prop · G80388 · 1984-12-31 00:00:00 — IGöteborgs universitets studie menar man att det normalt sett på arbetsmarknadenär betydligt vanligare att arbeta heltid än . Invändningenmot att öka arbetstiden är att det kan minska ungdomarnas sökaktivtet. Irapporten framhålls dock att skillnaderna i arbetstid mellan 1984/85:88 12 demsom har rätt och dem som inte har det uppfattas som orättvisa.Med en systematisk uppläggning av ungdomslagen borde dock också en systematisk utslussningtill den öppna marknaden kunna ske. AvAMS redovisning framgåratt huvuddelen av ungdomarna i ungdomslag arbetar fyratimmar per dag. eller 4200 ungdomar av de 30400 som fanns iungdomslag arbetade heltid. AMSmenar vidare att i stort sett alla nämnder har uppgett att ungdomarna iungdomslag visat ganska eller mycket stort intresse för annat arbete. Så mångasom 18 nämnder har dock lämnat vissa förbehåll. Av dessa anför en tredjedel attungdomar som har heltidsarbeten är mindre intresserade att söka arbeten änandra. Ett par har konstaterat en motvilja från ungdomarna att söka interlokalt. påpekar att motivationen att söka andra jobb minskar ju längretid ungdomarna är i ungdomslaget. Det kan i detta sammanhang nämnas att totalt175 återkallanden har skett på grund av attungdomarna avvisat annat erbjudet arbete eller erbjudande omarbetsmarknadsutbildning. Detta motsvarar 0,av antalet anvisningar. AMSslutsatser är att benägenheten att aktivt söka arbete kan sammanhänga medungdomarnas arbetstider i ungdomslaget. EnligtSINOVA:s rapport blir ungdomarna i ungdomslag mindre aktiva i att söka jobb ände tidigare varit. Detta beteende är särskilt markant hos de ungdomar somarbetar i ungdomslaget på heltid. Å andra sidan hävdar universitetatt sökaktiviteten är betydligt större än vid andra arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Somhar framgått av redovisningen är den absoluta majoriteten av ungdomarna iungdomslag placerade hos kommunerna (). Resterande ungdomar finns på denstatliga och landstingskommunala sektorn samt en mindre del inom privat ellerideell verksamhet. Skälen till detta har berörts i Göteborgsstudien. Enligtdenna använde arbetsförmedlingen oftast i första hand kommunens platser.Eftersom platsanskaffningen i kommunerna varit mycket framgångrik kom ofta istort sett alla ungdomar i kommunen att placeras på kommunens platser.Länsarbetsnämnderna har i den enkät som AMS skickat ut redovisat att det dåfanns ett överskott på platser i ca hälften av länen och i samtliga län görsbedömningen att det finns möjlighet att ta fram flera platser. Hälften avlänsarbetsnämnderna bedömer dock att dessa ytterligare platser måste tas fram ihuvudsak inom stat och landsting. AvGöteborgsstudien framgår vidare att kommunerna i stort sett lyckats ta frammeningsfulla och värdefulla arbeten med inriktning mot konsumenterna. Där hörrent sysselsättningsstyrda uppgifter till undantagen. Däremot ligger arbetenaför ungdomslagen inom den statliga sektorn närmare 1984/85:88 13 ensysselsättningsstyrd modell där målet är att ge ungdomar arbeten, oavsett om deär värdefulla och meningsfulla eller ej. När det gäller landstingen hararbetena en klart konsumentstyrd inriktning med verksamhet som är direktorienterad mot patienterna. Placeringen av ungdomarinom enskilda företag förekommer som redovisats i mycket liten omfattning. AMSgick ut med föreskrifter på detta område som innebär att sådanaplaceringar kunde ske om kommunerna saknade platser för ungdomarna eller omdet med hänsyn till ungdomens behov, tidigare erfarenheter o.d. borde ske enplacering på ett område som inte kan tillgodoses inom den offentligaförvaltningen. SINOVA har i sin rapporttagit upp frågan om placering i offentlig respektive privat sektor utifrånperspektivet kommunens uppföljningsansvar för 16- 17-åringarna. Man menar dåatt tillkomsten och utformningen av ungdomslagen har gjort konkurrensen hårdareför 16-17-åringar. Konkurrensen har bl. a. lett till att det har blivitsvårare att erhålla ungdomsplatser inom den offentliga förvaltningen samtidigtsom många ungdomsplatser omvandlats till arbete i ungdomslag när ungdomarnapasserar 18-årsgränsen. Därvid är den privata marknaden det andningshål som 16-17-åringarnafortfarande har. Uppföljningsansvariga i kommunen är eniga om att det blirsvårt att fullfölja åtagandena mot 16-17-åringarna om ungdomarna i ungdomslag istörre utsträckning placeras inom den privata sektorn. Dettabekräftas av Göteborgsstudien. Enligt den är det nästan total enighet om attkretsen av arbetsgivare huvudsakligen bör återfinnas inom den offentligasektorn. Det bör däremot inte vara totalstopp för placering i den privatasektorn. Det anses emellertid att en placering i den privata sektorn endast kanmotiveras med utgångspunkt från vad som är mest lämpligt för den arbetslösaindividen. Denna uppfattning är lika utbredd bland företrädare för kommun ochlandsting som bland arbetsförmedlare. Skr.1984/85:88 14 Skolöverstyrelsendnr 507/84:641 dnr AV 2.82-80A/84 Till utbildnings- och arbetsmarknadsdepartementen Enligtregeringens uppdrag (regeringsbeslut , Utbdep. Dnr 1307/83 samt A-depDnr A5I5/84) skall AMS och SÖ gemensamt redovisa hur ungdomarnas övergång fråndet kommunala uppföljningsansvaret till arbetsmarknadsmyndigheternasansvarsområde sker samt hur samordningen av de båda myndigheternasadministrativa rutiner inklusive informationsinsatser görs på lokal nivå. Idenna skrivelse kommenteras vissa resultat från de undersökningar som verkenlåtit göra inom sina respektive ansvarsområden. Undersökningarna i sin helhetredovisas i de bilagda rapporterna. I AMS undersökning om verksamheten medungdomslag har bl. a. ingått frågor om övergången från skolansuppföljningsansvar till arbetsförmedlingens ansvarsområde. SÖ har förutom egnaundersökningar anlitat organisationsbolaget för att särskilt studeraövergången från skolans till arbetsmarknadsverkets ansvarsområde. Närdet gäller övergången mellan kommunernas uppföljningsansvar och arbetsmarknadsmyndigheternasansvarsområde och då särskilt ungdomsplatser i förhållande till ungdomslagvill verken inledningsvis konstatera att dessa åtgärder fungerat enförhållandevis varför de erfarenheter som kan redovisas är relativtbegränsade. De nya reglerna för statsbidrag till de olika åtgärderna inomkommunernas uppföljningsansvar trädde i kraft den , och ungdomslagentillkom . Allmäntkan konstateras att ungdomsplatserna och ungdomslagen förefaller att fungerabra. Bristande praktisk erfarenhet av arbetslivet utgör ofta det störstahindret för ungdomarna att komma ut på arbetsmarknaden. Ungdomsplatserna ocharbete i ungdomslag erbjuder ungdomarna möjligheter att få pröva på olikayrkesområden då de eljest skulle gå sysslolösa. En tid ipraktiskt arbete har stor betydelse för att stärka ungdomarnas självförtroendeoch ge insikt i vad arbetslivet kräver. Mendet finns också problem förknippade med de båda åtgärderna. Problemen hör bl.a. samman med att ungdomsplatserna som är baserade på ett avtal mellan parterna,och ungdomslagen som regleras av en lag, innebär separata lösningar för de bådaåldersgrupperna med olika arbetstidsomfång och olika ekonomisk ersättning tillungdomarna och arbetsgivarna. Ett system som inte minst ungdomarna finnermärkligt. Bilden kompliceras ytterligare av att ansvaret för ackvisition avplatserna numera är delat. 1984/85:88 15 Verkenmenar därför att det behövs en översyn av åtgärderna i syfte att åstadkomma ensamordnad lösning för de båda åldersgrupperna. Verken är dock ejberedda att föreslå hur förändringar i den riktningen skall utformas. Skälen till detta är bl.a. att åtgärderna varit i funktion och att formerna förskolans respektive arbetsförmedlingens uppföljning av ungdomarna är underutveckling. Det är också angeläget att undvika alltför stor ryckighet i debestämmelser som reglerar åtgärderna för arbetslös ungdom. Den kommunalauppföljningsverksamheten t. ex. har varit föremål för tätaförändringar som orsakat en del svårigheter för dem som är verksamma på fältet. Ettannat skäl att avvakta med en förändring är de nya intagningsreglerna tillgymnasieskolan med prioritering av 16-17-åringarna och den effekt detta kan hapå omfattningen av och inriktningen av åtgärderna inom uppföljningsansvaret. Den föreståendereformeringen av gymnasieskolan är ytterligare ett skäl. I regeringensproposition /84:116 Gymnasieskola i utveckling sägs attgymnasieutbildningen under ett inledningsskede bör kunna erbjudas i form avvarvad utbildning för dem som ej kan tänka sig en gymnasieutbildning direktefter och som därför omfattas av kommunernas uppföljningsansvar. Idet försöksprogram i gymnasieskolan som SÖ överlämnat till regeringenframhåller SÖ att det är viktigt att möjlighet till varvad utbildning i förstahand skapas för att stödja elever, som inför svårigheter att följa en reguljärstudiegång tvingas avbryta sina studier eller aldrig ens vågar påbörja dem. Detpåpekas att då studier och yrkeskontakter varvas kan innebära hjälp tillökad mognad och självinsikt för dessa ungdomar. SÖ avser därför att pröva olikamodeller för att förstärka ungdomarnas möjligheter till utbildning. I SÖ: sanslagsframställning /86 framhålls att förändringar av organisation,innehåll och arbetssätt också är nödvändiga om gymnasieskolan skall kunna blien skola för alla. Enligtlänsarbetsnämndernas bedömning är det ganska vanligt att ungdomar övergår frånungdomsplats till ungdomslag, och att ungdomsplats hos offentlig arbetsgivareinte sällan omvandlas till plats i ungdomslag. Ett10-tal länsarbetsnämnder har redovisat ett överskott på ungdomslagsplatserunder våren och flera nämnder bedömer det möjligt att utöka verksamheten inomden statliga och landstingskommunala sektorn. Dessutom kan i viss månberedskapsarbetsplatser omvandlas till platser för ungdomslag. Vår bedömning är attbehovet av såväl ungdomsplatser som ungdomslagsplatser kommer att öka i börjanav hösten. De ungdomar som slutade grundskola eller gymnasieskola ochsom inte går till fortsatta studier eller får reguljärt arbete skall beredasplats. I några län förutses emellertid att situationen kan bli ansträngd införett ökat behov av platser. 1984/85:88 16 Utvecklingen i fråga om ackvisition av ungdomslagsplatserliksom ungdomsplatser kräver således stor uppmärksamhet i fortsättningen. I den bilagda rapporten från organisationsbolaget på stora och övergripande frågor som bör bli föremål för ytterligareundersökningar och överväganden inför en eventuell framtida förändring avåtgärdssystemet för ungdomarna. I Sinovas rapport pekas särskilt på sexpunkter där man anser sig ha kunnat konstatera missförhållanden eller problem -om än inte preciserat i vilken utsträckning - i sina studier i 10 kommuner. I det material som framkommit genom svaren på AMS enkättill samtliga länsarbetsnämnder , och som bygger på uppgifter direktfrån arbetsförmedlingskontoren, nyanseras bilden av förhållandena beträffandesamverkan mellan kommunerna och arbetsförmedlingen rörande de olikaungdomsgrupperna. AMS rapport behandlar dessa frågor på sid 13-14. Ikommentarerna till enkätsvaren påpekar nämnderna dessutom att många avungdomarna som deltar i åtgärder inom skolans uppföljningsansvar samtidigtfinns anmälda som sökande hos förmedlingen. Enligt arbetssökandestatistikenför I:a hade arbetsförmedlingen i genomsnitt 35500aktuella arbetssökande under , varav 6600 i åldrarna . Att samverkan mellan skola och arbetsförmedling av mångalänsarbetsnämnder bedömts som god hindrar inte att det finns brister pååtskilliga håll och att Sinovas förslag till överväganden/fortsatt uppföljningär relevanta. För sin del ämnar SÖ och AMS noga följa utvecklingen inomrespektive ansvarsområde och samordningen dem emellan. Beträffande skolansuppföljningsansvar bör särskilt observeras i vilken utsträckning åtgärdernamera kan förskjutas mot utbildning än ungdomsplatser i samband medprioriteringen av 16-17-åringar till gymnasieskolan. Gemensamt behöver SÖ ochAMS studera och initiera former för hur de individuella handlingsplaner somskolan och ungdomarna tillsammans gjort upp ska kunna fullföljas efter l8-årsdagen.AMS kommer att följa upp arbetsförmedlingens insatser för ungdomar iungdomslag och uppmärksamma i vad mån ungdomslagen påverkar tillgången påreguljära arbeten samt praktikplatser, som det blivit svårareatt skaffa fram. Också verksamheten enligt Örebro-modellen innebär en ingåendeutvärdering. bör det vara möjligt att dra mera definitivaslutsatser beträffande en samordnad lösning när det gäller åtgärderna för deolika ungdomsgrupperna. Viss forskning pågår vid olika universitet om ungdomarnassituation efter genomgångna åtgärder. Dessa forskningsresultat bör tastillvara. Mer systematiska undersökningar, som studerar vad som händerungdomar efter genomgångna åtgärder erfordras dock. 1984/85:88 17 Redovisningav AMS Referenter: , Underförsta gjordes 44000 placeringar av ungdomar i ungdomslag. 40procent eller ca 17000 av ungdomarna slutade i ungdomslagen under sammaperiod. Av dem gick direkt till arbete på öppnamarknaden. avaktualiserades av andra orsaker somsökande hos förmedlingen. Nära I - började i annan arbetsmarknadspolitiskåtgärd - , AMU eller beredskapsarbete. slutligen återgick tillatt söka arbete hos förmedlingen - i gruppen ingår bl. a. ungdomar som lämnatungdomslagen då de fyllt . Bland dem som gick tillbaka tillarbetsförmedlingen återfinns ett okänt antal, som senare erhållit arbete elleravaktualiserats av ' andra skäl. Flickornautgjorde av ungdomarna i ungdomslag . Delämnade ungdomslagen i nära nog samma utsträckning som pojkarna, men färre avdem () än av pojkarna () fick arbete på öppna marknaden. Istället återkom en avsevärt större del av flickorna som aktuella sökanden vidförmedlingen efter att ha lämnat ungdomslagen. Arbetshandikappadeoch utländska medborgare avviker också från medeltalen i olika avseenden. Bådagrupperna fick i mindre utsträckning än samtliga arbete på öppna marknadenefter arbete i ungdomslag. Dessa grupper har däremot i högre grad ängenomsnittligt gått till respektive AMU. Avdrygt 30000 ungdomar som var i ungdomslag arbetade ca 4000 (14procent) heltid. var anställda av kommunerna, inom denstatliga sektorn och hos landstingen. deltog istudier vid sidan av arbetet i ungdomslag i de 22 län, som kunnat redovisautbildningsfrekvensen. Enligtenkätsvar från länsarbetsnämnderna har kommuner och arbetsförmedling utvecklatolika samarbetsformer beträffande ungdomarna i åldersgruppen 16-17 år.Beträffande överföringen av ungdomarna från skolans uppföljningsansvar tillarbetsförmedlingen uppger hälften av nämnderna att alla eller nästan allakommuner kontaktar förmedlingen innan ungdomarna fyller . Därtillredovisar 17 nämnder att förmedlingen i olika utsträckning genomfört kollektivinformation i avgångsklasserna och/eller inom skolans uppföljningsprogram. 1984/85:88 18 Beträffande ungdomarna i ungdomslag visar nämndernasenkätsvar att förmedlingen har stora ambitioner att arbeta vidare med dessaungdomar för att få dem i arbete på öppna marknaden eller i annan arbetsmarknadspolitiskåtgärd. Det sker genom regelbundna kontakter med ungdomarna individuellt ejleri grupp, bevakning av lediga arbeten för ungdomarnas . räkning, jobbsökardagar,företagsbesök m. m. De relativt få kontor som av nämnderna uppgetts inte hahaft uppföljning av ungdomarna planerar att genomföra sådan . Samtliga länsarbetsnämnder bedömer att det finnsmöjligheter att bereda flera ungdomar än arbete i undomslag, dock inteutan problem inom några län. Lagen om arbete i ungdomslag |antog "lag om arbete iungdomslag hos offentliga arbetsgivare", som trädde i kraft den. I januari1984.'' Genom denna garanteras ungdomar i åldrarna , dvs. i åldersgruppennärmast över den som omfattas av skolans uppföljningsansvar (1617-åringarna)tillfälligt arbete i avvaktan på utbildning eller reguljärt arbete på öppnamarknaden. I fråga om ungdomar med förståndshandikapp, som är eller varitinskrivna vid omsorgsstyrelsen, gäller lageii också för åldersgruppen 20-24år. Lagen ger ungdomar rätt till arbete i genomsnitt 4 tim. per dag iveckan med avtalsenlig lön (ca . enligt träffade avtal).Ungdomar som uppfyller arbets och medlemvillkoren för ersättning från erkändarbetslöshetskassa får i stället välja att arbeta på heltid. Genom lagändring ijuni 1984' behöver nu endast arbetsvillkoret vara uppfyllt före anvisning tillarbete i ungdomslag - villkoret om medlemstid kan uppfyllas genom arbete iungdomslag. Kontant arbetsmark-nådsstöd eller kassaersättning kan inte utgåjämsides med arbete i ungdomslag, inte heller till den som avvisar plats iungdomslag. I förordning om statsbidrag till verksamhet med ungdomslagm. "* uppdrogs åt att meddela de ytterligareföreskrifter som behövs för verkställigheten av förordningen och lagen omarbete i ungdomslag. meddelades av AMS redan i december1983. Det har dock fortlöpande framkommit behov av ytterligare anvisningar, ochföreskrifter har utfärdats i flera olika omgångar, regelmässigt efter samrådmed arbetsgivare och fackliga organisationer på den ' SFS 1983: 1070. De offentliga arbetsgivare som avses i lagen är statligamyndigheter och verk (ej bolag), landsting, kommuner, församlingar och kyrkliga samfälligheter.Kommun har möjlighet att på vissa villkor placera ungdomar iungdomslag hos enskilda arbetsgivare, samt ideella föreningar. 'SFS 1984:521. SFS 1983: 1070. 1984/85:88 19 Därutöver har , landstings- och kommunförbundenutgett cirkulär om avtal m. m. till respektive myndigheter och uppdragsgivare. Utgångspunktoch underlag för rapporten Regeringenhar uppdragit åt att i samband med anslagsframställningenför /86 redovisa erfarenheter av verksamheten med ungdomslag.Styrelsen har också fått i uppdrag att i samarbete med SÖ studera samordningenav åtgärdssystemen för ungdomar i åldern 16-17 respektive . Som underlag för dennaredovisning ligger dels den månatliga arbetssökandestatistiken för främstperioden januari t.o.m. , dels svaren på en skriftlig enkät somstyrelsen bad länsarbetsnämnderna besvara , i det följandekallad nämndenkäten. Flera nämnder har förutom sina egna svar insänt ocksåsvaren från samtliga förmedlingskontor i respektive län. Förutom genom dennaenkät har uppgifter inhämtats genom besök i några län (, ochVästernorrlands län) och samtal där med företrädare för länsarbetsnämnder ochförmedlingskontor. Sammanställningarav sökandestatistiken redovisas i bif. tabellbilaga, enkätformuläret i bilaga2. Placeringari ungdomslag och fördelning på olika sektorer Islutet av fanns vid arbetsförmedlingen över 22000 kvarståendearbetssökande i åldern 18 19 är varav flickor som var utanarbete och aktuella för omedelbar placering. Av dem var drygt 9000 eller 40%inskrivna som sökande . Då lagen trädde i kraft fannssåledes på förmedlingen anmälda ett stort antal ungdomar som väntade på arbete.I januari placerades 14000 ungdomar i ungdomslag, . Av tabell1 framgår hur antalet placeringar därefter minskat månad för månad. Totalt harunder perioden gjorts mer än 44000 placeringar i ungdomslag (tabell 2). Avungdomarna som placerats är flickor. En större andel av flickorna() än av pojkarna () placerades under början av perioden (jan.-mars); Tabell 1 visar också ivilken takt antalet kvarstående arbetssökande 18-19-åringar anmälda hosförmedlingen mer än en månad och ej placerade i ungdomslag har sjunkit frånjanuari fram ; då denna kategori utgjorde 1 500 personer. Igruppen ingår personer som varit svåra att placera i ungdomslag inom de som lagen föreskriver, som varit mycket nära 20-årsgränsen ellerväntat på att annan åtgärd ska påbörjas. Vidare också ungdomar somhar anmält sig hos formed- Skr.1984/85:88 20 lingeni samband med avslutning av längre studier, i vilka fall tiden för anvisningtill ungdomslag är upp . Ökningen av gruppen kanförklaras både av att 19000 ungdomar i åldern hade slutatberedskapsarbete och av viss tillströmning av arbetssökande som avslutatlängre studier. Ienkätsvaren har länsarbetsnämnderna redovisat hur många ungdomar som den 15 maj1984 arbetade heltid i ungdomslag (huvudsakligen kassa-berättigade) samtungdomslagens fördelning på olika sektorer . Uppgifternafinns sammanställda länsvis i tabell 5. Av de nära 30400 ungdomar som då hadeungdomslagsplats arbetade heltid. Fördelningen påolika sektorer var följande: Därav plac hos enskilda arbetsgiv. Detär hos kommunerna som majoriteten av undomarna, , har placerats iungdomslag, medan statliga sektorn och landstingen tagit emot ungefär varsinhälft av resterande placeringar enligt fördelningen . I alla län utomÖrebro och län använde sig kommunerna av möjligheten tillplaceringar i ideella föreningar - speciellt i , ,och . Placering hos enskilda företag förekom i ettfåtal fall, i och inte alls. Sammanlagt 10länsarbetsnämnder har dock meddelat önskemål om eller uttryckt avsikten attutnyttja möjligheten till placering hos enskilda företag i större utsträckning,bl. a. för att kunna erbjuda ungdomarna mera varierande arbetsuppgifter. Hurhanteringen av platserna organiserats och placeringen genomförts framgår inteav nämndenkäten. Genom de särskilda intei"vjuer som gjorts i några län kanett par exempel ges. I kommun har arbetsförmedlingen varje plats iungdomslag beskriven i en platsbank, och det är förmedlingen som tillsammansmed aktuell sökande väljer ut och anvisar till jobb. Ungdomar med svåra socialaproblem kan dock anvisas till något av kommunens två orienteringslag, och fårdärigenom pröva sig fram på olika jobb. I får varje ungdom uppgetre alternativa önskemål om arbetsplacering, och förmedlingen anvisar tillvarje enskilt jobb inom stat och landsting (i nästaii hälften avalla ungdomsplatserna) men beträffande kommunen endast till placering efterungdomarnas önskemål. I har förmedlingen anvisat till varje platsinom kommunen, men 'Uppgifter därom saknas i den löpande statistiken. 1984/85:88 21 troligen kommer kommunen att få överta det ansvaret -kommunen sköter redan omplaceringar inom de kommunala ungdomslagen. har några frågor (4.44.5) ställts om placeringar i ungdomslag avungdomar som kommer från ungdomsplats. På frågan i vilken utsträckningungdomarna som haft ungdomsplatser efter förmedlingens prövning placeras"direkt" i ungdomslag, visar nämndernas svar att detta är ganskavanligt. På frågan om hur vanligt det är att ungdomslagsplatser omvandlas tillplats i ungdomslag hos samma arbetsgivare, har i flertalet län (17) majoritetenförmedlingskontor till nämnderna uppgett att det är ovanligt. I övriga län harflertalet svarat "ganska vanligt." Arbetshandikappades placeringsmöjligheter i ungdomslag Av samtliga ca 44000 ungdomar som börjat i ungdomslag t.o.m.juni 1984 har I 189 varit ungdomar med arbetshandikapp. 272 av dem hadeförståndshandikapp, varav 202 var . Beträffandeungdomar med arbetshandikapp har antalet placeringar iungdomslag vaije månad understigit antalet kvarstående sökande vid månadensslut (se tabell 1). Detta kan tyda på att arbetsförmedlingen har haft störresvårigheter att placera ungdomar ur denna grupp än övriga ungdomar. Att detvarit så bekräftas delvis av svaren på nämndenkäten, fråga 5.2: "Hurbedömer ni ungdomslagens möjligheter att bereda lämplig sysselsättning förhandikappade ungdomar?" En tredjedel av nämnderna menar att det är förtidigt att bedöma -flera av dessa säger att alla har kunnat placeras.Tio nämnder uppger att det funnits vissa svårigheter att placera ungdomar urgrupperna förståndshandikappade, socialt och psykiskt handikappade. Två nämnderpekar på att det kan vara svårt att hitta lämpliga handledare för arbetshandikappadei ungdomslag. Tio nämnder menar dock att det gått mycket bra attplacera ungdomar med handikapp, men flera påpekar att det inneburit extraförarbete och även noggrann uppföljning från förmedlingens sida. 17600 eller av ungdomarna som börjat iungdomslag lämnade också ungdomslagen (tabell 3). Tre fjärdedelar av avgångarna skedde . Siffran är inte exakt. En person kan ha lämnat ungdomslagmer än en gång .