prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Med den möjlighet, som ges ål förelagarna att ta utpristillägg, föreligger risk atl vissa fördagare lar för vana all lämnaprisuppgifier i underkant och därefter använda sig av de bestämmelser som finnsalt göra prisöverskri-danden och på så sätl fortlöpande tillskansa sig högrepriser än vad man annars skulle kunna ta ul. Om man på det sättel genomgåendelämnar ett Prop.1984/85:110 168 lågt ulgångspris, som därefter överskrides, åsidosätterman den fria konkurrensen. Den lypen av flylande prissättning innebär då intebara elt konsumenträltsligl problem, ulan därmed även en illojal konkurrensgenlemol andra förelag, vilkel i del långa loppel innebär marknader med mindreseriös verksamhel än vad som annars skulle vara fallel. Anlingen måsle ju deseriösa förelagen möla den konkurrensen med samma medel eller också kommer deicke seriösa förelagen all framhävas. Här måsle man i samband med Ullämpningenav lagsliftningen se lill all dessa typer av prisöverskridanden i göriigastemån begränsas. Vid förberedande undersökningar vill konsumenien som regelha svar på frågorna "Lönar del sig all reparera den här saken?" eller"Har jag de ekonomiska fömtsättningarna för all klara av alt ulföra denhär reparationen? ", det senare oftasl när del gäller fasl egendom. Vad vihar märkl på den lokala konsumenlrådgivningen uppfattar många konsumenler detsom myckel siölande, när förelagaren kräver beiall för förundersökningar. Delär inle ovanligl all fömndersökningen på mindre saker beiingar ell pris somligger mycket nära vad apparaten i sig själv kostar som ny. I sådana sammanhangborde det rimligen vara fackmannens/näringsidkarens skyldighet all upplysakonsumenten om atl förundersökning inie är lönsam. Den allra bästa lösningen pådella vore, atl man genomgående i branscherna icke tog beiall förförundersökningar, ulan precis som vid anbudsförfarandet vid fast egendominbakar anbudskosinaderna i den allmänna prissättningen i branschen. Åven molbakgrund av att anbudsförfarandd i vanlig mening, dvs. en uppmaning atl kommamed anbud på etl uppdrag i konkurrens med andra näringsidkare är mindre vanligi konsumenlsförhål-landen, torde denna inbakning i den generella prisnivån ibranschen inte påverka priserna speciellt myckel, men icke desto mindreunderlätta en annars besvärlig siluation för de enskilda konsumenterna. 8 Faran för näringsidkarens prestation 2 kap. 14 § första styckel bör formuleras om, så all maninser all del kan vara fråga om såväl den omständigheten all arbelel ulförtsförgäves som atl vissl Ullhandahålld malerial förstörts. 2 kap. 14 § Utredningens mening är tydligen all konsumenien inleundgår belalningsskyldighel om näringsidkarens prestation förstörts på grundav ka-suella omständigheler som är att hänföra till konsumenten eller dennesegendom. framgår inte tillräckligt tydligt av lagtexien. I lagen finns ingen regel om när avlämnande skall anses . Sådana regler finns beträffande köp i köplagen. Med hänsyn lill denslora betydelse tidpunkten för avlämnandet fåll i lagförslagel måsle del anseserforderligt med en definition även när del gäller Gänsler. Vad utredningenanfört i fråga om vad som skall menas med avlämnandet bör kunna ligga tillgrund för lagstiftning (s. 259 f, 271 och 454). Prop.1984/85:110 169 Marknadsdomslolen lillslyrker ulredningens förslag i dennadel. 8.4 /KO: Vid arbele på fast egendom och då konsumenten harföremålet i sin besittning övergår faran till konsumenten vid avlämnandet (2kap. 14 § försia st.). Av motiven framgår inle klart när avlämnandet inträffar.Ett avgörande kriterium synes dock vara alt konsumenten förstått atl näringsidkarenanser sig ha slutfört Gänsten (s. 259 och 454). Felbedömningen enligt 3 kap. IS andra st. och reklamationsfristen enligt 3 kap. 3 § andra st. är knulna lilltidpunkten för avlämnandet, och det är därför viktigt atl detta begrepppreciseras. Det kan tilläggas att det särskilt vid arbete på fasl egendom inleär ovanligt alt näringsidkaren avslutar arbetet och också räknar Uänsten somfärdig och "avlämnad", utan att konsumenien vet om del. Av sådanaomständigheler som att dt arbetsredskap finns kvar eller arbelsplatsen inte ärstädad kan konsumenten dra den felakiiga slutsatsen att arbelel fortfarandepågår. I vissa sådana fall ur det möjligt att näringsidkaren ändå kan anses haöverlämnat Uänslen konkludenl. När näringsidkaren har anledning iro attkonsumenten inte uppfattat att Gänsten är slutförd bör han i båda parternasinlresse därför underrätta denne om förhållandel. När Gänsten avser en sak som överlämnals i näringsidkarensbesittning övergår faran på konsumenien när denne kommil i väsenlligl dröjsmålmed all avhämla saken (14 § andra st). Enligi verkels uppfattning är del mycketvanligt all någon lidpunkt för avhämlandel inle besläms i sådana fall som häravses. Regeln kan därför bli svår att tillämpa i prakliken och skapa osäkerhelom vem som i elt vissl fall har slåil faran. Verket anser därför atlundantagsregeln bör utgå. Likaledes tillstyrker fakultelsnämnden lill 2:14 I st. omfaran för näringsidkarens preslation. Såsom utredningen anför (s. 260 f) börnäringsidkaren slå faran även när arbelel utförs på löpande räkning. Däremotförefaller förslaget till 2:14 2 st. innehålla en onödig - och i förhållandetill köplagen avvikande - komplikation, när del i beslämmelsen framgår altnäringsidkaren ej ska ha rält lill beialning för arbelel på egendom som lämnatsi näringsidkarens besittning, om arbetet förstörs genom olyckshändelse innanegendomen återlämnats lill konsumenien eller denne kommil i väsentligtdröjsmål med atl avhämla saken. Köplagen innehåller på denna punkl alt faranövergår så snart dröjsmål med avhämlandel uppstått. Ifall endast en ungefäriigdag beslämls för sakens avhämiande. torde köparen inte vara i dröjsmål förränden länkbara lidsrymden gåll lill ända. Har viss bestämd dag satts ul. talarinlressel för enhellighel med reglerna vid konsumentköp och av en exakt regelför atl faran övergår så snart dröjsmål föreligger. 1 2 kap. 14 § ges regler om lidpunkien för faransövergång. Vid en jämförelse med köp är framför alll andra styckel av inlresse.Där behand- Prop.1984/85:110 170 las del fallet atl Gänsien avser en sak som haröverlämnals i näringsidkarens besittning. Belräffande regeln i försia stycketmå i della sammanhang endasl ifrågasällas om inle innebörden av begreppet"avlämnande" borde anges i laglexlen. Begreppet får på grund avhänvisningarna i 3 kap. I och 3 §*} betydelse också när det gäller lidpunkienför felbedömningen och Ulgängspunklen för preskriplionsfrislen. Vad som anförsi motiven om begreppets innebörd (s. 259-260, 454) är vagt och lämnarålskilligl ulrymme för Ivekan. Enligi andra slyckel gäller som huvudregel attnäringsidkaren slår faran för sin preslalion lill dess all saken har kommit ikonsumenlens besittning. överensslämmer med vad som gäller enligtköplagen för det fall all köparen skall hämla varan hos säljaren eller attdenne själv skall avlämna varan hos köparen. Del är emellerlid inle helt klarlvad som enligt förslagel skall gälla om saken genom näringsidkarens försorgskall sändas lill konsumenten med anlitande av en självsländig iransporlör.Denna oklarhel sammanhänger med svårighelen alt avgöra vid vilken lidpunktbesittningen i en sådan situation skall anses övergå lill mollagaren.Utredningen ger inle någol besked om hur förslagel skall lolkas i deltahänseende. Troligen menar dock ulredningen all den avgörande tidpunkten skallvara när saken fakliskl efler avsluiad iransporl överlämnas av fraktförarenlill konsumenien eller en represenianl för denne, även om mottagaren enligtreglerna för fraktavialel har varil berättigad all förfoga över saken lidigare.Om denna lolkning är riklig innebär förslagel all näringsidkaren alllid kommeratt slå faran under Iransporlen. Delta är en annan regel än vad som gällerenligi 10 och 17 §§ köplagen för fall då gödsel skall iransporteras från en orllill en annan med anlilande av en självsländig fraklförare. Enligt köplagsutredningenkan del emellerlid sältas i fråga om köplagens regler lämpar sig förkonsumenlköp (SOU 1976:66 s. 221), och i våra direkliv anförs all del börövervägas om inle varan, även när den skall sändas till köparen frän en orllill en annan, bör anses avlämnad försl när den har kommil i köparensbesittning, med verkan bl.a. all säljaren fram lill dess slår faran. I della sammanhang kan förUäna påpekas allulredningsförslagd inle innehåller någon föreskrift om vem som skall slå förtransportkoslnaden i fall då näringsidkaren skall ombesörja Iransporl av saken.Den omsiändighelen all Iransporlen såvitt avser näringsidkarens preslalion gårpå dennes risk berättigar i och för sig inle lill den slulsalsen all han ocksåskall bekosta iransporlen. Vi ifrågasätter om inte till undanröjande avoklarhet en regel i ämnel borde las upp i lagen. Regeln skulle exempelvis kunnages del innehållel all näringsidkaren skall slå för Iransportkoslnaden, om inleannal har avtalats. Enligt köplagen kan faran i vissa fall gå över på köparenredan före avlämnandet. Enligt 17 § andra meningen skall sålunda köparen vidköp av besläml gods slå faran, om godset skall avhämias av köparen och lidenför avhämtandei är inne saml godset hålls redo för hans räkning. Vidare gällerenligt 37 § att köparen alllid slår faran om avlämnandet försenas på grund avdröjsmål på köparens sida. , som föreslår viss motsvarighettill dessa regler, har även här ullalal iveksamhel om reglerna bör gälla ocksåför konsumenlköp (SOU 1976:66 s. 230). skäl som talar för atl en förköparen gynnsammare reglering bör kunna övervägas är alt sålda varor som liggerkvar i säljarens lager kan läckas av dennes försäkring enligt gällande villkorför affärsförsäkring. KonsumenlGänstulredningens förslag innehåller en vissmotsvarighet lill köplagens nyssnämnda regler. Sålunda föreskrivs att faranskall gå över på 1984/85:110 171 konsumenten redan innan denne har fått saken i sinbesittning, om han har kommit i väsenlligl dröjsmål med att avhämta den. Åvenförsta styckel andra meningen innehåller en särregel om lärans övergång näravlämnandet har försenats pä grund av konsumenten. Vi utgår emellertid frånatt denna regel, som inle är förenlig med nyssnämnda bestämmelse i andraslyckel. inle skall gälla för de fall som avses där. Paragrafens innebörd böremellerlid förtydligas på denna punkl. Del är iroligt all varor som inte avhämtas är elt störreproblem när dd gäller Gänsler än vid köp, där ju i allmänhet avlämnandet ägerrum i omedelbarl samband med avlalel. En regel om att furan förnuringsidku-rens prestation övergår före avhämtningen är emellerlid inle ägnadalt annat än i mycket begränsad mån komma till rätta med detla problem.Näringsidkaren är ju alhjäml skyldig alt la vård om saken Gfr 5 kap. 5 S andraslycket) lill dess han kan sälja den med stöd av lagen (1950; 104) om räll förhaniverkare all sälja gods som ej avhämlals, och skulle saken skadas medan denär kvar hos näringsidkaren blir denne enligi 4 kap. 2 § forsla stycketskadeståndsskyldig, om han inle kan visa att skadan inte beror på försummelseav honom själv eller någon som han har anlilal. Den föreslagna regelns räckviddbegränsas vidare av att dd kan bli svårt all ange när konsumenten kommer idröjsmål. Ofta torde nämligen något avtal inle kunna anses iräffal om allkonsumenien är skyldig all avhämla saken vid en viss lidpunkl. 1 den mån entidpunkt har avialais kan nog della ofla inte anses innebära mer än allnäringsidkaren har ålagil sig atl då ha saken färdig för avhämtning.Ytterligare kan pekas på de svårigheier som är förenade med all avgöra när elldröjsmål blir väsenlligl. Av motivullalanden atl döma skall denna fråga iförsia hand bedömas med hänsyn lill näringsidkarens förhållanden (s. 455). Molbakgrund av del nu anförda kan ifrågasällas om inle den berörda undanlagsregelnskulle kunna ulgå ur lagen. 8.7 (): När del gäller den s. k. farans övergång föreslås altkonsumenten inte är skyldig atl betala för näringsidkarens preslalion om denhar förslörls genom olyckshändelse före avlämnandei. Undanlag görs omavlämnandei försenals på grund av konsumenten. I sådani fall övergår faran påkonsumenien från den lidpunkl då överlämnandd skulle ha ägl rum. TCO lillslyrker all faran normall övergår till konsumenienvid liden för överlämnandd. TCO avslyrker däremol all faran generelll övergårlill konsumenien då försening kan laslas konsumenien. En sådan lagbeslämmelsekan enligi TCO inle ha generell ulformning. 2 kap. 14 § 1 likhel med vad köplagen i förevarande hänseende påbjuderhar faran för preslalionens övergång anknuUls lill lidpunkien för avlämnandei.Del är vidare "avlämnandei" som utgör relevant uigångspunkl förfelbedömningen (3 kap. I §) och beräkningen av preskriplionsfrislen vid fel (3kap. 3 §). Enligi vad som kan utläsas ur moliven (s. 259 o.454) synes ulredning en vilja ge begreppet avlämna den innebörden, all ifrågavarande Uänst ävensom eventuella därmed förknippade biförpliklelser (säsom exempel Prop.1984/85:110 172 namnes skyldighet atl städa och forsla bort arbetsredskapvid utförandet av måleri- och lapetserararbeten) skall hu avslutats samt attkonsumenten insett innebörden härav och beretts tilllälle till besiktning. Enligt vedertaget språkbruk torde "avlämnande"vara liktydigt med begreppet tradition i dess sedvunliga juridiska betydelse. Om köp och byle av lös egendom. 1960, s. 93). Förbundet hurdäiför den uppfattningen att begreppet avlämna i förevarande sammanhang framstårsåsom etl från språklig synpunkl inadekvat uttryck. På grund härav och dåkravet på pregnant och vägledande formulering, med tanke på tidpunktensavgörande betydelse såsom utgångspunkt för flertalet ingripande rätlsföljdersinträde, här slarkl gör sig gällande, föreslås att den valda beslämningenersattes med en mot utredningens därmed åsyftade innebörd svarande objeklivdefinilion. I specialmoliveringen till rubricerade lagrum (s. 453)förklaras atl "faran gäller olyckshändelse som drabbar näringsidkarensprestution så atl arbele eller malerial förstörs". Såsom elt exempel påatl arbetet går förlorat namnes all föremålet för arbetet blir stulet.Lagbudels föreslagna lydelse läcker ej samlliga de situationer utredningenvelat inrymma under farebe-greppei. Till undvikande av missförslånd föreslåsdärtör en formulering i samklang med den lydelse köplagsutredningen vallbelräffande molsvarande siluation. I lagrummds andra slycke göres. såvitt avser lös sak somlämnats i näringsidkarens besittning, ett undanlag från huvudregeln tillkonsumenlens favör. Under åberopande av billighetsskäl har ulredningennämligen föreslagil all det från konsumenlens sida skall erfordras alt hanhamnat i "väsenlligl dröjsmål" med avhämlandel för all läran skallövergå på honom. Vad som avses med "väsenligl dröjsmål" skall enligtmoliven (s. 455) bedömas utifrån omständigheterna inom ifrågavarande bransch.På säll ovan framhållils framsiår vikten av alt lidpunkten för farans övergångklarl fixeras som så belydelsefulll, att dess inlräde ej bör få hållas svävandegenom alt göras beroende av skönsmässiga överväganden. 1 ställd bör liden förfarans övergång besiämmas på samma sätt som enligi köplagen. 8.9 Vissa organisationer inom näringslivet: 2 kap. 14 § Del framgår inie fulll klart av den föreslagna lagtexienom man med uttrycket "faran" avser faran för näringsidkarenspreslation eller faran för "saken". Organisalionerna vill däriorföreslå all man efter orden "fara" i 14 §. lägger tillorden "för sin prestation". Del framgår inle fullt klarl av den föreslagna lagtexienom man med uttrycket "faran" avser faran för näringsidkarensprestation eller faran för "saken". Handelskamrarna vill därförföreslå all man efter ordel "faran" i 14 §. andra slyckel, lägger "för sin prestation". Prop.1984/85:110 173 8.11 SHIO-Familjeföretagen och : Utredningen har i § 14. st. I, ulan alt närmare undersökaeller beröra de försäkringslekniska möjlighelerna lill skydd, föreslagil altnäringsidkaren skall stå faran om hans prestation, före avlämnande, skadasgenom "olyckshändelse", ett i och för sig vagt definieral begrepp.Naluriigare hade varil atl låla den part som har bäst uppsikt över ellerkonlroll av objekld för preslaiionen ansvara för della. Del kan vidare ifrågasättas om inle föreskriven ersällningi försia hand bör ulgå ur konsumenlens objeklförsäkring. Delta särskilt närföremålel för Gänsten är i konsumentens besittning vid skadans inlräffande. Avlagtexien i § 14, st. 2, framgår ej klart all del är faran för näringsidkarensprestation som avses och ej faran för "saken". Del bör framgå direktur lagtexten. 8.12 (): Ulredningen föreslår i en särskild regel för faransövergång när föremålet för Uänsten har överlämnals i näringsidkarensbesittning. Enligt 2 kap. 14 S 2 si. slår näringsidkaren faran lill dess sakenkommit i konsumentens besittning eller denne kommil i väsenlligl dröjsmål medall avhämla saken. Den föreslagna beslämmelsens ulformning synes leda lill ejönskvärda resultat. Antag atl en bilverkslad pä begäran av en kund släller uldennes bil efler avsluiad reparalion på en parkeringsplals el. dyl. vidlidpunkl då verksladen slänger för dagen. Bilen blir därefter utsatt förskadegörelse av en ulomslående person innan kunden hämlal bilen. All verkstadeni denna siiuaiion skall bära risken för händelsen synes inle vara rimligt. Skälsynes föreligga all närmare ulvärdera konsekvenserna av den föreslagna beslämmelsen. 8.13 Sjösportens samarbetsdelegation (SSD): Förslagel använder på flera slällen lermen"avlämnande" utan alt precisera innebörden. Hänvisning görs på olikaställen till regeln om varans återgång, men inte heller denna anger belydelsen.En definilion behövs särskilt i de fall där arbetet inte gäller en sak sominlämnas och återlämnas ulan någonling som hela liden är i konsumentensbesittning. Belräffande fareövergången ifråga om sak som överiämnals inäringsidkarens besittning borde lydligare klargöras all den risk som läggs pånäringsidkaren inle avser den inlämnade saken ulan endast det värde somlillförls genom arbelel på denna. 8.14 (): KF är däremol iveksaml till om beslämmelsen i 2 kap. 14 Som faran för näringsidkarens preslalion fåll en i alla delar lämpligulformning. Beslämmelsen innebär all konsumenien inle är skyldig all belalaför en preslalion. i den mån denna har förslörls genom olyckshändelse föreavlämnandei. Om avlämnandei däremol försenas på grund av konsumenien föreslåsfaran övergå på denne då avlämnandei skulle ha ägl rum. 1 andra slyckeluttalas, att vid Uänst på sak som har överlämnats i näringsidkarens besittningslår näringsidkaren faran lill dess saken kommil i konsumenlens besittningeller denne kommil i väsenlligl dröjsmål med all avhämla saken. Prop.1984/85:110 174 När avial om Uänsl ingås mellan näringsidkare ochkonsumenl lorde myckel sällan någon informalion ges till konsumenien om vemsom bär risken för presiationen i skilda skeden av dess ulförande. KF föreslårdärför, atl regeln i paragrafens andra slycke om all näringsidkaren slår faranlill dess besittningen övergått lill konsumenien bör kunna gälla som huvudregelför övergången av faran för näringsidkarens preslalion. I samband härmed får KF ifrågasätta, om inle uttrycket"slå faran för" numera framsiår som så föråldrat, att del kan varasvårl all förslå och om inle etl mer lältillgängligl begrepp bör kunnaövervägas. 9 Fel i näringsidkarens prestation 9.1 Hovrätten för : (se även avsnitt 5.1) Felbegreppet 3 kap. I § Utredningen anser atl s.k. inslruklionsfel, som leder avvikelse från del resulial konsumenien har räll all kräva, bör anses somfel i rällslekniskt avseende. Detta framgår inte direkl av 3 kap. I § I st.,där det sägs all Uänsten är felaktig om utfört arbete eller använt materialavviker från vad konsumenien med stöd av 2 kap. I -5 §§ har räll all kräva.Enligi ulredningen ligger i omsorgspliklen all näringsidkaren lämnar erforderligainslmklioner. 3 kap. I § bör enligi hovrättens mening formuleras så att manutan vidare förstår atl inslruklionsfel ingår i felbegreppel. Garanti 3 kap. 2 § Ulredningen framhåller i moliven all en avvikelse från engaranli är alt bedöma som fel. Hovrätten delar denna uppfatlning. Med hänsynhärtill bör närmare undersökas om beslämmelserna om garanli kan föras lillreglema om näringsidkarens preslalion. 2 kap. 3 § I si. innehåller huvudregelnför näringsidkarens preslalion. reglerar del fall, då näringsidkarenålagit sig att ulföra Uänsten provisoriskl. Reglerna om garanti dånäringsidkaren ålagil sig all under viss lid svara för preslaiionen kan ingåsom ell 2 si. och reglerna om ell provisoriskl ulförande flyllas lill ell 3 st.i 2 kap. 3 §. Av elt lagstadgande om garanli bör framgå all hänsyn skalllas lill garanlin om genom ålagandei konsumenten tillförsäkrais en särskild förmånsom eljesl icke skulle ha slåll honom till buds. En avvikelse från nu föreslagen lydelse av 2 kap. 3 § 2st. från garantin, skulle i så fall jämlikt 3 kap. I § bedömas som fel.Liksom vid alla andra fel får näringsidkaren jämlikt 3 kap. I § I st. in finevid ellgaranliåla-gande etl presumlionsansvar. Del erfordras vid en nuföreslagen ändring i 3 kap. I § 2 st. in fine ell lillägg om att hänsyn skalllagas även lill garantiliden. Genom en sådan formulering och omredigering torde klarare framgå alt garanlin är en funklionsgaranli och innebär en särskild förmån för konsumenien. Prop.1984/85:110 175 Reklamalion och preskriplion vid fel 3 kdp. Hovrätten bilräder förslaget men anser all förevarandepreskripUons-fråga bör lösas i nära samförslånd med konsumenlköpsulredningenoch i ell sammanhang saml all resullalel av pågående preskripUonslagsliftning,som avser atl reglera preskriplion i konsumenlförhållanden, bör avvaklas. Avhjälpande av fel 3 kap. 5 § Näringsidkarens rätt att avhjälpa fel enligt 3 kap. 5 § 2st. är för honom mycket gynnsam. Del kan ifrågasällas om i en konsumenllagnäringsidkaren skall ha prakiiskl tagel samma räll all avhjälpa fel somkonsumenien har i fråga om räll all kräva att näringsidkaren avhjälper fel.Innan konsumenten kan göra sin rätl Ull prisavdrag eller hävning gällandemåsle han avvakia uigången av frislen för avhjälpande, "skälig lid"(3 kap. 5 S 3 si.). Ulredningen säger i moliven, s. 473, all vad som anges omskälig lid i specialmoliveringen lill 2 kap. 7 §, som gäller liden förulförandel av en Uänsl, härvid kan Uäna lill ledning. För all underslrykaviklen av skyndsamma ålgärder för avhjälpandet anser hovrätten all i slälldför "skälig lid" uttryck som "ulan dröjsmål" bör tas in ilaglexlen. Rätl all innehålla belalningen vid fel 3 kap. 7 § Utredningen har ej berört frågan om en ddenlionsräll börkunna få ulövas även vid krav på skadeslånd enligt 4 kap. 2 § på annan grund änfel i själva Gänsten. Hovrätten vill peka på förhållandel för del fall all ensådan omfallande ddenlionsräll bör lillskapas. Hävning pä grund av fel 3 kap. 8 § För prisavdrag erfordras icke all felel är väsenlligl. Denmera ingripande åigärden hävning kan däremol lillgripas endasl då felel är avväsenllig beiydelse. Av laglexlen framgår inte atl väsenllighden skall varasynbar, dvs. all näringsidkaren insett eller bort inse all felel var av sådanväsenllig beiydelse som avses. 1 fråga om fel, som är uppenbart för envar, är,som ulredningen framhällil, hell klarl atl näringsidkaren insett eller bortinse väsenllighden. Annoriunda är det i fråga om egenskaper som har betydelsebara för den särskilde konsumenten. Sådana fel torde vara mera vanliga vidGänsler än vid köp. Hovrätten ifrågasätter om icke av lagtexien bör framgå allför hävning erfordras jämväl all näringsidkaren insett eller bort inse atlfelet är väsenlligl för konsumenien. 3 kap. I § Förulsällning för all Gänsl skall anses felaklig är bl. a.all avvikelsen inle beror på omständighet som är alt hänföra lill konsumenten.Bland sådana omsländigheler namnes i ulredningen beskaffenhelen hos föremålelför Prop.1984/85:110 176 Gänsten (s. 269).