prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Branschen ger belydande exportintäkter, minskar behovet avimport och sysselsätter ett stort antal personer. Branschens betydelse frånexportsynpunkt kan öka eftersom exportpotentialen är betydande. Närdel gäller statens roll i utvecklingen av ny energileknik har jag anfört(avsnitt 3) att utgångspunkten är att den teknik som utvecklas skall kunnaklara sig på marknadens villkor när den har passerat prototyp- ochdemonslrationsstadiet eller referensanläggningsstadiet. 1984/85:120 236 centreraspå leknik som är på FoU-sladiet eller av prototyp- och demon-slrationskaraklär.De kunskaper och erfarenheter som vi har förvärvat under den lid vi har arbeialmed att siälla om energisyslemel gör det möjligt atl nu koncentrera slödel tillsådana områden där det kan ge de bästa effekterna. Slöd konvenlionellleknik bör å andra sidan lämnas endasl när det är motiverat av t.ex.konjunkturskäl eller när det kan behövas för alt en marknadsinlroduklion istörre skala skall bli möjlig. Statligtslöd till FoU och oljeersällning är inriktal på all uppnå de energipoliUskamålen. Den snabba omdaningen av energisystemet och den ökadeinvesteringsaktiviteten till följd härav får ocksä effekler för industrin iform av teknikutveckling, ökad sysselsättning m. m. Det har därför varitnaturiigl alt i samband med slödgivningen till viss del beakta även deinduslripolitiska effekterna av verksamheten. 1 1983 och 1984 ärs invesleringsprogramoch framföralll i den verksamhet som EUD har bedrivii i samband därmed harslrävan varil all i större utsträckning låta också induslripolitiska synpunklerpåverka urvalel av projekt. Erfarenheterna av denna verksamhet har varit goda. Jagvill erinra om att de industripoliUska aspekternas allt slörre betydelse förenergipolitiken också har kommit lill ullryck i bildandet av det energitekniskaråd, som regeringen bemyndigade mig all tillkalla . Rådetär ett organ för samråd med företrädare för forsknings- och industriintressena,berörda samhällsorgan och fackliga organisalioner. Vid rådets sammankomster harolika för energiområdet strategiskt viktiga frågor behandlats. ulveckling och kommersialisering av svensk energiteknik, oljefrågor ochelanvändningsfrågor. Enligtmin mening finns dd anledning all i den fortsatta slödgivningen påenergiområdet göra något vidare bedömningar och beakta även industripoliUskaaspekler och möjligheter till export. De betydande insaiserna för all främjaomslällningen av energisyslemel har drivit fram ny teknik och nyasystemlösningar i svensk energiförsörjning. Detta belyses i den utredning somSIND och statens energiverk har gjort. Härvid har ulruslningsin-duslrin medframgång utvecklat en kompetens som är av intresse också påexportmarknaderna. Det är angeläget att dessa möjligheter till vidgadförsäljning las lill vara och atl det finns möjligheter att från samhällelssida vid behov slödja angelägna projekl som är i sladiet atl bli kommersiellldablerade även om den främsla marknaden finns uianför landet. Jaganser dock i likhet med att stöd inle endast eller främst kanbygga på exportförvänlningar. Reglerna för slöd oljeersällning ochforskning bör ändras i enlighel med energiverkels förslag. Villkoren för stödliil projekl där en stor del av försäljningen kommer att ligga utanför landetoch inte främst avser utveckling av teknik för det inhemska energi- 1984/85:120 237 behovetbör anpassas till de statliga stöd som i övrigl kan utgå till industrin. Jagavseratt senare återkomma lill regeringen med förslag till ändrade regler ienlighel med vad jag här har förordat. Ddfinns inom ramen för energiforskningsprogrammet möjlighet alt erhålla stöd förutveckling av energisnåla processer inom induslrin. Detla slöd fördelas avstyrelsen för leknisk ulveckling (STU). 1 många fall, särskilt för slörreprojekt, gäller emellertid atl belydande lekniska och kommersiella risker kankvarslå även sedan projeklen passerat del sladium där stöd från STU kan kommai fråga. För alt möjliggöra stöd även i del skedet inrättades den I juli 1979Industrifonden (prop. 1978/79:123 bil. I, NU 59, rskr4l5). Genom Industrifondenhar stöd kunnal lämnas till teknik som bedöms ha goda affärsmöjligheter i formav bl. a. en slor marknadspotential på exportmarknaderna. Industrifonden kansåledes komma atl fungera som stödgivare i steget efter forskningsstadiet vadavser projekt som erhållit slöd inom ramen för energiforskningsprogrammet. Föratt yllerligare kunna stärka Swebex och möjligheter atl bidra tillatt svenska företag kommer ut på exportmarknaderna bör Swebex erhållaylleriigare 10 milj. kr. för budgetåren 1985/86-1986/87. Jag kommer strax underanslaget E 22. Vissa åtgärder för omställning av energisystemet all beräkna ettsådani medelsiillskolt. Jag har i denna fråga samråtl med statsrådet . Somen följd av den stora investeringsverksamheten och omställningen påenergiområdet reses också krav på anpassning från enskilda företags sida tillförändrade marknadsvillkor. SIND och förutser i sin ulredning enfortsatt relativt snabb strukturomvandling i vissa delar avenergiutrustningsindustrin. a. den ulrednings-, rådgivnings- ochstödverksamhet som SIND och de regionala ulvecklingsfonderna handhar finns godaförutsällningar för insalser som underiättar en från samhällets synpunklrationell strukturanpassning. Blandenergikällorna medför kärnkraften säkerhetsproblem av speciell karaktär.Ansvaret för att bevaka dessa frågor vilar på dels staten, dels kraftindustrin.Fr.o.m. den 1 febmari 1984 gäller den nya lagen (1984:3) om kärntekniskverksamhet (kärntekniklagen), som bl.a. lägger fasl dessa ansvarsförhållanden.För kärnsäkerhetsarbetet fastställde vissa rikllinjer (prop.1980/81:90 bil. I s. 310-314, NU 60, rskr 381), som främst avserreaklorsäkerhden. Jag återkommer slrax (avsnill 11.1) dessa riktlinjer, somenligt min mening i alU väsenlligl bör äga fortsalt giltighet. Använtkämbränsle och annat kärnavfall från reaktordriften måsle hanteras ochslutdeponeras på etl sådant sätt att oacceptabla radioaktiva utsläpp ellerläckage från avfallet inte uppslår. I fråga om låg- och medel- Prop.1984/85:120 238 aktivt avfall kan slutligt omhändertagande ses som elt ledi driften. Använt bränsle och annat högaktivl avfall mellanförvaras däremotunder , flera årtionden, före slutförvaring. Därigenom tillkommerfrågan om alt säkerställa resurser för dessa ålgärder, som lill stor delgenomförs sedan kärnkraftsdriften har avvecklats, liksom frågan omvidareutveckling av de meloder som skall utnyttjas. Jag kommer i del följande(avsnitt 11.2) att föreslå vissa förändringar i myndighdsorganisationen pådetta område. Förhindrandet av kärnvapenspridning och obehörigbefattning med klyvbara ämnen är av ulomordentlig betydelse. Det fredligautnytUandet av kärnenergi måste ske utan alt verksamhelen genom överföring avutmstning, utnyttjande av anläggningar eller avledning av klyvbart materialbidrar till kärnvapenspridning. Jag återkommer (avsnitt 11.3) till ålgärder påsvensk sida som aklualiseras härigenom. 1 anslutning lill såväl bränsleförsörjningen somavfallshanteringen ger transporter av klyvbart och/eller radioaktivt materialupphov lill säkerhetsproblem. Säkerhetsarbelet på transportområdet reglerasgenom nationella bestämmelser, som normall ulformas så att de står i samklangmed bl.a. riktlinjer utarbetade inom lAEA, det internationella aiomenergior-ganeti . Härtill kommer åtgärder för att följa om fysisklskydd. Jag ser säkerhdsarbdel på iransportområdd som väsentligt och kommer attfortsätta alt verka för all del bedrivs med kraft, även på del internationellaplanet. Strålskyddsverksamheten inom kärnkraftsdriften hänger närasamman med del övriga säkerhetsarbetet och griper liksom detta in i den dagligadriften vid anläggningarna. Strålskyddet kommer atl erfordras även sedandrifien vid kärnkraftverken har upphört och i samband med deras rivning. Jagkommer i del följande atl endasl kort beröra slrålskyddsfrågorna men villerinra om att chefen för med stöd av regeringensbemyndigande har tillsatt en ulredning för översyn av slrålskyddslagen (1958;110). Utredningen skall enligt sina direktiv (Dir 1983:45) bl. a. belysafrågan om hur en ny slrålskyddslagstiftning skall samordnas med lagsliftningenom kärnteknisk verksamhet. Ulredningen avser att lägga fram förslag om nystrålskyddslag under försia . Del är vidare nödvändigl att en beredskapsorganisalionfinns planerad och förberedd för insatser i den händelse att etl haveri skulleinträffa vid en kärnkraflsanläggning med konsekvenser uianför anläggningen.Riktlinjer i fråga om beredskapsorganisation antogs av (prop.1980/81:90 bil. 2, JoU 24, rskr 274). Ansvaret för säkerheten vid kärnkrafiproduklionen vilar påsåväl anläggningsinnehavare som tillsynsmyndigheter. förkärnsäkerheten är statens kärnkraftinspeklion (SKI). 1984/85:120 239 kärnenergianläggningarutövas av sialens strålskyddsinslitut. Efler riksdagsbeslui (prop.1980/81:90, NU 60, rskr 381) har SKI fäll ökade resurser och en nyorganisation. SKl:s verksamhel omfattar löpande inspektion och tillsyn avanläggningar, granskning av nya anläggningar för vilka lillstånd har söktsenligt lagen (1984: 3) om kämteknisk verksamhet, s. k. återkommandesäkerhetsgranskningar av anläggningar, saml forskning som slöd för såvältillsyns- som granskningsverksamheten. Inspektionen ger som ett led i sininformationsverksamhet ut kvartalsrapporter över driften med redovisning avviktigare händelser av slörningskaraktär liksom en mera tekniskt inriktadsammanställning halvårsvis över säkerhetsrelaterade händelser vidkärnkraftsanläggningarna. Driftserfarenheterna tenderar alt utgöra en alltviktigare del av underlaget för säkerhetsarbetet. Jag avser alt nu redogöraför reaktorsäkerhdsarbdd och vill beröra, utöver SKI:s löpande arbete medgranskning och inspektion, följande delar av de av fastställdariktlinjerna för kärnkraftssäkerheten. Enligt riktlinjerna skall bl.a.anordningar införas vid kärnkraftverket i för filtrerad ventilation ihändelse av haveri som leder tryckuppbyggnad i en reaktorinneslutning.Regeringen föreskrev i enlighel härmed , att som ett villkor för driftenav verket åtgärder för filtrerad venlilalion skulle vidtas ochutrustningen tas i bruk vid uigången av eller vid en senare lidpunktsom kärnkraftinspektionen beslämmer, dock senast den . Efterinledande studie- och konstruktionsarbete erhöll Sydsvenska Värmekraft .\B den2 lillslånd av SKI atl uppföra en sådan fillerkammare. Enligt vadjag har erfarit beräknas anordningen vara färdigställd . Enligtriktlinjerna gäller även atl sludier skall genomföras i syfte att undersöka ommolsvarande anordningar skulle kunna medföra avsevärda minskningar av ulsläppvid eventuellt haveri vid de övriga svenska kärnkraftverken, eller omriskbilden vad gäller olyckor som leder lill slora utsläpp har ändratsväsentligt . Enligt vad jag har erfarit har SKI och kraftindustrininlell studier i della syfte som kraftindustrin även bedriver meranläggningsspecifika studier över hithörande problem. Ställning lill dessafrågor bör enligt riktlinjerna las vid en sådan lidpunkt atl de åtgärder somskall vidtas är genomförda . I enlighet medriktlinjerna genomför kärnkraftinspeklionen som ett led i Ullsyns- ochgranskningsarbeiet på gmndval av malerial från och i samarbete medanläggningsinnehavarna s. k. återkommande säkerhdsgransk-ningar, som har fåttbenämningen ÅSAR (As-operated Safety Analysis Report). Genomgångarna syftartill säkerhetsgranskningar liknande dem som föregår meddelandet av tillståndatl la en reaktoranläggning i drift. En redovisning av enASAR-granskning av blocket I redovisades för regeringen ijuli 1983.Därefier följande säkerhetsredovisningar avser , och 2samt . Om möjligl skall varje reaklorblock under sin livslid genomgåminst tre gransk- 1984/85:120 240 ningarav detla slag. Del bör fortsättningsvis ankomma på statens kärn-kraflinspektionatl utforma de fortsatta granskningarna mol bakgrund av akluella behov. Jagvill även nämna all statens strålskyddsinslilul har inlell etl medASAR-programmet samordnat program för återkommande granskning av strålskyddetvid kärnkraftverken. Jagvill sammanfattningsvis, med hänvisning lill det jag nu har anfört, framhållaatt nuvarande riktlinjer för och arbetsformer på reaklorsäker-hetsområdetenligi min mening är ändamålsenliga och bör gälla även fortsättningsvis. Åtgärderför slutligt omhändertagande av använt kärnbränsle eller hög-aktivt avfall somhärrör från detta kommer att behöva vidtas under 2000-talel. Tiden fram tilldess skall utnytUas för forskning och ulveckling m.m. rörande de metoder somskall utnytUas. Ansvaret för dessa förberedelser vilar primärt påkärnkraftindustrin. Genom lagstiftningen har staten etl övergripande ansvar föratt förberedelserna genomförs, bl. a. atl erforderliga resurser avsätts försluthanteringen. Genom den nya lagen (1984: 3) om kärnleknisk verksamhet hardenna ansvarsfördelning kommit till klart uttryck. Jag övergår nu till att motdenna bakgmnd behandla frågor om myndighetsorganisalion m. m. påkärnavfallsområdet. 11.2.1Avfallshanteringens säkerhels- och strålskyddsfrågor 1fråga om Ullsyn och granskning av kärnavfallshantering och anläggningar fördetta ändamål vill jag anföra följande. Av anläggningar för slutförvaring avkärnavfall har tillstånd lämnats för slutförvaret för låg- ochmedelaktivt reaktoravfall, etapp 1 (SFR-1), i Forsmark. Till grund förregeringens beslut om tillstånd låg bl.a. statens kärnkraftinspeklionsgranskning av del föreslagna förvaret. Vidare har inspeklionen, liksom bl.a.statens strålskyddsinstitut och använt kärnbränsle,genomfört en omfattande granskning av den s. k. KBS-3-rap-porten, som redogörför en metod för direkl sluldeponering av använt kärnbränsle, i samband medutarbetande av remissyttranden över ansökningar om tillstånd att första gångentillföra reaktorerna och 111 kärnbränsle. Vidgranskningarna av såväl SFR-1 som KBS-3 har de nämnda myndigheterna genomförtundersökningar som även innebär en förberedelse för kommande granskningar avmera kvalificerade slutförvarsanläggningar. Jag återkommer strax tillberöringspunkterna mellan säkerhetsmyndigheternas uppgifter och övriga delar avstatens övergripande ansvar i fråga om kärnavfallshantering. 1984/85:120 241 11.2.2Ulvecklings- och finansieringsfrågor i anslulning lill hanieringen av använlkärnbränsle Lagen(1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) lägger fast skyldigheternaför den som har Ullstånd till kärnteknisk verksamhet att bl. a. ta hand om ochslutligt förvara radioaktivt avfall som uppkommer följd av driften.Kraftreaktorinnehavare är därutöver skyldig att genomföra den forskning ochutveckling som behövs för att dessa åtgärder skall kunna genomföras. Han ärockså skyldig att i samråd med övriga innehavare upprätta ett allsidigtforsknings- och utvecklingsprogram som vart tredje armed början är 1986 skalllämnas in för godkännande till regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Vidare stadgas i en särskild Iag(l981:669, ändrad 1984;5)om skyldighetför kraftreaktorinnehavare atl erlägga en avgift till staten för atl täckaframtida kostnader för hantering av högaktivl avfall från driften samt förrivning av reakioranläggningarna. Dessa avgifter skall tillföras en fond somförvaltas genom insättning på ett konto i . Av avgifier som enreaktorinnehavare har betalat in kan lån meddelas lill denne. När kostnader föratt vidta åtgärder uppkommer, betalas ersättning till reaktorinnehavarna utfrån de fonderade medlen. Föratt utöva slatens befogenheter i de långsiktiga finansierings- ochutvecklingsfrågorna har en särskild myndighet, använtkärnbränsle (NAK), inrättats efter beslut av (prop. 1980/81:90, NU60, rskr 381). Enligt sin instmktion (1981:672, ändrad 1984:18) skall nämndenfölja utvecklingen på kärnenergiområdet, särskilt vad gäller använl kärnbränsleoch radioaktivt avfall från delta saml avveckling och rivning avreakloranläggningar. Den skall vidare avge förslag till avgifter som reaktorinnehavarnaskall erlägga lill staten för finansiering av framtida utgifter för använlkärnbränsle m. m. samt svara för en betryggande förvaltning av inbetaladeavgifier. Nämnden skall sålunda pröva frågor om uUåning och ersättning tillreaklorinnehavarna från fonderade, inbetalade avgifter. Nämnden skall ävenpröva frågor om kompletterande forsknings- och utvecklingsverksamhel samt omövervakning och kontroll av slutförvar. Vidare skall nämnden granska ochulvärdera det forsknings-och utvecklingsprogram för haniering och slutförvaringav kärnavfall som skall upprättas av reaktorinnehavarna samtsvara för att allmänheten ges information om arbelel med använt kärnbränsle m.m. Nämnden leds av en styrelse med tio ledamöler och har ett kansli med en chefoch fem ytterligare befattningshavare. Förulom nämndens instmktion ägerförordningen (1981:671, ändrad 1984:17) om finansiering av framUda utgifter föranvänt kämbränsle m.m. samt i fråga om granskningen av kraftreaktorinnehavarnasforskning och forskningsplanering rörande avfallshantering förordningen(1984:14) om kärnteknisk verksamhet tillämpning på nämndens verksamhet. 1984/85:120 242 NAK:sorganisalion avspeglar den tidigare gällande lagstiftningen påkårnenergiområdet. I silt betänkande (SOU 1983:9) Lagstiftningen påkärnenergiområdet uttalade atomlagstiftningskommittén att NAK:s organisationvar förhållandevis liten och borde förslärkas. Enligt kommiuén kunde olikalösningar väljas härvid. Kommittén lade själv inte fram något förslag ulananförde all dessa frågor borde lösas i annan ordning. Genomden nya lagstiftningen har ett vidare ansvar än tidigare i fråga om forskningoch ulveckling rörande hantering av använt kärnbränsle lagls på kraftindustrin.Dennas forsknings- och utvecklingsverksamhet skall ha ett allsidigl program ochinnefatta bl.a. alternativa hanteringsmdoder. Jagtillkallade mol denna bakgrund med stöd av regeringens bemyndigande enutredning med uppgift att belysa vissa frågor om resurser och organisation förden ställiga verksamheten på kärnavfallsområdet. Uppdraget utvidgades senare ifråga om finansieringssystemet. Utredningen överlämnade i seplember 1984 siltbetänkande (SOU 1984:76) Samordnad kärnavfallshantering till regeringen.Betänkandet har remissbehandlats. 1korthet innebär utredningens förslag i fråga om myndighetsorganisalion attnuvarande NAK behålls och att dess kansli förstärks. Nämndens uppgift blir attutöva statens ansvar i fråga om att följa utvecklingsverksamheten och attsvara för finansieringssystemet på kärnavfallsområdei. I anslutning härtillföreslås atl en rådgivande vetenskaplig nämnd inrättas för kärnbränslenämndenenbart. Vidare föreslås ett samordningsorgan för den kärnavfallsforskning somadministreras av statens strålskyddsinslitut. ochkärnbränslenämnden, varvid den senare myndigheten skulle vara huvudman. Jagålerkommer strax Ul! frågan om förändringar i finansieringssystemet. Avde remissinstanser som har yttrai sig i organisationsfrågan har ett flertalrest invändningar mot utredningsförslaget. Några anser att myndighetsuppgifterna,såväl de på den teknisk-vetenskapliga sidan som de på den ekonomiska, kanfördelas på andra myndigheter. Andra framför alt kärnbränslenämndens uppgifterbör inskränkas till dem av ekonomisk natur, nämligen avgifissältning,fondförvaltning och utbetalande av ersättningar. Statens strålskyddsinsliluloch stålens kärnkraftinspektion ansluler sig till ett särskilt yttrande tillbetänkandet, som förordar en fördelning av de teknisk-vetenskapliga uppgifternapå dessa båda myndigheter. Å andra sidan har i vissa remissyttranden, bl.a. avNAK, anförts att en särskild kärnbränslenämnd enligt förslagel har en roll somstatens organ för att följa genomförandet av alla åtgärder inomkärnavfallsprogrammd. Frågan om myndighetemas roller inom en frånkraftindustrin fristående kärnavfallsforskning har kommenterats utförligt avremissorganen. Föregen del vill jag anföra följande. De uppgifier av ekonomisk natur som följerav statens ansvar på kärnavfallsområdet (avgiftsuttag, fondför- 1984/85:120 243 valtningoch utbetalande av ersättningar) bör uppenbarligen handläggas frislående frånsäkerhetsmyndigheterna. Jag finner del vidare angeläget att frågor omkostnadsberäkningen av metoder för haniering av använl kärnbränsle handhasåtskilt från de inslanser som svarar för granskningen av meloder ochanläggningar i fråga om säkerhel och strålskydd. Delta gäller även denöversiktliga bedömningen av hanteringsmetoder i syfte att avgöra i vilken månde bör bli föremål för vidare bevakning eller utveckling. Ett särskilt ansvarpå den statliga sidan, som bör utövas åtskilt från den slulliga granskningen avmetoder och anläggningar i säkerheisavseende, är vidare att säkerställa heladel egenlliga avfallsprogrammels successiva genomförande fömtom genomfinansieringssystemet även genom uppföljning av de konkrela åtgärder som ienlighet med lagbestämmelserna vidtas från kraftindustrins sida. Ansvarelför tillsyn och granskning av anläggningar och metoder för kärnavfallshanteringligger odelat hos säkerhets- och strålskyddsmyndig-hetema SKI och SSL Kompetensi tillhörande frågor (säkerhetsanalys m. byggs upp och vidmakthålls viddessa myndigheler, slödd bl. a. på viss forskning. Jagfinner mol bakgmnd av vad jag nu har anfört vägande moliv för alt ävenfortsättningsvis ha elt särskilt myndighetsansvar för finansieringsdelen ochför övervakningen av genomförandet av det långsiktiga programmet förhanteringen av använt kärnbränsle m. m. Däremot finner jag alt en samordning pådel praktiska planet av resursskäl bör eftersträvas när det gäller den frånkraftindustrin fristående kompetensuppbyggnaden på det teknisk-vetenskapligaområdet. En sådan samordning berör delar av strål-skyddsinslitutds,kärnkraftinspektionens och kärnbränslenämndens verksamheler och bör ske medbeaklande av de olika roller som Ullkommer dessa myndigheler. Som en åtgärd,ägnad all främja en ralionell arbetsfördelning bl.a. i lekniska frågor villjag särskilt nämna en förläggning av kärnbränslenämnden i anslutning tillkärnkraftinspektionen och dess enhel för kärnavfallsfrågor. Utredningsförslagetomfaltar, som jag har nämnt, även dels en rådgivande till kärnbränslenämnden i avfallshanteringsfrågor, dels etl organunder den kärnavfallsforskning sominitieras av statens strålskyddsin-stilut, statens kärnkraftinspeklion ochnämnden själv. Jag vill i detta sammanhang nämna att de båda förslnämndamyndigheterna i sina anslagsframställningar för /86 harföreslagil atl en rådgivande nämnd i avfallsfrågor inrättas av regeringengemensamt för slrålskyddsinstitutet och kärnkrafUnspektionen. Föregen del anser jag att ett gemensamt organ för de tre berörda myndighelernaskulle kunna utgöra ett verksamt samordningsinstmment i forskningsfrågor ochmera allmänna frågeställningar inom de olika myndigheternas ansvarsområdenrörande kärnavfall och avveckling av anlägg- 1984/85:120 244 ningar.Ell sådani samarbetsorgan bör verka för att väsenlliga grundläggandekunskapsområden läcks av de tre berörda myndigheterna enligt deras huvudansvar,ulan luckor men också utan onödiga dubbleringar. Dd bör därvid verka för all enav kraftindustrin oberoende kompetens i kärnavfallsfrågor vidmakthålls.Samarbetsorgand bör också kunna stå till förfogande för rådgivning lill deberörda myndighelerna som ett led i dessas beredning av vissa ärenden så somSSI och SKI liksom översynsutredningen för har föreslagit.Samarbetsorganet bör administrativt vara knutet till SSI och inle ha någonegen personal. Jag har i denna fråga samrått med chefen förjordbmksdepartementet. Beträffandegranskningen av den , med början , inlämnade planen förforskning och ulveckling vill jag erinra om atl NAK enligttillämpningsförordningen till kärntekniklagen har alt la emot planen och eftergranskning överlämna den till regeringen med egel yttrande. Enligtutredningsförslaget skall och rådgivande nämnd genomföragranskningen av planen med hjälp av forskare och konsulter. Den verksamhet somplaneringen avser kommer under au fä sin tyngdpunktförskjuten allteftersom slulförvaringsmetoderna fär-digutvecklas.