prop · G803121 · 1984-12-31 00:00:00 — Regeringen förelägger vad som har tagilsupp i bifogade utdrag av regeringsprolokoll för de åtgärder och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Som en del i ett program för 1990-ialetslivsmedelsproduktion anges i propositionen riktlinjer för forskning ochulvecklingsverksamhel inom livsmedelsområdet. I propositionen förordas attforskningen på livsmedelsområdet skall omfatta en helhetssyn pålivsmedelskedjan och utgå från konsumenlens krav på våra livsmedel. Därvidmåsle forskning rörande livsmedlens kvalitet ägnas ökad uppmärksamhet liksomfrågor som rör sambanden mellan kost, hälsa och sjukdom. Jordbruks- ochproduktions-forskningen föreslås kompletterad med insatser rörandenäringsforskning och forskning om människans beleende och attityder till mal,konsum-lionsekonomi, livsmedelsteknik, distribution m. m. I propositionen föreslås skogs- och jordbruketsforskningsråd få en sammanhållande funktion inom livsmedelsforskningen. Rådetges ansvaret för gmndläggande forskning av belydelse för livsmedelsområdel.Huvud-ansvarel för stöd till den grundläggande medicinska näringsforskningenskall ligga kvar på medicinska forskningsrådet. Styrelsen för teknisk utvecklingskall även i fortsättningen ha ansvar för teknisk forsknings- ochutvecklingsverksamhet med anknytning lill livsmedels- och apparalindu-strin. 1 1984/85. Prop.1984/85:121 2 I. , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, R. , , , Med stöd av regeringens bemyndigande tillkalladedåvarande chefen för en särskildutredare' med uppgift alt göra en översyn av livsmedelsforskningen. Översynenskulle omfatta forskningsplanering, forskningsbehov, forskarutbildning, resursfördelningoch informationsverksamhet av belydelse för de delar av livsmedelskedjan somföljer efter råvaruproduktionen. I tilläggsdirektiv fick utredaren i uppgiftalt överväga vilka behov av forskning som föreligger vid Sverigeslantbruksuniversitet och andra institutioner saml vilka anpassningar som ärönskvärda för att försöGningstryggheten inom livsmedelsområdet därigenom skallkunna förbättras. Utredaren, som har antagit namnet Utredningenangående översyn av livsmedelsforskning m. m. (), avlämnade i november 1983delbetänkandel (SOU 1983:69) Livsmedelsforskning I. Utredningens sammanfattningav betänkandet bör fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga 1.Belräffande nuvarande förhållanden m.m. samt utredningens närmare övervägandenhänvisas till detta betänkande. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckningöver remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena bör fogastill protokollet i detta ärende som bdaga 2. Prop.1984/85:121 3 I mitten av var svälten inte ovanlig iSverige. Nödår med brist på livsmedel utgjorde etl sländigl hot mot människorslivsuppehälle. 1 böQan av var bristsjukdomar allmänt förekommande.Industrialiseringen som påböQades under förta århundradet medförde ekonomiska ochsociala förändringar i samhället som berörde även jordbruket ochlivsmedelsproduktionen. Genom industrins ökade efterfrågan på arbetskraft,vilken hämtades från bl. a. jordbruket, inleddes en omfattande rationaliseringav råvaruproduktionen. Kravet på effektivitet har lell lill en ökad efterfråganpå tekniska lösningar och försök atl rationalisera driftsformerna. Härigenomhar den totala jordbruksproduktionen kunnat ökas trots alt åkerarealen ochantalet sysselsatta har minskat. Tänkandet i kvanfitaliva termer har sålundadominerat utvecklingen och vi har en belydande överskoltsproduklion. Pådrygt har vi i vårt land gått från sväll och undernäring lillöverflöd. Industrialiseringenomfattade även livsmedelsindustrin. Stora framsteg när det gällerhållbarhelsbehandling genom l.ex. kyl- och frys- saml förpackningstekniken harmöjliggjort långa transporter av råvaror och färdiga produkter. Tillverkningenav halv- och färdigfabrikal av livsmedel har utvecklats. Detta har gett ossmöjligheter alt bevara produkterna i deras urspmngliga skick från tillverkningtill konsumtion. Därigenom har störte distributionsområden skapats ochavstånden från producent lill konsument har ökats. Denna centralisering avsåväl produktion som distribution har också fört med sig en långt drivenstandardisering. finns därför en jämn och säker leverans av skilda slagslivsmedel året runt lill alla delar av landet. Den utveckling jag nu har beskrivit samt denallmänna slandardutveck-lingen i samhället har medfört altlivsmedelsutgifternas andel av vår privata konsumtion har minskat. Livsmedlensvarar dock fortfarande för en betydande del av den privata konsumtionen ellerca . Desenaste årens samhällsdebatt har aktualiserat en rad frågor om både konsumtionenoch produktionen inom livsmedelsområdet. De stora förändringarna isamhällsstrukturen har medfört ändrade livsbetingelser. Nya livsstilar har bl.a. lett lill förändrade kostvanor, vilka anses ha medfört nya hälsorisker.Kosthållels stora betydelse för människors utveckling i en rad olika avseendensåsom motståndskraft mot sjukdomar och gifter, psykisk hälsa och livslängd haralltmer uppmärksammals. Många av de iakttagna sambanden mellan koslinlag, oftabaserat på ett alltför rikligt och ensidigt näringsintag, och viss sjuklighetm. m. har kunnal hänföras till kostens sammansättning, l.ex.hallen av fett och koslfiber. Man kan således nu med viss säkerhet säga allkoslvalel spelar en betydande roll för hälsa och välbefinnande. 1984/85:121 4 Del ökade medvetandet om sambandet mellan koslenssammansättning och människors hälsa har helt naturligt lett till att krav pålivsmedlens kvalitet böQal framföras med störte kraft. Livsmedlen skall varanäringsriktiga, giftfria och även goda, hållbara, bekväma, prisvärda ochbilliga. Konsumenterna och samhället kommer emellertid med all sannolikhet attskärpa kraven på livsmedlens olika egenskaper. Motståndet mol högalivsmedelspriser kommer att vara stort. Den allmänna debatten om dessa frågorhar emellertid blottat stora kunskapsluckor rörande våra livsmedel. Detkvantitativa tänkandet och kraven på effektivitet har gjort atl kvalitets- ochhälsofrågor med anknytning till livsmedelsproduktionen kommii i andra hand.Våra kunskaper på dessa områden har därför inte utvecklats i den takt som hadevarit önskvärd. Ökade insatser på livsmedelsforskningen är mot denna bakgrundangelägna. antog mål förlivsmedelspolitiken (prop. 1983/84:76, JoU 20, rskr 141). Dessa målöverensstämmer med vad jag i direktiven lill livsmedelskommitté angettsom utgångspunkter för kommitténs arbete. a. den utveckling inomlivsmedelssektorn som jag berört var ett av skälen till atl livsmedelskommitléntillsalles och alt den fick till uppgift atl behandla hela livsmedelskedjan.Kommittén lade fram sina förslag i betänkandet (SOU 1984:86)Jordbruks-och livsmedelspolitik. Detta betänkande bereds nu med sikte på att ensärskild proposition om livsmedelspolitiken skall läggas fram senare i vår. Etlviktigt medel för all uppnå målen för livsmedelspolitiken är forskning pålivsmedelsområdet och atl denna forskning i ökad utsträckning omfattar helalivsmedelskedjan. Förslagen i det följande anknyter lill vad jag i samband medprop. 1983/84:107 om forskning framhöll om jordbruksproduktionens omfattningoch inriktning med hänsyn till bl. a. människors hälsa. LIF:s förslag ochremissyttrandena däröver utgör enligt min mening en lämplig gmnd förställningstaganden i detta ärende. Forskning, teknisk utveckling och utbildning ärnågra av de medel som används för all nå de av samhället uppställda målen förlivsmedelsproduktionen. En stor del av forskningen har gälltråvaruproduktionen. Den forskningen har av naturliga skäl därför förlagts tillSveriges (). Näringsmässiga och samhällsvetenskapligaaspekter på råvamproduklionsledel har beaktats endast i ringa omfattning.Förädlingsledets krav på råvarornas kvalitet från processynpunkt har inteheller föranlett mer genomgripande forskningsinsatser. Den av livsmedelsindustrin stödda forskningen harhell naturligt inte i första hand rört råvaruproduktionen utan merkoncentrerats lill förädling av råvarorna. Kost- och närings- samtsamhällssynpunkter har inte heller 1984/85:121 5 beaktats i önskvärd omfattning. Mycket begränsade insatserhar gjorts för forskningen rörande distribution och handel, konsumtion ochtillagning, dvs. de två senare leden i livsmedelskedjan. Ulredningen har uppskallal statensinsatser för forskning rörande pri-märproduktionsledet till ca 250 milj. kr.och den av näringslivet finansierade på samma område till ca 150 milj. kr. Destatliga insatserna i förädlingsledet kan beräknas till ca 50 milj. kr.Industrins insatser uppskattas till ca 175 milj. kr. eller ca 1,avförädlingsvärdet, vilket är litet i jämförelse med vad som förekommer i andrabranscher. Sammanlagt anslog sålunda staten och näringslivet ca 625 milj. kr.till denna forskning /83. Utredningen framhåller atl de insatser som görs förforskning avseende de efter råvaruproduktionen följande leden i livsmedelskedjan,dvs. förädling, distribution, handel, konsumtion m. m. inte slår i rimligproportion lill dessa leds betydelse i samhällsekonomin. Till detla skallläggas alt den nuvarande forskningen inom livsmedelsområdel är dåligtsamordnad. Den är organisatoriskt splittrad på tre departement, fleraforskningsråd och ett flertal forskande enheter med en spridd lokalisering. Ulredningen föreslår attlivsmedelsforskningen fördjupas och anpassas till de möjligheter somgrundläggande forskning kan erbjuda. Utredningen pekar förutom på grundläggandeforskning inom grundläggande discipliner som biokemi, fysiologi och immunologisärskilt på de vida områdena bioteknik och datateknik. Utredningen föreslår atlstatsmakternas ansvar i första hand skall omfatta grundläggande ochkompetensuppbyggande forskning, teknikutveckling samt forskning som underiagför utbildning. Den biotekniska kompetensen inom livsmedelsområdet föreslåsbyggas upp bl. a. genom att professurer i bioteknik, tillämpad mikrobiologi ochbiokemisk apparatteknik inrättas. Vidare föreslås en utbyggnad av näringsforskningen.Förstärkningar föreslås vid i och vid SLU. Härutöverföreslås en omfördelning av resurser inom SLU. Utredningen föreslår även allforskningsrådsanslagen tillförs ytterligare medel. Den utveckling som jag harredovisat har lett lill elt ökat medvetande om och intresse för livsmedlenskvalitet. Kvaliteten, livsmedlens egenskaper i olika avseenden, och intekvantiteten tenderar då alt bli styrande för produktionen. Detla är en nysiluation som kan komma att påverka konsumlionsutvecklingen under de närmasteåren. Marknaden, konsumenlen, kan i högre grad än komma att blistyrande. Frågor som då aktualiseras är livsmedlens näringsvärde, säkerhel,smak, m. m. Problemen kring dessa frågor måsteemellertid ytterligare konkretiseras och analyseras. Alla berörda sektorermåste bidra lill att de höga kraven på våra livsmedel och på vår kost skallkunna uppfyllas. Koslens egenskaper är en funktion av råvarorna och derasegenskaper, förädling till livsmedel, beredning och kombination lill färdigmat. Forskningen på livsmedelsområdet bör med hänsyn till vad jag nu har sagtomfatta en helhetssyn på livsmedelskedjan och utgå från konsumentens krav påvåra livsmedel. 1984/85:121 6 I likhel med utredningen vill jag betona vikten avatt de staUiga insatserna i första hand görs för sådan forskning som lederlill en nödvändig kunskapsuppbyggnad inom livsmedelskedjans olika led. För altmöta den kommande utvecklingen, som jag lidigare antytt, måste forskning omlivsmedlens kvalitet ägnas ökad uppmärksamhet. Livsmedelsforskningen skallockså söka svar på många frågor inom närings- och kostlärans områden. Denskall ge underlag för produktutveckling inom hela livsmedelskedjan. Insatserför alt förbättra kostvanorna har skett främsl genom informations- ochupplysningsverksamhet. En intensifierad forskning kan förbättra dennaverksamhel och bidra till att öka förståelsen för sambanden mellan kost ochhälsa. Forskningen skall också ge svar på frågor kring människors beteende ochattityder till mat, frågor om konsumlionsekono-mi, livsmedelsteknik,distribution, distributionsteknik, m. m. Det är enligt min mening viktigt attsöka klargöra hur hanteringen i de olika leden i livsmedelskedjan påverkaregenskaperna hos del konsumtionsfärdiga livsmedlet. Ulredningens förslag avser den långsiktigainriktningen av svensk livsmedelforskning. Jag är medveten om angelägenhetenav de ökade insatser som utredningen har föreslagit. I ett resursknappt lägemåste emellertid en prioritering ske mellan olika forskningsområden. Delorganisationsförslag som jag kommer alt redovisa syftar till atl ge skogs- ochjordbrukets forskningsråd () en sammanhållande funktion inomlivsmedelsforskningen. Härigenom bör enligt min mening möjligheterna att göradessa prioriteringar förbättras. För egen del vill jag särskill framhållanäringsforskningens betydelse. Denna har uppmärksammats i första handinom den medicinska forskningen och utbildningen. Forskning inom stora delar avnäringsläran har dock varit av liten omfattning. Del är därför angeläget attforskningen kompletteras med sådana insatser rörande näringsforskning, attlivsmedlet får en så lämplig sammansättning och beredning som möjligt. Dettaär en viktig komplettering av den mer kliniskt och medicinskt inriktadenäringsforskningen. Av vad jag har anfört framgår att jag anseratt forskningen på livsmedelsområdet bör omfatta hela livsmedelskedjan. Det ärangelägel alt den organiseras och utförs med hänsyn tagen till detta. Dennuvarande organisationen är splittrad. Den behöver förändras så att ensamordning befrämjas. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har förlivsmedelsforskningen spelat en väsentlig roll vilken egentligen ligger utanförstyrelsens uppgift att främst främja teknisk forskning och utveckling, i dettafall inom livsmedelsindustrin. Inom primärproduktionsforskningen är SLU en välsammanhållen enhet med belydande resurser. har ansvar för långsiktig Prop.1984/85:121 7 stöder råvaru re lateradlivsmedelsforskning. Något forskningsråd eller annat organ med primärt ansvaroch finansiella resurser för forskning inom hela livsmedelsområdet finns inte. Ulredningen har diskuterat tre modeller för hurfrågan om forskningsrådsansvar skall lösas. Utredningen förordar därvid atlSJFR övertar ansvaret för den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden inomlivsmedelsområdet. STU skall enligt förslaget ha kvar ansvaret för denkollektiva forskningen på livsmedelsområdet och teknikutvecklingen inomsektorn. Flertalet remissinstanser delar i huvudsakutredningens åsikt att det är angelägel med ett övergripande forskningsansvarinom hela livsmedelskedjan och till den hörande delar av näringsforskningen.Vissa remissinstanser, t. ex. det medicinska forskningsrådet (MER) och vissamedicinska fakulteter, framför emellertid farhågor för all den medicinskl,kliniskt inriktade näringsforskningen härigenom skulle komma atl beskäras ochatt därför etl särskilt forskningsrådsansvar rörande medicinsk näringsforskningbör läggas på MER. Föregen del vill jag anföra följande. Forskning som rör livsmedelskedjan efterprimärproduktionen har liten omfattning jämfört med jord-bmksforskningenoch även jämfört med forskning med anknytning lill andra sektorer i samhället.Behovet av samordning är stort. har, som jag lidigare nämnt,forskningsrådsansvar för långsiktig kunskapsuppbyggnad inomprimärproduktionsforskningen. Rådet finansierar också i viss omfattning sådanlivsmedelsforskning som berör de senare leden i livsmedelskedjan. a. kvalitetsstyrande mekanismer inom växtodling och husdjursskötsel. Ävenforskning rörande lagring och distribution av Irädgårdsprodukter liksomlivsmedelssäkerhet finansieras i viss utsträckning. Rådet har således visst ansvar för sådan forskning, vari man studerar förhållandel mellanråvaruproduktionen och livsmedelsprodukternas kvalitet. Inom finns enkompetens som kan vidareutvecklas så att tillfredsställande uppmärksamhet kanägnas alla led i livsmedelskedjan. Jag anser därför i likhet med utredningenatt ansvar bör vidgas till atl omfatta även forskning avseende ledenefter råvaruproduktionen. Rådet bör sålunda ges uppgiften all främjagrundläggande forskning av betydelse för livsmedelsområdet samt utveckling avden vetenskapliga kunskapsuppbyggnaden. Milt organisationsförslag syftar tillatt ge möjlighet atl göra samordnande bedömningar av forskningsbehovetinom livsmedelskedjan och självständigt eller i samverkan med andra organinitiera och stödja angelägen forskning på delta område. får härigenom etlövergripande ansvar som ger primärproduktionsforskningen bättre kontakt med dekrav som ställs frän livsmedelskedjans senare led och från forskningen i dessaled. Råvarukännedomen inom primärproduktionsforskningen kan å sin sidatillföra forskningen inom senare led av kedjan väsentlig information. Enligtmin mening tillgodoses genom mitt Prop.1984/85:121 8 förslagbehovet av en helhetssyn inom livsmedelsforskningen. Jag vill i dellasammanhang nämna alt har fåll i uppdrag alt, enligt de riktlinjer somanges i prop. 1983/84:107 om forskning, ta fram etl sammanhållet program förforskning och utvecklingsverksamhet rörande alternativa produktionsformer inomjordbruket och trädgårdsnäringen. Jag ämnar i annat sammanhang återkomma tillregeringen med förslag att uppdra ål all med utgångspunkt i bl. a.utredningens belänkande upprätta ett program rörande livsmedelsforskning. Det finns emellertid vissa gränsdragningsfrågorinom området näringsforskning som måste beaktas. Inom den grundläggandemedicinska näringsforskningen har MFR kompetens och en utbyggd organisationför prioritering av projektens kvalitet och belydelse. Mol denna bakgrundfinner jag det inte motiverat atl bygga upp molsvarande kompelens inom SJFR.Huvudansvaret för denna forskning bör således ligga kvar hos MFR, som f n.anslår ca 3,5 milj. kr. till detta område. Jag utgår från att MFR äveni fortsättningen stöder sådan forskning i minst samma omfattning. Med hänsyntill : s övergripande ansvar för forskning rörande livsmedelskedjan iövrigl bör rådsansvaret för den till produktions-, förädlings- ochdistributionsleden anknutna näringsforskningen läggas på . Jag är medvetenom att gränsdragningsproblem ändå kan uppkomma. I vissa situationer kan sålundasvårigheter uppslå alt avgöra vem som har huvudansvaret för ettnäringsforskningsprojekl. Jag förutsätter emellertid att ett fast samarbeteetableras mellan , berörda råd och andra organ i dessa frågor. Jag har idenna fråga samrått med statsrådet . STU har till uppgift att främja den svenskaindustrins internationella konkurtenskraft, bl. a. genom att höja denteknisk-vetenskapliga kunskapsnivån. Livsmedelsteknologin faller i huvudsakinom STU:s ansvarsområde. Genom sitt stöd till livsmedelsteknisk forskning harSTU kommit att spela en roll även för forskning som går ulöver styrelsens normallålagda uppgifter. Eftersom inget forskningsråd har haft huvudansvar för bl. a.kunskapsuppbyggande livsmedelsforskning och näringslära har STU i praktikenspelat motsvarande roll. Regeringen har godkänt ett av STU fattat beslut omstöd lill ramprogram avseende bl. a. forskning rörande cerealier underbudgetåren 1984/85-1987/88. Visst ansvar för stöd till näringsforskning har iavvaktan på regeringens proposition om livsmedelsforskning övertagits avforskningsrådsnämnden. Jag har tidigare förordat att en helhetssyn börtillämpas inom livsmedelsforskningen. Mot denna bakgrund skulle det ligga näratill hands att lägga ansvaret även för den livsmedelslekniska forskningen påSJFR. Hänsyn måste dock tas till atl STU har en övergripande kompetens inomteknikområdet och till all STU har ansvaret för Svenska livsmedelsinstilutet() m.fl. kollektivforskningsinstitut inom del lekniska området. Ansvaretför livsmedelsteknisk forskning bör av rationella skäl inte skiljas från Prop.1984/85:121 9 ansvaretför övrig teknisk forskning. Jag biträder därför utredningens förslag att STUäven i fortsättningen skall ha ansvaret inom de områden där STU har bästerfarenhet och kompelens. Delta innebär all STU bör ha ansvar för tekniskforskning och utveckling med anknytning lill livsmedels- och apparalindustri.STU skall även i fortsättningen vara statlig avtalspart för del kollektivaprogrammet som genomförs av . Jag utgår därvid ifrån alt stödets omfattningoch inriktning skall överensstämma med vad som gäller f n. Den föreslagnamodellen utesluter inte atl och var för sig eller gemensamtfinansierar projekt inom varandras ansvarsområden. Jag förutsätter alt SJFRoch STU i förekommande fall efter samråd kan planera resursanvändningen. Tillden övriga av STU stödda livsmedelsforskningen återkommer jag strax. Jag har idenna fråga samrått med chefen för industridepartementet. Inom bör frågor rörande livsmedelsforskningbehandlas i beredande organ på samma sätt som sker inom jord- ochskogsbrukssektorn. Vad jag nu har föreslagit om motiverar en nysammansättning av rådet. Jag avser alt återkomma till regeringen med förslaglill ändring av rådels instruktion och sammansättning. Någon namnändring såsomulredningen har föreslagit är jag inte beredd att förorda. Utredningenframhåller all vissa omfördelningar bör göras inom livsmedelsforskningen. Deberör främsl SLU:s verksamhel. SLU svarar för en väsenllig del av forskningendå det gäller primärproduklionen av livsmedelsråvaror. Den relativt begränsadeomfattning som forskningsverksamheten vid SLU har vad gäller leden ilivsmedelskedjan efter primärproduktionen är inte tillfredsställande. För atlåsladkomma helhetssynen inom livsmedelsområdet måste forskning inom de senareleden i livsmedelskedjan integreras med råvamproduklionsforskningen inom SLU.Livsmedelsforskningen vid SLU måste få en stark anknytning till pågåendeverksamhel vid institutionerna. Mol denna bakgrund finner jag ulredningens förslaglill omfördelning väl avvägda. Förslagen till ny inriktning av vissaprofessurer innebär enligt min mening en vetenskaplig fördjupning av vissa förlivsmedelsforskningen vikliga ämnesområden. Förslag härom har lagts fram ävenav SLU i anslagsframställning för /86. Jagbiträder förslaget och förordar alt professuren i livsmedelshygien vid vakansfår återbesättas med en Qänst som professor i livsmedelsmikrobiologi och allen Qänst som professor i husdjurens utfodring och vård vid vakans fåråterbesättas med en Qänst som professor inom mjölkproduktområdet. Ulredningen föreslår alt verksamheterna på olikaorter mer än bör profileras och därigenom få en mer specialiseradforskningsinriktning. Flertalet remissinstanser avstyrker eller ställer sigtveksamma till utredningens förslag om sådan profilering. För egen del villjag anföra följande. 1984/85:121 10 Vid en del institutioner förekommer i vissa fallredan i dag en specialisering av forskningen. Detta är elt sätt atl åstadkommafördjupning och koncentration av resurser. Del förekommer också en längregående specialisering än på produkter nämligen i mera begränsade disciplinereller i specifika problem. En profilering enligt ulredningens förslag kanemellertid inom elt vetenskapsområde under uppbyggnad enligt min mening kommaatt bli alltför begränsande. Det kan under sådana förhållanden vara givande förforskningen om den kan bedrivas inom likartade områden men från hell olikautgångspunkter. Jag anser därför att det bör ankomma på atl genomplanering och samordning främja stödet till institutioner där kompetens finns.Genom det övergripande ansvar får minskar risken för onödigdubbelforskning. Utredningen har föreslagit atl statens insatser förlivsmedelsforskning ökas kraftigt.Näringsforskningsresurserna föreslås fördubblade under femårsperioden.Näringslivets insatser bör enligt ulredningen öka i samma omfattning. Vidareföreslår ulredningen atl staten lar upp förhandlingar med livsmedelsindustrinrörande dess finansiella medverkan i en utbyggd forskning kring delar avlivsmedelsområdet. Flertalet remissinslanser ansluter sig tillutredningens bedömningar av medelsbehovel. Åtskilliga remissinslanser, främstinom den enskilda sektorn, avvisar emellertid förslaget atl industrin skalldelta i finansieringen av långsiktig kunskapsuppbyggnad.