prop · G80351 · 1984-12-31 00:00:00 — vidhåller sin redan tidigare uttalade åsikt att detta ärorättvist. Del bör enligt föreningens mening inte vara så att den i och för sigförståeliga ambitionen att finansiera statens budgetunderskott leder till attendast de ungdomar som allemanssparar erhåller skattefrihet. En generösinställning från statsmakterna till alla 1984/85:51 56 bostadssparareskulle i detta sammanhang medföra relativt blygsamma kostnader och inte i någonhögre grad påverka Allemanssparandets volym. Den långsiktiga vinsten består iatt generationer av ungdomar ocksä i fortsättningen finner del meningsfullt ochriktigt att spara för alt uppfylla sina önskemål och ambitioner och att de kangöra detta ulan att skattemäs-sigt diskrimineras. Svenska sparbanksföreningenavstyrker således en obsolet lagstiftning rörande ungdomarnasbosparande. Förbundelanser syftet bakom förslaget vällovligt; Att öka sparandet blandungdomsgrupper, som traditionellt uppvisat ett lågt sparande, somdessa gmppers möjlighet att skaffa egen bostad förbättras. Förbundet anservidare att förslaget i sina huvuddrag fält en rimlig utformning. LRFär positivt till åtgärder som stimulerar ungdomars sparande och underlättarderas möjligheler att finansiera bosättning och anskaffande av egen bostad. LRFavvisar dock arbetsgruppens förslag som ett bra sätt att nä dessa syften. Deflesta banker har redan befintligt bosparande i bank. Betydligt större beloppkan lånas här än i det föreslagna systemet. LRF anser det vara bättre att nåsyftena genom en satsning på dessa nuvarande system i slällel för att göra enonödig och krånglig koppling via allemanssparandet. I det befinfliga bosparandeli bank utvecklar varje bank konkurrenskraftiga produkter. Dennaproduktutveckling och frihet för kunderna skulle inte ske med det föreslagna bosparandel,där alla banker kommer att lillämpa identiska regler. Stimulans för det befintligabosparandel i bank kan erhållas, om nuvarande skattefrihet som gäller för allemanssparandetäven införs för avkastningen på ungdomars sparande i bank för bostadsändamål. Sparandetmed skattefri avkastning skulle då begränsas fill totalt per månadmed valfri fördelning pä Allemansspar, Allemansfond och sparande i bank förbostadsändamål. Den"generella lånerätt" som föresläs innebär att bankerna måste prioriterabospararna i sin utlåning. Andra sparkunders länebehov skulle förbigås menderas sparmedel skulle användas fill bospararnas lånebehov. Bospararna, somkanske inte har nägon annan kontakt med banken än allemanssparandet, skulleprioriteras framför andra personer eller företag med omfattande och långvarigaaffärer med banken. LRF anser detta strida mot grundprinciperna för normalbankverksamhet. För föreningsbankernas del strider det mot denändamålsbestämning som finns angiven i lagen om jordbrukskasserörelse och mot föreningsbanksrörelsensprinciper. LRF anser att "lånerätlen" måste avvägas mot andrakunders länebehov inom bankens tillgängliga låneutrymme. Prop.1984/85:51 57 För att inte bosparlånen skall tränga ul annan långivninganser LRF del väsentligt att sparmedlen, på samma sätt som föreslås för HSB,stannar kvar i bankerna. Med en satsning pä de existerande bosparsystemen uppnåsdetta. Den föreslagna särbehandlingen av HSB, vilken ej överensslämmer medkrav på konkurrensneutralitet, skulle härigenom undvikas. 1.14 Hyresgästernas () HSB tillstyrker de i departementspromemorian framlagdaförslagen. Svenska tillstyrker den form av bosparande förungdomar som föresläs i promemoria. Om förslaget genomförsbör del skapa goda fömtsättningar för ungdomar som har fast arbeie att självaverksamt bidra till att lösa sin bostadsfråga. Med tanke på den stora andelungdomar som går arbetslösa och således saknar fast inkomst och därmedmöjligheter att delta i bosparandel är det angelägel att överväga åtgärder somger ell motsvarande stöd till dessa ungdomar all lösa sin boendefråga. Åtgärdersom bör kunna prövas är l.ex. län med fördröjd amortering. 1.16 Sveriges bostadsrättsföreningarscentralorganisation (SBC) SBC tillstyrker att ett system för ungdomars bosparandeknyts lill allemanssparandet genom överenskommelse mellan Riksgäldskontoretoch bankerna. Säsom framhållits i betänkandet kan ett sådant bosparande förungdomar stimulera sparandet och öka ungdomars möjligheter att förvärva bl.a.bostadsrätter. Det föreslagna bosparandel bör också i viss mån kunna underlättaomvandlingen frän hyresrätt till bostadsrätt. Ungdomar kan få låna i bank för föryärv av egenbostad, om de sparat regelbundet inom t. ex. någon av de bosparformer bankernahar utvecklat. Det föreslagna bosparandel har fördelar när det gäller att stimuleraett målinriktat sparande lill bl.a. förvärv av bostadsrätt. Del är dockknappast nägon revolutionerande förändring av själva länemöjligheterna somföreslås. De nuvarande bosparformerna i bankerna och det föreslagna bosparandelmed anknytning till allemanssparandet kompletterar varandra. Möjligheten allsamordna sparformerna, och i någon form samordna bankernas bosparformer med deförmåner som är knutna till allemanssparandet bör prövas vid diskussionerna medbankema. Vid sidan om en möjlighet att låna pengar för förvärv avbostad föreslås i betänkandet också en annan lånemöjlighet, som i praktiken inleblir knuten 1984/85:51 58 tillnågot visst ändamål (även om det rent formellt heter all det skall vara lån förbosättning). Detlabeskrivs i betänkandet som ett återinförande av de tidigare bosält-ningslånen,men i nya former. I själva verket har denna nya lånemöjlighel obetydligalikheter med de gamla statliga bosättningslånen. Dessa inriktades nämligen påungdomar som hade svårt att erhålla vanliga banklån, och någon sädan"social" inriktning återfinns inte i del nu framlagda förslagel. Dådel inte heller blir fråga om någon prövning av det verkliga ändamålet, blirdet en allmän lånemöjlighel, som kan avse bostad men lika gärnamotorfordon, studier, resor eller annat. Denna del av betänkandet har såledesinget bostadspolitiskt innehåll, varför SBC avstyrker förslaget i denna del. Inspektionenlar endast upp den "lånerätl" som upptas i förslaget. Principiellainvändningar kan riktas mot den lagtext vari "lånerätten" införts.Det sker genom en ny paragraf i lagen om allemanssparande. Där stadgas, att densom sparar i allemanssparandet får låna medel för anskaffning av bostad ochför bosättningsändamål i övrigi. Delär tveksamt om en sådan beslämmelse konstituerar någon verklig lånerätt. Bankenmåste givetvis som antytts i promemorian göra vanlig kreditvärdighetsbedömning.Denna kan inte såsom ordalagen i promemorian kan synas ge vid handen bli begränsad.Kreditbedömningen måste enligt bankinspektionens mening med tanke bl.a. på blancodelenvara förhållandevis sträng. En rimlig tolkning skulle vara alt en lånesökandesom klart godkännes vid kreditprövningen skulle ha ett anspråk pä att få lån utanatt banken skulle kunna åberopa allmänna kreditrestriktioner om inte dessa blirmyckel härda eller direkt kommer att gälla den ifrågavarande lånetypen.Situationen skulle bli jämställd med sparlån. Den skillnaden föreligger dockfrån bankens synpunkt att lånebeloppet är mer än dubbelt så stort som vid sparlån.Man kan därför inte bortse frän att banken kan få svårigheter att planera ochstyra sin kreditgivning. Underåberopande av det anförda anser bankinspektionen att starka belänkligheter motden tekniska utformningen i de hänseenden som här behandlas kan anföras motpromemorieförslaget. Deproblem som enligt fullmäktige finns i det föreslagna lånesystemet och somkräver en lösning för alt systemet skall fungera knyter främsl an till frågorom lånerätt, kreditprövning och säkerhet. Prop.1984/85:51 59 vissa nettoinsätlningar i allemanssparandet ge ungdomar rältatt låna upp lill ulan säkerhet. Någon prövning av lånels ändamålanses inle erforderlig och av den i utredningen uttalade rätten all låna kanmånga dra slutsatsen att del inte heller kommer att ske någon prövning av låntagarensäterbetalningsförmåga. Fullmäktige är medvetna om de svårigheter som är förenademed en ändamålsprövning men anser likväl alt banken/sparkassan bör göra någotslag av ändamålskontroll så att lånesystemet så långt möjligt kommer att tjänasitt ändamål. Låntagaren bör åtminstone vara medveten om att han skall kunnabelägga att bosättning sker och koslnader härför. Vid långivning utan någonprövning i dessa avseenden föreligger risk all sparandet i långa stycken blirunderlag för skuldsättning bland ungdomar utan samband med boendefråganslösning. Utredningenger intryck av att del skall föreligga en obetingad rätt för en bosparare attlåna , således utan granskning av återbelalningsförmågan.Enligt fullmäktiges mening bör en sädan rätt inte automatiskt föreligga och bospararnamåste vela detta. Fullmäktige är eniga med utredningen om att ett regelbundet,långsiktigt sparande av en ungdom ger anledning tro att denna även kan skötaamorteringar. Långivaren bör likväl förvissa sig om att låntagaren har inkomstoch förutsättningar att sköta sitt lån innan lån ges. Även om ungdomar i regelhar en så pass låg marginalskatt att de får bära större delen av räntekostnadensjälva (kan övervältra endast en mindre del på staten), torde benägenheten attlåna vara stor hos många. Tillräcklig insikt saknas om vad framtida räntor ochamorteringsbetalningar innebär. Ett icke önskvärt utnyttjande av låne-systemelkan bli följden. Som fullmäktiges majoritet understryker är detoacceptabelt att ansökningar om s. k. bosättningslån inte skulle utsättas försedvanlig kreditprövning. En sådan ordning eller oordning skulle behövainnebära att staten i ställel för den långivande banken iklädde sigkreditrisken. Men även om en kreditprövning införes vore systemetbeskaffat med svagheter. Tanken är att bosparlånen ej skall undantas från deallmänna kreditreslriktioner som utfärdar. Tillämpas denna i och försig riktiga princip kommer dock den vida rätt till bosparlån som skulle föreliggaatt innebära en snedvridning av kredilströmmama. Särskilt i tider av skärpt kreditälslramningkommer många kredilsökanden att inte bara för egen utan även för anförvantersoch vänners räkning i ökad utsträckning utnyttja möjligheterna tili bospariånenoch då även för andra än de avsedda syftena. Dessa snedvridningar och undanträngningarav andra mera betydelsefulla krediter är ej godtagbara. Prop.1984/85:51 60 Beslämmelsen att spararen endast ska få låna högst tvågånger synes fullmäktige böra utgå. I första hand kan en sådan begränsning enliglfullmäktiges mening medföra att spararen - i vad avser län för bosättningsändamål lånar mer än nödvändigl. Någon ändamälsprövning behöver ju inte ske.Dessutom torde kraven pä i sparat belopp och på alt helabehållningen i allemanssparandet måsle las ul vid ell utnyttjande av lånerätteninnebära, att det lånade beloppet ändå normalt blir det maximala, dvs. tregånger det sparade beloppet. Slutligen torde bankernas avgifter i samband meduppläggningen av elt nytt lån effektivt motverka en alltför långt gångenuppdelning av lånerätlen. Fullmäktige anser att det maximala lånebeloppet för bosättningsändamåibör vara eller ett basbelopp (). Post- och , PK-bankensamt föreningsbankers förbund Bankerna vill framhälla följderna av alt de enligtbanklagen är tvungna att pröva kredilvärdigheten/återbetalr|ingsförmågan hoskunden, oavsett om säkerhet las eller inte. Detta är en ofrånkomlig prövning.Eftersom många ungdomar eller mer saknar inkomst och ålerbetalningsmöj-ligheter,lorde därmed många av dem inte komma alt klara bankernas kreditprövning. Den "lånerätl" som föresläs skulle således enliglbankernas uppfaltning behöva omges med reservationer i väsentliga avseenden: Prövning avlåntagarens kreditvärdighel/återbetalningsförmäga måste göras. Prövning avkreditens ändamål vid belopp . Avvägning måslegöras mol andra kunders lånebehov inom bankens tillgängliga kreditulrymme enliglriksbankens kreditreslriktioner. På grund av dessa erforderliga reservationer kan del lättbli missuppfattningar om man ger kunderna intrycket att de har kvalificeratsig för en "rättighet att låna". Det skulle över huvud taget blisvårt alt precisera, beskriva och marknadsföra den möjliga"läneförmån" som ungdomar i Allemanssparandet skulle ha i dettilltänkta systemet. Det är stor risk att kunderna känner sig utsatta för enfalsk marknadsföring, när de upptäcker att de har lockats in i ett sparsystem,vars angivna fördelar de inte kan utnyttja. Man bör därför enligt bankernasbestämda uppfattning inte införa någol som benämnes eller kan uppfattas som en "lånerätl"eller liknande. Arbetsgmppen föreslår alt bankerna skall göra enändamålsprövning för län , dvs. för anskaffning av bostad.Bankerna vill dock framhålla alt även om kunden kan uppvisa ett köpekontrakteller liknande, är det omöjligt för en bank att kontrollera om köpet redan ärfinansierat Prop.1984/85:51 61 genom t. ex. län på annat häll. Effeklen kan därför bliatt kunden fär låna upp lill för konsumtionsändamål. För kunder som vill låna högsl skall enligl förslagelingen ändamålsprövning göras. En prövning av anskaffning för bosättningsändamålvore också omöjlig för bankerna att göra. Detla innebär givetvis att dessamedel alltid kan användas för vilka konsumtionsändamål som helsl. Sammanfattningsvis anser bankerna att förslaget gerungdomarna en vilseledande bild av deras "lånerätt", eftersom denna iverkligheten blir kringgärdad av belydande begränsningar vad gäller kreditvärdigheloch äterbetalningsförmåga, ändamålsprövning samt bankernas kreditutrymme ochlikviditet. Belräffande arbetsgmppens förslag all lånerätlen skalluppgå lill sparat belopp - med . som maximalt lånebeloppkonstaterar att detla redan gäller i sparbank för Allemanssparandet. att arbetsgruppens förslag innebär att lån förbosättningsändamåi får uppgå till högst . Inget krav på särskildsäkerhet skall ställas och nägon prövning av lånets ändamål behöver inte ske.För anskaffande av bostad ger bosparformen en lånemöjlighet på upp till 90000kr., varvid banker och sparkassor har möjlighet all ställa krav pä särskildsäkerhet för belopp som överstiger . Bankerna/sparkassorna skall prövaatt länets ändamål gäller anskaffande av bostad. Beträffande båda dessa inslag iarbetsgruppens förslag påpekar att motsvarande regler idagsläget gäller i sparbank. Belräffande arbetsgmppens förslag att en sparare skall hamöjlighet att låna högst två gånger t. o. m. utgången av det år spararen harfyllt och alt lånebeloppet vid de båda lånetillfällena sammantaget intefår överstiga . gör kommentaren att dessarestriktioner inte gäller i sparbank. 3 Kreditinstitutens medverkan och den lagtekniskautformningen 3.1 Hovrätten för övre Hovrätten erinrar i sitt remissyttrande om att hovrättentidigare har yttrat sig över betänkandet Allemanssparandet - Ett nyttsparsystem för hushällen (Ds Fi 1983:15). föreliggande förslag till sparformfaller inom ramen för allemanssparandet och rör ett sakområde som i och för sigfaller utanför hovrättens verksamhetsfält. Granskningen av de två lagparagrafer varmed lagen(1983:890) om alle-6 1984/85. 1984/85:51 62 manssparandeföresläs utökad föranleder endast följande påpekande. Av specialmoliveringen fillden föreslagna 25 § framgår att bestämmelserna i paragrafen också gäller förbosparande i HSB-kassa. Delta bör enligt hovrättens åsikt framgå av lagtextenoch inte bara omnämnas i motiven. I frägaom den lagtekniska ulformningen anser kammarrätten att införandel av sparandei HSB-sparkassa i allemanssparandesystemet skulle kunna göras klarare än genomden föreslagna nya 24 § i lagen om allemanssparande. a. framgår det inte hellklart att - såsom torde vara åsyftat -de flesla av lagens allmänna bestämmelser(1-4 och 68 §§) skall vara tillämpliga även på HSB-sparandet. Kammarrättenifrågasätter om inte en teknik, där de särskilda reglerna om detta sparandeintegrerades i de övriga lagbestämmelserna, vore all föredra, t. ex. enliglföljande. 4§ Varje sparare- i allemanssparandet Insättningari allemanssparandet i sparkassa inom ekonomisk förening (HSB-sparkassa)fär inte äga rum efter utgången av det kalenderår dä spararen har fyllt . 7§ En sparare- annans bank. En sparare i HSB-sparkassa får dock göradetta endast under del kalenderår då han fyller . I sådant fall får ävenen del av behållningen på rikssparkonlol överföras lill ett sådant konto i enannan bank. Mediakttagande- sädan fond. Bankenär--- inte betalas. 9§ De medel-- lill riksgäldskonlorel. Vad nu sagls skall dock inte gällamedel som sätts in i HSB-sparkassa. På de--- . Denav kammarrätten förordade tekniken gör del nödvändigt all göra en ändring avlagen (1983:891) om skattelättnader för allemanssparande, vilket under allaförhållanden synes vara lill fördel från tydlighetssynpunkt. Förslagsvis skulleett tillägg i lagen kunna ges ungefär följande utformning. Skattelättnaderenligl om allemanssparande. Räntanpå---- skattepliktig inkomst. Skattefriheten för ränta på me del i HSB-sparkassa gäller dock inte ränta för år efter det kalenderår då spararen har fyllt . Realisationsvinstpå- sådan andel. Underalla förhållanden synes del behövas ett tillägg tillikraftträdande-bestämmelsen lill den föreslagna lagen om ändring i lagen om allemanssparande,så att det med full tydlighet framgår att bonus enligt 5 § inte skall kunna ulgåför sådant bosparande i- HSB-sparkassa som har påbörjats år 1984/85:51 63 Förslagsvis skulle en övergångsbestämmelse kunna gesföljande utformning. Denna lag---- . Bonusränla för skall inle utgå för sparande i HSB-sparkassa. Ett genomförande av förslaget fömtsätter enligtarbetsgruppen en överenskommelse mellan å ena sidan och äandra sidan bankerna/sparkassorna. Enligt förslaget "skall iöverenskommelsen anges bosparformens krav och möjligheter sä som deredovisas" i departementspromemorian. En proposition i ärendet bör enligtlänsstyrelsens mening föregås av samråd med bankernas och sparkassornas organisalionerfrämsl såvitt angår de delar av förslaget som innefattar åtaganden fränbankernas och sparkassornas sida. SärskUt yttrande av ledamöterna . Vi kan inte ansluta oss till att HSB erhåller ensärställning vid bosparande inom ramen för allemanssparandet. 3.4 Fullmäktige i riksbank Arbetsgruppen fömtsätter all en överenskommelse ombosparande för ungdomar sluts mellan och långivarna. Iöverenskommelsen skall, sägs del, bosparformens krav och möjligheter angessåsom de beskrivs i utredningen. Enligl fullmäktiges mening torde del vara nödvändigl altnågon representerar staten i detla sammanhang. Vid överenskommelser av olikaslag. med kreditkortförelag om lämplig avbelalningslid vid kreditköp, haravtalen slutils direkl mellan och kreditinstituten. Såskulle naturligtvis kunna ske även i detla fall. När utredningen föreslagitriksgäldskontoret som slatens representant i fråga om bosparandel sker det motbakgrund av att är starkt involverat i hanteringen av allemanssparandet.Fullmäktige har därför intet att erinra mot att representerarstaten i fråga om bosparande. Riksgäldskonloret torde dock behöva en störreprecisering av sin roll i detla sammanhang än vad utredningen ger. Förslaget till ny 25 § i lagen om allemanssparandet börvidare ändras så att det stämmer överens med argumentationen i deparlementspromemorian.I organisationen av bosparandel bör som utredningen förordar riksgäldskonloretväsentligen fylla de funktioner som ankommer på del offentliga. Prop.1984/85:51 64 Med de ändringar beträffande länemöjligheter somfullmäktige föreslagit skulle handläggningen och ansvaret för hanteringen avlånerätten hell kunna överlåtas till bankerna/sparkassorna utan nägon vidarekontroll från sida. Resp. bank där sparandel sker bör självkunna avgöra om sparandet där uppfyller villkoren för att bevilja län. Om lånetär knutet till sparandet i bank eller i fräga om fondsparandel lill fondennärstående bank behövs inte heller antalet lånetillfällen begränsas till två.Har man fåll ett lån så dröjer del innan man kvalificerat sig för ett nytt län. 3.6 i (LO) LO fömtsätter att ev. andra, liknande bosparlån som HSBs,också ges möjlighet till anslulning till det föreslagna systemet. Post- och , PK-bankensamt föreningsbankers förbund I promemorian föreslås en ny paragraf 25 § i lagen om allemanssparandemed lydelse att den som sparar i allemanssparandet fär låna medel "på devillkor som anger". Detla kan tolkas som ett lagsladgaltvång för en bank all låna ut pengar till en viss person. Om detta verkligen äravsikten, medför del en väsentlig förändring av bankernas roll i samhället. Ensådan genomgripande förändring kan självfallet inle genomföras ulan utredningom följderna. Enligl bankernas bestämda mening kan det inte komma i fråga att ilagen om allemanssparande införa elt tvång för bankerna att ge kredit lillvissa personer och dessutom till villkor som enligt den föreslagna 25 § skallanges av . konstaterar i sitt remissyttrande attenligt arbetsgruppens förslag skall de banker och sparkassor som är anslutnatill Allemanssparandet få bevilja bospariån enligt de regler som gäller försparandet. Utlåningen finansieras helt av bankerna/sparkassorna.Utlåningsränta och sedvanliga avgifter täcker kostnaderna för utlåningen. Ävensparande i fristående kapitalsparfonder, t. ex. företagsanknutna ochkooperativa fonder, ger möjligheter till bosparlån. 1 sådana fall bör lånenkunna ges av en bank som fonden har anknytning till. kommentar till detta är alt någotsådant "tillstånd" inle är erforderligt. ger redan utanlagstiftning bosparlån till ungdomar som allemanssparar. 1984/85:51 65 Svenskariksbyggen påpekar i sitt remissyttrande all man har ett organiseratbosparande i samarbete med sparbankerna. Svenska räknar med attdelta sparande skall utveckla sig pä elt sådant sätt att det kan vara fördelaktigtatt bygga upp en separat sparkasseliknande organisation för ändamålet. Om säsker förutsätter Svenska att de regler som föresläs gälla förbosparande för ungdomar inom allemanssparandets ram skall kunna tillämpasockså för en sådan verksamhet. 3.10 Sverigesbostadsrättsföreningars centralorganisation (SBC) Denföreslagna § 25 i lagen om allemanssparande har enligt SBC fäll en mindrelycklig utformning, eftersom den ger intrycket all ungdomar som sparar i allemanssparandetfär nägol slags oviUkorlig lånerätl, på de villkor som Riksgäldskonloretensidigt anger. Paragrafen bör - för att undvika missförstånd som kandiskreditera bosparandel lämpligen formuleras så att del framgår att det ären lånemöjlighel, efter kreditprövning och inom ramen för vad som överenskommitsmellan och bankerna. 4 kreditrestriktioner och lånevolymens omfattning RRVkonstaterar i sitt remissyttrande att enligt arbetsgmppens förslag skall, undervissa villkor, en lånerätt bli knuten till bosparandel. För bosparlån på högsl21000 kronor föreslås dock en generell lånerätt för sparare som uppfyllerspärreglerna. RRV har med utgångspunkt i dessa regler beräknat vilkalåneanspråk som kan ställas. Om 250000-500000 ungdomar sparar i den takt som arbetsgmppenantagit skulle dessa, enligt RRV:s beräkningar, ha låneanspråk pä5-10 miljarder kr. Efter fem är skulle låneanspråken i princip kunna utgöra13-27 miljarder kr. Bosparlånskall finansieras inom ramen för bankernas ordinarie kreditutrymme. De framräknadebeloppen visar att konkurrensen med annan utlåning till hushällen kan komma allbli omfattande. RRV anser därför att en analys av hur bosparandel kommer att påverkaannan utlåning bör göras. Enligtarbetsgruppen finns del inle någon anledning all undanta bosparlånen frän deallmänna kreditrestriktioner som utfärdar. Det har aldrig gjorts några undanlag från dessa Prop.1984/85:51 66 restriktioner för den utlåning som kommit lill stånd genombankernas egna spara/läna-system och bör självfallet inte heller ske i det nuföreliggande fallet. De bedömningar gör vid val av lämplig kredilexpansionför banker grundar sig på allmänekonomiska bedömningar och fär inte påverkas avtillkomsten av nya låneformer.