prop · G803197 · 1984-12-31 00:00:00 — omarrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge; Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprolokoll ovannämnda dag. 1propositionen föreslås att det till jordabalkens regler om jordbruksarrendeläggs en regel av innebörd att man vid avräkningen mellan jordägaren och arrendalornskall beakta om kostnaderna för alt avhjälpa de brister som förelåg vidavräkningsperiodens början har förändrats . Lagändringenföreslås träda i kraft . I fråga om avräkningsperioder somlöper vid ikraftträdandet skall äldre regler alltjämt gälla, om parterna iarrendeavtalet har reglerat hur kostnadsförändringar skall beaktas eller om delmed hänsyn till arrendevillkoren och omständigheterna vid arrendevillkorenstillkomst skulle vara oskäligt att tillämpa den nya regeln. 1 1984/85. Prop.1984/85:197 2 Lag om ändring i Jordabalken Härigenom föreskrivs att 9 kap. 23 § jordabalken' skall hanedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Avräkning mellan jordägaren och arrendalorn skall ske, närarrendestället avlrädes. Avräkning skall även ske vid tidigare lidpunkt i denmån avtal därom träffats. I samband med förlängning av arrendeavtalet skallavräkning alltid ske, om förflutit från tillträdet eller frånnärmast föregående avräkning. Om ej annat avtalals, skall avräkning grundas på syn vidavräkningsperiodens början och slut. Vid avräkningen skall beaktas om kostnaderna för attavhjälpa de brister som förelåg vid avräkningsperiodens början har förändratsunder perioden. Denna lag träder i kraft . Den nya bestämmelsen i 9 kap. 23 § tredje stycketskall tillämpas också beträffande avräkningsperioder som löper vid ikraftträdandet. Detta gäller dock inte, om parterna i arrendeavtalet har reglerat hur kostnadsför ändringar skall beaktas eller om det med hänsyn lill artendevillkoren och omständigheterna vid arrendevillkorens tillkomst skulle vara oskäligt att tillämpa den nya bestämmelsen. Balken omtryckt 1971: 1209, Närvarande: statsministern , ordförande, och statsrådenLundkvist, , , , , , , ,, , , , , , , Lagrådsremiss om arrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge Vid tillträde och avträde av jordbruksarrende, liksom ivissa fall vid förlängning av sådant arrende, hålls syn. Därvid antecknas ochvärderas konstaterade brister på arrendestället. Vid avträdel eller vidförlängningen sker en avräkning mellan jordägaren och arrendalorn. Är bristernastörte vid avträdel än de var vid tillträdet, är jordägaren berättigad tillersättning från arrendalorn. Är bristerna mindre vid avträdel, innebär det attartendatorn har förbättrat artendestället och då är han berättigad tillersättning frän jordägaren. 1 prop.1983/84: 136 med förslag till ändringar i arrendelagstiftningen diskuterades omreglerna om avräkning behövde kompletteras för att hänsyn skulle kunna tas tillförändringar i penningvärdet mellan tiden för tilllrädessyn och avträdessyn.Någon ny reglering föreslogs emellertid inte. Detla ställningslagande byggde päuppfattningen att de befintliga reglerna medgav att man vid avräkningen togvederbörlig hänsyn lill förändringar i penningvärdet (se prop. s. 61). Ipropositionen påpekades all i en dom hade funnitatt en rättvisande jämförelse mellan arrendeställets skick vid tillträdet ochvid avirädet kan ske endast om bristbeloppen uttrycks i samma penningvärde. Delanmärktes i propositionen att domen hade överklagats till högsta domstolen. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen underströksvikten av att regeringen noga följde frågan och särskilt beaktade om det medhänsyn till utgången i högsta domstolen fanns anledning att pä nytt övervägalagstiftningsåtgärder (LU 1983/84: 35 s. 22). 1984/85:197 4 meddelade dom i målet (se Nytt juridiskt arkiv 1984 s. 550). 1 motsats lill hovrätten fann högstadomstolen alt reglerna om arrendeavräkning inte innebar att brislbeloppschablonmässigt kunde räknas om med hänsyn lill penningvärdels fall. Med anledning av vad högsta domstolen i domen hade uttalatom de gällande lagreglernas innebörd inleddes i arbete päen lagändring. En promemoria med förslag lill nya bestämmelser upprättades(Dnr 3172-84). Promemorian har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels promemoriansom bilaga I, dels en förteckning över remissinstanserna och en sammanställningav remissyttrandena som bilaga 2.' 2.1 Skall förändringar i kostnadsläget beaktas vid arrendeavräkning? Mitt förslag: Vid avräkningen mellan jordägaren och jordbruksartenda-lornenligt 9 kap. 23 § jordabalken (JB) skall hänsyn tas lill de förändringar ikostnadsläget som har ägt rum . Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitl förslag. Remissinstanserna: En betydande majoritet avremissinstanserna tillstyrker eller godtar lagstiftningsåtgärder med deninriktning som har föreslagils i promemorian. Bakgrunden till mitt förslag: Arrendalorn skall underarrendetiden vårda och underhålla artendestället. Försämras del genom alt arrendalorneftersätter vad som åligger honom, har jordägaren rätt till ersättning (9 kap.15 § JB). Arrendalorn är dock inte skyldig att avhjälpa en brist som föreliggerredan vid tillträdet. Avhjälper han en sådan brist, har han rätt till ' Bilagan 2 utesluten här. Den finns tillgänglig hosjustitiedepartementet i lagstiftningsärendet (Dnr 3172-84). Remissyttranden har avgivits av , Göteborgstingsrätt, arrendenämnderna i , , och ,kammarkollegiet, , lantbruksstyrelsen, lantbruksekonomiska samarbelsnämnden,domänverket. (), . för församlings- och pastoratsförvaltning, ,jordbruksarrendatorers förbund samt . Kammarkollegiet har bifogat yttranden av stiftsnämndema iUppsala, , , och , Prop.1984/85:197 5 ersättning av jordägaren (9 kap. 16 § JB).Ersättningsfrågorna skall i allmänhet avgöras vid avräkning enligt 9 kap. 23 §JB. Avräkning skall ske när arrendalorn avträder arrendestället. Avräkningskall också ske i samband med förlängning av ett arrendeavtal, om mer än nioår har förflutit från tillträdet eller närmast föregående avräkning. Om inteannat har avtalats, skall avräkningen grundas på en syn vid avräkningsperiodensbörjan och slut. Vid synen skall enligl 9 kap. 26 § JB undersökas allt som hör lillarrendestället. Om brist föreligger, skall anteckning göras om bristensbeskaffenhet, de åtgärder som behövs för dess avhjälpande saml kosinaclen fördetta. Syn och avräkning går i stora drag ofta lill på följandesätt. Vid tillträdes-synen antecknas bristerna. För varje brist antecknas vaddel beräknas kosta att avhjälpa den. Bristbeloppen bildar tillsammanstillträdets bristsumma. Vid avräkningsperiodens slut gör man på samma sätl ochfår då fram avirädels bristsumma. Därefter sker en jämförelse mellan brislsum-mornavid tillträdet och avträdel. Är avirädels brislsumma större än tillträdets ochingår i avirädels bristbelopp ej sådana belopp som avser brister för vilkajordägaren har att svara, exempelvis på grund av sin byggnadsskyldighet, skallarrendalorn i princip betala skillnaden. Är förhållandet det motsatta, skalljordägaren betala skillnaden lill arrendalorn. Här bortses från bl. a. delfallet att jordägaren redan före avräkningen har ersatt arrendalorn för attdenne avhjälpt en lillträdesbrisl. Penningvärdeförsämringen har medfört allförändringar i allmänhet har skett i kostnadslägel mellan liden för avirädetoch tiden för tillträdet. Kostnaderna för all avhjälpa en viss lillträdesbrislär då högre på avirädesdagen än på tillträdesdagen. Om hänsyn inte tas lillsådana förändringar, kan resultatet bli att en artendaior som i enlighet medlagen har hållit arrendestället i oförändrat skick - de faktiska bristerna harinte ökat ändå blir skyldig alt betala ersättning. Kostnaderna för altavhjälpa avlrädesbrislerna anges som nämnts i dagens kostnadsläge, medan kostnadernaför all avhjälpa lillirädesbrislerna har angetts i det kostnadsläge som råddevid tillträdet. Högsta domstolens tidigare omnämnda dom (se NJA 1984 s. 550) gällde tillämpning av reglerna nyttjanderältslag.Jordabalkens regler om avräkning har emellertid i allt väsentligt sammainnehåll som avräkningsreglerna lag. Domen har därför i praktikenbetydelse också då del gäller jordabalkens avräkningsregler. I domen anför högsta domstolen all bestämmelserna om artendeavräk-ninginte kan anses innebära all bristbelopp vid tillträdet schablonmässigt skallräknas upp vid avirädet. ansåg vidare att omständigheterna imålet inte var sådana all avtalet kunde jämkas enligl 36 § avtalslagen. Högstadomstolen biföll därför jordägarens yrkande om alt arrendalorn skulle betalahonom skillnaden mellan den brislsumma som antecknades vid avlrädessynen år1979 och den bristsumma som hade antecknats vid lilllrädessynen . 11 1984/85. Prop.1984/85:197 6 Skälen för mitt förslag: 1 konsekvens med grundprincipenatt arrendalorn skall vårda och underhålla arrendestället bör arrendalorn bli ersiiiinings-skyldigendast om arrendestället totalt sett har försämrats till följd av alt han hareftersatt vad som ålegat honom. Jordägaren synes vidare med fog kunna hävda attersättningsskyldighet skall kunna åläggas honom endast fördel fall attarrendestället rent faktiskt har förbättrats. Bristbeloppen vid tillträde ochavträde fastställs, som nämnts, i de kostnadslägen som råder vid resp. synelillfälle.Om kostnadsläget har förändrats undertiden mellan lilllrädessynen och avlrädessynen,måste delta därtör beaktas vid avräkningen för att en rättvisande bedömningskall kunna göras av om arrendestället har förbättrats eller försämrats underarrendetiden. Med hänsyn lill högsta domstolens avgörande är detemellertid oklart i vad mån gällande rätt ger stöd för att regelmässigt pä detsättet beakta förändringar i kostnadsläget. Ett sådant rättsläge framstår somotillfredsställande, särskilt med tanke på arrendatorerna. Bestämmelserna i 9kap. JB om avräkning bör därför kompletteras med en regel om att föriindringari kostnadsläget skall beaktas. Som framhållits i den förut nämnda promemorian bör den nyaregeln vara tvingande till arrendatorns förmån. Av 8 kap. 2 § JB fiamgär attbestämmelserna i bl. 9 kap. JB är tvingande till arrendatorns förmän, ominte annat anges. För att det inte skall råda någon tvekan om att den nuaktuella bestämmelsen är tvingande bör den placeras som ett nytt tredje styckei 9 kap. 23 § JB och inte las in som ett tillägg i paragrafens andra stycke,vilket föreslogs i promemorian. Bestämmelsen i andra stycket är nämligen disposiliv. Artendelagstiftningens metod att genom särskilda synerskapa underlag för avräkningen kan synas ålderdomlig och omständlig.Förfarandet i>cks dock på det hela laget fungera tillfredsställande. Jag är därtörinte beredd att nu la upp frågan om ändringar i arrendelagen för att möjliggörabegränsningar av antalet syner m. m., något som har förordats av Uppsalauniversitet. Föreskriften om att avräkning skall grundas pä syn är f.ö.dispositiv. Parterna kan sålunda avtala om andra metoder för avräkning. Jag är inte heller beredd att - som förordats avLantbrukarnas riksförbund och jordbruksarrendatorers förbund -föreslå att det nu införs en lagstadgad rätt för arrendalorn att erhållaersättning för sina kostnader så snart som en väsentlig brist har åtgärdats.Parterna har enligt gällande regler möjlighet alt avtala om att jordägarenskall utge sådan ersättning och torde också utnyttja dennamöjlighet. En disposiliv regel om rätt lill omedelbar ersättning torde inte ipraktiken medföra någon störte förändring. För en avgörande förändring irättsläget skulle fordras att en bestämmelse om rätt lill ersättning gjordestvingande. Något underlag för all föreslå en sådan tvingande regleringföreligger dock inte f. n. En tvingande reglering synes f.ö. i vissa fall kunnakomma att hindra ett arrende, t. ex. för del fall att artendaiorn - men intejordägaren 1984/85:197 7 - på tillträdesdagen har ekonomiska möjligheter allavhjälpa föreliggande brister. 2.2 Grunderna för omräkning Mitt förslag: Omräkningen skall göras schablonmässigt medledning av ett index. Som regel bör konsumentprisindex användas. Visst utrymmeför att tillämpa andra index skall dock finnas. Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt förslag utomi vad avser frågan om vilket index som skall användas i första hand. Enligtpromemorian bör en rättvisande omräkning av bristbeloppen frän tillträdetkunna göras med hjälp av tvä speciella indexserier, vilka ingår som delposter iproduktionsmedelprisindex. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser delar ellerlämnar utan erinran uppfattningen all en rättvisande omräkning avbristbeloppen som regel kan göras med hjälp av index. När det gäller val avindex anser åtskilliga remissinstanser all konsumentprisindex i regel är altföredra framför de i promemorian föreslagna indexserierna. Skälen för mitt förslag: Frågan om kompensation förförändringar i kostnadsläget bör inte få komplicera avräkningsförfarande! merän vad som är försvarligt för att man skall nå ett i det stora hela rättvistoch rimligt resultat. Jusleringsmöjlighelen får inte heller leda till att manrubbar grundsatsen att en oklandrad syn gäller som fullt bevis förarrendeställets skick den dag lill vilken synen hänför sig (se 9 kap. 28 § JB).Med hänsyn till del sagda delar jag uppfattningen att justeringen somhuvudregel bör göras schablonmässigt med ledning av ett index. Det finns dockvissa särfall då en omräkning efter index förefaller onödig. Jag återkommertill dem . När del så gäller frågan om lämplig indexserie synesparterna på arrendemarknaden allmänt vara av den uppfattningen au entillämpning av konsumentprisindex ger ett lika rättvist resultat som entillämpning av de indexserier som har förordats i promemorian. Med hänsynhärtill och då konsumentprisindex är att föredra även ur praktisk synpunktanser jag att detla index bör användas i första hand. Principen att omräkning skall ske efter konsumentprisindexbör dock inte få hindra all parterna kommer överens om att använda något annatindex som de finner lämpligare. Syftet med en sådan överenskommelse får dock -med hänsyn lill den nya regelns tvingande karaktär - givetvis inte vara all irealiteten beröva arrendalorn rätten till uppräkning. Vid en tvist bör ocksådomstolarna ha möjlighet au använda sig av en annan omräk- Prop.1984/85:197 8 ningsgrund än konsumentprisindex, om det finns särskildaskäl lill del. Del kan t. ex. gälla åtgärder för vilka kostnadsutvecklingenmyckel kraftigt avviker från förändringen av konsumentprisindex. Mot bakgrundav vad jag nu har anfört om lämplig omräkningsgrund ansluter jag mig tillförslaget i promemorian att det inte i lagtexten i detalj bör anges ellervilken grund omräkning skall ske. Det bör i stället endast anges att man skallbeakta om kostnaderna har förändrats. En sådan bestämmelse ger enligl minmening utrymme för den flexibilitet som behövs för att under skiftandeförhållanden nå en rättvis omräkning. Som iag har nämnt kan det finnas fall dä del inte är piikallatmed någon indexjustering av bristbeloppen från tillträdet. Jag tänker däsärskilt på de fall då en brist, som har antecknats vid avräkningsperiodensbörjan, kvarstår oförändrad vid periodens slut. Det kan också vara fräga om enbrist som t.o.m. har förvärtals men som blivit billigare att avhjälpa genom nyametoder, som har kommit i bruk. 1 fall som de nu nämnda torde in- och utgåendebrist kunna kvittas direkt mot varandra. I praxis förekommer alt parterna överenskommer dels all arrendalornomedelbart skall få ersättning för en lillträdesbrisl som han avhjälper inomnågot år efter synen, dels all indexuppräkning inte får ske om bristen inteavhjälps inom angiven tid. Några remissinstanser har framhållit au ett sådantförbud mol uppräkning kan stimulera arrendatorerna all avhjälpa brister såsnart som möjligt och därigenom leda lill en förbättrad underhållsnivå på artendegårdarna.Enligt dessa remissinstanser bör parterna även i fortsättningen få träffa avtalom förbud av detla slag. Jag delar uppfattningen alt del kan varalämpligt att jordägaren ersätter en brist så snart som den har avhjälpts. Detär givetvis från jordbruksekonomisk synpunkt angeläget att gårdarna hälls igott skick. En omedelbar ersättning för avhjälpta brister kan vara en faktorsom stimulerar lill gott underhåll. Den nya regeln om hänsyn till kostnadsutvecklingenbör därför inte hindra att jordägaren ersätter en brist när den haravhjälpts. Jag är däremot inte beredd att tillstyrka att ett åtagandefrån jordägaren om omedelbar betalning får kombineras med ett förbud motindexuppräkning för det fall att bristen inte avhjälps . Ettsådant förbud skulle, enligt min mening, knappast i någon avgörandeutsträckning påverka artendalorns intresse av att underhålla artendestället.Detta intresse är ju beroende också av en mängd andra faktorer. Ett förbud motindexuppräkning i dessa fall skulle vidare ibland kunna bli oskäligt motartendatorn, t. ex. om denne lill följd av sjukdom inte kunnat avhjälpa bristeninom avtalad lid. Även principiella skäl kan anföras mot ett förbud av deltaslag. sådant förbud kan nämligen ses som ell slags avtalsvite varigenomartendatorn indirekt åläggs en underhållsskyldighet som går utöver vad somföljer av reglerna härom i 9 kap. 15 § JB. 1984/85: 197 9 Av den nya regeln om all kostnadsutvecklingen skall beaktasvid avräkningen följer all kostnadsutvecklingen skall beaktas även vidregleringar som sker under löpande avriikningsperiod. Har t, ex. koslnadsliigetändrats frän tillträdessynen och fram lill dess alt bristen avhjälps, kan inteden vid tillträdessynen antecknade kostnaden för alt avhjälpa brislen direktanvändas som ersättningsbelopp. 2.3 Ikraftträdande m. m. Mitt förslag: Den nya regeln, som skall träda i kraft den1 , blir tillämplig även på avriikningsperioder som löper vid ikraftträdandet.Detta skall dock inte gälla om parterna i arrendeavtalet har reglerat hurkostnadsförändringar skall beaktas eller om det med hänsyn tillarrendevillkoren och omständigheterna vid arrendevillkorens tillkomst skullevara oskäligt alt tillämpa den nya regeln. Promemorieförslaget: Överensstämmer med milt förslag utomså till vida att undantaget med hänsyn lill oskälighet saknades. Remissinstanserna: Promemorieförslaget har fått ettblandat mottagande av remissinstanserna. Skälen för mitt förslag: Enligl min mening är det fulltrimligt alt den nya bestämmelsen tillämpas på arrendeavtal som har ingåtls föreikraftträdandet när fråga är om avräkningsperioder som böljar efterikraftträdandet. Den bör däremot inte tillämpas beträffande avräkningsperiodersom redan har löpt ul vid ikraftträdandet, även om avräkningen slutförs efterikraftträdandet. När det gäller avräkningsperioder som löper vidikraftträdandet är det svårare all finna en från alla synpunkter lämpligavvägning. Remissinstanserna har också haft delade meningar om hurövergångsregleringen bör utformas för dessa sistnämnda fall. Förslaget i promemorian att äldre regler alltjämt skallgälla, om parterna i artendeavtalel har reglerat hur kostnadsförändringar skallbeaktas, har kritiserats av och . Enligl dessa instanser bör den nya regeln gälla också för det fall attdet i avtalet uttryckligen sägs att växlingar i den allmänna prisnivån inteskall beaktas. Jag anser för min del att del inte finns tillräckliga skälatt frångå promemorieförslaget och retroaktivt generellt underkännaavtalsklausuler om alt uppräkning inte skall ske. Eventuellt oskäligakonsekvenser av förbuden bör enligt min mening lösas inom ramen för gällanderätt t. ex. med hjälp av 36 § avtalslagen. Jag vill i detta sammanhangframhålla att, när det gäller arrendeavtal som inte har innehållitförbud mot indexuppräkning. 1984/85:197 10 jordägaren inte till dess att den nya regelnträder i kraft ensidigt kan införa ett sådant nytt avtalsvillkor i samband medförlängning av avtalet (se 9 kap. JB). Promemorians förslag all den nya regeln skall tillämpas pålöpande avräkningsperioder, om arrendeavtalet saknar bestämmelser om hänsyn lillkostnadsutvecklingen, har godtagits av , arrendenämnden iLinköping, och . Förslaget har kritiserats bl. a. av , arrendenämndernai , och , lantbruksstyrelsen samt Sverigesadvokatsamfund. Dessa senare instanser anser att förslaget alltför myckelgriper in i beslående rättsförhållanden och att de äldre reglerna därför börgälla för de nu ifrågavarande fallen. För egen del hyser jag förståelse för att invändningarreses mot att den nya regeln skulle leda till indexuppräkning trots attparterna före ikraftträdandet bestämt villkoren under den förutsättningen attuppräkning inte skall ske. Enligt min uppfattning bör den nya regeln inte pådet sättet få ingripa i bestående avtal. Å andra sidan är del mot bakgrund avdet oklara rättsläge som råder föga tilltalande alt helt lämna de nu löpandeavräkningsperioderna utanför den nya lagstiftningen. En möjlig utväg synesvara att föreskriva att de nya reglerna skall gälla, om inte detta skulle varaoskäligt med hänsyn till arrendevillkoren och omständigheterna vid arrendevillkorenstillkomst. Jag kan för min del inte se något hinder mot en sådan ordning. Under hänvisning till del anförda föreslår jag att den nyaregeln inte skall tillämpas på avräkningsperioder som löper vidikraftträdandet, om parterna i arrendeavtalet har reglerat hurkostnadsförändringar skall beaktas eller om det med hänsyn tillarrendevillkoren och omständigheterna vid arrendevillkorens tillkomst skullevara oskäligt alt tillämpa den nya regeln. Beträffande frågan om när det skulle kunna vara oskäligtatt tillämpa den nya regeln vill jag anföra följande. Möjligheten all avvika från regeln att uppräkning skallske trots att arrendeavtalet inte innehåller några direkta bestämmelser omindexuppräkning bör ses som ett undantag som skall tillämpas med försiktighet.Det är den part som vill att grundregeln skall frångås som skall visa alttillämpning av grundregeln skulle leda till ell oskäligt resultat. Härvid ärfrämst omständigheterna vid artendevillkorens tillkomst av intresse. Kan jordägaren visa att parterna diskuterat frågan omindexuppräkning och utgått ifrån att en sådan ej skall ske bör enligt minmening den nya regeln inte bli fillämplig. Detta fall synes nämligen börabehandlas på samma sätt som det fallet all parterna i avtalet uttryckligenföreskrivit aU uppräkning inte skall ske. Även om jordägaren inte kan visa att frågan omindexreglering direkt har diskuterats kan omständigheterna ibland ändå varasådana att det skulle vara oskäligt att tillämpa den nya regeln. Härvid fårhänsyn las lill arrende- 1984/85:197 11 Dessa kan sålunda innehålla bestämmelser som,ulan att direkt beröra frågan om indexreglcring av bristbeloppen, kan vara avbetydelse för frågan. Har exempelvis arrendeavgiften indexreglerats, torde detsaknas skäl att avvika från huvudregeln om indexreglering av bristbeloppen,även om parterna inte förut har tilliimpat något index vid avräkningen. Hararrendeavgiften höjts i samband med förlängning avarrendeavtalet, torde del inte heller kunna anses oskäligt att tillämpaindexregeln vid avräkningen, såvida inte höjningen beror på förändringar påfasligheten. Om däremot arrendeavgiften har varit oförändrad är det en faktor som, sammantagen med den omstiindighetenatt indexuppräkning inte har tillämpats tidigare, kan göra det oskiiligt atttillämpa den nya regeln. Härvid förutsätts dock alt avgiften inie från börjanhar satts till en nivå som ger anledning anta att avgiften har bestämts medhänsyn lill en förväntad kostnadsutveckling. I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag till lag om ändring i jordabalken. Förslaget bör fogas lill regeringsprolokolleti detta ärende som bilaga i.' Jag hemställer alt lagrådels yttrande inhämtas överförslaget. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. - Bilagan har uieslutils här. Förslaget är likalydandemed det som är fogat till propositionen. 1984/85:197 12 Närvarande:f.d. regeringsrådet , regeringsrådet Mueller, justitierådet Jermsten. Enliglprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av chefen för , statsrådet , beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i jordabalken.