prop · G80389 · 1984-12-31 00:00:00 — Inom det arbetsvetenskapligaområdet finns vid avdelningen kompetens inom de medicinska, fysiologiska,toxikologiska, beteendevetenskapliga, tekniska och kemiska ämnesområdena.Avdelningen har också ett omfattande samarbete med universitet och högskolor,främst genom att forskarutbildning är förlagd till avdelningen, men också genomatt ett stort antal forskningsprojekt genomförs tillsammans med olika högskoleinstitutioner.Till styrelsens utbildningsresurser hör också landets största bibliotek inomdet arbetsvetenskapliga och arbetsmedicinska området samt en väl fungerandeutbildningsadministration, inkl. färdigställda undervisningslokaleroch laboratorier. Jag vill i detta sammanhang erinra om att jag i 1983 och 1984års budgetpropositioner föreslog att medel skulle ställas till arbetarskyddsstyrelsensförfogande för att uppbyggnaden av ett s. k. ansvarsbibliotek med nationelltansvar för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning i arbetsmiljöfrägorskulle kunna påbörjas vid styrelsen. Medel har därefter anvisats av . Motdenna bakgrund finns det enligt min mening all anledning att nu samlat ta tillvara såväl högskolans som arbetarskyddsstyrelsens kompetens ochutbildningsresurser för att kunna tillgodose det personalbehov som en utbyggnadav företagshälsovården kräver. Inte minst med hänsyn till det begränsadebudgetutrymmet är en sådan samordning och samverkan nödvändig.Arbetarskyddsstyrelsens och högskolans kapacitet för ut- Prop.1984/85:89 40 bildning av företagshälsovårdens personal bör därförplaneras i ett sammanhang. Jag delar utredningens uppfattning att UHÄtillsammans med arbetarskyddsstyrelsen och nu bör överväga pävilket sätt samverkan och samordning rörande företagshälsovårdsutbildningen bästkan uppnås. Jag har inhämtat att chefen för avser attföreslå regeringen att ge UHÄ ett sådant uppdrag. En av utgångspunkterna närdet gäller utbildningarnas dimensionering blir företagshälsovårdensutbyggnadstakt och den anslutning till företagshälsovården som kan förväntas,bl. a. mot bakgrund av mitt förslag om ett nytt ersättningssystem förföretagshälsovården. Utredningen framhåller att den företagshälsovärdsutbildningsom anordnas av arbetarskyddsstyrelsen i alla avseenden är jämförbar medhögskoleutbildning. Utredningen anser det viktigt att de studerande, oavsettvar de genomgår företagshälsovårdsutbildning, gör det utifrån samma mål ochkrav för utbildningen samt får den likvärdigt bedömd både på arbetsmarknaden ochvid tillträde till annan utbildning. Utredningen föreslår därför att UHÄ verkarför att arbetarskyddsstyrelsens utbildningar för personal inomföretagshälsovården med avseende på meritvärde jämställs med motsvarandeutbildning i högskolan. Jag delar denna uppfattning. Som jag har nämntanser jag det dessutom angeläget att arbetarskyddsstyrelsens kompetens ochövriga utbildningsresurser utnyttjas även inom av högskolananordnad utbildning för företagshälsovårdens personal. UHÄ bör därför, inomramen för det ovan nämnda uppdraget, även överväga praktiska arrangemang föratt arbetarskyddsstyrelsens kurser för företagshälsovårdens personal skallkunna tillgodoräknas inom ramen för högskoleutbildning. Detta kan t. ex.underlättas av att högskoleförordningen till viss del görs tillämplig påstyrelsens utbildningsverksamhet. Jag övergår nu till att mera i detalj kommenterautredningens förslag beträffande de enskilda utbildningarna förföretagshälsovårdens olika personalkategorier. Utredningen föreslår att företagsläkarutbildningenanordnas inom det reguljära vidareutbildningssystemet för läkare och attföretagshälsovård blir en medicinsk specialitet. Vidareutbildningen föreslåsomfatta praktisk tjänstgöring varav 18 månaderföretagshälsovård, 18 månader allmänmedicin, 12 månader internmedicin och 6månader allmän psykiatri. Vissa utbytesmöjligheter skall finnas. Tillutbildningen skall knytas nio veckors teoriundervisning i huvudsak bestående avarbetarskyddsstyrelsens nuvarande specialutbildning för företagsläkare. Iutbildningen föreslås också ingå tre veckokurser med inriktning på allmänmedicin,internmedicin eller psykiatri. Utredningens förslag innebär att block för underläkartjänstgöring,s. k. FV-block (block för fortsatt vidareutbildning) för företagsläkareinrättas. Prop.1984/85:89 41 Detta förutsätter att landstingen och arbetsgivarna ärberedda att inrätta utbildningstjänster och medverka med handledning inomrespektive område. Utredningen räknar med att det vid fullt utbyggdspecialistutbildning kommer att behövas ca 90 FV-block , vilket motsvararca 135 utbildningstjänster inom företagshälsovården. Förslaget innebär att före-tagsläkarutbildriingeni sin nuvarande form trappas ned i takt med att FV-block ochutbildningstjänster inrättas. Därvid förutsätts att arbetarskyddsstyrelsenskurser i företagshälsovård går in som en del i den nuvarande utbildningen. Utredningen föreslår att får i uppdrag attmed ledning av utredningens förslag skyndsamt utforma den medicinskaspecialiteten företagshälsovård samt lägga förslag om att sådan inrättas.Arbetet bör, enligt utredningens mening, bedrivas i nära samverkan med arbetarskyddsstyrelsenoch den därtill knutna företagshälsovårdsdelegationen. Eventuellasamordningsmöjligheter mellan företagsläkarutbildningen och yrkesmedicinarutbildningenskall tas till vara. Remissinstanserna biträder i princip förslaget att göraföretagshälsovård till medicinsk specialitet. Flera landsting är emellertidtveksamma till möjligheterna att i tillräcklig omfattning anordnautbildningsplatser och tillhandahålla handledarresurser inomföretagshälsovården. Vidare anser flera remissinstanser att frågan omhuvudmannaskapet för utbildningen liksom frågan om finansieringen av de FV-blocksom fullgörs inom företagshälsovård i privat regi är oklara och kräverytterligare utredning. framhåller att införande avföretagshälsovård som specialitet strider mot de allmänna strävandena attsamordna och begränsa specialitetsuppdelningen i vidareutbildningssystemet förläkare. finns 44 specialiteter och dessutom 16 s.k. behörighetsämnen.Från utbildningssynpunkt innebär en sådan uppdelning, enligt socialstyrelsensmening, att vissa specialiteter och sjukhuskliniker orimligt belastas av tjänstgöringar.Frågan om företagshälsovården som specialitet samt dess inriktning, omfattningoch eventuella samordning med näriiggande specialiteter måste, enligtsocialstyrelsens uppfattning, prövas i samband med en total översyn avvidareutbildningen av läkare. Liknande synpunkter har framförts av bl. För egen del anser jag att frågan om att inrättaföretagshälsovård som en egen specialitet måste pröva ytterligare, bl. a. motbakgrund av de synpunkter som har framkommit under remissbehandlingen. Enligtvad jag har inhämtat från statsrådet kommer en utredning atttillsättas som enligt sina direktiv skall göra en samlad översynav vidareutbildningssystemet för läkare. Jag förutsätter att denna utredningprövar om företagshälsovård skall utgöra en egen specialitet eller omutbildningen bör samordnas med närliggande specialiteter, t. ex. yrkesmedicin,samt i övrigt beaktar de synpunkter som har framförts avföretagshälsovårdsutredningen och remissinstanserna i denna fråga. 1984/85:89 42 Förnärvarande pågår en försöksverksamhet med FV-block i företagshälsovård. Syftetär att pröva hur tjänstgöring i företagshälsovård kan inordnas i det reguljäravidareutbildningssystemet för läkare som enbart avsett offentlig hälso-och sjukvård. Syftet är också att studera hur tjänstgöring och handledning inomföretagshälsovården kan läggas upp. Enligt min mening bör dennaförsöksverksamhet utvärderas innan slutlig ställning tas till utformning av ochinnehåll i en eventuell specialistutbildning av läkare inom områdetföretagshälsovård. Jag utgår från att ovannämnda utredning i sin översyn avvidareutbildningssystemet för läkare även beaktar erfarenheterna av dennaförsöksverksamhet. vill jagframhålla att det kommer att ta tid innan effekterna av en eventuellspecialistutbildning av läkare inom området företagshälsovård får genomslag iden praktiska verksamheten. Under en relativt lång övergångstid måste därförliksom nu läkare rekryteras till företagshälsovården från andraspecialistområden, t. ex. allmänmedicin och internmedicin för att utbyggnadenav företagshälsovården skall kunna fullföljas. Det är givetvis angeläget attdessa läkare även i fortsättningen ges möjlighet till specialutbildning iarbetarskyddsstyrelsens regi inom ämnesområden som är väsentliga förverksamheten inom företagshälsovården. Denframtida företagssköterskeutbildningen bör, enligt utredningens mening,förbereda för ett vidgat arbetsfält för företagssköterskorna. Utredningenföreslär att vidareutbildningen till företagssköterska på utökas tillatt omfatta 40 poäng och bygga på den nya grundutbildningen för sjuksköterskorom 80 poäng inom hälso- och sjukvårdslinjen i högskolan samt minst tvä årsarbete som sjuksköterska. Av den föreslagna vidareutbildningens 40 poäng bör ca15 poäng bestå av praktik i företagshälsovård och ca 25 poäng av teoretiskutbildning. Möjligheterna till samordning mellan vidareutbildningen iföretagshälsovård och vidareutbildningen i öppen hälso- och sjukvård skallenligt utredningens uppfattning prövas. Utredningen föreslår attUHÄ i samråd med arbetarskyddsstyrelsen och utreder denärmare förutsättningarna att anordna företagssköterskeutbildning som reguljärhögskoleutbildning vid landstingens värdskolor. Flertaletremissinstanser som har behandlat denna fråga pekar på att den föreslagnavidareutbildningen för företagssköterskor i flera avseenden sammanfaller mednuvarande vidareutbildning i öppen hälso- och sjukvård. Mot den bakgrundenframhåller bl. a. och flera landsting vikten av att allasamordningsmöjligheter mellan de tvä utbildningsvägarna ingående prövas.Arbetarskyddsstyrelsen instämmer i utredningens förslag till förändring iuppläggningen av företagssköterskeutbildningen och betonar vikten av att denpraktiska tjänstgöringen får motsva- Prop.1984/85:89 43 rande innehåll, omfattning och betydelse som den förnärvarande har. Den planerade dimensioneringen av företagssköterskeutbildningenbör därför, enligt styrelsens mening, ses i förhållande till tillgången pålämpliga praktikplatser. ställer sig tveksam till att en päbyggnadslinjei företagshälsovård specifikt för sjuksköterskor inrättas. Skälet anges varaatt verksamhetsområdet i stor utsträckning är detsamma som det påbygg-nadslinjeni öppen hälso- och sjukvård förbereder sjuksköterskan för och attverksamhetsområdet inte är större än att högst av antalet sjuksköterskorberäknas komma att vara verksamma inom detsamma. En alltför snäv inriktning ochspecialisering kan, enligt mening, försvära rekryteringentill hälso- och sjukvärdens olika delar och försämra sjuksköterskornas möjigheteratt pä ett flexibelt sätt verka inom olika delar av hälso- och sjukvården.Socialstyrelsen anser vidare att den nuvarande vidareutbildningen inom öppen hälso-och sjukvård bör ligga till grund för tjänstgöring som företagssköterska. Despeciella utbildningsinsatser som krävs för företagshälsovård bör, enligtsocialstyrelsens uppfattning, generellt kunna genomföras som efterutbildning,t. ex. som enstaka kurser inom den kommunala högskoleutbildningens ram. UHÄifrågasätter om landstingen skall ges ett utbildningsansvar för annat än detegna ansvarsområdet, hälso- och sjukvården. UHÄ föreslår att somhuvudalternativ till den nuvarande utbildningshuvudmannen bör den statligahögskolan övervägas. Enligt UHÄ: s bedömning förefaller vidare ett poängtalkring 20 som rimligt om utbildningen skall bedrivas som en av riksdageninrättad påbyggnadslinje. Jag delarutredningens uppfattning att det finns skäl att på inordnavidareutbildningen av företagssköterskor i högskolan. Frågan om huvudman förutbildningen måste emellertid övervägas ytterligare. Enligt min mening börtillgången till kompetenta lärarkrafter och andra utbildningsresurser därvidavgöra valet av huvudman för vidareutbildningen. Jag har vidare tagit fasta påutredningens uppfattning att en samordning av utbildningen av olikapersonalkategorier i företagshälsovården bör eftersträvas. Dessa förslag bör beredas vidare. Ett uppdrag till UHÄbehöver därför aktualiseras. En viktig utgångspunkt är därvid frågan hurvidareutbildningen för sjuksköterskor, sjukgymnaster och skyddsingenjörer kansamordnas. UHÄ bör även pröva förutsättningarna för att låta arbetarskyddsstyrelsen,som en av flera utbildningsanordnare, svara för vissa delar av en sådanframtida vidareutbildning. Uppdraget bör genomföras i samråd medarbetarskyddsstyrelsen och . I likhet med utredningen anser jag det angeläget attarbetarskyddsstyrelsen tills vidare fortsätter att anordna specialutbildningför företagssköterskor i samma omfattning som . Efterfrågan på dennautbildning frän såväl redan verksamma företagssköterskor som sjuksköterskor sominte har anställning inom företagshälsovården är mycket omfattande. Prop.1984/85:89 44 vidareerfarit att arbetarskyddsstyrelsen fr. o. m. innevarande budgetår har ändratuppläggningen av utbildningen till företagssköterska i enlighet med vadutredningen har förordat samt har planer på att förlägga företagssköterskeutbildningenäven till andra orter än . Beträffandeundersköterskor i företagshälsovården konstaterar utredningen att det intefinns behov av särskild utbildning i företagshälsovård före anställning inomföretagshälsovården. Däremot bör enligt utredningens mening vissintroduktionsutbildning och orienterande utbildning ges i kursform.Utredningens förslag föranleder ingen erinran från min sida. Undersköterskornabör självfallet ha samma möjlighet till efterutbildning som andrapersonalkategorier inom företagshälsovården. Utredningenkonstaterar att antalet platser för utbildning av företagssjukgymnaster långtifrån är tillräckligt och föreslår därför att arbetarskyddsstyrelsen snarastökar antalet utbildningsplatser från 24 till minst 50 per är. Utredningenföreslår också att företagshälsovårdsdelegationen undersöker möjligheterna attfä fram ytterligare utbildningsplatser. Utredningendiskuterar vidare möjligheterna att utforma en framtida företagssjukgymnastutbildningsom påbyggnadsutbildning till den nya rehabiliteringslinjens inriktning motsjukgymnastik. Linjen omfattar 100 poäng i högskolan. Utredningen föreslår attUHÄ, i samråd med arbetarskyddsstyrelsen, inom ramen för utredningen omsjukgymnasternas vidareutbildning, undersöker förutsättningarna att inrätta ensärskild påbyggnadslinje i företagshälsovård om 20 poäng, för studerande somtidigare genomgått rehabiliteringslinjens inriktning mot sjukgymnastik ellermotsvarande. Flera remissinstanserbedömer det som mycket angeläget att utbildningskapaciteten förföretagssjukgymnasterna ökar. Enligt UHÄ: s uppfattning är det samladebehovet av grundläggande utbildning och påbyggnadsutbildning för sjukgymnasterunder överblickbar tid väsentligt större än vad högskolan av olika skäl förmårtillgodose. Tillsammans med de personella och andra resurser somarbetarskyddsstyrelsen förfogar över bör dock, enligt UHÄ:s mening,utbildningskapaciteten för företagssjukgymnaster kunna ökas. Remissinstansernatillstyrker vidare i princip förslaget om en särskild påbyggnadsutbildning förblivande företagssjukgymnaster. UHÄ anför att ämbetet är berett att tillstyrkaatt en påbyggnadsutbildning för sjukgymnaster med inriktning motföretagshälsovården inrättas. anseratt en påbyggnadsut-bjldning om 20 poäng för sjukgymnaster i företagshälsovårdbör ha samma huvudinnehåll som den nuvarande företagssjukgymnastutbildningen.Inriktningen bör vara en fördjupning av de ämnen som ingår. Jagdelar utredningens och remissinstansernas uppfattning om det stora behovet avutbildning i företagshälsovård av såväl redan verksamma före- 1984/85:89 45 tagssjukgymnaster utan erforderlig specialutbildning somsjukgymnaster som ännu inte har börjat arbeta inom företagshälsovården. Denspecialutbildning för företagssjukgymnaster som finns har enbart kommitatt avse sjukgymnaster som redan är verksamma i företagshälsovården eftersomantalet utbildningsplatser vida understiger behovet i företagshälsovården.Bristen på utbildningsplatser för företagssjukgymnaster kan enligt min meninginnebära problem för företagshälsovårdens fortsatta utbyggnad såväl ikvantitativt som i kvalitativt avseende: Den ökade uppmärksamheten päbelastningssjukdomar och skador till följd av felaktiga arbetsställningareller felaktig arbetsteknik har medfört att de ergonomiska frågeställningarnafått en alltmer framträdande plats i företagshälsovårdens arbete. Här har företagssjuksgymnasternaen central roll som ergonomiska rådgivare i frågor som rör arbetsställningar, arbetsrörelseroch fysisk belastning i arbetet. Mot denna bakgrund noterar jag därför medtillfredsställelse att arbetarskyddsstyrelsen redan nu har tagit initiativtill en dubblering av antalet platser i företagssjukgymnastutbildningen.Innevarande budgetär genomför styrelsen en kurs som uppdragsutbildning viduniversitetet i . Kursen finansieras med medel bl. a. frånarbetarskyddsfonden. Styrelsen planerar också att under innevarande budgetårknyta en referensgrupp till företagssjukgymnastutbildningen i likhet med vadsom gäller för övriga kurser i företagshälsovård. I referensgrupperna ingårutöver kursledning även företrädare för bl. a. arbetsmarknadens parter. Derasuppgift är att underlätta kontakt och informationsutbytet i frågor medanknytning till resp. utbildning. Det kan t. ex. gälla frågor avseendeutbildningens målsättning, innehåll och uppläggning, examinationsformer m. m.Det bör vara en uppgift för arbetarskyddsstyrelsen och dessföretagshälsovårdsdelegation att inventera möjligheterna att få fram deytterligare utbildningsplatser som behövs. UHÄ har på regeringens uppdrag utrett förutsättningarnaatt anordna påbyggnadsutbildning för sjukgymnaster fr.o.m. /87. UHÄ:sförslag innebär bl. a. att en påbyggnadslinje inrättas för utbildning i sjukgymnastikoch en påbyggnadslinje för utbildning i företagshälsovård samt attpåbyggnadslinjerna får en omfattning om 20 poäng. Förslaget om påbyggnadsutbildningbereds f.n. i . Som jag har nämnt behöver ett uppdragtill UHÄ aktualiseras, vilket bl. a. skall omfatta möjligheterna att eventuelltsamordna vissa delar av denna utbildning med motsvarande vidareutbildning försjuksköterskor och skyddsingenjörer. Utredningen presenterar förslag till två nyautbildningsvägar för skyddsingenjörer, vilka båda innebär en kompetenshöjningi förhållande till nuvarande utbildning. Som den ena utbildningsvägen föresläsvidareutbildning motsvarande 40 poäng som bygger på civilingenjörsutbildningeller annan 1984/85:89 46 teknisk utbildning, vilken kompletterad medyrkesverksamhet kan bedömas ge erforderiig teknisk grundkompetens. Som denandra utbildningsvägen föreslås en inriktning inom civilingenjörsutbildningenomfattande 40 poäng av linjens totalt 160 poäng. Enligt utredningens meningfinns skäl att anordna båda dessa utbildningar. I inledningsskedet böremellertid, enligt utredningens uppfattning, vidareutbildningsalternativetprioriteras. Utredningen föreslår att UHÄ verkar för att vidareutbildningentill skyddsingenjör anordnas i högskolan samt prövar förutsättningarna attbygga upp skyddsingenjörsutbildningen som en inriktning inomcivilingenjörsutbildningen. Flera remissinstanser har betonat vikten av attföretagshälsovårdens tekniska personal ges en kvalificerad utbildning påhögskolenivå. Förslaget att anordna skyddsingenjörsutbildning som envidareutbildning efter civilingenjörsutbildningen eller motsvarande tekniskgrundutbildning tillstyrks av flertalet remissinstanser. Däremot avvisarremissinstanserna genomgående tanken på att skyddsingenjörsutbildningenanordnas som en specialinriktning inom civilingenjörsutbildningen. Sommotivering anförs bl. a. arbetsmarknads-, rekryterings- och schematekniskaskäl. För egen del vill jag efter samråd med chefen förutbildningsdepartementet anföra följande. Frågan om att överföra skyddsingenjörsutbildningen tillhögskolan måste bedömas med hänsyn till det framtida behovet avskyddsingenjörer. Behovet måste därvid bl. a. ses i relation till denutbyggnadstakt som är att förvänta till följd av det förslag till nyttersättningssystem för företagshälsovården som jag kommer att presentera i detföljande. Jag har även tagit fasta pä att arbetarskyddsstyrelsen i sittremissvar pekat på att de beräkningar beträffande behovet avskyddsingenjörsutbildning som utredningen gör kan ha tagits till i överkant.Enligt styrelsens erfarenhet har det visat sig uppstå vissa svårigheter att päarbetsmarknaden finna anställningsmöjligheter för de skyddsingenjörer somunder har utbildats vid styrelsen. Vid sidan avarbetarskyddsstyrelsen bedrivs utbildning av skyddsingenjöreräven vid högskolan i som en lokalt inrättad utbildningslinje. Avlinjens totalt 24 utbildningsplatser utnyttjas f.n. 15 platser. Jag har vidareerfarit att den påbyggnadslinje för yrkeshygieniker med totalt 25nybörjarplatser som har påbörjats vid i haft betydande rekryteringssvårigheter. Mindre än en Qärdedel avutbildningsplatserna har nämligen utnyttjats . Mot denna bakgrund anser jag attskyddsingenjörsutbildningens framtida utformning, studieorganisation ochdimensionering måste övervägas ytterligare. Det bör enligt min mening ingå idet tidigare nämnda uppdraget till UHÄ att i samråd med arbetarskyddsstyrelsenäven beakta skyddsingenjörernas framtida utbildning. Möjligheterna attsamordna vissa delar av denna utbildning med yrkeshygienikerutbildningen liksommed motsvaran- 1984/85:89 47 de utbildningar för sjuksköterskor och sjukgymnaster bördärvid undersökas. Även förutsättningarna att utnyttja arbetarskyddsstyrelsensutbildningsresurser i en eventuell framtida högskoleutbildning avskyddsingenjörer bör prövas. Jag vill i detta sammanhang framhålla att flera högskoleenheteri sina remissvar uttalat ett klart intresse för att anordna en vidareutbildningför skyddsingenjörer. Enligt vad jag har erfarit frän chefen för utbildningsdepartementetfinns inga formella hinder för högskolan att redan nu anordna en sådanvidareutbildning inom ramen för anslaget till lokala och individuella linjeroch enstaka kurser, om respektive regionstyrelse är beredd att ställa medeltill förfogande härför. Arbetarskyddsstyrelsenhar svarat för den helt övervägande delen av utbildningen av såvälredan verksamma skyddsingenjörer som ingenjörer som ännu inte har anställninginom den tekniska företagshälsovården. För att utbyggnaden avföretagshälsovården skall kunna fullföljas är det enligt min mening angelägetatt arbetarskyddsstyrelsen även i fortsättningen bibehåller åtminstonenuvarande utbildningskapacitet. Enligt vad jag har erfarit planerar styrelsenatt minska antagningen till nuvarande utbildning av verksamma skyddsingenjörermedan utbildningen för blivande skyddsingenjörer kommer att bibehållas påungefär oförändrad nivå. Anledningen är den minskning av antalet sökande tillutbildningen för verksamma skyddsingenjörer som har skett under de senasteåren. I likhet med utredningen och remissinstanserna anser jag det angelägetatt skyddsingenjörerna har en god teknisk grundkompetens. Det kan därför,enligt min mening, finnas anledning att se över och eventuellt ändratillträdesbestämmelserna till denna utbildning i syfte att skärpa kraven. Närdet gäller skyddsingenjörerna torde vidare kopplingen till teknisk forskningoch utveckling vara av stor betydelse för möjligheterna att ge en utbildningsom följer kunskapsutvecklingen inom grundläggande ämnesområden inomskyddsingenjörernas arbetsfält. Genom att utbildningen av blivandeskyddsingenjörer är förlagd till finns goda förutsättningar att bedrivadenna utbildning i samverkan med tekniska högskolan i . Dennamöjlighet bör tas till vara. När det gäller utbildning av beteendevetare inomföretagshälsovården konstaterar utredningen att det är svårt att nu ange vilkengrundläggande utbildning eller vilken vidareutbildning som bäst lämpar sig fördenna personalkategori.