prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är därför nödvändigtatt en eventuell övergång till ett sådant system föregås av övervägandenrörande mättekniska och administrativa procedurer. Vidare bör bmkarnaspriskänslighet och behov av extra engagemang för att kunna tillgodogöra sigförväntade besparingar ulrönas. DFEframhåller atl vid en momentan prisssättning kan konsekvenserna förkonsumenterna bli svårartade och måste därför utredas gmndligt. Konsumenten kani detla fall inte i förväg planera sin efterfrågan utan tvingas avsättaresurser för att följa elprisets variationer eller anskaffa automatiskreglemtmslning. 2.5Övriga synpunkter på prissättning av elenergi Lånsstyrelseni pekar pä den elintensiva industrins behov av långsiktigaavtal för elpriser och elleveranser samt argumenterar för regionalldifferentierade energipriser. föreslår atl det regionaltanpassade elpriset i norr åstadkommes genom ett generellt statligt stöd förelintensiv industri. Stödd skall i första hand förbehållas de fyra nordligastelänen. 1984/85:120 74 Fleraremissorgan pekar på möjligheten atl begränsa kapaciietsinveste-ringarna omstora elanvändare erbjuds möjlighet alt erhålla en lägre taxa om de accepteraratl vid behov reducera sina effektuttag. DFEframhåller atl ell ulnyttjande av Ullgänglig exlra elkapacilel under 1980-taldkan åstadkommas med mer selektivt verkande åtgärder än en generell övergångtill priser svarande mol de kortsiktiga marginalkostnaderna. Enligt DFE:smening bör i försia hand vidtas ålgärder för atl undanröja hinder för ökadnettoexporl av elenergi och för atl öka användningen av elenergi underlågbelastningsperioder i fjärrvärmenät och inom induslrin. Sådana ålgärderförsämrar enligt DFE:s bedömning varken den långsiktiga effektiviteten ellermöjlighelerna att uppnå de långsikliga målen för energisystemels utveckling. Fleraremissorgan kommenterar förhållandet mellan högspännings- ochlågspänningstariffer och tariffnivån allmänt. RELframhåller atl prisutvecklingen måsle följa etl någorlunda bestämt mönsler,utan alltför kraftiga variationer. I annat fall kommer enligt REL de vidtagnaåtgärderna alt upplevas som meningslösa och förtroendet för tariffen attundergrävas. Prognoser bör upprättas för en tioårsperiod. LRFifrågasätter ulredningens accepterande av atl kapitalkostnaderna skall täckasin med fasla avgifter. Ju högre andel som utgörs av fasta avgifter desto mindreincitament finns det hos den enskilda förbmkaren att spara energi. Likaså bordeutredningen enligt LRF ha ägnal betydligt mer analys åt olika energikällorsmiljökostnader och hur dessa bör täckas in i prissättningssystemet. noterar med gillande att utredningen slår fast alt den toialatariffnivån bör baseras på leverantörens genomsnittliga kostnader omprissättning enligt marginalkostnad inte ger tillräcklig täckning förleverantörens koslnader. En avstämning av tariffnivån kan ske t.ex. genomjustering av fasta tariffelement och effektavgifter. anser alt distributionskostnaderna har behandlats myckelofullständigt i utredningen. Rent principiellt varierar distributionssystemelskapacitelskostnad med de individuella distributionsnätens utbyggnadsstadium -låga efler en nätutbyggnad och höga innan en ny förstärkning genomförs. Ipraktiken torde det vara mycket svårt atl få konsumenterna att accepteratariffer som skulle återspegla dessa variationer. Tariffen bör därför enligtvattenfallsverket beräknas som genomsnittlig kapacitetskostnad för de olikaföretagen eller regionerna. SINDfömtsätter atl det är en energipoliUsk fördel om välutbyggda fjärtvärmenättillskapas och anser att utredningen borde ha ägnat störte uppmärksamhet ätdenna energipolitiska målsättning. SIND menaratt skäl finns atl under ettuppbyggnadsskede säkra fjärrvärmens konkurrenskraft Prop.1984/85:120 75 Detla kan göras generellt eller begränsas till orter med potentialför kraftvärmeproduktion. pekar på att övergången till eldning med fasta bränslen kommeratt medföra slora skillnader i marginalkostnader mellan vinter och sommar.Marginalkoslnadsprissättning kan enligt kommunförbundel medföra ökalenergisparande. En uljämning av energipriset över året skulle däremot i höggrad motverka abonnenternas intresse för energisparande. Abonnenternasuppoffringar genom atl sänka temperaturkraven och minskavarmvattenanvändningen ger nämligen betydligt större ekonomiskl utbyte omenergipriset moisvarar de faktiska koslnaderna. är alternalivtaxan en lämplig prissältningsprincipför värmeverk . Under dessa år kan nämligenverkets självkoslnad, utslaget per abonnent, bli mycket hög. Man har tungainitialinvesleringar och ett ofullständigt utnyttjande av anläggningarna genomall anlalel abonnenler ännu är lågt. Alter-nalivkostnadstaxan utgör därvid engaranti för abonnenten att kostnaden för hans värme åtminstone inte blir högreän om han haft en egen panncentral. erhåller värmeverket störstamöjliga intäkter så att verksamheten snabbt kan konsolideras. Det faktum attalternativkosinadstaxan inte alltid återspeglar värmeverkets kortsiktigamarginalkostnad anser föreningen uppvägs av taxekonstruktionens övrigafördelar med beaktande av att den endast utnyttjas . Beträffandeden självkostnadsbaserade taxan anser värmeverksföreningen att energiavgifienbör baseras på kortsiktig marginalkostnad och taxenivån på långsiktigmedelkostnad. Med långsiktig medelkostnad avses medelvärdet av värmeverketssamtliga utbetalningar framåt i tiden med beaktande av att enlämplig långsiktig självfinansieringsgrad bör säkerställas. Ombränslekostnadernas variationer återspeglas i fjärrvärmensenergipris kommer taxan att ge en korrekt information till abonnenten om vad enenhet värmeenergi är värd under olika tider och ge abonnenten möjlighetatt genomföra en komekt lönsamhetskalkyl över t.ex. olika anordningar förenergibesparing. Meloden premierar anordningar som sparar energi undervinterhalvåret. 2.7Prissättning på olja och andra bränslen Belräffandeandra energislag än el och fjärrvärme utgör utredningen närmast en beskrivningöver hur marknaden fungerar. SPIkonstaterar att olja, kol och naturgas har det gemensamt att priserna bestämshuvudsakligen av omständigheter varöver vi i inle råder. Vad gäller koloch naturgas liksom biomassa och lorv kan man enligt SPI f. n. knappast tala omnågon etablerad enhetlig marknads- eller prisstmktur i . Prop.1984/85:120 76 BFR anser atl priset på olja bör inkludera kostnaderna förden miljöpåverkan som oljeförbmkningen ger upphov till. SPI anser att så delvis redan är fallet, eftersom desvenska bestämmelserna när del gäller såväl bly och bensen i bensin som svaveli eldningsoljor är mer restriktiva än i våra grannländer och i i övrigt.Detta påverkar enligt SPI prissättningen i . anser att utredningen otillräckligtbelyst olja, kol, torv och flis. Utredningen borde ha undersökt om konkurrensenär tillräckligt slark för att man skall få priser som åtminstone överensstämmermed den företagsekonomiska marginalkostnaden. Hämiöver borde utredningen haanalyserat om den företagsekonomiska kostnaden överensstämmer med densamhällsekonomiska. 1 detta perspektiv kommer de extema effekterna,miljöpåverkan, sårbarheten och slabiliseringspolitiska problem in. På dessapunkter har utredningen emellertid inte sagt någol konkret. pekar på svårigheterna vidintroduktion av nya energislag och vikten av att styrmedel utformas somunderlättar en sådan introduktion. Under elt introduktionsskede för nyaenergislag på marknaden kan dd erfordras en alternalivtaxa där den nya energinprissätts likvärdigt med den energi som ersätts. Del blir därigenomprisledarens kortsiktiga marginalkostnad som påverkar del nya energislagetspris. 1984/85:120 77 Säker elförsörjning (SOU 1984:69) Sammanfattningav och remissyttranden över betänkandet 1 Sammanfattning av betänkandet ....................... 78 2 Remissyttranden ............................................. .. 84 2.1 Allmänt om betänkandet .............................. .. 85 2.2 Sårbarhet och störfall ................................. .. 86 2.3 Elproduktion och stamnät ............................. .. 87 2.4 Åtgärder hosanvändare/reservkraft ................ 89 2.4.1 Allmänt ............................................. 89 2.4.2 Sjukvård ........................................... 91 2.4.3 Transporter ochdrivmedelsförsörjning ...... 92 2.4.4 Uppvärmning ....................................... 92 2.4.5 Hissar, kodlås m.m................................. 94 2.4.6 Vatten och avlopp ................................ 94 2.4.7 Telenät och radiokommunikation .............. 95 2.4.8 Polisen ................................................ 95 2.4.9 Larmsystem ........................................ 96 2.4.10 Miljöfarlig verksamhel ........................... .. 96 2.4.11 Datorer ............................................. .. 96 2.4.12 Jordbruk/animalieproduktion .................. .. 96 2.5 Nätförstärkning .......................................... .. 97 2.6 Prioritering ................................................ 99 2.7 Isolerade elsystem vid längreelavbrott.............. .. 99 2.8 planering ...................................... 100 2.9 Information vid elavbrott ............................. 102 1984/85:120 78 1 Sammanfattning av betänkandet Kommissionenom elförsörjningens sårbarhet tillsattes av regeringen meduppgifl all utreda elförsörjningens sårbarhet mot bakgmnd av störningen ielförsörjningen och lämna förslag till vilka åtgärder sombör vidias för att minska sårbarheten i elförsörjningen och begränsakonsekvenserna av en omfattande störning. Arbetet i kommissionen harorganiserats i tre arbetsgrupper. Gmpp A har behandlat elprodukUon och stamnät,grupp B har behandlat eldistribution, elanvändning och reservanordningar ochgrupp C, slulligen, har behandlat informalion vid elavbrott. Arbetsgruppernasrapporter som ingår i betänkandet som bilaga 24 utgör del huvudsakligaunderlaget för kommissionens överväganden och förslag. Arbetsgrupperna svararensamma för rapporternas innehåll. Inledningsvisbeskriver betänkandet det svenska elsystemels uppbyggnad och funktionssättsaml redogör för befintlig statistik om elavbrott på olika spänningsnivåer inätet. Vidare redogörs för Svenska Elverksföreningens avbrottsvärdéring samtdiskuteras avvägningsfrågor vid anskaffning av reservkraft (kapitel 2). Allmäntär driftsäkerheten högsl för abonnenler anslutna lill högre spänningar.Huvuddelen av avbrotten drabbar distributionsnäten för lägre spänningar,speciellt luftledningsnäten. En landsomfattande störning av det slag sominträffade bedöms statistiskt kunna inträffa vart . Medden leveranssäkerhel som finns i den svenska elförsörjningen är reservkraft ettdyrbart alternativ om abonnenten inle har en hög värdering av olägenheten avavbrott. För vissa samhällsfunktioner eller delfunk-Uoner är dock inteekonomiska faktorer avgörande. Reservkraft installeras då även om koslnaden ärmycket hög. Sårbarhetsbegreppddiskuteras i kapUel 3. Sårbarheten kan inle elimineras helt. Störningar ielförsörjningen kännetecknas i många fall av låg sannolikhet, men också avstora konsekvenser. Eftersom el ingår i prakUskt taget alla samhällsfunktionerfinns det skäl att ställa särskilt starka krav på att elsystemet har lågsårbarhet. Kraven bör dock i princip begränsas av att de samhällsfunktionersom är beroende av el också är sårbara i andra avseenden. Kommissionen villpeka på detta förhållande men har inte haft möjlighet inom tillgänglig tid attbelysa vad som är en rimlig nivå på elförsörjningens sårbarhet i detta allmännaperspektiv. Dennuvarande sårbarheten i det lotala systemet av eltillförsel och elanvändning ärbetingad av många faktorer och en lång utveckling. Den bestäms sålunda dels avövergripande normer och rikUinjer för uppbyggna- Prop.1984/85:120 79 den av nätet, dels av många enskilda avvägningsbeslul hoselproducenter, distributörer och abonnenter. Sårbarheten förändras ständigt med de förbättringar somfortlöpande sker i elnätet, men också av atl fler samhällsfunktioner utnyttjarel i ökande utsträckning och för flera syften vilket i sin tur kan medföra attanvändarna vidtar ålgärder mol elavbrott. De långa tidsintervallen mellanlandsomfattande störningar innebär att betydande förändringar sker i elanvändningenmellan slörningstillfällena. Därmed minskar möjligheterna atl dra merbeständiga slutsatser av en enskild sådan störning. Kommissionen vill framhållaalt sårbarhetsfrågorna nu liksom lidigare fordrar fortlöpande bevakning. Förioppet i storstörningen och deerfarenheter den gett redovisas i kapitel 4. Redovisningen görs från de trearbetsgmp-pernas resp. utgångspunkter. Särskild betoning läggs på deerfarenheter som har betydelse för kommissionens överväganden och förslag. En närmare föreställning om elförsörjningens sårbarhet kanerhållas om systemel av eltillförsel och elanvändning analyseras för ett antalpå förhand givna störningssituationer. Arbetsgruppen Bs analys har baserats påtre sådana störfall nämligen en stamnätsstörning av i princip samma slag somden , en regional storstörning orsakad t.ex. av storm samt enregional eller lokal storstörning orsakad av flera fel i vitala delar avelförsörjningen till en region eller en stor tätort. Samtliga störfall avser främst förhållanden i fredstid ienlighet med direktiven. Vissa besläktade frågor mellan situationen i fredresp. i beredskap och krig behandlas i det följande. Beträffande elproduktionsanläggningar och stamnät finnerkommissionen sammanfattningsvis att planerna för stamnätets utbyggnad ochmodernisering samt rutiner och principer för dess drift är fullttillfredsställande. Kommissionens analys visar att det inom berördaorganisationer bedrivs en kontinuerlig översyn av planer och driftprinciper föratt anpassa elsystemets utveckling erhållna drifterfarenheter ochförändringar i omvärlden. Detta ger en god grund för en elförsörjning medfortsatt hög leveranssäkerhet. I kapUel 5 framlägger kommissionen närmare övervägandenoch förslag beträffande elproduktion och stamnät inom följande områden: DDimensioneringskriterier och riskbedömning. D Driftsäkerheten i stamnätet. nSlorstörningen och elprodukUonsanläggningarna. D "Små" fel som gerstora verkningar. D Från- och tillkoppling av elbelastning. D Elförsörjninginom begränsade områden. D Rollfördelning mellan berörda organisationer. 6 1984/85. Prop.1984/85:120 80 Belräffande eldistribution, elanvändning och reservanordningarfinner kommissionen sammanfattningsvis följande. Det övervägande flertalel viktiga samhällsfunktionerklarar elavbrott på 12 limmar till med befinllig och planeradreservkraft utan slörre negativa samhällseffekter. De flesta av landets nästan5 miljoner abonnenter kan acceptera obehaget av elavbrott med nuvarande nivåpå av-brollslid och avbrottsfrekvens. De negativa effekterna kan dock reducerasytteriigare. Kommissionen återkommer till detta i det följande. Längre elavbrott medför växande problem. Ökaduppmärksamhel bör därför ägnas elavbrott på upp . Nuvarande avvägning mellan åtgärder hos användare och ielnät är i huvudsak rimlig med hänsyn till den totala sammansättningen av abonnentersamt kostnader och effekter av ytterligare nätförstärkning. Ytterligare, ekonomiskt motiverad, reservkraft inäringslivet kan endast marginellt påverka dess förmåga att upprätthållaproduktionen vid längre elavbrott utom möjligen i jordbmket. Totalt sett behövs inte någon betydande allmän ökning avreservkraften i förhållande till den nuvarande. och harinitierat arbete med standardisering och teknisk utveckling avreservkraftsaggregat främst för jordbruket. Detta arbete bedöms angeläget.Eventuellt stafiigt stöd visst tekniskt utvecklingsarbete bör kunna lämnasinom nuvarande forskningsprogram vid styrelsen för teknisk utveckling ochslatens energiverk. Väsentliga förbättringar av driftsäkerheten i elnäten harskett genom förnyelse och modernisering under de senaste 15 åren.Eldistributörernas moderniseringsarbete bör fortsätta enligt nuvarandeinriktning. bör få i uppdrag att undersöka behovet avfortsaita åtgärder för uppmstning av vissa landsbygdsnät. Arbetsgmpp B har analyserat tåligheten mot elavbrott,nuvarande läge beträffande reservanordningar samt behov av åtgärder inomföljande samhällsfunktioner: transporter/drivmedels- larmsystem post/bank miljöfarhg verksamhet hissar/kodlås m.m. datorer vatien och avlopp jordbmk/animalieproduktion Kommissionen instämmer i arbetsgmppens förslag beträffandeåtgärder 1984/85:120 81 inomdessa olika samhällsfunktioner. Närmare överväganden och förslag redovisas ikapuel 6. Förflera av dessa funktioner varierar förhållandena starkt varför lokala lösningarförordas. 1 vissa fall l. ex. då ansvarel för funklionen är cenlrali-serat börgenerella lösningar väljas. Ansvariga myndigheter bör utfärda råd eller normerför vilken verksamhet som bör omfattas av reservkraft. Inommånga ansvariga och berörda organ påbörjades utredningar med anledning avstorstörningen . Allmänl anser kommissionen det väsentligt attdessa utredningar slutförs och erforderliga åtgärder vidtas. Kommissionen villhär särskilt peka på de utredningar och åtgärder som pågår eller planeras inomteleverket och med anledning av tele- och radiokommunikationernassärskilda betydelse vid elavbrott. Speciellt föreslårkommissionen att får i uppdrag att i samråd medLandstingsförbundet inventera reservkraftslägel vid landels sjukhus och föreslååtgärder för att ge äldre sjukhus en rimlig uthållighet mot elavbrott. Vidareföreslås att transportrådel i samråd med överstyrelsen för ekonomiskt försvar(ÖEF) får i uppdrag att utreda hur man uppnår en rimlig uthållighet idrivmedelsförsöijningen för prioriterade behov vid elavbrott.Arbetarskyddsstyrelsen föreslås få i uppdrag att i samråd med berördamyndigheter se över funktionssäkerheten vid elavbrott hos skyddssystem för attundvika person- och miljöskador och därtill hörande lagstiftning. Del planeraderäddningsverket föreslås få i uppdrag att dels se över funktionssäkerheten hosviktiga larmsystem vid elavbrott, dels utreda vissa frågor beträffande hissaroch eventuellt föreslå nya normer. Inomjordbmket är det önskvärt att fler djurhållande lantbmk anskaffar reservkraft.Detta är också ett starkt beredskapsintresse, särskih vad avsermjölkproduktionen. Kommissionen finner dock atl det från dess utgångspunkterinte finns Ullräckliga motiv att föreslå direkt statligt bidrag till sådananskaffning. Detta kan övervägas inom det ekonomiska försvarets ram.Anskaffningen bör dock stimuleras genom atl investeringar som enbart avserreservkraft får utgöra låneunderlag för statsgaranterade lån. Somtidigare nämnts är åtgärder mot långa elavbrott beroende av lokalaförhållanden. Problem uppkommer i flera kommuner med vattenförsörjning,avlopp, värmeförsörjning m.m. Dessa problem bör behandlas på nivå. Kommissionenföreslår att kommunerna bör få ansvaret för att genomföra en planering för attmöta långa elavbrott. De bör vidare verka för att nödvändiga åtgärder ochinvesteringar genomförs. Planen bör utarbetas i samverkan med distributörer ochråkraftleverantörer. Kommissionenföreslår vidare att en central arbetsgmpp tillsätts för att utarbeta allmännaråd och anvisningar med syftet att samordna mellan kommunemas planering för attmöta långa elavbrott och den kommunala beredskapsplanläggningen för krig.Arbetsgmppen bör även behandla frå- 1984/85:120 82 ganom finansiering av reservanordningar som har nytta både för freds-och krigstid. Beträffandeinformalion vid elavbrott finner kommissionen sammanfattningsvis följande: Ettsamlat omdöme är atl informationen till allmänheten fungerade någoriundaacceptabelt . Informationbör i första hand lämnas till dem som kan informera vidare (radio, TT etc). Vikligasamhällsorgan som polis, brandförsvar, länsalarmeringscen-traler bör också fåsnabb information så att de kan vidtaga nödvändiga åtgärder. Motsvarande böreftersträvas för särskilt avbrotlskänsliga elanvändare. Snabb direktinformation från kraftföretag till återdislributörer bör eftersträvas och detbör undersökas om del kan ske med hjälp av informationsvägar som fmns inomdriften av elsystemet. Radionär den bästa kanalen för informalion vid elavbrott. Tillgänglig reservkraft sändare bör vid behov kunna reserveras för enbart Ijudradiosändama. Informationenvid elavbrott bör lämnas snabbt och sedan regelbundet vid bestämda tidpunkter.Den får inte fördröjas av ambiUonen alt lämna fullständig information frånbörjan. Allmänhetenbör informeras om betydelsen av att ha fungerande batteriradiomottagare tillhands. Elleverantörernabör planera de informationsåtgärder som behövs vid elavbrott så att enberedskap byggs upp. Kraftföretagen bör tillsammans med återdistributörerna,regionsvis, planera åtgärderna. De som har särskilt behov av information ochde som kan informera vidare inom regionen bör della i överläggningarna ominformaUonsåtgärderna. Kommissionensnärmare överväganden och förslag beträffande informa-Uon vid elavbrottredovisas i kapitel 7. Vissafrågor i direktiven har genom arbetets uppläggning kommit att behandlas i fleraarbetsgmpper. Kommissionensöverväganden och förslag i dessa frågor redovisas i det följande. Enligtsina direktiv har kommissionen främst behandlat fredslida störningar. Dessaberor i huvudsak på tekniska fel, väderförhållanden och '' mänsklig faktor''.Störningar liU följd av krigshandlingar, saboiage eller fredslidaterroristhandlingar är däremot målinriktade och riktas mot särskilt svagapunkter. Kommissionenhar tagit del av en studie som ÖEF och genomfört på regeringensuppdrag. Den syftar till skydds- och beredskapsåtgärder för att stärkakraftsystemets drift i krig. Studien omfattar inte fredstida driftfall, fredskriseller avspärrning. Kommissionen finner att studiens förslag till fortsattafördjupningsstudier ligger väl i linje med vad kommissionen från sinautgångspunkter har anledning att förorda. Prop.1984/85:120 83 elltanser kommissionen att frågan om riktad ulslagning i kritiska punkter i vårtelsystem bör granskas ingående inom ramen för den fortsatta studien och atl maninom den kommunala beredskapsplanläggningen för krig bör uppmärksamma attsabotagehandlingar kan komma att genomföras innan några beredskapshöjandeåtgärder eller andra skyddsåtgärder för beredskap/krig har hunnit göras. Enligtdirektiven bör kommissionen studera ruliner och priorueringar för från- ochtillkoppling av elbelastning och att därvid bedöma om det finns skäl att ändragällande mtiner med hänsyn lill att det finns vissa områden eller funktionersom bör prioriteras före andra. Delfrekvensstyrda automatiska systemet för från- och lillkoppling av belastning äravsedd atl skydda nätet mot överbelastning och arbetar på 130 kV-nivån. Delomfattar hälften av den totala belastningen i Syd- och . Det kan imycket begränsad utsträckning användas för prioritering av elanvändare. Leveranssäkerhetenför en elanvändare bestäms i första hand av lokaliseringen och denspänningsnivå anslutningen gäller. Allmänna system för priorilering avabonnenter efter funktion saknas. Viss prioritering av abonnenler kan dock skevid långa elavbrott. Tekniska fömtsättningar för prioriteringar är störst förabonnenter anslutna till regionnät eller högspända lokalnät i tätorter.Datorisering av driftcentraler kan komma att ge bättre fömtsättningar förprioriteringar av elanvändare. kan eventuellt tekniska system förs. k. belastningsstyming användas även vid elavbrott. Kommissionenhar inte funnit något som från stamnätets synpunkt skulle innebära attnuvarande mtiner för automaUsk från- och tillkoppling av belastning bör ändras. Kommissionenfinner det angeläget att elanvändare och kraftföretag/ distributörereftersträvar lösningar som tar hänsyn till användarnas prioriterade elbehov.Speciella överenskommelser om återinkoppling i flera sleg efter elavbrott börprövas i enskilda fall. Enligtdirektiven bör kommissionen belysa möjligheterna att klara elförsörjningeninom begränsade områden trots all centrala nät har slagils ut.