prop · G803161 · 1984-12-31 00:00:00 — Genom en cirkulation i beredskapslagringenminskas enligt brandnämnden risken för atl materiel utsätts för lagringsskador.Brandnämnden framhåller atl vid nyanskaffning kan modern och inomutbildningsfunktionen prövad materiel inköpas. Nämnden vill dock framhållarisken alt en alltför centraliserad upphandling av stora kvantiteter materielkan innebära risker för atl företag ej satsar på nykonslmktioner ochmaterielutveckling utan endasl av konkurrensskäl Ivingas se lillförsäljningspriset. Elt centraliserat inköpssystem kräver därför enligtbrandnämnden en i egen regi fungerande test- och utvecklingsfunklion.Slatskonlorel lillstyrker en decentraliering och ell överförande tiU kommunernaav civilförsvarels maleriel. Del är enligt statskontoret visserligen svårt altexakl beräkna vinsterna, men det slår ändå klart atl utnyttjande av materiel istället för passiv lagerhållning är atl föredra. En viklig uppgift för det nyaverket är också att ta initiativ till och arbeta för gemensam upphandling ochslandardisering av räddningsmateriel. Statskontoret menar dock att det ärväsentligl all klara ul om malerielen fortlöpande skall redovisas för allsäkerslälla alt de olika civilförsvars-enheterna verkligen kankrigsorganiseras. Regler härför och för hur återanskaffning skall gå till börenligt statskontoret utarbetas. Civilbefälhavaren i Övre civilområdeanser all samordnad anskaffning och samordnai ulnyttjande av räddningsmaterielär viktiga led för all åstadkomma effektivare resursuinyttjande, ochekonomiska besparingar. Även decentraliserad förrådshållning med ökat kommunaltansvar bör som föreslagils övervägas och utredas. Länsstyrelsernas ansvar förcivilförsvarets mobilisering måste enligt civilbefälhavaren därvid beaktas.Länsstyrelsen i är principiellt positiv till förslaget, som påsikt bör ge samhällsekonomiska fördelar men anser atl det innan förslagetgenomförs krävs ell utförligare ekonomiskt underlag för hurkostnadsfördelningen bör vara mellan staten och kommunerna. Dessutom krävsklara bestämmelser för kontroll och tillsyn av materielens befintlighet ochlillslånd samt för ersättningsanskaffning. Med hänsyn härtill lillslyrkerlänsstyrelsen förslaget all malerielfrågorna blir föremål för yllerligareulredning. Enligt i leder den föreslagnaordningen lill all man enligt kan ge snabbare räddningsinsats änom man skall la fram molsvarande utrustning, t.ex. från transport-, byggnads-eller induslriföretag som är noterade i kommunernas s. k. resursförteckning.Den för direkt bruk förrådsställda civilforsvarsmaterielen ger enligtlänsstyrelsen kort organiseringstid och gynnar försvarsinsatser vidöverraskande angrepp. Slyrelsenanser i likhei med kommittén att en ökad samordning vid 1984/85:161 96 anskaffningav materiel för räddningstjänst i fred och civitförsvarsverksamheten bör varatiU fördel för dessa verksamheier både i fred och krig. Det råd förmaterielanskaffningsfrågor som omnämns nedan i avsnitt 5 bedöms gagna en sådansamordning. Strävan bör vidare vara atl åstadkomma en ökad slandardiseringbeträffande maierielens prestanda och uthållighet samt underhållsberoende.Syftet härmed bör vara att nå kapaciletsmässigt någorlunda jämförbara räddningsenheterinom olika kommuner. De erfarenheler som efter hand fås inom kommunerna börkunna samlas upp inom det nya verket för att utnyttjas vid utveckling av nymateriel och omsättning av äldre. Strävan bör vara alt de kommunalaräddningsorganen kan verka med sina fredsresurser även i enkrigssituation. För att uppnå en effektiv samordnad materielanskaffning måsteresurser för alt hantera alla härmed förknippade ålgärder finnas inom det nyaverket. Slyrelsenär posiliv lill förslagel i fråga om upphandlingen. Om enhellighel åstadkomsmellan kommunerna och staten i upphandlingsfrågor så får detta många posilivaeffekler. För vissa malerielslag kan då den offenlliga upphandlingen bli heltmarknadsdominerande varför konkurrenseffek-lerna maximalt kan utnyttjas. Föratl nå dit krävs dock elt planeringsinstrument främsl för all åsladkommaöverensstämmelse i behoven. Enligt styrelsens mening är det nya verkelsuppgifter i upphandlingsfrågor av den arten alt de bör bli föremål förbehandling av och dess rådgivande delegation innanverksamheter med gemensam upphandling för statsverket och kommunernaigångsätts. Regeringens beslut med uppdrag tillriksrevisionsverket att fortlöpande vidta ålgärder för alt få lill stånd eneffekliv samordning av hela den offenlliga upphandlings-verksamheten ulgörgrunden för styrelsens uppfattning i denna fråga. Civilförsvarsstyrelsendelar i huvudsak kommitténs uppfattning och motiv för att samordna ochintegrera det kommunala och det slatliga hanterandet och utnyttjandet avcivilforsvarsmaterielen. CivUförsvarstyrelsen anser att etl fredslidautnyttjande av civilförsvarsmateriel bör vara posilivi från beredskapssynpunktunder fömlsätlning att lämpliga former kan hittas för hur ell i fred och krigväl fungerande materietförsörjningssystem bör byggas upp. Beiräffande kommunalhantering och förrådshåUning finns vissa frågeslällningar. a. måste dejuridiska aspeklerna siuderas. Delta har främst med äganderätten, förvallningenav slatens egendom, kontroll och redovisningsmöjligheter och kontraktsfrågorför förrådsbyggnader alt göra. Frågorna är i dessa avseenden slarki beroendeav hur kommunernas medverkan kan formuleras. Är del fråga om en kommunalskyldighel atl hanlera och förrådshålla eller är det mera fråga om en slalligupphandling av dessa ijänster. synes vara den meslrationella. Beiräffande förrådssiluationen bör understrykas atl de 373förråden är fördelade på 233 platser runt om i landel. Del är inle säkert attdessa ligger så lill att byggnaderna kan tjäna som förrådsplats vid en kommunalförtådshåUning. Kontraktstiden är i vissa fall lång (som längst 1984/85:161 - , 97 lillår 2010) vilket slyrelsen ser som ett problem och eventueUt ell dyrt sådanl. Kommiitén anför i sitlbelänkande bl. a.: "FRLs sludie visar dock att en del av malerielen - ca20% av räddnings-malerielen - redan nu kan användas av kommunernas brandförsvarsom akut- och förstärkningsmateriel". Vidare anförs: "Vårt förslag omöverföring till kommunema av viss civitförsvarsmateriel (dvs. akut- och förstärkningsmalerielen)bör möjliggöra en personalminskning vid CUFA i storieksordningen 10års-arbetskrafter". släller sig tveksam till dennadel av ulredningen. En undersökning av dagens situation med akut- ochförstärkningsmalerielen visar på andra siffror än de som finns ikommiltébelänkandel. Denna brislande överensstämmelse måsle ul.I avvakian på resullal som visar hur del verkligen förhåller sig kan inle heUeranföras något av verkligt värde i personalminskningsfrågan. En möjlig orsaktill de skilda uppgtftema kan vara atl kommillén har utgått från en annandefinition av "akut- och förstärkningsmateriel" än den som användesnär dessa begrepp infördes i millen på 1970-lalet. Isamband med överlämning av akutmaleriel tUl kommunerna och uppläggningen avförstärkningsmateriel i civitförsvarsförråd har inle lagits hänsyn tiU frånvUka civilförsvarsenheter som malerielen lagits. I princip har respektivekommun fäll välja den materiel som man önskat ur del beflnlliga sortimentetulan hänsyn till enhetstiUhörighel eller mobUise-ringsberedskap. all malerielsammansällningen inom akut- och förstärkningsmalerielenvarierar från kommun till kommun. Dessutom måste denna materiel i händelse avmobilisering återställas lill respeklive mobenhet. Eflersom den nu fördeladematerielen tillhör många olika enheler innebär denna ålerlämning i sig eltanlal problem och kan komma atl försena mobiliseringen.Mobiliseringsberedskapen påverkas negativt. Mot bakgrund av bl.a. atl enligtförsvarsbeslut högre krav måsle ställas på civilförsvarel att kunna agerasnabbt vid överraskande angrepp m.m. är nuvarande system beträffande akut- ochförstärkningsmateriel olämpligt. vill i dettasammanhang peka på möjligheterna till andra lösningar än de som kommitténföreslagil. Som huvudprincip bör gälla att hela mobiliseringsenheiernasmaleriel överlämnas lill den kommun inom vilken den akluella enheten skamobilisera i händelse av krig. Därmed reduceras de nuvarande negativaeffekterna på mobiliseringsberedskapen. Nuvarande akutmaleriel bör återkallasoch tillsammans med förstärkningsmalerielen återföras till respeklive mobilise-ringsenhet.Slyrelsen finner all elt av huvudförslagen i kommilléns betänkande är alt ökakommunernas möjlighet all i högre grad än , disponeracivilforsvarsmaterielen. Särskilda utredningar erfordras härför, vilket börankomma på del nya verkel atl ulföra lillsammans med inblandade parter. Försökbör därvid göras med överlämning av hela malerielenhe-7 1984/85. 1984/85:161 98 tersåsom beskriviis ovan. Härvid måsle behandlas frågor om utnyttjande avmalerielen i fredsräddningsljänsten, underhållsfrågor, omsättnings-, ersättnings-och finansieringsfrågor m. m. För att åsladkomma etl bättre ulnylljande avcivilforsvarsmaterielen i fredstid och därmed nå de posiliva effekler sompåtalats ovan har styrelsen redan föreslagit en försöksverksamhel med ulökatsamarbete mellan staten och kommunerna i materiel-frågan. Detla förslag som nuförelagts regeringen bygger emellertid inte på hanlering ochförrådshåUning ulan i slället föreslås kommunerna få samköpa/avropa/hyramateriel till attraktiva priser. Det är enligt styrelsens uppfattning angelägelatl de resurser som finns i även utnylljas i fredslid-allt under den naturliga förulsällningen alt beredskapsnivån inte påverkasnegativt. Det är viktigt atl denna försöksverksamhel påbörjas tidigt så atterfarenhelerna kan ingå i det underlag som krävs för den av CESAM-kommitténföreslagna lolala samordningen. Försvaretsrationaliseringsinstitui framhåUer att överföring av all akul-och förstärkningsmaterieltill kommunerna kan innebära vissa svårigheter. Alla kommuner har inlemöjligheter alt förrådsställa malerielen på lämpligt sätt. Vissa kommuner harredan inom nu gäUande bestämmelser tagtf över en del dock inte all maleriel.Andra kommuner har av olika skäl - t. ex. svårigheler all bUUgl, säkert och medgod tUlgänglighet förrådshålla materielen - inte selt del som lämpligl atl lahand om materielen. Det är enligt insitutets mening vikligl atl överföringensker i samråd med kommunerna och på etl sådanl säll alt såväl beredskap somekonomi kan lillgodoses. Institutet anser atl frågan om överföring avmalerielen i sin helhel påverkar krigsorganisationen, principerna förmobilisering, förrådsslällning och personalförsörjning. En lotal översyn avcivitförsvarsverksamheten på regional och lokal nivå bör därför enligtinstitutet genomföras innan ytterligare ansvar överförs till kommunerna.Översynen bör omfatta civitförsvarels krigsorganisation, malerielhanlering,förrådsverksamhei och kommunens resp. ansvar rörande mob ochpersonalfrågor i fred och krig. lokall civilförsvar där varje kommun fåregna civilförsvarsenheter och förråd bör därvid enligt institutets meningövervägas. Kommunen ges då det direkla ansvarei för sina civilförsvarsenheleroch dessas ulrustning. Luftfartsverketdelar kommitténs förslag atl kommunerna bör få förfoga över civilförsvarelsmateriel i samband med räddningstjänst, men anser alt förslagel även börinnefatta andra än kommunerna i samband med organisation av räddningstjänst,t.ex. brand- och räddningstjänst vid flygplats oberoende av vem som driverdenna (staten, kommun, enskild). ökal samulnyltjande av "freds- ochkrigsmaleriel" saml ökade möjligheter lill samordnade inköp bedömer CivUbefälhavareni Västra civilområdel vara klart samhällsekonomiskt fördelaktigt.Civilbefälhavaren håller med om atl ett bättre ekonomiskt underlag förkostnadsfördelning mellan slal och kommun måste tas fram. Civilbefälhavaren uppfattningen att staten allljäml måsle vara beredd all stå för slörredelen av kostnaden även 1984/85:161 ,- 99 omkommunema nyttjar och sliter på beredskapsanskaffad materiel i fred. Mångafrågor är obesvarade i detta avsnitt; bl. a. vad som skall göras för dekommuner som i organisationen ej kommer atl lilldelas någon undsätl-ningspluton(och därmed ej heller något malerielansvar) men som i fredsräddningsljänstentilldelals förstärkningsmateriel. i län ser positivt påatl kommunerna kan utnyttja civitförsvarsmalerielen i denfredstida räddningstjänsten. Styrelsen anser dock inte att kommittén redovisatövertygande underlag avseende kommunernas möjUgheter alt svara för drift,underhåll och lillsyn av civitförsvarels förråd och materiel. För atlsäkerställa all kommunerna sköter dessa uppgifler på ett frånberedskapssynpunkt tiUfredsslällande sätt kan en siarkare tillsynsfunktionfrån sida vara lämplig. i delari princip förslaget atl decenlralisera civitförsvarels malerielhanlering.Länsstyrelsen är nämligen av den uppfattningen atl den förrådsverksamhet somCUFA bedriver inte är rationell. Främsta skälet är de många och långaresor som upptar personalens tid. En förändring härav torde bli ofrånkomlig.Samiidigi inser all ett snabbt överförande till kommunerna intelåter sig göra. Det "arv" som befintliga förrådsbyggander innebärmåste av kostnadsskäl tas tillvara. För att erhålla en rationellarefredshanlering har länsvis anordnats etl fåtal slörre förrådsbyggnader.Förrådens belägenhet har inte någon samstämmighet med rådande kommunindelning.Flera kommuners räddningsmateriel har sammanförts i gemensamma förråd långtfrån de platser där personalen skall mobiliseras och förläggas. Urberedskapssynpunkl är detta enligt självfaUet inle bra. Även ursårbarhelssynpunkl är nuvarande materielkoncentration till nackdel.Länsstyrelsen anser att en förhyrning av mindre förråd skulle lätl kunnagenomföras, då en mängd lantbrukare har kreaturslösa gårdar med lommaladugårdar. sådanl förfarande vore ur samhällsekonomisk synpunkifördelaktigt. Förråden skulle kunna erhållas på eller nära mobUiserings- ochgmpperings-platserna för respektive civitförsvarsbas. Mot bakgmnd av dennaprincipiella syn på civilförsvarets förrådshållning föreslår länsstyrelsenföljande kompromisslösning. Förrådshanteringen bör snarasl överföras från CUFAtill , där ansvaret tidigare legat. Målsättningen skall sedan vara- om del visar sig genomförbart - alt fortsätta decentraliseringen. Detla börske tidigast då erfarenhet erhåUils från kommunernas övertagandeav det planerings- och ledningsansvar som skall vara genomfört den 1 januari1987. Genom ell slegvis förfarande hinner ytterhgare utredningarommaterielhanleringen genomföras, som ansett erforderliga, innanmaterielansvarel kan föras över från stat lill kommun. avvisarförslagel att kommunerna redan nu skall överta av räddningsmalerielen(akut- och förstärkningsmateriel) eftersom någol utrymme för så storamalerielmängder inte finns tillgängliga på brandstationerna. kommunframhåller att det ur samhäll- 1984/85:161 100 sekonomisksynpunkt naturligtvis är rikligt alt kommunerna i full utsträckning skall fånyttja civilförsvarsmateriel i fredsräddningsljänsten. Skall dessa tankegångarmeningsfullt kunna tillämpas i prakliken måste enligt kommunen dock nuvarandeanskaffningsmliner för civilförsvarsmateriel ändras. Del är intetillfredsställande att ny modern maleriel tiUförs civilförsvarsförråden ochdärefter förrådshålls under varefter följer en kassering av oanvändmateriel. I stället bör enligt kommunens mening behovet av anskaffning av nymateriel som är användbar för fredsräddningstjänst tillföras kommunernasräddningsorganisalioner under viss lid och efter exempelvis halvaanvändningstiden föras över till civilförsvarsförråd. På så vis får enligtkommunen fredsräddningsljänsten tillgång lill relativt modern malerielsamiidigi som säkerligen en hel del pengar kan sparas. Länsstyrelseni framhåller att kommunema har tiUgång tiU sådancivitförsvarsmateriel, s.k. akut- och förstärkningsmateriel, som de bedömi kanvara lill nytta vid nödlägen. Någol uttalat behov från länets brandförsvar attfå lillgång lill ytterligare civilförsvarsmateriel finns inte. Den nuvarandematerielen är, som kommittén också redovisar, i vissa fall gammal och omodernoch inle särskilt användbar i fred. Även om kan dela kommitténsuppfattning om del önskvärda i all använda civilförsvarsmateriel i fred imoderniseringssyfte, behöver inte detta innebära alt materielen måsteförrådsställas i och hanleras av kommunerna. Man kan myckel väl tänka sig atlsådan civilförsvarsmateriel, som kan användas i fred, fritt skulle fådisponeras av kommunerna även om nuvarande ansvarsförhållande inle ändras. Ikommilléns redovisning saknar en redogörelse för de skäl som ibörjan av medförde all länsstyrelsernas ansvar för förrådshållningoch materielhantering centraliserades lill civilförsvarelsulbildningsanläggningar (CUFA). De moliv som då framfördes ekonomiska ochrationella synes alltjämt vara bärande. Nuvarande ansvar bör därför gällaäven i fortsättningen. avslyrker sålunda etl ändrat ansvarsförhållandeoch yllerligare uiredningar i dessa frågor. Tilläggas kan atl huvuddelen avcivitförsvarsförråden i inte finns i de kommuner som avsesdisponera den förrådsställda materielen för civitförsvarsenheterna, Kommiiténföreslår att centralt skall verka för att räddningstjänstensoch civilförsvarets intressen tUlgodoses i samhälls- och bebyggelseplaneringen.Lika med räddningsljänslkommittén föreslås all verket får en samordnandefunkiion för skadeförebyggande åtgärder. Det skadeförebyggande arbelet blirenligt kommillén en väsentlig del av verkets uppgtfter. Enligt kommillénsmening bör verkel också leda produktionen av skyddsrum och anläggningar förcivilförsvarets krigsorganisation. Remissinstansernaär genomgående posiliva lill kommilléns förslag i denna del med undantag förfortifikalionsförvallningen i fråga om produktionen av anläggningar. Fortiflkalionsförvaltningenframhåller all förvallningen finner det vara fortsalt lämpligt attskyddsmmsbyggandel bibehålles vid , statens planverk ochkommunerna eftersom skyddsrumsproblemen i huvudsak berör andra områden än därförvaltningens särskilda kompelens kommer till sin rätt. Siluationen ärdäremoi enligt fortifikationsförvaltningen en annan när det gälleranläggningar med kvalificerat skydd mot vapen verkan. Förvallningen producerari dag så gotl som alla försvarels anläggningar med skydd mot vapenverkan ochupprätthåller därför kontinuerligt en hög kompetens inom områdel. Dennakompelens bör utnyttjas även av civilförsvaret vid byggande av kvalificeradeanläggningar av lypen ledningscentraler och befolkningsskyddsmm. Härigenomerhålls automatiskt de bästa lösningama med hänsyn till akluella kunskaperinom del fortifikationslekniska fältei. Med denna bakgmnd föreslårfortifikalionsförvallningen all får programansvaret för produktionav anläggningar medan förvaltningen åläggs produklionsansvaret. De närmareformerna för elt sådant samarbele bör ulredas av de båda verken gemensamt.Försvarets forskningsanslaU konstaierar att det är lillfredsställande attkommittén pekar på viklen av all såväl fredsräddningsljänstens somcivilförsvarefs intressen tillgodoses i samhälls- och bebyggelseplaneringen.Det förefaller likaledes lämpligt all dessa frågor behandlas inom sammasakområde som har hand om övriga frågor inom byggnads-och anläggningsområdet.Forskningsanstalten bedömer del som angelägel att behålla den lekniskakompelens beträffande skyddsmms- och anläggningsbyggande som finns inomcivilförsvarsslyrelsen samt bilräder således kommitténs uppfattning all delfinns övervägande skäl atl bibehålla nuvarande ansvarsförhållande närdetgäller produklion av såväl skyddsmm som anläggningar för civilförsvarelskrigsorganisalion. CivUförsvarsstyrelsen har inga principiella invändningarmot förslagen i detta avsnill. Frågan om beredskapshänsyn i samhällsplaneringenhar aklualiserals års försvarsbeslut. Möjligheterna för det nyaverket att genomdriva sådana beredskapshänsyn torde öka med ell samlal ansvarför förebyggande åtgärder mol olyckor i såväl fred som krig. Avsnittel speglarinom detta område vissa höjda ambitioner l.ex. vad gäller samordning ochstyrning genom föreskrifter. Civilförsvarsslyrelsen bkräder kommitténs förslagall bibehålla nuvarande ansvarsförhållanden då det gäller produklion avskyddsmm och anläggningar. betonar atl del enligträddningstjänstkommillén lillkommer nya uppgifler som får belydelse för detframlida räddningsverkels verksamhel och vill här sårskill framhålla att delförebyggande arbetet skall omfatta andra olyckor än brand, vilkel ger denförebyggande räddningsljänslen en för insatserna all rädda liv och minskalidande vid olyckor mera verklighetsanpassad inriktning. Prop.1984/85:161 102 fälhavarenför Övre civilområde vill även särskilt framhålla alt han delarkommitténs bedömning atl nuvarande ansvarsförhållanden bör behållas när detgäller produklion av skyddsrum och anläggningar. Det finns enligtCivUbefälhavaren kompetens och väl inarbetade rutiner på alla nivåer för detla.Det måste därför bli en naturlig och viklig uppgift för det nya verket atlcentralt leda verksamheten. Civilbefälhavaren anser atl det är även ett viktigtled i del lokala ansvarei all kommunerna har en påtaglig roll i denskadeförebyggande verksamhelen och förberedelserna för sin egen ledning avcivilförsvarel i krig. i delar uppfattningen att enangelägen uppgtft för den nya myndigheten bör bli alt verka för atl såvälcivitförsvarels som fredsräddningstjänstens intressen tillgodoses i samhälls-och bebyggelseplaneringen. Fömtsättningama för ett större hänsynslagande tillcivUförsvarets iniressen i samhäUsplaneringen bör enligt meningöka när kommunema övertar ansvaret för ledningen av civitförsvaret på lokalnivå. Del blir därmed naturligare för kommunerna atl beakta hurbefolkningsskyddet påverkas av samhällsbyggandel - exempelvis lokaliseringen avbosladsområden i förhållande liU olika slags bekämpningsmål. anserall en viktig förutsätlning för att kommunerna skall kunna göra sinabedömningar är emellertid all de får ta del av de analyser av bekämpningsmålsom utarbetats av och försvarsområdesbefälhavaren. Detla kräverändringar i gällande sekretessbestämmelser. i anseralt den föreslagna grundsynen inte bara bör beakla planering och byggande. Denbör också enligt beakta de särskilda förebyggande skyddsvillkorsom i krig kan krävas vid arbetsplatser i anläggningar som kan bli/varadirekla mål eller som ligger i s.k. högriskområden. Förelrädare förarbelarskyddsstyrelsen saml de centrala fackliga organisationerna bör därförenligt mening ingå i eller adjungeras tiU de föreslagna rådenför räddningstjänst och för samordning av förebyggande åtgärder. Stockholmskommun stödjer uppfaltningen alt den organisatoriska placeringen av dencentrala ledningen för produktion av skyddsmm och andra anläggningar förcivilförsvarets krigsorganisation fortsättningsvis skall vara en uppgift fördet nya centrala verket. En slor del av civilförsvarets verksamhel i krigbygger på elt väl fungerande skydd. Det vore enligt kommunens mening frånsamordnings- och planeringssynpunkt olyckligt all centralt särskilja denna delav verksamhelen. Räddningsverketföreslås få en stark forsknings- och utvecklingsfunklion. Härmed avses inteförutsättningarna för det arbele som bedrivs av slyrelsen för svenskbrandforskning atl bli ändrade. Remissinstansemaär positiva lill kommitténs förslag. Nägra instanser utvecklar sin syn i dennadel. 1984/85:161 103 Slyrelsen anser liksom CESAM och räddningstjänstkommitténatt del är angelägel atl forskningsverksamhelen i samhäUel så långt möjligtsamordnas. Genom del föreslagna verkels tUIkomst skapas fömtsättningar för eneffektivare samordning mellan berörda iniressen. Det nya verkel bör därför habreda konlakler med forskningsvärlden såväl nationellt som internationellt. nya verkets uppgtfter bör ingå atl ha ett övergripande ansvar förinrikining av forskningen inom verkels ansvarsområde. Slyrelsen anser därföratt en senare omprövning av och brandforsks uppgifler bör bliaktueU.