prop · G80360 · 1984-12-31 00:00:00 — Del bör filläggas att domstolen inteanser att det är en framkomlig väg om man vill stärka den diskrimineradesställning att införa en företrädesrätt till anställning. Domstolen avstyrkeratt den fråga som berörs under denna punkt ytterligare utreds. Dädel gäller frågan om rätt till anställning för den som blivit diskrimineradanser slyrelsen inle att tillräckliga skäl framkommit för utredning av dennafråga. Allt för många särskilt praktiska skäl talar emol en sädan förändring.Följderna är svåra att överblicka, och det synes inte heller finnas någonformell motsvarighet därtill inom det arbetsräUsliga systemet i övrigt. Närdet gäller de delar av JämO: s egna förslag som enligt promemorian bör bliföremål för ytterligare utredning vill föreningen med kraft understryka atttanken att en förbigången arbetstagare skulle kunna ges rätt fill den söktaanställningen är helt oacceptabel. I promemorian anförs en del argument mot endylik ordning, och dessa tillsammans med etl flertal ytterligare sakskäl avbetydande tyngd talar med sådan styrka emot JämO: s förslag på denna punkt altfrågan ej behöver bli föremål för ytterligare kostsam utredning. Delövervägande flertalet av remissinslanserna är avvisande eller tveksamma tilltanken på en särskild regel om skydd mol trakasserier för den som åberoparjämställdhetslagen. LO anför bl. LOdelar rättssekretariatets uppfattning och anser att det kan vara svårt att -utöver vad som gäller - i lag sanktionera tråkningar eller motsvarande. Averfarenhet känner vi svårigheterna alt i tvister med arbetsgivaren bevisa atttrakasserier av en arbetstagare förekommit. LOmenar inte att trakasserier ska accepteras för att de är svåra att bevisa. Detligger i det fackliga arbetets natur att beivra övergrepp mot medlemmama, menmer prevenfiva åtgärder på arbetsplatserna och i samhället är effektivare närdet gäller jämställdhet än sanktioner i lag, som exempelvis en bredopinionsbildning för ett mera jämstäUt samhälle och arbetsliv av såvälarbetsmarknadens parter, de politiska partierna och samhällets institutioner. EnligtJämO förekommer det trakasserier mot dem som överväger att göra anmälan omdiskriminering eller som har gjort en sådan anmälan. Givetvis måste alla formerav trakasserier på arbetsplatserna motarbetas. För att en förändring skall skekrävs attitydpåverkan. Här har inte minst de fackliga organisationerna ettstort ansvar. TCO är tveksam om lagstiftning kan ge avsedd effekt. 1984/85:60 53 Lagstiftningförordas av JämO, Fredrika-Bremer-Förbundet, ochVänsterpartiet kommunisternas kvinnopolitiska utskott. JämO anser bl.a. att detmåste slås fast att arbetsgivaren svarar även för arbetsledares ocharbetskamraters trakasserier av en anställd. 2.3Domstols sammansättning i diskrimineringstvister yA:,RÅ, AD, SAV, SAMN, , , , , ,, , , , , och kvinnoförbundställer sig avvisande eller tveksamma till tanken på en särskild lagregel omdomstolarnas sammansättning i diskrimineringstvister. Arbetsdomstolenhar förståelse för jämställdhetsombudsmannens begäran om en jämnarekönsfördelning bland domstolarnas ledamöter vid behandlingen avdiskrimineringsmål ur den synvinkeln att den enskilde individen, som anser sigdiskriminerad, kan tro sig få en partisk bedömning när domstolen består avendast ledamöter av det motsatta könet. Detta är dock inte ett exklusivtproblem för diskrimineringstvisler utan gäller, som påpekas i promemorian,även för vissa andra typer av mål. En regel av den innebörd somjämställdhetsombudsmannen föreslår skulle innebära en grundläggande förändringav de nu gällande bestämmelserna för arbetsdomstolens sammansättning.Arbetsdomstolen delar arbetsmarknadsutskottels uppfattning i betänkandet AU1983/84:6 att det lämpligaste sättet att uppnå en jämnare könsfördelning mellanledamöterna är att de organisalioner som har rätt att föreslå ledamöter idomstolen påminns om jämställdhetsarbetet och att de uppmanas lämna förslag pårepresentanter av båda könen. Domstolen avstyrker bestämt en lagändring med deninriktning som jämställdhetsombudsmannen har föreslagit. Beträffandedomstolarnas sammansättning i diskrimineringstvisler är det enligt hovrättensmening i och för sig önskvärt med en jämn könsfördelning. Jämställdhetsmålenkan dock inte anses vara av så särpräglad beskaffenhel att de bör föranleda alldomstolarnas sammansättning i avseende å kön regleras i lag. Sompåpekats redan under arbetet med promemorian bör frågan om könsfördelningen idomstolar inle i första hand ses som en lagstiftningsfråga. De jämförelser somgörs med redan gällande regler om domstols sammansättning är inte heltadekvata. De tankar som ligger bakom förslaget om föreskrifter omkönsfördelning skulle också kunna överföras på andra diskrimineringsfall bådeav arbetsrättslig och annan art samt pä vissa andra mål. Det skulle mot den bakgmndente sig märkligt med särskilda sammansättningsregler för just könsdiskrimineringi arbetslivet. Alternativet att ge särskilda sammansätlningsregler för justkönsdiskrimineringsfall skulle för övrigt kunna få mycket långtgåendekonsekvenser. 1984/85:60 54 JämO:s förslag innebär att reglerna ändras så att domstolarna i diskrimineringstvislermåste bestå av ledamöter av båda könen. tar inte ställningutan vill ha synpunkter från remissinstansema. LOmenar att problemen inte kan lösas på del säll som JämO föreslår. Det voreolyckligt att införa någon form av "könskvotering" i domstolen viddiskrimineringstvister. Alla parter måste naturligtvis sträva efter alt föreslåflera kvinnor som ledamöler lill domstolarna och där har inte minsl LO ettstort ansvar. Diskussioner pågår och ett intensivt arbete bedrivs för att flerkvinnor ska komma fram i de fackliga leden. En utbildning av nuvarande ochblivande ledamöter om jämställdhet och diskriminering vore en annan åtgärd föratt uppnå det JämO eftersträvar. TCOkan helt instämma i samrådsgmppens synpunkt att utbildning och rekrytering avdomare med uppgift alt döma i diskrimineringstvisler bör ske på sådant sätt attdomstolarna får den kompetens och insikt som fordras för att rätt kunna bedömafrågan om könsdiskriminering och jämställdhet mellan kvinnor och män. Det avJämO uppmärksammade problemet med enkönad sammansättning i arbetsdomstolen bördock enligt TCOs mening inte lösas genom särlagstiftning. Målsättningen måste istället vara att domstolen får en mera jämn könsfördelning bland domarna och detlainte enbart i diskrimineringsmålen. Även här vilar en stor del av ansvaret påde fackliga organisationerna. TCOavstyrker det av JämO framförda förslaget. UtöverJämO har Fredrika-Bremer-Förbundet och ställt sigpositiva lill lagsliftning i frågan. JämO utvecklar gmnderna för sin begäranoch anför sammanfaltningsvis. Sammanfattningsvisser JämO som det slutliga målet att kvinnor och män har lika representation idomstolarna vid prövning av diskrimineringsmål. JämO anser att det är orimligtatt lita till den allmänna utveckling som i promemorian sägs försiggå mot enmer lika rekrytering av kvinnor och män till domstolarna som enda medlet attgöra sammansättningen i diskrimineringsmål acceptabel. När det gällerarbetsdomstolen är det tveksamt om det ens kan hävdas att någon utveckling harinletts. Åtminstone fram till har de flesta arbetsgivarna: ,och , och även LO, tänkt låta sigrepresenteras uteslutande av män. Ändradesammansättningsregler kan bygga såväl på tanken att vissa värderingar beror av könsfillhörighetsom på tanken att domstolen bör filiföras kunskaper i jämslälldhetsfrågor. JämOönskar för sin del att åtgärder vidtas som sätter igång och påskyndar enutveckling mot en ändrad sammansättning av domstolarna i diskrimineringsmål.Det bör ske genom särskilda regler antingen om att kvinnor och män skall halika representation eller att till domare i sådana mäl får anlitas endast densom har dokumenterade kunskaper och insikter i jämställdhetsfrågor. Lag om ändring i lagen (1979:1118) om Jämställdhet mellankvinnor och män i arbetslivet Härigenom föreskrivs i fräga om lagen (1979:1118)' omjämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet dels alt 14, 19 och20 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en nyparagraf, 5 a §, samt närmast före den nyaparagrafen en ny rubrik av nedan angivna lydelse. Föreslagen lydelse Uppgift om meriter En arbetssökande, som inle har fått en anställning, elleren arbetstagare, som inte har fåll en befordran eller en utbildning förbefordran, har rätt att på begäran få en skriftlig uppgift av arbetsgivaren omutbildning, yrkeserfarenhet och andra jämförbara meriter som rör den av motsattkön som fick arbetet eller utbildningsplatsen. Förs talanmed anledning av uppsägning eller avskedande, skall 34 och 35 §§, 37 §, 38 §andra stycket andra meningen, 39-42 §§ samt 43 § första stycket andra meningenoch andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla i tillämpligadelar. I fråga om annan talan tillämpas 6466 och 68 §§ lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet på motsvarande sätt. En sådan skadeståndstalansom avses i 8 § andra stycket får Förstalan med anledning av uppsägning eller avskedande, skall 34 och 35 §§, 37 §,38 § andra stycket andra meningen, 39-42 §§ samt 43 § första stycket andrameningen och andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla itillämpliga delar. I fråga om annan talan fillämpas 64-66 och 68 §§ lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet på motsvarande sätt, med denskillnaden att den tidsfrist som anges i 66 § första ' Lagen omtryckt 1980:412. Senaste lydelse 1982:92. Prop.1984/85:60 56 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse dock ej väckas senare än sex måna- stycket första meningenskall ut göder efter missgynnandet eller, när ra . En sädan skades-enorganisation har försuttit denna tåndslalan som avses i 8 § andra lid och talanväcks av den som är stycket fär dock ej väckas senare eller har varit medlem iorganisatio- än efter missgynnan-nen, senare än efter detdet eller, när en organisation har attsexmånaderstidenVöptut.laXan försuttitdenna tid och talan väcks som förs av jämställdhetsombuds- av den som är ellerhar varit med-mannen behandlas som om talan lem i organisationen, senare än fvåhade förts av arbetstagaren eller av månader efter det att åttamånader-denarbetssökande pä egna vägnar. siiden löpt ut. Talan som förs av jämsiälldhetsombudsmannen behandlas som om talan hadeförts av arbetstagaren eller av den arbetssökande på egna vägnar. Den som på kaUelse har inställt sig för att höras underutredning av ett ärende får av jämsiälldhetsombudsmannen tillerkännas skäligersättning av allmänna medel för kostnader för resa och uppehälle. Har efter beslut av jämställdhetsnämnden någon annan änarbetsgivaren eller jämställdhetsombudsmannen verkställt ulredning i ett ärendeeller på kallelse inställt sig för att höras inför nämnden, får nämnden beslutaom ersättning av allmänna medel. En arbetsgivare som har inställt sig tillförhandling får tillerkännas ersättning av allmänna medel för kostnader förresa och uppehälle, om nämnden finner att sådan ersättning skäligen bör ulgå. Närmare bestämmelser om ersättning och förskott meddelasav regeringen. 20 § beslut om vitesföreläggande enligt 15 § andra stycket får överklagas genom besvär hosjämställdhetsnämnden. I sädana besvärsärenden gäller 16-19 §§ i tillämpligadelar. enligt denna lag får inte överklagas. beslut enligt 19§ första stycket och jämställdhetsnämndens beslut enligt denna lag får inteöverklagas. Denna lag träder i kraft . 5a § gällerendast om arbetet eller utbildningen har påbörjats efter ikraftträdandet. De nyabestämmelserna i 14 § tillämpas endast om den omständighet, vartill yrkandethänför sig, har inträffat efter ikraftträdandet. I annat fall tillämpas 14 § idess äldre lydelse. 1984/85:60 57 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ... 1 Propositionens lagförslag ...................................... ... 2 Utdragav regeringsprotokollet med beslut om lagrådsre miss ............................................................... ... 4 1 Inledning ......................................................... 4 2 Föredragandens överväganden ............................ ... 5 2.1.1 Inriktningen av mina förslag ................... ... 5 2.1.2 Särskilt om domstolarnassammansättning i diskrimineringstvister 6 2.2 Rätt att få uppgift om enanställd medsökandes meriter 7 2.3 Förlängning av vissapreskriptionstider i 14 § jämställdhetslagen 9 2.4 Rätt lill kostnadsersättningför den som hörs av JämO 10 3 Upprättat lagförslag ........................................ .. 11 4 Hemställan .................................................... .. 11 5 Beslut .......................................................... .. 11 Utdragav lagrådets protokoll .............. .. 12 Utdragav regeringsprotokollel med beslut om proposition 13 1 Departementspromemorian DsA1984:9 ............... .. 15 2 Sammanställning avremissyttrandena ................. .. 45 3 Lagrådsremissens lagförslag .............................. 55