prop · G803165 · 1984-12-31 00:00:00 — Val inom kyrkomötet skall, om omröstning begärs, ske medslutna sedlar. Valsedlarna skall vara lika till storlek, material och färg. Deskall vara enkla och omärkta samt, om valet ej sker proportionellt, upptaganamn på så många personer som valet avser. Vid lika röstetal sker avgörandetgenom lottning. Val av centralsly- Val av centralsty- relse, utskott och valberedning skall relse, kyrkomötetsbesvärsnämnd, vara proportionellt, om det begärs utskott och valberedning skall vara av minsl sä mänga ledamöter som proportionellt, om det begärs av motsvarar den kvot som erhålls om minst så många ledamöter som mot- antalet närvarande ledamöter delas svarar den kvot som erhålls om anta- med det antal personer som valet let närvarande ledaniöter delas med avser, ökat med 1, Om kvoten är ett det antal personer som valet avser. brutet tal, skall den avrundas till ökat med 1. Om kvoten är ett brutet närmast högre hela lal. Vid sådant tal, skall den avrundas till närmast proportionellt val skall bestämmel- högre hela tal. Vid sådant proportio- serna i lagen (1955:138) om propor- nellt val skall bestämmelserna i la- tionellt valsätt vid val inom lands- gen (1955:138) om proportionellt ting, kommunfullmäktige m. m. till- valsätt vid val inom landsting, korn- lämpas, munfullmäktige m,m. Om ersättare ej väljs proportionellt skall vid valen ävenbestämmas den ordning, i vilken de skall inkaUas till tjänstgöring, 43 § får handlägga ärendenendast om ordföranden eller, vid förhinder för denne, vice ordföranden samtminst hälften av de övriga ledamöierna är närvarande. Som styrdsens beslut gäller den mening som de flesla enarsig om eller, vid lika röstetal, den mening sum ordföranden biträder. melserna i 29 kap. skall dock tillämpas isådana personalfrågor där delta skall ske för arbetstagare i allmänhet hosstaten. Tjänster vid lillsalts avstyrelsen. Beslut om tillsättning av ijänster vid centralstyrelsenfår överklagas hos kyrkomötets besvärsnämnd genom besvär. Besvär över andra beslut av centralstyrelsen än som avsesi 45 § förs hos regeringen om inte annat följer av särskUda föreskrifter. är en myndighet under kyrkomölel. väljs av kyrkomötet för varje valperiod. består av en ordförande, som skaU vara elterha varit ordinarie domare, och fyra inom kyrkomölel valda ledamöter.Ordföranden väljs särskiU. För ordföranden skaU finnas en ersättare. Vad som föreskrivsom ordföranden gäller också ersättaren. För övriga ledamöter skaU ulses lika mångaersättare. är beslutför när ordföranden och minsl treandra ledamöter är närvarande. Som nämndens beslul gäller den mening som de flesta enarsig om Prop.1984/85:165 56 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse eller, vid lika röstetal, den mening som ordförandenbiträder. beslut får inte överklagas. Denna lag träder i kraft , Prop.1984/85:165 57 Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds C1984:4) Klargöranden och kompletteringar av kyrkomötesreformen Efter remiss har yttranden avgetts av justitiekanslern,, hovrätten för , kammarrätten i , riksrevisionsverkei,kammarkollegiet, slatens arbetsgivarverk, statens löne- och pensionsverk.Svenska kyrkans centralstyrelse, domkapitlen i , , ,och , ombudsmän (), kyrkoförfattningsutredningen (Kn1982:06) samt , Elt yttrande har dessutom inkommit från , Justitiekanslern och JO har förklarat atl de från de synpunkiersom de har atl beakta inte har någon erinran mot förslagen. iHärnösand anser atl de föreslagna författningsändringarna är lämpliga och ändamålsen-Uga.Domkapitiet tillslyrker därför arbelsgmppens förslag. De förslag som promemorian innehåller är en följd avkyrkomötesreformen . Eftersom förslagen synes fullfölja de lankegångar somligger till grund för reformen och i övrigt framslår som ändamålsenliga harhovrätten inte funnil skäl till erinran mot förslagen i sak. Centralstyrelsen anser atl arbetsgmppens förslag ärtillfredsställande såvitt gäller centralstyrelsens formella ställning.Promemorian innehåller emellertid även vissa förslag som enligtcentralstyrelsens mening är ägnade alt minska i stället för öka kyrkomötets ochcentralstyrelsens självsländighet. Detla gäller framför alll den föreslagnaändringen av 7 § 6. lagen om , den föreslagna regeln om besvärsrälllill regeringen samt att regeringens s. k. restkompetens att utfärdaföreskrifter för centralstyrelsens verksamhel skall i slort sett kvarstå trotsatt centralstyrelsen förklaras vara en myndighel under kyrkomölet. Enligt centralstyrelsens mening är konsekvenserna avarbetsgruppens förslag i dessa delar att centralstyrelsens självständighet totallsett kommer 1984/85:165 58 att minska i stället för att öka. Detta står enligtcentralstyrelsens mening inte i överensstämmelse med utgångspunkten förarbetsgruppens arbete som varit att centralstyrelsen skulle vara en myndighetunder kyrkomötet. Centralstyrelsenhar mot bakgrund härav haft väsentliga invändningar mot arbetsgruppens förslagoch även föreslagit ändringar i dessa, eftersom förslagen enligtcentralstyrelsens mening slår i strid mot grundtankarna bakomkyrkomötesreformen. Centralstyrelsen förväntar sig därför atl de av styrelsenframförda synpunkterna beaklas, Kyrkoförfalin ingsuiredn ingen: Utredningen anser det värdefullt att man nu gått tillverket med att undanröja de oklarheter och problem som uppmärksammats vidgenomförandet av kyrkomötesreformen. Det finns emellertid anledning altifrågasätta om inte arbetsgruppen fått en alltför begränsad utgångspunkt försitt uppdrag. 1 vissa hänseenden hade det varit motiverat med en meragenomgripande översyn. Det kanexempelvis diskuteras om det är en lagtekniskl lämplig lösning att reglerna omlagstiftningen på det kyrkliga området också i fortsättningen skall varaplacerade i övergångsbestämmelserna till RF, När RF tillkom var detta rimligt,eftersom kyrka-statfrågan då fortfarande var oklar. Då frågan numera får ansespå ett mera varaktigt sätt reglerad genom kyrkomötesreformen, borde normgivningsreglernarörande tas in i huvudbestämmelserna i , Reglerna hade i såfall också kunnat ges en mera lättöverskådlig utformning. Man kan numera svårUgenmotivera varför dessa regler, som avser bestående förhållanden, skall behandlassom övergångsbestämmelser. Det hade varit lämpligl alt frågan beakiats isamband med de nu föreslagna ändringarna i dessa regler, I enlighetmed utredningsuppdraget tar de framlagda förslagen endast sikte på organ direktunder kyrkomötet. Flera av de frågor förslagen gäller är emellertid i sammagrad giltiga för vissa andra kyrkliga myndigheter. Det kan exempelvis verkanågot inkonsekvent att man föreslår statusändringar i den kyrkligaorganisationen på det centrala planet men inte på det regionala. Det hadedärför varit värdefullt om ett resonemang i dessa frågor också kunnat föras medhänsynstagande till sistnämnda myndigheler. Delta gäller särskilt domkapitlen,som är myndigheter under regeringen och kommer att så förbli. Arbetsgruppens förslag uppfyller de formella anspråk somrests från vårt förbund. Genom en grundlagsändring uttalas att centralstyrelsenär en myndighet under kyrkomölet. Förbundsstyrelsen tillslyrker arbelsgruppensförslag i denna del. En närmaregranskning av promemorians innehåll ger vid handen atl arbelsgruppens förslagemellertid knappasl uppfyller de reella anspråk på självständighet underkyrkomötet för centralstyrelsen, som varit en så viktig förutsättning för värtförbunds ställningstagande. Exempel pådella är den regel om besvär lill regeringen som föreslås. Vidare avsesregeringen alltjämt kunna utöva huvuddelen av sin på 8 kap 13 § regeringsformengrundade restkompetens. Till yttermera visso föreslås en ändring av 7 § 6,lagen om , varigenom kyrkomötets normgiv- 1984/85:165 59 ningsbefogenheter med avseende på centralstyrelsen minskaroch regeringens och i motsvarande mån ökar. Förbundsstyrelsen menaratt förslagen i dessa delar behöver överarbetas. 3.1 Ändrad statsrättslig ställning Remissinstanserna är överlag positiva till förslaget omatt centralstyrelsen skall få ställning som förvaltningsmyndighet underkyrkomötet. De tillstyrker förslaget till lagteknisk lösning. Som framhålls i promemorian finns i nuvarande regeringsform(RF) endasl upplaget två typer av myndigheter - statliga och kommunala myndigheler,Slalliga myndigheter är aniingen myndigheter under regeringen ellermyndigheter under . Mot bakgrund härav framhålls i promemorian att RFtill följd härav inte erkänner myndigheter under kyrkomötet. Centralstyrelsen vill med anledning härav framhålla attden lagstiftning som reglerar kyrkomölet och av delta tillsatta organ inteåterfinns i RF utan grundas på bestämmelser i övergångsbestämmelserna tilldenna. Centralstyrelsen anser därför all man inte utan vidare kan dra sådanaslutsatser som man synes göra i promemorian angående centralstyrelsens formellaställning. Tvärtom anser centralstyrelsen att den skall betraktas som enmyndighet under kyrkomötet eflersom ifrågavarande lagsliflning inte utgår ifrånnuvarande RF utan från övergångsbestämmelserna till denna. Eftersombestämmelserna således finns i övergångsbestämmelserna måste frågan lolkas medutgångspunkt från de förutsättningar som gällde enligt regeringsform,vilken inte kände någon motsvarande absolut uppdelning i myndigheter underregering eller riksdag, I promemorian görs gällande att centralstyrelsen uttrycktönskemål om att den bör vara en myndighel under kyrkomötet. Detta påstående ärinte helt korrekt. Centralstyrelsen har nämligen hävdat att kyrkomötetsbefogenhet enligt 9, övergångsbestämmelserna till regeringsformen samt 7 §6.lagen om alt meddela föreskrifter om verksamhelen hos organ, somenligt lag får tillsättas av kyrkomötet, innebär att centralstyrelsen måsteanses vara en myndighet under kyrkomölet. Däremot har centralstyrelsen vidöverläggningar med framhållil alt en grundlagsändring börkomma till stånd så att centralstyrelsens ställning klarläggs. Arbetsgruppens förslag innebär att centralstyrelsensställning som myndighet under kyrkomölel klarl framgår av lagen.Centralstyrelsen finner därför förslaget vara i sak tillfredsställande. 1984/85:165 60 har ingen erinran mot att centralstyrelsengörs till förvallningsmyndighel under kyrkomötet. Detta innebär ur stalsrättsligsynpunkt en stor principiell förändring men torde praktiskt sell vara av mindrebetydelse. Reformen förutsätter dock att de nuvarande regeringsförfatlning-arnaomgående gås igenom och att man för framtiden tillskapar ett regelsystem somenkelt och entydigt bestämmer om en författning också är tillämplig påcentralstyrelsen. Arbetsgruppen har lämnat förslag till lagteknisk lösningav en ändrad statsrättslig ställning för centralstyrelse.Utredningen har inget att erinra häremot. Ur konstitutionell synpunkt ärgivetvis tillskapandet av en helt ny myndighetstyp en stor statsrättsligreform, men i praktiken torde centralstyrelsens ändrade ställning få ringabetydelse. Arbetsgruppen har även behandlat konsekvenserna av en sådan ändring.I detta hänseende har utredningen funnit vissa oklarheter föreligga, som detkan finnas skäl att fästa uppmärksamheten på. En principiellt - men kanske inte praktiskt - viktigfråga, som inte har lösts i samband med den föreslagna ändringen avcentralstyrelsens ställning, är hur man skall förfara om en konftiktfrågauppkommer mellan centralstyrelsen och en myndighet under regeringen, kanen sådan fråga underställas regeringens prövning. Om ändringen genomförs ärdelta inte längre möjligt. Detta kan eventueUt skapa problem inom t, ex,redovisnings- och arkivvårdsområdena. En ändringav centralstyrelsens ställning enligt arbelsgruppens förslag medför attregeringens direktivrätt för särskilt fall gentemot centralstyrelsenförsvinner. Detta påverkar bl.a, regeringens nuvarande möjlighet att i särskiltfall besluta om centralstyrelsens verksamhet och förläggning under krig. Detkan därför vara behövligt atl också se över om generella föreskrifter måste gesom styrelsens verksamhet under krig eller krigsfara. Några remissinstanser kommenterar det förhållandet attregeringsformens krav på svenskt medborgarskap för innehavare av vissa statligatjänster bortfaller, om centralstyrelsen är myndighet underregeringen. Kollegiet kan instämma i uppfattningen all något krav påsvenskt medborgarskap för berörda kyrkliga befattningshavare knappast behöverställas, I detta sammanhang har kollegiet emellerlid uppmärksammal att enligtgällande lagstiftning något krav på medlemskap i inte tycksföreligga för ledamot av . Enligt kollegietsmening borde ett sådanl krav införas molsvarande vad som enligt 3 § lagen(1982:942) om gäller för ledamot av kyrkomötet och ersättare förledamot. Prop.1984/85:165 61 En ytteriigare konsekvens av att centralstyrelsen inte ären myndighet under regeringen är att det inte finns något krav på svensktmedborgarskap för ledamöterna i centralstyrelsen. Centralstyrelsen, som isammanhanget vill framhålla att denna fråga torde sakna större betydelse, haringen erinran mot atl del ej finns något sådant krav för att vara ledamot istyrelsen. Den föreslagna ändringen av centralstyrelsens ställninginnebär vidare, om denna genomförs, att man tar borl det grundlagsfästa kravetpå svenskt medborgarskap för ledamöterna av centralstyrelsen. Därefter saknasregler om elt sådant villkor. Vid en jämförelse med ledamot av domkapitel, förvilken medborgarskapskravet gäller, ter sig detta något inkonsekvent. Om manvill ha kvar en sådan regel för ledamot av centralstyrelsen måste -icke kyrkomölet - lagstifta om detta, 3.2 Centralstyrelsen och de statliga kontrollfunktionerna Riksrevisionsverkei, kammarkollegiet och svenska kyrkanscentralstyrelse, som yttrar sig särskilt i denna del, har ingen erinran motförslaget att centralstyrelsen även i fortsättningen bör vara underkastadstatliga kontrollfunktioner, RRV redovisade i skrivelse (RRV dnr 1983:457) tillfinansdepartementet förslag rörande förändringar i den statliga redovisnings-och revisionsorgani-salionen per , RRV föreslog bl, a, att () skulle anslutas till kammarkollegietsredovisningsgrupp och revisionskontor, I regeringsbeslut (CE 1364/83) (delvis),(1543/84) beslöts att SKC skulle tillhöra kammarkollegiets revisionskonlor.Beslut om tillhörighet till redovisningsgrupp har ännu inte tagils, Irubricerade promemoria fastslås atl SKC är en statlig förvaltningsmyndighet ochsom sådan underkastad bl, a, RRVs tillsyn i enlighet med verkets instruktionatt bedriva tillsyn över den statliga redovisnings- och revisionsorganisationen, RRV redovisade en principiell ståndpunkt i rapportUtvecklingen av den statliga redovisnings- och revisionsverksamheten (RRV dnr1983:808, oktoberrapporten , sid 5) nämligen att kongruens i princip börföreligga beiräffande myndigheter som skall granskas av revisionskonlor och myndighelersom skall upprätta årsbokslul, vilket förutsätts ske enligt den slatligabokföringsförordningen (1979:1212) med anvisningar (SBF), I promemorianframförs det som naturligt att regeringen genom RRV har en möjlighet attkontrollera atl anslagna medel används effektivt och på föreskrivet sätl saml atlredovisning m, m, sker i betryggande former, RRV vill instämma i dennabedömning och föreslår att SKC ansluts till redovisningsgrupp från ingången av1984/85, RRV anser att SKC skall lillämpa SBF med anvisningar och därmed vidräkenskapsårets utgång upprätta, fastställa och avlämna årsbokslut. Liknande synpunkter anförs av kammarkollegiet. 6 1984/85.1 saml. Prop.1984/85:165 62 anser i likhet medarbetsgruppen att de regeringsföreskrifter som gäller för arbetstagare medstatligt reglerade anställningar och för anställda hos statliga myndigheter börgöras tillämpliga på den personal som kan komma att anslällas hoscentralstyrelsen. Statens löne- och pensionsverk vitsordar att under deförutsättningar som anges i promemorian kommer ev. anställda hoscentralstyrelsen att bli omfaltade av bl. a. allmänt pensionsavtal för statligaoch vissa andra tjänstemän. De i promemorian föreslagna regeländringarna utgår ifrånatt Centralstyrelsen i sin egenskap av förvaltningsmyndighet under kyrkomötetskall vara arbetsgivare för personal hos slyrelsen. Under förhandlingar somförts om allmänna anställningsvillkor m. m, för personal anställd hos för rikskyrkUg verksamhet, vilken bildades i anslutning till1984 års kyrkomöte, har framkommil all avsikten är alt Centralstyrelsen inteskall få egna anställda. Personal kommer atl ställas till Centralstyrelsensförfogande av stiftelsen. Del kan mol den bakgrunden ifrågasättas, om deåtgärder som föreslagils beiräffande Centralstyrelsens arbetsgivarfunktionbehöver genomföras. De föreslagna åtgärderna kommenteras därför inte i dettayttrande, SKPF förutsätter, atl denna fråga får prövas på nytl om den ovanangivna förutsättningen förändras. Kammarkollegiet, ochdomkapitlet i tillstyrker förslaget atl centralstyrelsen skall fåbefogenhet att själv tillsätta tjänster. 3.4 Överklagande av centralstyrelsens beslut Endast några få remissinstanser kommenterar arbetsgruppensförslag om överklagande av centralstyrelsens beslut. Kammarkollegiet, ochdomkapitlet i tillstyrker förslaget om att det inrätlas en ny myndighelunder kyrkomölel, kyrkomötets besvärsnämnd, som skall pröva besvär övercentralstyrelsens beslut om tillsättning av tjänsler. Kammarkollegiet anser atl besvärsnämndens ledamöter börvara medlemmar i . Enligt i bör sådantmedlemskap krävas för ordföranden och dennes ersättare. 1984/85:165 63 Om centralstyrelsen görs till myndighel under kyrkomöletär det också logiskt att en uttrycklig föreskrift ges om att den själv fårtillsätta sina tjänsler. Däremot är tveksamt om behovet av denföreslagna besvärsnämnden med hänsyn till det ringa antal tjänster det här rörsig om. Över huvud bör i detta sammanhang övervägas om det föreUgger ell allmänlintresse av alt centralstyrelsens beslut skall vara överklagbara, Nägra remissinstanser avstyrker förslaget om attcentralstyrelsens beslul i andra frågor än tjänsietillsällningar skall fåöverklagas hos regeringen. Kollegiet vill ifrågasätta om den generella regeln om rältatl besvära sig hos regeringen över andra beslul än tillsättningsbeslutverkligen skall tillämpas på centralstyrelsen. Beslut som f, n, inte kanöverklagas därför atl de fattas av regeringen bör inte bli överklagbara enbartdärför att beslutanderätten övergår till centralstyrelsen. Som exempel påsådana beslul kan anföras regeringens beslut om avslag på en ansökan att fåuppbära rikskollekt. Del förefaller olämpligt med en ordning som leder till allregeringen som besvärsinstans skall styra praxis på områden där normgivningskompetensenflyttats till centralstyrelsen. En sådan ordning skulle i praktiken kunnaeliminera den åsyftade verkan av ändringen beträffande normgivningen. Kollegiet vill i detta sammanhang också peka på delförhållandet att enligt 3§ kollektkungörelsen 1953:739 (upphävd enl SFS1983:472 sedan centralstyrelsen övertagit normgivningsrätlen på detta område)avslagsbeslut på framställning om stiftskollekt inte kundeöverklagas. Motsvarande beslut, som fattas av på grund av delegeringfrån centralstyrelsen, bör inte heller kunna överklagas. Det kan nämnas att beslut av kyrkofondens styrelse enligtlagen (1970:940) och förordningen (1971:861) om kyrkliga kostnader inte fåröverklagas (35 § förordningen). Kollegiet föreslår att centralstyrelsens beslut - medundantag för tillsättningsbeslut och beslut som innebär tillämpning avallmänna författningar där besvärsrätt finns inskriven - inte får överklagas. Den allmänna regeln att statliga myndigheters beslul skallkunna överklagas till regeringen, om ej särskilda föreskrifter meddelats,gäller endast myndigheter som är underställda regeringen. Den gäller såledesinte för myndigheter under . Enligt arbetsgruppens förslag skallcentralstyrelsen uttryckligen förklaras vara en myndighet under kyrkomötet.Enligt centralstyrelsens mening synes därför det i promemorian förda resonemangetbygga på felaktiga utgångspunkter. Centralstyrelsen anser att påståendet ipromemorian atl det vid rättstillämpningen skulle framstå som oklart omregeringen var besvärsinslans inte är helt korrekt. Det finns ingen allmänregel om att besvär skulle kunna föras hos regeringen över beslul fattade av enmyndighet under kyrkomötet lika lite som att det finns en allmän regel altbesvär över beslut fattade av myndighet under skuUe kunna föras tillregeringen. 1984/85:165 64 Som framgår av vad centralstyrelsen tidigare anfört ärstyrelsens mening atl den redan nu är en myndighel under kyrkomötet. Enligtarbetsgruppens förslag skall det i lagtexten uttryckligen framgå att så är fallel.Om arbetsgruppens förslag atl centralstyrelsen skall vara en myndighet underkyrkomötet och ej under regeringen kombineras med en generell möjlighet atlföra besvär över centralstyrelsens beslut hos regeringen så skulle detta enligtcentralstyrelsens mening innebära att dess självständighet gentemot regeringenbåde från formella och materiella utgångspunkter försvagas. Detta mäste klartstrida mot grundtankarna bakom kyrkomötesreformen. Centralstyrelsen vill därförbestämt avstyrka den föreslagna besvärsregeln, 1 stället vill centralstyrelsenföreslå att dess beslut - om ej särskilda föreskrifter gäller - skall kunnaöverklagas hos kyrkomötets besvärsnämnd. i förordar ytterligare utredning avfrågan om överklagande av centralstyrelsens beslul innan beslut fattas. 4 Normgivningen på det kyrkliga området 4.1 Klarare gränsdragning mellan regeringens och kyrkomötelskompetens Ett par remissinstanser avstyrker förslaget om attuttrycket "verksamheten hos organ som tillsatts av kyrkomötet" ipunkt 9 fjärde stycket övergångsbestämmelserna till RF ersatts av uttrycket"arbetssättet hos myndigheter under kyrkomötet". Centralstyrelsen vill för sin del framhålla att orden"verksamhet" och "arbetssätt" betyder hell skilda saker ochalt centralstyrelsen alltid tolkat ifrågavarande bestämmelse enligt ordensstrikta betydelse. Centralstyrelsen delar därför inle arbelsgruppensuppfattning att del endast skulle röra sig om en ändring av formell karaktärulan anser att det rör sig om en väsentlig materiell ändring ikompetensfördelningen mellan regering och kyrkomöte. Den föreslagna ändringenskulle medföra en betydande inskränkning i kyrkomötets befogenheter att meddelaföreskrifter för organ under kyrkomötet, Detla strider enligtcentralstyrelsens mening mot grundtankarna bakom kyrkomötesreformen.Centralstyrelsen avstyrker förslagel i denna del. har i princip intel atl erinra mot den laglekniskalösning i övergångsbestämmelserna lill regeringsformen och lagen om ,som presenleras i förslaget. Kapitlet vill dock göra en reservalion beiräffandeden föreslagna ändringen i p, 10 lagen om ändring i regeringsformen och 7 § p.6 i lagen om , där "verksamheten hos organ som tillsätts avkyrkomötet" utbyts mot "arbetssättet hos myndigheter underkyrkomötet". Enligt moliveringen s, 47 samt följande stycken i Jörstnämndalagrum framgår atl regeringen inte får meddela föreskrifter i ämnen som kandelegeras till kyrkomötet och för normgivnings- 1984/85:165 65 kompetens i dessa hänseenden gäller särskilt formkrav. Medhänsyn till kyrkomötets i storl sett begränsade kompetens vill domkapitletavstyrka den föreslagna lydelsen, som synes ge vid handen att kyrkomötet skullevara förhindrat ange verksamhetens mål och inriktning för myndigheter underkyrkomötet, Utredningen är införstådd med a» det är svårt att forma etlalldeles adekvat ullryck, men det är givet att delta bör sådana frågor som normall reglerasi instruktioner för myndigheterna, såsom 1. ex. expeditionslider, beslul omsemester eller annan ledighet. I övrigt bör enligt utredningens meningallmänna verksstadgan gälla också för arbetet hos myndigheter som tillsätts avkyrkomötet. Om verksstadgan skall gälla, måste man emellertid lillse all den inleslrider mot de delaljföreskrifter om arbetssättet som kyrkomötet meddelar ikyrklig kungörelse för sina underordnade myndigheter. 4.2 Begränsning av regeringens normgivning