prop · G80350 · 1984-12-31 00:00:00 — Beror felaktigheten på något förhållande, som inte kan läggas den sominfört eller låtit införa varan till last, t.ex. missförstånd avtulltjänstemannen, eller på annan för importören ursäktlig omständighet, börtulltillägg efterges enligt befrielseregeln i 40 e§. Inya 40 § andra stycket föreskrivs tullskyldighet för den som förfogat över oförtulladvara som avses i 2 § tredje stycket i strid mot inskränkning i förfoganderätteneller över förtullad vara i strid mot föreskriven förutsättning för befrielsefrån eller nedsättning eller restitution av tull eller annan införselavgift. De varorsom avses med bestämmelsen har regelmässigt tidigare anmälts för . (Undantag finns, t.ex. sådan vara som får införas hit och innehas med temporärtullfrihet utan särskild ansökan därom; jfr 104 § andra stycket TO. )Hänvisningen i 40 § andra stycket belräffande oförtullad vara till 2 §, tredjestycket markerar detta. Bestämmelsen skulle annars enligt ordalydelsen kommaatt omfatta även insmugglade varor, eftersom även dessa är oförtullade. Uttrycket"i strid mot föreskriven inskränkning i förfoganderätten", närförfogandet avser oförtullade varor, replierar på bestämmelserna i tullagstiftningenom vad man får eller inte får göra med legalt införda oförtullade varor t. ex. stadgandenai 2-5 och 24-28 §§ TL, 23-49 TSt samt ett flertal föreskrifter, som enhgtbemyndigande meddelats av GTS. Detbör påpekas en skillnad i fråga om olovligt förfogande över oförtullad varasom förvaras på tullupplag eller tullager och vara som innehas med temporärtullfrihet. som förvaras på tullupplag eller tullager skall enligt 4 §första stycket TL anges till förtullning, innan förvaringen upphör. Har varaninte angetts till förtullning trots att den tillåtna förvaringstiden gått ut,föreligger inte olovligt förfogande bara för att varan ligger kvar på upplageteller lagret. Här uppkommer alltså inte tullskyldighet enligt första meningen i40 § andra stycket. Normalt anmäler upplags- eller 1984/85:50 33 lagerinnehavarenförhållandet till tullmyndigheten, som enligt 33 § TSt får sälja varan, om detinte kan anses obilligt. kan ocksä, om särskilda skälföreligger, medge förlängning av förvaringstiden enligt 32 § TSt. sominnehas med temporär tullfrihet skall enligl 4 § första stycket förslaget tilllag om ändring i TL anges till förtullning, innan den temporära tullfrihetenupphör. Har tiden härför gått till ända utan att varan angetts till förtullningeller åtemtförts, får olovligt förfogande anses föreligga, även om innehavareninle direkt använder varan. Förfogandet ligger i att han faktiskt disponeratöver varan. I sådant fall uppkommer alltså tullskyidighet enligt förstameningen i 40 § andra stycket, och tulltillägg kan påföras enligt sistastycket. Det bör dock erinras om alt tullmyndighet enligt 48 § TK för särskildafall kan medge föriängning av tiden för åtnjutande av temporär tullfrihet ochatt GTS enligt 49 § TK kan medge, att vara som använts i strid mot villkor försådan tullfrihet inte behöver förtullas, om särskilda skäl föreligger. I fråga om förtullad varahar angetts i 40 § andra stycket andra meningen att förfogandet sker i stridmot föreskriven fömtsättning för åtnjutande av befrielse från eller nedsättningeller restitution av tull eller annan införselavgift. Det gäller i principförfogande över just den vara för vilken tullförmånen (tullbefrielsen etc.) medgetls.I fråga om restitution får dock enligt 17 § tredje stycket TF under vissaförutsättningar utförsel eller användning även av annan än den restitutionsberättigadevaran åberopas som gmnd för restitutionsanspråket. Med den valda formuleringenavses även förfogande över sådan vara. Av bestämmelser på olika håll itullagstiftningen framgår vilka förutsättningar som måste uppfyllas för att häravsedda tullförmåner skall få åtnjutas. Förfogandet skallsjälvfallet ske olovligen. Tullskyldighet enligt andra stycket föreliggeralltså inte, om det lillämnade förfogandet anmälts till . I sädanafall tas tull och annan införselavgift ut i vanlig ordning. Konsekvensen av detolovliga förfogandet blir i fräga om oförtullad vara att tull och annaninförselavgift som undandragits eller kunnat undandragas skall betalas och ifråga om förtullad vara att tullförmån som medgetls eller kunnat medges förvaran går förlorad. "Kunnat undandragas" syftar på sådana fall, dåett otillåtet förfogande, som inle har lett till undandragande men inneburitrisk för detta, har förekommit. Den som åtnjutit tullförmån skall i de fall somavses i andra punkten betala det belopp som motsvarar förmånen. Bestämmelsema omskyldighet att avge tulldeklaration har inte ansetts böra gälla i fråga om lullskyldigsom avses i 40 §. Förklaringen härtill ligger i att paragrafen ofta kommer attgälla förfaranden som också utgör brott. Den som misslänks för brott behöver iallmänhet inte aktivt medverka vid utredningen, och han får inom vissa gränserlämna oriktiga och vilseledande uppgifter utan påföljd. Med anledning häravkunde det, även om deklarationsbestämmelserna i och för sig gjordes tillämpligai fall som avses i 40 §, inte komma i fråga att ålägga sanktion - vare sigadministrativ eller straffrättslig - för den som gjort sig skyldig lill brottmot VSL och därefter lämnat oriktig eller ofullständig uppgift itulldeklaration som tullmyndigheten avfordrat honom. Införselavgiftema färsåledes fastställas med ledning av vad som kommer fram vid utredningen, genomundersökning av varan osv. Tulltilläggetskall enligt sista stycket vara lika stort som det avgiftsbelopp som skallbetalas på grund av förfogandet över varan. Vid förfogande över förtullad varai slrid mot fömtsättningar för tullförmän som kunnat Prop.1984/85:50 34 erhållasmen ännu inte åtnjutits skall tillägget motsvara det belopp, med vilkelbefrielse, nedsättning eller restitution hade kunnat beviljas om förfogandetinte hade skett. (Se dock bestämmelsen i 40 b § om nedsättning i vissa fall avtulltillägget till ). Prop.1984/85:50 35 Utdrag ur betänkande Smugglingsbrottoch tulltillägg s. 114117 5.2.10 TuU och tuUtUlägg iförhållande tiUförverkande Såsom närmare framgår av avsnittet om förverkande under5.3.6, har utredningen stannat vid att bestämmelser om förverkande bör finnaskvar i den reviderade VSL och tillämpas såväl vid smugglingsbrott, som innefattaröverträdelse av import- eller exportförbud eller av villkor för import ellerexport, som vid brott, som avser undandragande av tull och annan införselavgifl.Vid undandragandebrotten kommer emellertid enligt förslaget utnyttjandet avförverkande att reduceras till en bråkdel av det nuvarande antalet förverkandefallgenom den föreslagna avkriminaliseringen av ringa smugglingsbrott i samband medinförandet av tulltillägg. Avkriminaliseringen genomförs genom en regel attåtal eller talan om förverkande på gmnd av sådant brott får väckas endast omsärskilda skäl föreligger. Kategorin ringa brott avses få en betydligt vidareomfattning än enligt 2 § VSL, dels genom att även undandragande genomoriklig uppgift eller annat vilseledande skall kunna hänföras till ringa brott,dels och framför allt genom att det nuvarande straffet penningböter om högst500 kr. byts ut mot dagsböter (för vamsmuggling av normal svårhetsgrad föreslåsett straffminimum om 60 dagsböter). Vid denna kategori undan-dragandebrott, däråtal sålunda normalt inte skall väckas, avses tulltillägget utgöra tillräckligreaktion. I dessa fall kommer frågan om förverkande inte upp. Talan om förverkande blir sålunda enligt förslaget aktuelli huvudsak vid vamsmuggling av normal svårhetsgrad och vid grovt brott.Spörsmålet är då vilken ordningen för påföring av tulltillägg bör vara när undandragande-brottblir föremål för beivran genom judiciellt förfarande och smuggelgodset helteller delvis förverkas. Spörsmålet har ett vissl samband med frågan i vad måntull och andra införselavgifter skall utgå vid förverkande, eftersomtulltillägget är knutet till de införselavgifter som undandragits. Frågan omtullbehandlingen i samband med förverkande, som vållat en delhuvudbry i praxis, skall därför först beröras. Inga direkta föreskrifter finns om uttagande av tull, närvaran eller dess värde helt förverkas. Det torde ha ansetts naturligt, att tullinte skall betalas till statsverket för en vara, som statsverket i judiciellordning tar hand om som förbmten. I enlighet härmed har tull regelmässigt intetagits ut för vara beträffande vilken fråga om smugglingsbrott uppkommit. Kommerfråga om åtal och förverkande upp sedan tull påförts och betalats, återbetalasden erlagda tullen om förverkande sker. Den angivna principen kan sägasindirekt ha kommit till uttryck i ett uttalande av departementschefen vidtillkomsten av VSL angående bestämmande av det värde som skall läggas till gmndför förverkande när godset inte finns i behåll (prop. 1960; 115 s. 74 f.)Enligt departementschefen torde värdet böra avse marknadsvärdet, vilket ifråga om sprit- och tobaksvaror innebär att utförsälj-ningsprisel i den legalahandeln inom landet skall läggas till gmnd för bestämmande av värdet. Iutförsäljningspriset måsle givetvis anses ingå tullar och andrainförselavgifter (liksom inrikes skatter och avgifter samt vinslpålägg). Vad därefter beträffar de fall där förverkande helt eftergettshar tidigare Prop.1984/85:50 36 inte ansetts råda nägon tvekan om att tull och andrainförselavgifter skall tas ul för varan. Till stöd för denna uppfattning kanåberopas 25 § VSL, där det föreskrivs att om beslag på utländskt oförtullatgods hävs, skall egendomen eller, om denna redan försålts, köpeskillingen överiämnastill tullmyndigheten för behörig redovisning. Den redovisning som avses måsterimligen vara påföring av införselavgifter i vanlig ordning och eventuelltuttagande av dessa ur köpeskillingen för varan. Den nu berörda situationenbehandlades i det betänkande som låg till gmnd för VSL (SOU 1959:24). Däruttalades (s. 324) att om beslaget hävdes, egendomen i tullhänseende skullebehandlas på samma sätt som gällde beträffande till riket i vanlig ordninginkommet gods. I förekommande fall skulle föreskrivna tullavgifter tas utinnan godset lämnades ul. Praxis inom har sålunda varit att tull ochandra införselavgifter tagtis ul i vanlig ordning, när förverkande helt har eftergettsOfr GTS:s cirkulär , 25 § tredje stycket). I en dom av kammarrätten i (avd.5, mål nr 4442-1972) har emellertid intagits en annan ståndpunkt. I domenuttalade kammarrätten att det av tingsrättens dom i brottmålet framgick att denifrågavarande egendomen - en bil - varit föremål för vamsmuggling och atttingsrätten ansett att den i brottmålet av åklagaren yrkadeförverkande-påföljden borde helt efterges. Vid sådant förhållande kunde den sominfört bilen hit enligt kammarrätten inte anses pliktig att erlägga på bilenbelöpande tull och skatt. Kammarrättens dom är svårförklarlig och det finnsenligt utredningens mening inte anledning att i detta sammanhang spekulera ide bakomliggande motiven. Utredningen vill dock för sin del hävda att domen (somtillkom då det i inte fanns allmänt ombud som kundeföra målet till regeringsrätten) inte kan föranleda en ändring av hittillsgällande rättstillämpning. Den tidigare redovisade tolkningen av 25 § VSL böralltså ligga fast. Det kan för övrigt anmärkas att kammarrättens ståndpunktinte bara strider mot ordalagen i 25 § och bakomliggande motiv ulan även imateriellt hänseende kan leda till stötande resultat. Den som gjort sigskyldig till vamsmuggling skulle nämligen vid efterskänkt förverkande kommabilligare undan än den som i vanlig ordning uppgett införseln för . När förverkandet eftergetts till viss del, har vägledningför tull- och avgiftsfrågans bedömning sökts i lagtext och motiv. Enligt 22 §andra stycket VSL skall om förklaring som sägs i 12 § meddelats - alltså ettpartiellt värdeförverkande av egendom som finns i behåll - egendomenåterställas, om ersättningsbelopp som avses i 12 § erläggs inom tvä månaderefter det saken slutligt avgjorts. I annat fall får egendomen för ersättningsbeloppetsuttagande försäljas i den ordning som gäller för förverkad egendom. Egendomenskall alhså återställas så snart ersättningsbeloppet erlagts och inte, såsomnär förverkande eftergetts helt, överiämnas till tullmyndigheten förredovisning. I specialmotiveringen till 12 § framhöll departementschefen (prop.1960:115 s. 122), att den penningsumma som skulle erläggas för utfående avegendomen från lämpligen borde anges i domen. Om meningen hade varitatt även införselavgift skulle erläggas till borde detta rimligen hanämnts i sammanhanget. Stadgandet har tolkats så att när förverkande skett tillviss del av egendom Prop.1984/85:50 37 eller egendoms värde tull- och andra införselavgifterdämtöver inte kan tas ut.' Den logiska konsekvensen av den här nämnda tolkningenborde vara att de allmänna domstolarna skulle se till att ett partielltvärdeförverkande alltid täckte de införselavgifter som skulle ha utgått förvaran. Smugglaren sätts annars i ett bättre läge än den som i behörig ordninganger vara till förtullning. Det torde dock vara klart att denna synpunkt ipraxis inte alltid har beaktats av domstolarna. GTS har vid två tillfallen berört den nu aktuella frågan.I sitt yttrande över tullagstiftningskommitténs betänkande anförde slyrelsen,att tull och andra införselavgifter borde utgå för den del av smuggelgodset sominte blivit föremål för sak- eller värdeförverkande (prop. 1972:110 s. 65 o.66). I yttrandet över tullagstiftningssakkunnigas betänkande återkom styrelsentill frågan och anförde, att det var påkallat med en lagregel som förhindradevärdeförverkande som till beloppet understeg de avgifter som skulle ha utgåttom varan införts legalt. Frågan om tull och annan införselavgift bör utgå ochtulltillägg påföras för varor som helt eller delvis förklaras förverkade börenligt utredningens mening lösas genom en klar och entydig bestämmelse i TL.Vid ulformningen av bestämmelsen bör, såsom GTS antytt, eftersträvaslikställighet i tullbeläggningen av varor som förtullas i vanlig ordning ochvaror som blir föremål för partiellt förverkande. I sistnämnda fall börinförselavgifter utgå för den del av varan eller dess värde som inte förverkas.Regeln i TL bör lämpligen formuleras negativt och således fastslå att om och iden mån vara förklaras förverkad, tull och annan införselavgift inte skall utgåför varan. Därav framgår motsättningsvis att tull och avgiftsbeläggning skallske i samma mån som förverkande har eftergetts. Om förverkande helt eftergesskall tull och andra införselavgifter tas ut som om varan införts i vanligordning. Vad gäller tulltillägg i relation till förverkandeförordar utredningen att sådant tillägg skall utgå enligt samma principer somföreslagits gälla för påföring av tull och annan införselavgift. Den författningsmässigaregleringen av denna fråga kan lämpligen ske i anslutning till den föreslagnabestämmelsen att tull och annan införselavgift för vara inte skall utgå i denmån varan förklaras förverkad. Hur den tekniska samordningen mellan å ena sidantullverkets beslul om tull m. m. och tulltillägg och å andra sidan rättensbeslut om förverkande skall lösas kan diskuteras. Påförs inte tull ochtulltillägg och oberoende av den judiciella prövningen, fårtillägget påföras senare i den män förfarandet inte leder fram tillförverkande. Har å andra sidan tull och tulltillägg påförts när förverkandebeslutas, måste i enlighet med den princip utredningen föreslagit beslutet om införselavgifleroch tillägg helt eller delvis undanröjas. Det förefaller utredningen lämpligastatt påföring av tull och tulltillägg alltid sker, om fömtsättningar härförföreligger, och ' Se regeringsrättens årsbok 1966 ref. 25. En person Ahade dömts av allmän domstol för det han, utan att erlägga föreskrivna avgifter(jordbruksavgifl och allmän varuskatt; varan var tullfri) tagit ut och försåltvaror från provianleringsfri-lager. Viss del av varomas värde hade förklaratsförverkad. Regeringsrätten uttalade att A vid sådant förhållande Inte kundeanses skyldig att utöver det förverkade beloppet erlägga på godset belöpandeJordbruksavgift och allmän varuskatt. 1984/85:50 38 attdet skall åligga tullmyndigheten att ex officio vidta den ändring i beslutet omtull och tulltillägg som ett senare beslut om förverkande kan föranleda. Ensådan ordning har den fördelen med sig att domstolen vid ställningstagandet iförverkandefrågan får klart för sig hur stor den ekonomiska sanktionen genomtulltillägget blir i fall förverkandet helt efterges.