ekonomisk verksamhet utan attden skall förutsättas regelmässigt ingå som en integrerad del i kombinationmed annan näringsutövning och att anspråken på lönsamhet skall underordnas intressetav atl knyta så många som möjligt tillrenskötseln. 1 det avsnitt sombehandlar näringspolitiska mål framhåller utredningen att enutjämning av renantalet mellan de olika renskötselföretagen bör komma till stånd. I ett annat avsnittsom behandlar regionalpolitiska mål redovisar utred ningenen uppfattning som i viss mån strider mot ovan redovisade utgångs punkter. De restriktionerför rennäringens ekonomiska utveckling som utredningen ansett bör gällaför att säkra de samepolitiska målsättningarna har lett till att utredningeninte har kunnat uppställa etl inkomstmål för näringen. Utredningen har istället valt att göra ett allmänt uttalande om att näringens utövare skall ha enekonomisk och social trygghet och standard som inte avviker mot vad somgäller i samhället i övrigt. Utredningen betonar 9 1984185. Prop.1984/85:100 Bilagall 130 härvid att i likhel med vad som gäller idagskall rennäringen och dess utövare inte heller i framliden ställa sig beroende av särskilda statligasubsidier och motsvarande. Ulredningensutgångspunkter såsom de presenteras i målavsnitlet är delvis motstridande. Någon analys av vilka konsekvenser dessa utgångs punkter kommer atl få när det gäller de statliga insatserna för atl stödja och utveckla rennäringen har inte redovisats.--------------- delarutredningens uppfattning atl del är viktigt all samerna i stor utsträckningväljer att bo kvar inom renskötselområdel för alt det skall bli möjligt altbevara och utveckla samekulturen. Det är dock uppfatlning alt enrennäringspoliiik vars yttersta konsekvenser leder till atl flertalet av desom ägnar sig åt renskötsel inte kan påräkna någon reellt utbyte av sitt arbeleinte positivt kommer atl medverka till ett sådant kvarboende. Det kommer ocksåall bli svårt all upprätthälla en rennäring pä sikt med dessa utgångspunkterutan atl näringens utövare blir beroende av statliga subsidier. Hur etl önskvärtkvarboende skall kunna åstadkommas samiidigi som en nödvändigstrukturrationalisering av rennäringen genomförs diskuterades redan iLänsprogram 1974.1 detta sammanhang framhöll bl.a. att det ärnödvändigl att sysselsättningen i renskötselområdel även baseras på annanverksamhet än rennäring. I första hand bör möjligheterna tillkombinationssysselsällning tas tillvara och nya arbetstillfällen etableras inom områden där samernas speciellakullur och levnadsbetingelser kan tas till vara. Härvid bör även produklion isåväl halvinduslriell som industriell skala liksom sysselsättning inomtraditionellt icke samiska yrken ha en utomordentlig betydelse. Utvecklingen sedan1970-talets början talar för alt denna uppfatlning är riktig. Inom områden därmöjligheterna atl uppnå en acceptabel familjeinkomst saknas på grund av attnäringslivel vid sidan om renskötseln är mycket svagt utvecklat, har betydandeproblem uppstått. För nordbyarna är situationen svårast.Möjligheterna för en slor del av samerna att bo kvar i detta område är så gottsom helt beroende av arbetsmarknadspolitiska insatser. Trots dessa insatserkaraktäriseras dessa byar av svåra sociala förhållanden. Bl.a. ärkönsfördelningen mycket ojämn beroende på alt kvinnorna i stor utsträckningflyttat från området för att få meningsfulla arbeten. I detla sammanhang böranmärkas att möjligheterna att bedriva beredskapsarbeten minskat i takt med attinfrastrukturen byggts ut och önskvärda anläggningar för renskötselns behov istor utsträckning färdigställts. 1 samebyarna , Rautasvuoma och Leavas är förhållandena mera tillfredsställande. Genomde möjligheter som funnits till alternativ sysselsättning har godafamiljeinkomster uppnåtts. Arbele inom orten har i viss omfattning kunnatberedas de som slagits ut från renskötseln vilket medfört att entillfredsställande struktur kunnat uppnås inom rennäringen. Prop.1984/85:100 Bilagall 131 Erfarenheterna lyderenligi på att en ekonomisk sund rennäring kombinerad med ett väl utvecklat totalt näringsliv är en viktig förutsättning för atl samerna skall välja atl bo kvar inom renskötselområ del och därmed en viktig förutsättning för alt upprätthålla och utveckla samekulturen.---------- Ulredningen framlägger enmängd förslag. Flertalel av förslagen berör vitala samhälls- ochnäringsinlressen i . Förslagen är ofullständigt utredda, bl. a.saknas en analys av hur förslagen skulle påverka olika intressen. Enligtlänsstyrelsen bör några beslut inle fattas enbart på föreliggande material närdet gäller den typ av frågor, som kan påverka näringslivet i övrigl. harsom en primär uppgift atl klarlägga vilka särskilda behov som kan härledas lill samernas ställning som urbefolkning.En utredning av samernas situation är, enligt direktiven, i första handmotiverad av den särskilda ställning som samerna har i del svenska samhället.Samerna utgör en etnisk minoritet och tillhör i motsats till andra sådanaminoriteter i den ursprungliga befolkningen i sitt eget land. En av de frågor som visärskilt skall behandla gäller behovet av att stärka samernas rättsligaställning i frågor som rör rennäringen. I direktiven erinras om attrennäringen är av avgörande betydelse för att den samiska kulluren skall kunnabestå och den samiska befolkningens särart skall kunna bibehållas. Som rennäringskommitténanför har flera av de frågor som kommittén behandlat nära beröringspunkter medvårt arbete. I dessa hänseenden har kommittén begränsat sig till merprincipiella överväganden och förutsatt att dessa spörsmål skall bli föremålför ytterligare överväganden. Vi vill redan nu framhålla att vi i alltväsenlligl instämmer i de synpunkler som kommittén anlagt. Vi har emellertidännu inte kommit så långt i vårt arbete att vi nu är beredda atl anvisalänkbara lösningar på de problem som kommittén beskriver. Utredningen har enligtsina direktiv främst behandlat rennäringens ekonomiska förhållanden.Konkurrerande intressens ekonomiska betydelse för utövarna och nationenbeskrivs mer summariskt. För vår del vill vi erinra om det välbekantaförhållandet att skogsbruk och därpå baserad skogsindustri är en omistlighörnsten i ekonomi. Även del skogsbruk i norr som berörs av rennäringenhar en avgörande betydelse för regionen inte bara för sysselsättning ochsamhällsfunktioner i skogsbygden, utan också för förädlingsindustrin. Inteminst inlandets sågverk är Prop.1984/85:100 Bilagall 132 beroendeav etl lokall skogsbruk inriktat på hög produktion och god kvalitet. Det skogsbruk somulredningen i första hand betraktar som "konfiikt-område" berörfrämst vad som i den akluella debatten benämns "Ijällnära skog".Förutsättningarna för skogsproduktion är i dessa områden av klimatiska,geologiska och andra skäl kärva. Det krävs kunskaper, stora insatser och tålamod samthänsynstagande från konkurrerande markanspråkför att säkra en uthållig verksamhel. Vi kan däremolinte acceptera utredningens avfärdande beskrivning på sid 166"... atl ett traditionellt skogsbrukendast kan bedrivas i dessa områden meden kalkylerad risk att föryngring av markerna inte lyckas inom överskådligtid, etl kalkylerat risktagande som är betydligt större här än inom landets övriga skogsområden". Utredningen ochdärmed den fortsalla sakdiskussionen skulle enligt vår uppfattning ha vunnit påatl skogsnäringens betydelse ochvillkor fåll en mera uttömmande och rättvisande beskrivning. I sammanhanget villvi peka på alt del moderna skogsbruket inte bara inneburit nackdelar för rennäringen.Nya bilvägar kan i vissa fall störa invanda flyttningsvägar men underlättar också mångagånger renskötarnas kommunikationer och transporter. Markbearbelningen isamband med beståndsanläggningkan övergångsvis försvåra framkomligheten, men medför en aktivering av marktillståndet med väsentligt förbättrande av sommarbetet som följd. Avveckling avgamla bestånd med häng-lav orsakarförskjutningar i tillgången på vinierbele, men innebär sedan skogseldarna ejlängre är en förnyelsefaklor, förutsättningen för all långsiktigt säkrarenbetet överhuvudtagel i denna biotop. Den starkautvecklingen vad gäller djurantalet syns vara belägg för attförändringarna även varit till fördel för renskötarna. Denna expansion kan emellertid medföra ökal betestryckoch behov av större betesarealer. Risken är att också kraven pårestriktioner på skogsbruket ökar och nya konfliktområden tillkommer. () finner att rennäringskommitténs betänkande ochförslag sammantaget ger en utmärkt grund för fortsatt reformarbete. Detförhållandet att de grundläggande rättsfrågorna fortfarande står olöstaär självfallet en mycket stor brist, men får inte utgöra hinder föratt fortsätta ett reformarbete för de direkta näringsfrågorna. Frågor kringrennäringskommitténs arbete och förslag har varit huvudfråga vid desenaste landsmötena. På grundval av kommitténs framlagda betänkande beslutadesamernas landsmöte XL 1984 följande i resolutionen A. Prop.1984/85:100 Bilagall 133 "Samefolkets framtid vilar på detoupplösliga sambandet kultur - näring -rätt. Rennäringen är den grund på vilken den samiska kulturen vilar. Näringenskapar en rättslig anknytning tillSapmi och är grunden för en samladsamisk bosättning, som gör språket, sedvänjor m. m. - ett samiskt liv -möjligt. Rennäringen behöverutvecklingsmöjligheter och inte bara ett skydd mol exploateringar. Näringen är ingen "krisbransch", menmåsle få möjligheter atl utvecklas på egna villkor, där det ges möjlighetertill en posifiv planering och inteenbart en negativ sådan för att begränsa skador till följd av exploateringar och andra intrång. Landsmötet finneratt rennäringskommitténs förslag vilar på en sådan positiv grund.Samtidigt gäller att de av kommiltén lämnade förslagen framför alllbeträffande markanvändningen inte är tillräckligt långtgående, på sätt anges avde samiska representanterna i kommittén i deras särskilda yttrande, för detfall att samhällets målsättning fortfarande skall vara att främja samernas egelsamfunds- och kullurliv i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Landsmölet finneratt rennäringskommitténs förslag är att se som delreformer för atl delsuppfylla klyftan mellan allmänna förpliktande uttalanden och konkretaåtgärder, dels återhämta eftersläpningseffekter i stödel till desamiska näringarna. Den riktningsgivande ansatsen anges i kommitténs mål och principiella överväganden, vilkalandsmötet ställer sig bakom. Landsmölet anslutersig på denna grund i allt väsentligt till kommitténs förslag. Del långsiktigtviktigaste förslaget är härvid att överiäggningar mellan statenoch SSR etableras i organiserade former och att de inriktas på att uppnå konkreta resultat utifrån en helhetssyn på samerna och de samiska näringarna.-------- Landsmötet finneratt här lämnade förslag måste realiseras och i ettsammanhang. Härigenom kan samhällel återge näringen och näringens utövareen framtidstro. Detta är särskilt viktigt för att ungdomen skall kunna vågasatsa på näringen och totalt sett för att näringens utövare skall kunna känna en trygghet i näringen.Ett realiserande av lämnade förslag kan inteuppskjutas med hänvisning till besparingsskäl eller andra statsfinansiellaöverväganden. Elt realiserande av förslagen måste ske för att uppfylla lämnade förpliktande löften och påså sätt förbyta den rådande eftersläpningeni ett utvecklande stöd till de samiska näringarna och därigenom till den samiska kulturen och samerna som folk." Huvudpunkterna i det fortsattareformarbetet finns härmed fastlagda. Desamiska rättsfrågorna - folkrättsligt och fastighetsrättsligt - drivs nu vidaregenom samerättsutredningen. För såväl detta arbete som överhuvudtaget gäller att utgå från det nära ochoupplösliga sambandet rätt näring - kultur. För samefolket gäller atträttskampen fillsammans med Prop.1984/85:100 Bilagall 134 kullurkampen har som mål alt förverkliga Sapmi; samernasland och grund för samiskt liv och arbeteoch därmed en möjlighet för varje individ alt välja elt samiskt liv.--------- SSR finner atlrennäringskommitiéns redovisning av nuvarande förhållanden jämte olikadata är en tillräcklig grund för de förslag, m. m. som framläggs. SSR får isammanhanget påpeka att del finns betydande brister då det gäller att få framdala om rennäringens ekonomiska och andra förhållanden. Del är här en angelägen uppgift allförbättra detta läge och SSR får peka påalt motsvarande liknande förhållande i har förbytts i ett läge där det visat sig möjligt att ta fram relevantadata om rennäringen. Det är därförnödvändigt att lantbruksstyrelsen tillsammans med SSR kan ges resurserför ett sådant arbete. Beträffanderedovisade dala får SSR konstatera atl materialet frän deklarationsundersökningenmed sannolikhet inte ger en rättvisande bild av rennäringens/renägarnas ekonomiska förhållanden. Till detlamedverkar att kommittén inte fick önskaderesurser alt göra motsvarande undersökning . För framliden fårbedömas om återkommande deklarationsundersökningarskall vara ett inslag i den datainsamling som befinns nödvändig. SSR instämmer iallt väsenUigt i kommitténs beskrivning av statens rennäringspolitikoch i kommitténs konstaterande att det inte är nödvändigt atl ändrapå denna utan atl det som återstår är konkreta ålgärder. SSR delarkommitténs konstaterande alt det är av grundläggande betydelse att antalet människorsom är sysselsatta i och ekonomiskt beroende av näringen måste bibehållas pålägst nuvarande nivå och att detsamma gällerför näringen som sådan. En annan viktiggrundsats är kommitténs konstaterande att det är nödvändigt att stärkaden institutionella ramen och atl det genom en förhandlingsordning mellanstaten och samerna skapas möjligheter att bryta den brist på helhetssynsom präglar uppfyllandet av den statliga rennäringspoliliken. SSR kan alltsåinstämma i kommitténs konstaterande atl den programa-liska grundval somkommittén föreslår mer är att se som preciseringar av vad som redan är angivet än somnyskapelser och atl grunden för de redovisadedelmålen är atl "inom ramen för ell mångkulturellt samhälle harförpliktelser att visa respekt för samisk kultur och samiska näringaroch ge utrymme för samerna att bestämma och påverka sin situation utifrånsamiska värderingar." Prop.1984/85:100 Bilagall 135 Allmänna råd angående rennäringslagstiftningenstillämpning 12.4 Lantbruksstyrelsen Rennäringslagen och dessförarbeten redovisar en ambition atl mera i detalj styra förhållanden inomsamebyarna i syfte all åsladkomma rällvisa. solidaritet och rationalitet.Erfarenheterna visar att framförallt samebyns konstruktion ger begränsademöjligheter att via ekonomiska regelsystem och på annat sätl utifrån slyrautvecklingen inom samebyarna. Förutsättningarna att påverka utvecklingenligger framförallt hos byarna själva. Rennäringskommiiténföreslår atl en särskild arbetsgrupp tillsättsmed uppdrag att närmare analysera samebyns funktion enligt rennäringslagen ochutarbeta s. k. allmänna råd till rennäringslagen. Härvid framhåller man att detär speciellt viktigt alt gruppen granskar röslrätlsreglerna och medlemsbegreppet.Kommittén redovisar dock i betänkandet förslag till sådana ändringar igällande regler att såväl röslrätlsreglerna som medlemsbegreppet radikaltpåverkas. Lanlbruksstyrelsen haringel att erinra mot att en sådan arbetsgrupp tillsätts men menar atteventuella ändringar i röslrätlsreglerna och inom andra områden som gruppen fåri uppdrag att utreda bör anslå tills gruppen genomfört grundligare analyser avdessa frågor. Rennäringslagen haruppenbarligen inle fungerat i enlighel med vad som var förutsatt vid lagenstillkomst. Oklarheter om samebyns funktion och slällning i förhållande till deolika rennäringsföretagen föreligger. Det förefaller lämpligt att enarbetsgrupp får i uppdrag att granska utfallet av lagen och ge allmänna råd omhur tillämpningen bör vara. Det är viktigt alt en sådan arbetsgrupp också får iuppdrag att se över rösträttsreglerna och medlemsbegreppel. I arbetsgruppen börlika många kvinnor som män ingå. SSR delar kommitténsförslag beträffande översynen av rennäringslagens och rennäringskungörelsenstillämpning och får härtill foga atl en sådan översyn också skall innefattaandra förfaltningar och atl syftet skall vara alt ändra sådana bestämmelser sominle är anpassade till den praktiska renskölseln. annat viktigt syftemåste vara all få till stånd en likformig tillämpning över helarenskötselområdet. 1 en sådan arbetsgrupp är SSR beredd medverka. Prop.1984/85:100 Bilagall 136 JämO villunderstryka viklen av att kvinnornas situation noggrannt kartläggs vid utvecklingsplaneringen liksommöjligheterna atl genom olika åtgärder förbättra derasarbetsmarknadssituation. I detta arbete är det, som kommittén framhåller, av största vikt att länsarbetsnämnd och lantbruksnämndställer sin sakkunskap och sina resurser fill samebyarnas förfogande. Det skulle troligen varaändamålsenligt och rationellt om en sådan kartläggning gjordes för flerasamebyar gemensamt, eftersom kvinnornassituation och förutsättningar torde vara ganska likartade inom de olikabyarna. 12.16 Hovrätten för övre Hovrätten anser att en dokumentering avsamebyarnas markanvänding på detförtjänstfulla sätt som redovisas för norta sameby är väsentlig. Detta inte minst för att i samband meddiskussioner, förhandlingar med olika berörda parter eller fysisk planeringsamebyns markintressen skall kunna diskuteras på ett seriöst sätt, vilket kanvara särskilt motiverat med hänsyn till den konkurrens som råder mellan olika sektorer om marken. Vidare torde ett sådani underiag varaav stort värde för den arbetsplanering som samebyn själv måste utföra.Det är därför också önskvärt att markanvändningsplaner upprättas församebyarna. delarutredningens uppfattning om det angelägna i att rennäringens markanvändningredovisas. Denna redovisning bör göras i form av rullande planläggning ochhållas aktuell av samebyarna själva. I detta sammanhangvill uppmärksamma sitt uppdrag av regeringen att i enförsöksverksamhet utveckla en metod för att utarbeta regionalahandlingsprogram för hur skogsbruket bör bedrivas i fjällnära skogsområden, bl.a. med hänsyn tillrennäringens lagliga rättigheter i sådana skogar. anseratt utvecklingsplanering för samebyarna bör främjas. Särskilt angeläget är attmarkanvändningen redovisas och bildar underlag för samebyns driftsuppläggning så att t. ex.överbetning kan undvikas men tillgänglig mark utnyttjas.Möjligheterna att med en liten stödutfodring få renarna att hålla sig på de marker manönskar bör komma i allmäntbruk. Prop.1984/85:100 Bilagall 137 I Norrbollens län harulvecklingsplanering skett för etl flertal samebyar. Erfarenheter härifrånlalar för alt del är vikligt alt samebyarna aklivi är engagerade iplaneringsarbelet. Om så ej sker blir planeringen lätt en skrivbordsprodukt sominte kommer att i nämnvärd grad påverka utvecklingen. De frågor somrennäringens företrädare upplever som mest väsentliga är frågor som rördriftsekonomi, målformuleringar och äigärdsprogram. 1 den månutvecklingsplaneringen även behandlar markanvändningsfrågorna måste enmedverkan ske från kommunernas sida. Om så ej sker blir planeringen inlerealistisk. En ensidig planering av markanvändningen från rennäringens egnaulgångspunkler kan läll skapa onödiga konfiiktsituationer. Kommiltén harbortsett från sådana komplikalioner varför förslaget i denna del inteförefaller helt genomtänkl. Rennäringskommitténbehandlar tämligen utförligt frågorna om utvecklingsplaner för samebyarna. SSRhar lidigare ultalal sin uppfattning om den avgörande betydelsen medutarbetandet av sådana planer och som en del häri en redovisning avrenskötselns markanvändning. Sådana planer är viktiga säväl för samebyn ochrenskötselns bedrivande som för situationer då del för utomstående gäller attkunna ta del av renskölselns markanvändning. Det skulle också motverkauttalanden med ifrågasättande av renskölselns markanvändning. För att della arbeleskall kunna bli framgångsrikt är det en förutsättning att samebyarna självaarbetar fram planerna med bistånd från lantbruksnämndens rådgivare och denövriga expertis samebyn anser bör ställas till förfogande. Det arbele som idagbedrivs med slöd av särskilt anvisade medel lill lantbruksnämnden i Norrbottensker inle med beaklande av här angivna förutsättningar. SSR ser detutomordentligt angelägel alt medel ställs till samebyarnas förfogande på ovanangivna villkor och att arbetet med utvecklingsplaner fullföljs också församebyarna och . I delta sammanhang fårSSR också uttala all den av kommittén initierade markanvändningsplanen förVilhelmina norra sameby utgör en bra grund för hur markanvändningen skall kunnaredovisas. Del kan finnas anledning till vissl ytterligare metodarbete, men delär nu helt klarlagt alt del finns instrument för all kunna redovisarenskölselns markanvändning. 10 1984/85. Prop.1984/85:100 Bilagall 138 Prisstödets utformning och storlek 14.4 Lantbruksstyrelsen Lanlbruksstyrelsendelar rennäringskommitiéns mening atl den nuvarande metodiken inte alllid ulgör den tillräckliga stimulanssom krävs för atl uppnå en önskvärd förändring av renhjorden. Den optimalaavkastningen av renhjorden ges när den består av största möjliga andel kalvbäiande vajor. För att åstadkomma en sådanstrukturförändring i hjorden krävs systematiskauttag i kalvgruppen. Styrelsen är således av den uppfattningen att prisstödetprimärt bör vara inriktat på atl särskilt premiera kalvslakt. En sådanuppläggning torde också göra prisstödet lättare att administrera ochkontrollera än om en särskild viktgräns fastställs.