prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — Man bör emeUertid vara medveten om att klassI-medlen utgör < av den totalabekämpningsmedelsanvändningen varför en vidgning av behörighetsgraden tUl attomfatta även klass II kan innebära ett UtbUdningsbehov av ansenligomfattning. 8.8.6 : Kemikommissionenföreslår atl endast kemiska bekämpningsmedel i klass 3 skall få användas överområden liU vUka allmänheten har tiUträde. Domänverketutgår tfrån att detta förslag ej avser skogsmark och därmed exempelvis inteavser att plantor som behandlats med fungicider eUer insekticider i plantskolorskuUe få planteras ut i skogsmark där allmänheten äger tiUträde. Vi utgårockså tfrån att punktbehandUng av plantor med insekticider (exempelviskonlroUerad behemdling i en planleringsmaskin) ej anses faUa inom förslaget.Detta framgår dock inte klart av nuvarande skrivning utan måste förtydligas ibeslämmelsema. SkuUe förslag tiU äventyrs avse ävenskogsmark skuUe detla innebära oöverskådUga konsekvenser för möjlighelema attföryngra skog och därmed allvarligt förändra fömtsättningama för landetsskogsbmk. Lövslybekämpningutföres inom huvudsakligen med fenoxisyror 2,4-D och MCPA (klass2). anser alt nuvarande lagsttftning rörande användning av kemiskbekämpning av lövsly på skogsmark innebär att allmänheten skyddas från attomedvetet komma i konlakt med behandlade områden. Föreslagna restriktionerbeskär ytterligare skogsbmkets möjUgheter att använda rationeUalövslybekämpningsme-toder. anser därför att de begränsade områdensom kommer att bli behandlade med herbicider genom gäUande dispensförfarandeoch informations- och skyllningsföreskrifter bör betraktas som område däraUmänheten ej äga tUlträde under och efter behandlingensutförande. Undantag bör därför ges för användning av klass 2-medel inom Prop.1984/85:118 153 ramenför gällande regler för spridning av bekämpningsmedel över skogsmark. 8.8.7 Länsstyrelseni : För såväl försäljning som inköp av medel i klass 1 och 2 bör, som ulredningen föreslagit, krävas utbUdning och godkänt kunskapsprov. Med ett sådanl system behöver inte ytteriigare en reglering, som innebär att endasl bekämpningsmedel av klass 3 får användas i hushåll och vUIaträdgård, införas. Förbudetmot användning av bekämpningsmedel i klass 1 och 2 över områden där allmänhetenhar tUlträde kräver en precisering av vilka marker som egentiigen avses (seexempelvis SNFS 1984:2, PK: 19). 8.8.8------------------------------------------- Sverigesgrossistförbuad: ambition attklass 3-medlen skall kunna användas av var och en, medan klass 2-medlen närmastär avsedda för yrkesmässigt bmk har lett vUse. Principenfinns dokumenterad intemationeUt i FAO och WHO men tiUämpningen i kanifrågasättas. Det gäUer då kriterierna för klass 2-medlen. Detär inte toxiciteten hos den aktiva bekämpningsmedelssubstansen som föranlettvissa omklassningar från klass 3 tiU klass 2 utan det ingående lösningsmedlet.InnehåUer preparatet lösningsmedel av samma typ som ingår i bl. a. målarfärgerför hemmabmk har man klassat medlet i klass 2. Införsförbudet mot klass 2-medel för aUmänt bmk måsle också andra produkter i sammariskkategori, dvs. "Farliga varor" riskkategori 3, förbjudas. 8.8.9 : föreslår att endast kemiska bekämpningsmedel i klass 3 skaU få komma till användning över områden lUl vUka allmänheten har fritt tilllräde. Ehum outsagt i motivtexten fömtsätter SSR att man i detta sammanhang inte avsett skogs mark. 8.8.10 Sverigeskemiska industrikontor: föreslår att kemikaUemyndigheten skaU införa sådana bestämmelser att användningen i hem och villaträdgårdar av klass 2-medel, t. ex. råttmedel och medel mot mjöldagg på bärbuskar, förbjuds. Endast klass 3-medel bör tUlåtas. EnUgt Kemikontorets mening bör även i fortsättningen t. ex. rått medel och vissa medel mot svampangrepp på bärbuskar och fmklträd få användas också av allmänheten. Detär enligt KemUcontorets mening befogat att se över klassindelningen förbekämpningsmedel. Det förekommer att medel har förts tiU klass 2, därför attde innehåller ett aromatiskt lösningsmedel. Samma lösningsmedel förekommeremellertid i motsvarande mängd i färger, vilka på goda gmnder kan fritt köpasoch hanteras - enligt anvisningar av allmänheten. Prop.1984/85:118 154 8.9.1---------------- : vilketenUgl socialslyrelsens uppfattning är välmotiverat liksom förslaget att den s. k. behörigheten att använda klass I- ochIl-medel tidsbegränsas tUl . 8.9.2 Lantbruksstyrelsen:Lantbmksstyrelsen har i yttrande () över "kemikalieulredningen" tUlstyrkl del även av kommissionen redovi sade förslaget att samma krav som gäller för klass 1 skaU gälla även för klass 2.1 fråga om omfattningen av den verksamhet för vilken lantbmks styrelsen skall svara för utbildning och tiUstånd är styrelsen inte beredd att utan vidare tiUstyrka kommissionens förslag. Även för det fall styrelsens ståndpunkt godtas, kommer behovet av uiökad utbUdning, särskUt under en övergångstid men även på sUct, att bli mycket stort. Somframgår av nyssnämnda yttrande visar den skattning som gjorts avlantbmksnämndema atl ytterligare 22000 personer skulle behöva utbildas utöverde ca 12000 personer som har tillstånd att använda klass 1L-medel inom lantbmkei. Somdelvis framgår av samma yttrande kan erforderligt utbUdningsbehov intetUlgodoses om utbUdningen skaU bedrivas enligt samma ordning som . Del ärdärför nödvändigt atl bedriva undervisningen i andra former och atl iitförasärbestämmelser under en övergångstid. Ifråga om undervisningsformer vUl styrelsen i första hand förorda att denobligtoriska närvaron vid två av de fyra kursdagama avskaffas. Därmed kananordnas kurser om endast omfattande i huvudsak hälso- ochmUjöfrågor, arbelarskydd, ekologi och författningar. Kunskaper motsvarande detekniska delama får därmed inhämtas genom självstudier eUer på annat sätl. Detbör dock i mån av resurser anordnas kurser enligt nuvarande kursplan för demsom så önskar. Kompetensproven bör ha samma omfattning och genomföras somhittiUs. Den nu föreslagna åtgärden kommer dock inte att lösa föreliggandeproblem, eftersom en mycket begränsande resurs kommer att vara tUlgången tilllärare för främst de toxikologisk-medicinska avsnitten dvs. Enligt styrelsens mening kan det bli nödvändigt att helt accepterasjälvstudier varvid kompetensproven handhas av lantbmksnämnderna. Även andrautbildningsaltemativ bör undersökas l.ex. Det måste dockihågkommas att de tidigare berörda problemen vad gäller tiUgång tiU vissalärare kvarstår. Enannan möjlig ålgärd för att praktiskt klara en övergång tiU kompetenskrav ävenför klass 2-medel är att lUlslåndens gUtighet inledningsvis faststäUs tUl 10 årmen att denna under en övergångstid trappas ner tUl . För altpraktiskt kunna genomföra en meningsfuU utbUdning vUl styrelsen förorda ensådan lösning. Medhänsyn tiU vad som anförts är det viktigt att endast etl principbeslut 1984/85:118 . ominförande av kompetenskrav för klass 2-medel tas i en första omgång. Ansvarigamyndigheter bör därefter få sätta bestämmelserna i krafl och anpassautbildningen med hänsyn liU lUlgängliga resurser. 8.9.3Skogsstyrelsen: Snytbaggeskador är den största anledningen tUl plantdöd iplanteringarna i södra och meUersta . För att förbättraåterväxtresuhatet och därmed trygga en hög råvamtUlgång och sysselsättning iskogsbmkel är det därför mycket angeläget att minska snytbagge-skadoma. I cirkulär A nr 6 1983 harskogsstyrelsen redovisal ett program för att minska skadoma ibarrträdsplanteringar till följd av angrepp av snytbaggar m. fl. insekter.Programmet går ut på att genom skogsvårdsstyrelsema föra ut olika skyddsmetoderdär kemisk skyddsbehandling med permetrinpre-parat ulgör en viktig del. Förnärvarande behandlas endast av plantoma inom det"snytbaggefarliga" området. För att skogsbmkel skaU kunna följaskogsvårdslagens krav vad gäller maximalt tUlåten hyggesvila ochtiltfredsstäUande föryngringar inom rimlig tid anser attskogsvårdsstyrelsema bör lillhandahålla skyddsbehandlade plantor i störreutsträckning än . Fömtom en ökning av den kemiska behandlingenbör även användningen av mekaniska skydd öka. Skogsslyrelsens intention är allprogrammet skaU vara genomfört och det kommer sannolikt allinnebära en ökning av användningen av kemiska preparat inom skogsbmkel. Då detgäUer kravet på utbUdning och behörighet för personal som hanterarbekämpningsmedel avstyrker bestämt förslaget atl detta krav skaUgäUa även för preparal av faroklass 2, saml alt endast klass 3-preparat skullefå säljas tUl allmänheten. De perme-trinpreparat som är tillåtna för behandlingmot snytbaggeskador (Ambush och Ipotox) tiUhör båda klass 2. Om man stäUer kravpå behörighet för att få använda dessa preparat, innebär del att genomförandetav det program för minskning av snytbaggeskadorna som redovisals ovan kommeratl försvaras. Även andra preparal l.ex. Wiltex Ziram som används somavskräckande medel mot viliskador, tillhör faroklass 2 och blu då i praktikeninte möjliga att använda eftersom det oftast är många och små objekt som skaUbehandlas. Att ordna behörighetsutbildning för ell stort antal markägare ochandra som skall handha preparat av faroklass 2 torde innebära betydandesvårigheter. Även för andra användningsområden och för försäljning kommer delföreslagna utökade behörighetskravet iroligen alt medföra stora problem dåmånga personer måste genomgå utbildning och avlägga erforderligaprov. Skogsstyrelsenanser även att det bör finnas möjligheter att medge undantag frånbehörighetskravet då det gäller preparat tillhörande klass 1 (Lindan) förbehandling av vtfke i skogsskyddande syfte inom områden som av skogsstyrelsenenl. 20 § skogsvårdslagen förklarals som bekämpningsområde. Inom dessa områdenär det behov av snabba åtgärder för att 1984/85:118 156 kommatUl rätta med en ofömtsedd massförökning av skadeinsekter och krav påutbildning och behörighet skulle där avsevärt försena bekämpningsåtgärdema ocbförsämra effekten av dessa. 8.9.4--------------------------------------------------- Statensmiyömedicinska laboratorium: Kommissionen föreslår------------------------------------------------- -att Lantbmksstyrelsen, liksom tidigare, bör ha huvudmannaskap för Det bör i anslutning härtUl påpekas att har ävenSocialstyrelsen ell visst huvudmannaskap för utbildning när det gälleranvändning som inte hör hemma under skogs- och lantbmk, nämligen när det gällersanering av bostäder m. m. SML finner det rimligt att Socialslyrelsen ävenfortsättningsvis innehar huvudmannaskapet för utbildning och tiUstånd inomdetla område. Det senare har dock uppmärksammats i författningsförslagel 2, §25. 8.9.5 : Domänverketavstyrker kravet på utbildning och behörighet för personal som hanterarpreparat av faroklass 2. anser att det är tiUräckligt att dennapersonal delges information och metodanpassade anvisningar och utbildning somlämpligtvis utformas av i samarbete med berörd fackmyndighet. Detär särskilt angeläget att ovanstående förfarande kan tiUämpas för personal somhanterar permetrinpreparat som är tiUåtna för behandling mot snytbaggeskador(Ambush och Ipitox). 8.9.6 Statensgiftinformationscentral: Det föreslås atl endast bekämpningsmedel i klass 3skall få säljas tiU aUmänheten. föreslår att sammautbUdningskrav som gäUer för bekämpningsmedel i klass 1 i fortsättningenockså skaU gäUa för medel i klass 2. Det torde vara rimligt att man medgervissa undantag för enstaka gmpper av klass 2-preparat, specieUt där någotaltemativ i klass 3 saknas. Exempel på sådana preparal kan vara råttgtfter medwarfarin som aktiv substans. GIC: s erfarenheter tyder på att allvarliga akutaförgtftningstUlbud sällan inträffar med denna typ av preparat. 8.9.7 i län:Enligt utredningens mening bör behörighetskrav även StäUas på den som handharpreparat i faroklass 2. Behörigheten föreslås bh tidsbegränsad till fem år.Länsstyrelsen tiUstyrker förslagel eftersom utbUdning enligt länsstyrelsensmening bör vara en av de viktigaste åtgärderna som kan genomföras för attreducera riskema vid användning av kemiska bekämpningsmedel. 8.9.8 Svenska arbetsgivareföreningen:Kravet rörande utbildning och kompetenskrav för hantering av klass Il-medelbör övervägas ytterligare. Dethar inte på ett övertygande sätt visats att en så omfattande utvidgning avutbUdningskravet skuUe vara motiverad. Det kan tfrågasättas om Prop.1984/85:118 157 åtgärdenstår i rimlig proportion till nyttan uttfrån miljövårds- ocharbets-mUjösynpunkt. En annan fråga är om praktiska möjligheter finns att genomföraförslaget beträffande utbildning och kunskapsprov. 8.9.9 : När del gäUer hantering en av bekämpningsmedel måste vi från SSR's sida klart avstyrka kravet på UtbUdning och behörighet för att använda medel av faroklass 2. Bekämp ningsmedel som används för att skydda skogsplantor mot snytbaggeskador hör till denna klass Uksom vissa avskräckningsmedel mot vUtskador. An vändningen av bekämpningsmedel i skogsbmkel karaktäriseras av att ett mycket stort anlal bmkare ibland får anledning använda medel . Det kan inle vara rimligt att under dessa fömtsättningar avkräva den höga kompetens som gjorts i förslaget. Enligt vår uppfattning trycker kemikommissionen med tUhräcklig kraft på behovet av att information och rådgivning förbättras, vUket bör vara en tUlräckUg garanti för en säker hantering av dessa medel i skogsbmkel. 8.9.10 : Utredningen föreslår atl kompe tenskrav införes för yrkesmässig hantering även av klass 2-preparat. För bundet anser detla vara en onödig uppstramning av hanterings viUkoren. Del finns en god grundkompeiens hos näringens ulövare i dessa frågor. En ontfattande och ingående information lämnas om hante ringen av bekämpningsmedel vid jordbmkets och trädgårdsnäringens ut- bUdningsanstalter, vid rådgivningskurser m. m., liksom i tUlverkarens pro duktinformation. Enligt förbundet bör därför kompetenskraven gäUa för klass 1-preparat enbart. 8.10.1Lantbruksstyrelsen: Lantbmksnämndemas rådgivning på växt-skyddsområdet ansluternära tiU den utbUdning för behörighet som nämnderna bedriver. Behovetav en objektiv rådgivning från lantbmksnämndema blir allt större efterhand somresursema för försäljningsfrämjande information inom bekämpningsmedelsindustrinocb handeln förstärks. Nämndemas rådgivning lägger tonvikten på integreradbekämpning och skyddsaspekter. Den har dessutom satts in på att isamarbele med lantbmksuniversiletet utarbeta system för att genomväxtskyddsprognoser fömtsäga behov av kemisk bekämpning samt att kontinuerligtsprida information om skadegörarsituationen. Enligtlanlbmksstyrelsens mening bör den programmerade bekämpningens expansion iförsta hand mötas med en kraftig utbyggnad av prognos-och varningsverksamheten. Målet bör vara att prognoser på aUa områden där sådana krävs ochär praktiskt genonrförbara bör ligga tiU gmnd för 1984/85:118 158 insatserav kemisk bekämpning. Styrelsen vill dock understryka att forskning ochförsöksverksamhet på detta område måste intenstfieras. Lantbmksstyrelsen avseräven fortsättningsvis att i samarbete med lantbmks-universitetet bedrivautvecklingsverksamhet på delta område. Kemikommissionenanser att det behövs en stark officiell rådgivning men ger ingen antydan omvarifrån resursema skall tas för atl ge lantbmksnämndema möjlighet att levaupp tiU detta behov. Lantbmksstyrelsen vUl peka på att resursfrågan kan lösasgenom utnytQande av inflylande bekämpningsmedelsavgifter , 8.10.2 Skogs- och jordbruketsforsknuigsråd: diskulerar den rådgivning som sker tiUlantbmkama genom lantbmksstyrelsen och lantbmksnämndema. vUl understrykabetydelsen av en sådan rådgivning som kan bidra tUl att behovsanpassa denkemiska bekämpningen så att en oönskad mlinbekämpning kan undvikas. En sådanbehovsanpassning kan också ske för bmk av handelsgödselmedel inom särskUtkänsliga områden. Också i detla sammanhang bör del understrykas vikten av attockså rådgivarna har tillgång tiU "färsk" information om fungerandealtemativa meloder inom jordbmket. 8.10.3 Lantbrukamas riksförbund:Kommissionens förslag atl kemikaliemyndigheten särskilt skaU granskaproduktinformation och reklam avvisas vad gäUer bekämpningsmedel. Myndighetensroll i det här sammanhanget bör begränsas tUl granskning av att bestämmelser ommärkning m. m. samt information om hälso- och miljörisker följs. Vad gäUergranskning av reklam m. m. lämnar lantbmksnämndema och lanlbmksuniversitetetfortlöpande informalion om användbarheten av olika preparat. Kommissionensförslag skulle leda till elt dubbelarbete på del här områdel. 8.11.1-------------------------------------- : delar ulredningens åsiktatt användningen av icke registrerade medel i samband med vetenskapligprövning kan behöva kringgärdas med extra kraftiga skyddsåtgärder. om vägledande högsta halter, som livsmedelsverket utfärdar isamband med velenskaplig prövning av bekämpningsmedel, har också dennamålsättning. 8.11.2 Försvaretsforskningsanstalt: Vissa ämnen avsedda för sanering av biologiska och kemiska stridsmedel under krigstida förhållanden skuHe kunna komma att betecknas som bekämpningsmedel, vilket kan medföra betydande olägenheter. FOA föreslår att man i ett uppdrag tiU kemikalie myndigheten atl göra erforderliga preciseringar av bekämpningsbegreppet också framhåller att ämnen avsedda för sanering av BC-slridsmedel ej bör ontfattas av bekämpningsmedelsbegreppet. Prop.1984/85:118 159 8.11.3 Statens mUjömedicinskalaboratorium: Kommittén diskuterar också en velenskaplig prövning avoregislrerade medel och framhåller atl det är angeläget att myndigheter somArbetarskyddsstyrelsen och vid utfärdandet av tiUståndbeaktar de särskUda förhåUanden som gäller för preparat under vetenskapligprövning. Det kan framhåUas atl i detta sammanhang uppstår ibland också frågorom hanlering av den växtlighet som har bespmtats, varvid frågan kan uppkommaom den får saluhållas som livsmedel. Det är därför angelägel att ävenLivsmedelsverkels roll i detta sammanhang beaktas. 8.11.4 Svenska arbetsgivareföreningen:Förbudet mot bekämpning av lövsly i skogsmark bör omprövas. Utveckling avsäkrare kemiska bekämpningsmedel bör främjas. ArbetsskadestalislUcen visar påökad risk med och molormanueUa metoder i stället för kemikalier. 8.11.5 Trädgårdsnäringens riksförbund:Beträffande den föreslagna översynen av vUka preparat som skaU klassas sombekämpningsmedel, önskar förbundet att en gradering görs av preparaten, så attinte alla slag av exempelvis växtregulatorer, vilka bygger på i växtemanaturligt förekommande ämnen, schablonmässigt förs tUl gmppenbekämpningsmedel, ulan kan behandlas individueUt vad avser dokumentationskravm. Förbundet viU här hänvisa bl. a. tiU tidigare framstäUningar tUlProduktkontroUnämnden om dispens för användning av rotbUdningshormon. 9.1.1Statens naturvårdsverk: EnUgt prop. 1975:32 Återvinning och omhändertagande avavfall är det i försia hand producenten som har ansvaret för att det avfall somuppkommer vid produktionen kan tas om hand på ett ur mUjö- och resurssynpunktriktigt sätt. Det sägs vidare att del innan produklionen av en vara påbörjalsbör vara känt hur det avfaU som är en följd av själva produktionsprocessen skaUbehandlas liksom hur den färdiga varan skaU omhändertas sedan den använts. SNVanser att detta synsätt är av central betydelse för en riktig avfallshanteringoch anser därför att skrivningen bör tas in i den kommande propositionen. Delhar visat sig att en god avfallshantering försvåras av olika kemiska ämneneller produkter i avfallel (kvicksilver från batterier, bly från bilackumulatorerm. fl.). Det kan därför bli vanligare att släUa upp särskilda viUkor förhanteringen av produkler av visst slag. För alt möjliggöra ett rationeUt systemför hantering av vissa kemiska produkler eller varor (t. ex. batterier) bör t.ex. försäljningsstäUen som tUlhandahåller produkten Prop.1984/85:118 160 eUervaran kunna åläggas att som ett led i ett återtagningssystem återta produkteneller varan i väntan på hämtning av behörig insändare. Det bör fimgå avmotivskrivningen i kommande proposition att bestämmelserna i lagens 5,7 och 8§§ också kan användas för föreskrifter av detta slag. 9.1.2 Försvarets forskningsanstalt:Kemikaliemyndigheten skaU normalt inte engagera sig i hantering av kemikaUermen bör ha ett fast grepp om slutbehandlingssteget. Vid destruktion avkemikaUer, t. ex. halogenhaltigt eUer tungmetaUhaltigt organiskt avfall, finnsrisk för bUdning och spridning av gtftiga destmktionsprodukter. Detta kanförhindras genom att krav stäUes på destmktionens effektivitet ochbegränsningar av utsläppen. För att uppfylla kraven måste processviUkoren förolika destmktionsmeloder bestämmas. Sådana viUkor är t. ex. lägsta temperaturoch uppehåUstid vid förbränning samt effektivitet hos avgasrenare.Naturvårdsverket skulle kunna ges i uppdrag att utarbeta villkor för destmktionav de avfaUstyper som uppräknas i förordningen om mUjöfarUgt avfall. DessavUlkor kan även tjäna som underlag vid beslut om import och export avmiljöfarligt avfaU. I detta sammanhang bör också mätmetoder utvecklas ochutnytQas för att säkerställa att emissionen ligger inom mUjömässigt acceptablagränser och för att ofömtsedda driftsstömingar snabbt skall kunna detekteras. 9.1.3 i län:Betänkandets avsnitt 13 om mUjöfarUgt avfall innehåUer förslag somlänsstyrelsen tUlstyrker. Det medför en avsevärd administrativ förenkling attlänsstyrelsens prövning av tiUstånd tiU transporter avskaffas. I förslaget tUlförordning om miljöfarligt avfall ingår nu också laboratorieavfall. Här kommerdet att behövas en precisering av vUka slags laboratorieavfall som bör ingå. 9.1.4 : förslag angående miljöfarligt avfall bedöms flera somvälbefogade av industrin. Det gäUer förslagel om export av mUjöfarUgt avfall,uppdraget tUl atl uiarbeta ett nytt informationssystem förmUjöfarUgt avfaU och ersättningen av specialbestämmelsema för transport avmUjöfarUgt avfall genom tiUämpning av yrkestrafiklagen och lagen om transportav farUgt gods. 9.1.5 : Föreningen har redan vid en tidigare remissomgångställt sig positiv tiU den föreslagna definitionen av miljöfarligt avfall genomuppräkning av 13 avfallsslag på vUka förordningen om miljöfarligt avfall ärtillämplig. 9.2Kommunernas roll i avfallshanteringen 9.2.1Konsumentverket: KOV delar KK: s bedömning atl det kommunalarenhållningsmonopolet bör utvidgas tUl att omfatta även miljöfarligt avfall 9.2.2 : SNV lUlstyrker kemikommissionens förslag atl det kommunala renhåUningsmonopölet utvidgas till alt omfatta det miljöfariiga avfaUet i samtliga kommuner. Då oklarheter ibland uppstått (bl. a. på gmnd av uttrycket "forslas bort" i 4 §renhållningsförordningen) om monopolet enbart är etl transportmonopol eller också innefattar räll alt avgöra hur avfallet skall omhändertas är det lämpligt atl monopolets inne börd kommer till klart uttryck i motivskrivningen. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer bör ges möjligheten att föreskrivagenereUa undanlag från huvudregeln. Det kan l.ex. finnas anledning atl utfärdasådana föreskrifter om det kan ordnas en säkerstäUd återtagning av miljöfarligtavfall i en branschorganisations regi. 9.2.3 Riksrevisionsverket:Kommissionen föreslår att det kommunala renhållningsmonopolet utvidgas tillall omfalta miljöfarligt avfall i samtliga kommuner från den 1 januari 1986.1denna fråga viU RRV bara erinra om atl fömtsättningama för det förslag tiUförsöksverksamhet med ett trans-port-kontroUsystem för mUjöfarligt avfaU somremissbehandlades , härigenom har ändrats. 9.2.4 i län:När det gäller miljöfarligt avfall föreslås i betänkandet att del kommunalarenhållningsmonopolel utvidgas liU alt ontfatta miljöfarligt avfall i samtligakommuner. föreslås att tiUståndsprövning vad gäUertransport av miljöfarligt avfall slopas. Som motiv härför framförs bl. a. attdet nuvarande systemet medför viss dubbelprövning och atl en tiltfredsstäUandereglering sker enligt andra författningar. Den föreslagna förenklingen synesvara positiv för verksamheten. vUl dock framhåUa angelägenhetenav att vid prövning kraven på utbildning beaklas Uksom behovet av prövning avtransportöremas mellanlager. Det bör också klarläggas vem som skall hatillsynsansvaret för transporter och mellanlagring av miljöfarligt avfaU.