prop · G803158 · 1984-12-31 00:00:00 — Enöverenskommelse med bl.a. denna innebörd har träffats mellan ochEricsson. framhåller att överenskommelsen innebär atl del framlidasamarbetet i stort kommer alt bibehållas i Ellemtel inom de tunga samarbelsområdena:telefonstationer, stora abonnenlväxlar och utrustningar för drift och underhållav telekommunikationsnät. Samarbetet inom Ellemtelhar delvis förändrals genom all områdena .terminalutrustningar och små abonnenlväxlari del nu föreslagna avtalet tagits borl. Parterna har enats om all istörre utsträckning än lidigarelägga uppdrag hos Ellemtel inom drift- och underhållsområdet. Vidare förulsesett utökat samarbete framför allt beträffande konstruktionshjälpmedel och inomADB-området. Genomdenna överenskommelse får televerkel slörre handlingsfrihet vid utnyttjandet avtekniskl know-how från Ellemtel för export. Detta har åstadkommits genom attparterna enats om en definition av grundtekniken från Ellemtel, kring vilkel deöverenskomna exporlbeslämmelserna har knulils. Televerkel får nu räll all medvissa begränsade undanlag exportera egenulvecklade produkler som innehållerdenna grundteknik. små abonnentväxlar, lokala nät samt"speciella nättjänster" kommer parterna att agera oberoende av varandrabeiräffande utveckling och marknadsföring. Med "speciella nättjänster"avses här t. ex. Dalavisionsljänsl, meddelandehante-ringssyslem m. m.där man endasl utnylQar en lelefonslation eller abonnentväxel för alt hämta,lagra eller söka informalion. Parterna fömtser emellertid etl samarbete äveninom dessa områden varvid samarbetet regleras i avtal från fall lillfall och det normall skall gälla att televerkel erhåller en ensamrätt på densvenska marknaden. erhåller en ensamrätt på utlandsmarknaden, Televerkelfår genom överenskommelsen också möjlighel alt genom i utlandet marknadsföra televerkels egna produkler.1 överenskommelsen ingår också elt induslriellt samarbele. Vidare har angivitsolika lyper av områden där parlerna förulser möjligheter lill elt samarbete. Parlernahar överenskommit alt delge varandra sina behov och planer inom avtalsområdetvid regelmässiga samråd mellan de båda företagsledningarna. Förhandiingsmannensbedömning: Förhandlingsmannen konslalerar atl del finns många gemensammautvecklingsprojekt inom Ellemtel de närmasle åren då del gäller de dominerande samarbelsområdenatelefonstationer o. dyl. Han har inga invändningar mol att del avtal somteleverket och kommii överens om läggs till grund för deras fortsattagemensamma utvecklingsarbete. Han lillslyrker även överenskommelsen i fråga omsamarbetet beiräffande utveckling och marknadsföring inom områdenaabonnentterminaler, små abonnentväxlar m. m. Han har förståelse förföretagsledningarnas svårigheter alt bestämma ell fasiare utvecklingssamarbeteoch induslriellt samarbele på della område där dynamiken på marknaden ärmyckel slark och kundernas behov är så skifiande. Samiidigi konslalerar han alldel redan nu finns långt framskridna planer på etl konkret samarbete. Skälenför mitt förslag: Utvecklingsbolaget bildades på basis av ellomfattande avtalskomplex varav godkände etl Prop.1984/85:158 12 grundläggande konsortialavial inklusive bolagsordning samtlill konsortial-avlalet bilagda immalerialrältsavlal och avtal omproduktionssamarbete (prop. 1970:128. slatsulskollet 131, rskr 295). År 1976godkände att avlalet om produktionssamarbete upphörde samt ettändringsavtal lill immaterialrällsavlalel. beslutade också atl endastomfattande och principiella ändringar i avtalen fortsättningsvis fordrarriksdagens godkännande (prop. 1977/78:4, , rskr 9). beslut (prop.1980/81:93, NU 38, rskr 208) om överiåtelse av slalens aktier i lillTelefonakliebolaget m. m. innebar bl.a. att en del av statensaktieinnehav skulle överföras till bolag . Televerketsandel av aktierna i (numera EIS) blev därmed . Jag bedömer att deavtal som televerkel nu underställt regeringen, endasl fordrar riksdagensgodkännande i vad avser försäljningen av aktierna i . Ellemtel har som nämnts ulvecklal bl.a. AXE-stationssystemel,som blivil en av största exportframgångar genom tiderna. Utvecklingssamarbetetmellan och framstår därför som en av de vikligasleindustripolitiska satsningarna i modern tid. Bäde lekniskl och marknadsmässiglhar emellerlid mycket hänt . Parterna har därförfunnit det vara i bådas inlresse alt se över Ellemtel-av-talen och därmedsammanhängande avtal och göra nödvändiga anpassningar inför framliden. De nya avtalen innebär atl samarbetet skall fortsätta ochfördjupas inom området publik telekommunikation och stora abonnentväxlar.Samarbetet rörande utrustningar för drifl och underhåll avtelekommunikationsnät skall exempelvis uiökas. Man har också överenskommit omandra konkreta samarbelsprojekt. Inom lerminalområdet har nya förhållanden inträtt bl.a.genom att del blivit tekniskl möjligt all konstruera mycket komplexa men ändårelativt billiga abonnentlerminaler. Dessa terminaler blir myckel olikaberoende på deras uppgifler. En del i dem är utmstning för kommunikation. Mångaav dessa lerminaler är godkända för anslutning till televerkels nätoch lillhandahålls direkl lill kunderna av bäde , och andraleverantörer. Eflersom det finns mycket skiftande behov bland användarna tordedet inte vara möjligt för en leverantör vare sig denne är teleförvaltning ellertillverkare att tillfredsställa dem alla. För atl verkligen lyckas på terminalmarknadenkrävs såväl korta lider mellan produklul-vecklingsbeslul och produklintroduktionsom snabb reaktion på ändringar i marknadsbilden. Detta leder lill krav påintegration av marknadsföring, konsimktion och tillverkning. Ellemtel varshuvudinriktning är alt utveckla omfallande syslem och produkler som har lång leknisklivslängd och kräver slora utvecklingsinsatser är därför i många fall mindrelämpligt för utveckling av terminaler. Av dessa skäl är del från bådeteleverkels och synpunki fördelaktigt all båda organisalionerna ges möjlighelall ageraoberoende av varandra på terminalmarknaden. Televerkel kan då satsa mer på sinegen lillverkningsrörelse. För är det väsentiigt atl arbeta närakunderna för att på så sätt få marknads- och drift.serfaren-heler. Dettatalar således för alt inle bedriva samarbetet i fråga om terminaler inom Ellemlelsram. Någol sådanl samarbele äger i praktiken inte heller mm trots demöjligheter som finns enligi nuvarande avtal, Däremoi har parlerna nu funnilgoda skäl all i andra former bedriva ett mer inliml samarbele inom vissa seklorerav terminalmarknaden. 1 likhei med förhandlingsmannen anser jag alt den nu Iräffadeöverenskommelsen kan ligga lill grund fördel fortsatta samarbelel mellanteleverket och , Ikonsekvens med parternas uppfattning att man i fråga om terminaler bör ageramer oberoende av varandra och utifrån mer affärsmässiga principer börförsäljningen av aktierna i godkännas. Överenskommelsen om försäljningen avaktierna är en integrerad del av del nya samarbelsavta-let. En sådan avvecklingav engagemanget i EIS frigör inom resurser som kan användas iteleverkets egen ulvecklings- och lillverkningsrörelse. Denya avtalen innebär också ökade exportmöjligheter för som jag finnervärdefulla bl, a. genom att möjligheter skapas att ulnytQa väridsomspännandeförsäQningsorganisalion. Mittförslag: Jag föreslår all slutligt beslul om verksamhetsform fattas förstefler förnyade överläggningar mellan televerkel och de fackligaorganisationerna. förslag om induslridivisionens verksamhetsform föreläggsriksdagen senasl i nästa budgetproposition. Förhandlingsmannensbedömning: Förhandlingsmannen konstaterar atl , för all behållaproduktionsvolym och sysselsättning, måste få lillgång lill en slörre marknadinom den konkurrensutsatta sektorn och med leveranser utanför . Enfortsatt konkurrenskraftig tillverkning kommer all kräva ordentliga ekonomiskainsatser för forskning och utveckling. måsle därför få använda vinsternaav sin produktion för ulvecklingsverksamhel. Aktiebolagsformen gör dellamöjligt. Tidpunktenför genomförandet av verksamhetsform måsle avgöras . verksamhellider av atl leva med oklarhet på denna punkt. Verksamhelen vid mår enligtförhandlingsmannen inte bra av all del råder motsättningar mellan de två storafackliga organisationerna inom och verkel om verksamhetsformen.Tiden för förhandlingsmannens arbete har varil för korl för alt nä fram lillpraktiska resultat. Prop.1984/85:158 14 länkbartall samstämmighet om handlingslinjerna i organisationsfrågan kan nås mellan allade fackliga organisationerna och . Detta kan komma att slälla krav pånågon framflytlning av den tidpunkt som fastlagts av . Skälenför mitt förslag: Enligt beslut (prop. 1980/81:66, , rskr 132)skall överföras i bolagsform den . En viklig fömlsätlning föratt skall kunna arbela framgångsrikt är dock atl televerketoch de fackliga organisalionerna har en gemensam syn på förelagsform. Jaghar erfarii att har begärt förnyade överiäggningar medteleverket om verksamhetsform. Med hänsyn lill förhandlingsmannensbedömning atl del är länkbart att samstämmighet om handlingslinjerna iorganisationsfrågan kan nås anser jag att slutligt beslul om organisationsformför bör anstå. Jag anser således alt TeH inle bör överföras tillbolagsform den Ijuli 1985. Ett förslag om verksamhetsform bör föreläggasriksdagen så snart överläggningarna är klara, dock senast i nästa budgetproposition. 6 Slopat anslutningsmonopol för telefoner m. m. Mittförslag: Telefonapparater med typgodkännande (T-märkning) får kopplas in på detallmänna telenätet från och med den . skall inlelängre äga telefonapparaterna. De telefonapparater som redanlevererat överlåts till kunderna ulan koslnad och med bibehålletunderhållsansvar för verket. En basapparat av hög kvalilet och med underhållutan extra kostnad skall normall ingå i abonnemanget. Verkets monopol på ulmstningarför offenllig lelefon i (telefonautomater o. dyl.) bibehålls. Televerketsförslag: Televerkel föreslår att befintliga basapparater även i fortsättningenskall ingå i lelefonQänsten och garanteras funktionalitet och underhåll utanextra koslnad. Nytillkommande abonnenter kommer också att erbjudas denna Qänstgenom det "bassortiment" av telefonapparater, som televerketgaranterar alt tillhandahålla. Alternativt blir del möjligt atl anslutatypgodkända (T-märkta) telefoner eller lerminaler som kan tillhandahållas avteleverket eller av andra. Förhandlingsmannensbedömning: Förhandlingsmannen anser alt tiden nu är mogen all överge monopoletpå telefonapparater. Genom alt marknaden är fri för försäQning avtelefonapparater har monopolet avskaffat sig självl. Det har dock inle skeltunder godlagbara former. Tekniskl undermåliga apparaler kopplas in på nätet.Det finns dock enligt förhandlingsmannen en Prop.1984/85:158 15 delsom talar för att det till vaije abonnemang skall höra en basapparat som televerkethar underhållsansvaret för. Enligt förhandlingsmannen kan det kanske vara svårtatt hitta organisatoriska former för etl sådant syslem med basapparal. Del bördock inte vara ett olösligt problem. Skälenför mitt förslag: monopolomräde i den mening som jag beskrivitinledningsvis - utgörs av abonnentväxlar, telefoner och viss anslutningsulmslningför datakommunikation. Moiiven för dessa monopol är bl. a. tekniska, ekonomiskaoch regionalpolitiska. Del har rimligl all såsom förvaltareoch byggare av statens allmänna telenät skall ha ett stort inflytande överkraven på den utrustning som skall få anslutas lill della nät. Del är avstörsta vikl all ulruslningen inle är sådan atl den stör funktionen i nätet. Bibehållandetav nuvarande ordning har slarki försvarats genom de gränsdragningsproblem somuppkommer genom all det blir alll vanligare att telefonifunktionen byggs in idata/textterminaler som inte omfattas av monopolet. Nuvarande regler kaninnebära all får svårigheler att tillgodose kundernas berälligadeönskemål om sådana nya, effektiva, kombinerade kommunikationslösningar. Likasåförsvåras nuvarande ordning genom förekomslen av s. k. piralte-lefoner som intefår anslutas till det allmänna telenätet. FörsäQningen av sådana kan ipraktiken inte hindras och de aUra flesta lorde, trols förbudei, anslutas lilldel allmänna telenätet. Enligt verkels bedömning är av alla nylevereradetelefoner "pirattelefoner". De flesta uppfyller inle de krav sommåste ställas ulifrån internationella överenskommelser om telefonitjänslenstekniska kvalitet. En fortsatt ökande spridning kommer atl leda till ökadandel felringningar, obesvarade anrop, misslyckade uppkopplingar och samlal meddålig ljudkvalitet, dvs. siörningar inle bara för innehavarna ulan också förandra telefonabonnenter. finns bland dessa apparater naturligtvis sådanasom tUlfredsställer rimliga tekniska krav och ej skadar nätets funktion ochandra användare av telenätet. Den ordning med typgodkännande (T-märkning) somjag nu föreslår innebär att får bättre möjligheter all hindra siörningari telenätet som förorsakas av apparaler av olillfredsslällande kvalilet. Då delgäller telefonautomater för offentlig telefoni finns inle de här relateradeproblemen ochjag föreslår därför inga ändrade regler för dessa telefoner. TelefoniQänstenär enligt min mening en grundläggande nyttighet som bör erbjudas alla till ettrimligt pris över hela landel. Därför är inträdesavgiften för ellhuvudabonnemang densamma oavsett kosinader i det enskilda fallel.Undanlag härifrån görs endasl för abonnemang i vissa fritidshus. Elt slopandeav anslulningsmonopolel ändrar inle detla grundläggande förhållande. Anslulningsmonopolelhar bidragil lill alt kunnal hålla enhelliga priser och enhetligservice över hela landel. Verket har med vinsler från områden med kommersielllfördelaktigare förhållan- 1984/85:158 16 densåsom storstadsområdena kunnal läcka föriuster i glesbygd och därmed kunnatbevara del enhetliga priset och kvalilelen över hela landel på apparaten ochdess underhåll. På det sättet har ekonomiska förutsättningar skapals för verketatl ge invånarna i glesbygd tillgång lill apparater på samma villkor som iandra områden trots de ofta högre kostnaderna i glesbygd. Ettsådant regionalpolitiskt ansvar bör enligt min mening även i fortsättningengälla för tillhandahållande av lelefonapparaler. Till abonnemangetbör därför normalt höra en basapparat av hög kvalitet. bärs kosinadernaför underhåll av vanliga telefoner solidariskt av abonnenterna. Mitt förslaginnebär ingen ändring i det avseendet. Basapparaten skall lillgodose sådanatekniska krav atl den garanteras fungera med bibehållen mycket god talkvalitetöver hela landet. Bassortimentet skall utöver apparaten bestå av nödvändiga komplemenlför handikappade. Del bör finnas möjlighel atl erbjuda etl abonnemang lill reduceralpris utan apparat exempelvis till den som redan har en basapparat eller lillförelag som skaffar abonnemanget för datakommunikation. Del bör ankomma på televerketalt med utgångspunkt från dessa allmänna riktlinjer bestämma om de närmareformerna för tillhandahållandet av telefonapparater. Förslaget kombinerar enligtmin mening viktiga och nödvändiga regionalpolitiska och sociala hänsynstagandenmed en större valfrihet för konsumenterna. Det har också handelspolitiskafördelar. Televerkskoncernenhar som tillverkare av telefoner ett allt slörre inlresse av atl kunnaexportera lelefonapparaler. Arbetsinnehållet i telefon-tillverkningen minskarständigt och konkurrensen från billiga "pirattelefoner" medotillfredsställande kvalilel gör all sysselsätlningen i Teli-verk-sladen iSundsvall är hotad. Arbetsåtgången är per apparat. Ca500000 apparaler tillverkas av 250 verkstadsmontörer. Hela den inhemskamarknaden är enligt bedömning ca 600000 apparater/år. Dåarbetsinnehållet i nästa apparalgeneralion är ca per apparat kommer sysselsätlningenalt sjunka till knappl 110 verkstads-montörer om inte kan finna en vidaremarknad. Såsom jag tidigare anförl kan den internationella utvecklingen och delnya avlalet med underiälla detta och bidra lill att motverkanedgången i sysselsättningen vid . Samma effekl lorde den föreslagnaavvecklingen av apparatmonopolet ha eflersom del Iroligen blir lättare allsälja ulomlands för liksom för annan svensk teleinduslri om man i andraländer ser att det inte finns en skyddad hemmamarknad. Medhänsyn till att slopat registreringen av lelefonapparaler finner jagdet naturligt atl de telefoner som tillhandahåller i fortsättningenägs av kunden. Genommitt förslag kommer monopol då det gäller anslutningar lill detallmänna telenätet all i fortsättningen inskränka sig lill Prop.1984/85:158 17 abonnentväxlaroch dataanslutningsutrustningar (modem) för höga hastigheter. Dessautrustningar utgör på ett annat sätl än telefonapparaterna en del i telenätetoch är närmare knutna till telenätets funkiion. Det är enligt min meningnödvändigt att bibehälla samlade ansvar för telenätet inklusive abonnenlväxlarna.Endast därigenom kan man i ett litet land som även latillvara de fördelar som den tekniska ulvecklingen ger inomtelekommunikationsområdet. Det är enligt min mening till fördel för landet attvi har etl heU dominerande lelenät av hög kvalitet. Som jag framhållil i delföregående har ingel legalt monopol på att driva telenät. Verketsdominerande ställning gör dock att ell faktiskt monopol föreliggeroch jag menar i likhei med förhandlingsmannen att del ulgör den bästa grundenför all även framgent skall kunna erbjuda sina Qänster till lågapriser, hålla hög framkomlighet och kvalitet i sitt nät saml i övrigl ligga ifrämsta ledel när del gäller leknisk utveckling. Denna dominerande ställning ärvidare en förutsättning för att den uQämnande taxeslrukluren för degrundläggande tele-Qänslerna skall kunna upprätthållas. Jag anser därför inteall del nu finns någon anledning lill förändringar i dessa avseenden. Dentekniska ulvecklingen kan dock komma att medföra att fömtsättningarna ändras.Då det gäller modemer bör självt även fortsättningsvis få göraanpassningar av anslutningsreglerna. Ianslutning till denna fråga villjag något beröra reglerna för hur telefonernaoch annan teleutrustning, som skall anslutas lill nätet, provas och godkänns avteleverket. Svenska Grossistförbundel har i skrivelser och 8februari 1985 tagil upp denna fråga. Skrivelserna har remissbehandlats. Äveninternationella handelskammarens svenska nationalkommitté har i en skrivelsetill regeringen tagit upp frågan. Anslulningsgodkännandetgörs nu av ett särskilt konlor inom . Provningenkan ske i eller i annat laboratorium som verkel bedömi harerforderlig kompelens och självständighet. Som hjälpmedel för extern provninghar televerkel ularbelal teslformulär, som för elt anlal vanliga produktslaganger vilka egenskaper som måste mätas och redovisas. De generella tekniskavillkoren för anslutning är kända och publicerade. I den mån proven visar attvillkoren är uppfyllda måste verkel godkänna utmstningen för anslutning. Skullekunden vara missnöjd med godkännandekontorets beslut kan det överklagas tillteleanslutningsnämnden. består av två televerksrepresentanteroch tre andra ledamöter som regeringen utsett. Nämnden inrättades som en följdav riksdagsbeslutel med anledning av prop. 1980/81:66. Hillills har ingenklagat hos teleanslulningsnämnden. Godkännandekontorethandlar självfallel under ansvar för att sekretessreglerna föQs.Sekretesslagens beslämmelser om alt uppgifler om prov- Prop.1984/85:158 18 ningsresullatm, m. inte får utiämnas utan beställarens tillstånd lillämpassåledes såväl internt inom som externt för all uppdragsprovning.Uppdragsgivaren kan dessulom begära slrängare sekretess än normalt i sambandmed provning vid . Exempelvis kan utmstningen plomberas eller allaprovningsmoment ske i närvaro av bestäUaren, Eftersom handläggningstiden vid godkännandekonloretär mycket kort (i genomsnitt under en månad) innebär det dessulom alluppgifterna om produklen når kontoret blolt innan den släpps ut pämarknaden. Om provning sker utanför blir godkännandekontorets handläggningsliderännu kortare, Iregeringens proposition (1980/81:66, , rskr 132) om vissa åtgärder påteleområdet uttalades all televerkels provning av produkler avsedda atl anslutastill telenätet i princip är atl anse som officiell provning. Dåvarande chefenför ansåg dock atl handläggningen av dessaprovningsärenden tills vidare borde ske i särskild ordning vid . Somskäl anfördes atl provningen syflar lill alt säkerslälla telenätets funktionför alla som kommunicerar via nätet, vilket är en av televerkels primärauppgifter. Vissaav de remissinstanser som har yltrat sig över Grossistförbundels skrivelse den25 har anfört betänkligheter mol all provningen av leleutmstningskall vara att anse som officiell provning. Remissytlrandena visar också altdel finns vissa tveksamheier i fråga om de regler som gäller för provning ochgodkännande av leleutmstning. Televerkelhar som följd av propositionen 1980/81:66 fåll i uppdrag all redovisa sittarbete med dessa frågor. Regeringen har därefler lämnat en redovisning tillriksdagen i budgetpropositionerna åren 1983 och 1984. Med hänsyn till atl dennuvarande ordningen i praktiken visat sig fungera mycket väl är jag inte bereddatt förorda en förändring av de regler som gäller. Jag anser dock all det ändåutifrån främst principiella utgångspunkter kan finnas skäl atl se överhandläggningsordningen. Den nya ordningen har tillämpats under drygl ochhar successivi ändrals. En översyn av lagen om officiellprovning pågår. De europeiska teleförvaltningarna arbetar med all harmoniserade olika ländernas regler för provning och godkännande. Det kan därför varalämpligt atl söka bedöma om utvecklingen eventuellt moiiverar någraförändringar. Jag avser därför all senare, i samråd med chefen förindustridepartementet, föreslå regeringen atl reglerna för provning ochgodkännande av teleutrustning ses över av en särskild utredningsman. Översynenskall syfta till alt bedöma vilket syslem som bäst tillgodoser de iniressen somär berörda. Idella sammanhang vill jag även beröra frågan om televerkels myndighetsutövningi fråga om frekvensförvaltning. Radiofrekvenser är en resurs med begränsadtillgång. För vatje radiosändare las en del av resursen i anspråk, ochhushållning är därför nödvändig. har fått regeringens uppdrag altsvara för den hushållningen genom atl ge tillstånd för 1984/85:158 19 innehavoch användning av radiosändare. Verket skall också tilldela frekvenser ochföreskriva tekniska och operativa förutsättningar för användningen. Televerkelhar vidare regelbundel fåll regeringens uppdrag atl förelräda i inlernalionellaförhandlingar om frekvensfördelningen. Samiidigi efterfrågar televerkelskommersiella radio frekvenser och konkurrerar om dessa med andraradioanvändare. Föratl markera alt man önskar hålla sin myndighetsutövning skild frånaffärsverksamheten har verkel inrällat en från övrig verksamhel frislående rörelsegren:frekvensförvallningen. Radioleveranlörernaoch de flesla kunderna ser, såvitt jag kan bedöma, positivt påfrekvensförvaltningens verksamhel och anser dess arbetssätt rikligl. Men dethänder all frekvensförvallningen, i övriga radioanvändares intresse, iblandinte helt kan lillmölesgå en enskild kunds önskemål. Kunden kan då överklaga frekvensförvallningensbeslut, först hos generaldirektören och i näsla insians hos regeringen. Dennuvarande ordningen inbjuder lill ifrågasättande av om denna myndighelsulövningutnyttjas för atl på elt otillböriigt sätt gynna verkets egna affärsintressen.För all ge yllerligare garantier för atl frekvensförvallningen sköts på etlopartiskt säll har föreslagil alt en nämnd inrättas enligt sammaprincip som den redan exislerande teleanslulningsnämnden. Jaganser all den uiredare somjag föreslagit bör tillkallas för att bedöma formernaför godkännande av privatägd teleutrustning som försia fråga också skall belysateleverkets myndighetsutövande roll i fråga om frekvensförvallningen ochframlägga de förslag lill eventuella organisatoriska ändringar som uiredarenkan finna befogade. Utredaren böräven behandla förslag om enfrekvensnämnd. 7 Utbyggnaden av kabel-TV-nät