prop · G803127 · 1984-12-31 00:00:00 — Del omfattande arbete som den lagtned på att få fram internationellt samordnade åtgärder blir därför än viktigarei framtiden, och det arbetet understöds helhjärtat av förbundet. och kan i allt väsentligt ställa sig bakom de iaktionsplanen föreslagna åtgärderna. På några punkter, bl. a. redogörelsen omavgivning av ammoniak och kväveoxider från , vill förbunden emellertidvarna för förhastade slutsatser, som kan leda till oöverlagda ålgärder. Centralorganisationen /SR anser alt aktionsplanensförslag är i huvudsak bra och genomtänkta. i atl de inte har några invändningar mot föreslagna åtgärdsinsatser ulankan slälla sig bakom de utarbetade förslagen. noterar alt aktionsplanenomfattar i allt väsentligt en sammanställning av redan presenterade förslagtill åtgärder för att minska svavel- och kväveoxidutsläpp. En sådansammanställning är självfallet av stort inlresse inte minsl när den kombinerasmed en sammanfattande analys av kostnadseffektiviteten av olika aktuellaåtgärder (kostnad per ton minskade utsläpp). Koslnadssammanslällningenär emellertid bristfällig och man tycks inte ha dragit några egentiigaslutsatser. Kostnadsanalysen har sålunda förfuskats. Av utredningsmaterialet framgår alt endast enmycket liten del av svavelnedfallet i kommer från inhemska källor.Även när det gäller 1984/85:127 77 kväveoxider spelar de gränsöverskridande föroreningarna enmycket stor roll. Det är därför bara genom internationellt samordnade åtgärdersom vi kan åstadkomma meningsfulla resultat. Detla gäller inte minst på bilområdetvilket borde ha markerats tydligare i aktionsplanen. Bilfront menar attåtgärdsprogrammet präglas av elt panikartat behov att göra någol oavselt vad -bara vi ger sken av beslutsamhet. Bilfront uttrycker vidare farhågor alt oronöver miljöförstöring och omsorg om framtiden kan leda till panikartadehandlingar baserade på otillräckliga faktakunskaper och att det finns stor riskför atl välmenade åtgärder blir fel och gör ont vårte. 3 Minskning av svaveldioxidutsläppen med minst 65 %mellan och ,sektionen för maskinteknik skriver följande med anledning av redovisningen avulsläppsförändringarna för svaveldioxid. Utsläppet av S02 har avtagit då delgäller de inhemska källorna. Detla påpekas i olika sammanhang och äger sinriktighet då vi talar om i sin helhet. Ser vi till de lokalaförhållandena, vilka är av störte betydelse då del gäller alt bedöma de riskerulsläppen medför, finner vi (tab 3.4) atl minskningen icke är likformig överlandet. På vissa orter har minskningen varit obetydlig och i ell fall rent avvaril negaliv räknat. Ser vi på förhållandena harl.ex. ökningen i varil 3 000 lon SO2 ! En ytterligareuppdelning på orter ger motsvarande värden men med ökning på fler platser änvad länsuppgifterna ger. Detta pekar enligt vår förmening på atl del skullefinnas anledning att i en aktionsplan inte bara se på del totala nationellaperspektivet ulan även på de lokala förhållandena. Speciellt gäller detla orlerdär nedfallet från andra källor, t. ex. till följd av utsläpp i andra länder,kan bli betydande och ge stora olägenheter. anser attden nedtrappning av svavelutsläppen som kommer atl bli följden av redan fattadebeslut och den nuvarande utvecklingen inom värmeförsörjningsområdet mot minskadanvändning av svavdhalliga bränslen sannolikt kommer att bestå även i mitten av1990-ta-let. En förutsättning härför är dock att nuvarande kostnadsrelationermellan olika alternativ för uppvärmning kommer atl bestå. En skaltehöjning,som enbart drabbar elenergin kan komma alt medföra ökad användning av fossilabränslen som ökar ulsläppen av försurande ämnen. menar också att det intekan vara motiverat från miljösynpunkt atl genomföra de föreslagnaulsläppsbegränsande åtgärderna om ytterligare 30000lon S02/år. EnligtVattenfalls uppfattning är det inte heller möjligt att påvisa några ekonomiskafördelar med den föreslagna ytterligare begränsningen. vill i slällelföreslå att ytterligare 1984/85:127 78 åtgärderför begränsning av svavelutsläppen får anstå till dess att man kan överblickaeffekterna av de förväntade utländska begränsningarna. avstyrkerdärför förslagen om ytterligare begränsning av svavelulsläppen. i skriver angående enbegränsning av svavelutsläppen. Aklionsgmppen räknar med att reduktionen avsvavelutsläppen från industrins processer skall åstadkommas med stöd avmiljöskyddslagen. Det innebär en individualprövning. Vi behöver därför inte taställning till skäligheten av de föreslagna åtgärderna i denna del. Det börpåpekas, alt en omprövning av gällande tillstånd enligt miljöskyddslagen endastkan ske efter framställning av , såvida inte verksamhetenförändras i sådan grad, atl prövningsplikl inträder. i anser att enutsläppsminskning av den storleksordning som föreslås för jvaveloxider bör kunnainnebära goda förutsättningar att på möta det alll allvarligareförsurningshotel. i anser atl denytterligare reduktion, som föreslås är nödvändig. noterar attaklionsplanen utgår från att en betydande del av den föreslagnasvavelnedlrappningen ska göras inom industrin. Föreningen välkomnar detta framhålla att erfarenheterna av vad som hänt på detta områdeantyder atl någon form av ytterligare styrmedel måsle lill för all uppnå detlainom rimlig tid. Föreningen ifrågasätter också om inte istörte utsträckning än borde utnyttja möjligheten att begäraomprövning av gällande tillstånd enligt miljöskyddslagen i sådana fall då nyreningsteknik utvecklats efter atl tillstånden givits. menar att förslagsdelarnai aktionsplanen, som avser utsläppsreduktionen från industriella anläggningar,utgör i praktiken ett förhandlingsbud från . Verkets kravkommer atl prövas enligt miljöskyddslagen i regelrätta förhandlingar och bedömas med avseende på sin relevansfrån miljösynpunkt i det enskilda fallet liksom deras lekniska och ekonomiskagenomförbarhet. Aktionsplanen innehåller inte någol nytt beslutsunderlag menformulerar ändå kraftigt skärpla krav med starkt stigande marginalkostnaderspeciellt vad gäller industrins processvavel. Detta är specielltanmärkningsvärt som de föreslagna åtgärderna beräknas komma atl minska svavelnedfalletöver med . Fördjupade studier och analyser ärnödvändiga - innan beslut fattas på flera delområden, där från miljösynpunktönskvärda åtgärder kan bli svåra atl genomföra från tekniska och ekonomiskaeller andra aspekter. kemiska industrikontor anser all det, vadbeträffar utsläppen av SO2 från industriella process- och energianläggningar,borde framgå klarare att del enkla är genomfört och att det komplicerade - ochdärmed kostsamma återstår. Vidare går planen förbi del faktum all de uppnådda 1984/85:127 79 resullalenlill en betydande del förklaras av den goda tillgången dels på vatten resp.kärnkraftgenererad energi, dels på lågsvavliga råoljor. Kemikontoret skrivervidare att aktionsplanen tar heller inte upp frågan vad motsvarande åtgärderinom i övrigt skulle innebära för möjligheter att "gåvidare". Exempelvis torde det inte råda någol tvivel om alt efterfrågan pålågsvavliga kol och råoljor kommer alt påverkas på ett för oss oförmånligtsätt. Jernkontoretbehandlar i sitt remissvar särskilt förhållandena vid : s anläggning iOxelösund. Svaveldioxidutsläpp från industrin har minskat kraftigt under senareår, vilket framgår av aktionsplanen. Innan ytterligare kostnadskrävandeåtgärder krävs av industrin bör därför en noggrann analys av de ekonomiskakonsekvenserna göras. Vår konkurrensutsatta industri har svårt att klarakostnader för reningsåtgärder, som ej krävs av induslrin utomlands. Järn-och stålindustrin har sänkt svaveldioxidutsläppen frånöver lill . Iaktionsplanen anges atl svaveldioxidutsläppet från sinterverket i var3 . I de fortsatta beräkningarna över vad en reningsanläggningvid sinterverket skulle innebära i minskat svaveldioxidutsläpp och kostnaderper lon avskild svaveldioxid har ovan nämnda utsläpp varit utgångspunkten.Detta är dock helt felaktigt. År1982 var del totala utsläppet av svaveldioxid vid 3400ton, varavI770lon kom från sinterverket. Resterande utsläpp kom från värmningsugnar m. m.1983 hade dessa utsläpp minskat ytterligare: Angiven investeringskostnad, 50Mkr. för enreningsanläggning skall alltså räknas på ett utsläpp, som är betydligt mindreän vad SNV har utgått ifrån. Kostnaden per ton avskild svaveldioxid blirdärigenom i stort sett högre än vad som sägs i rapporten. Detframgår ej av skrivningen i vare sig aktionsplanen som bilagor om angivnakostnader räknade per lon svaveldioxid-reduktion endast är investeringskostnadeller om även driftskostnader har medtagils. Vadsom sägs på sidan 30 i rapporten om ulsläppen från sinterverk är sålundabaserat på felaktigt och föråldrat underiag. SNVsynes i sina beräkningar ej tagit med driftskostnaderna vid enreningsanläggning, vilka är betydande. Uppgifter från tyder på altSSAB skulle få en driflskostnadsökning på ca 20 milj. kr. Krav på en reningsanläggning med åtföljandedriftskostnader i sinterverk kan komma att medföra att användningenav järnmalmen 1984/85:127 80 frånde mellansvenska gruvorna fördyras i sådan utsträckning alt produktionen idessa gmvor måste omprövas. Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningenräknar, liksom utredningen, att när det gäller utsläpp av svaveldioxid frånprocesserna kan en ytterligare reduktion åstadkommas med stöd avmiljöskyddslagen. Med hänsyn till alt svavelulsläppen redan minskals drastisktföreligger dock betydande tekniska och ekonomiska svårigheter att åstadkommaden i aktionsplanen angivna minskningen fram lill 1995. SCPF finner det dock angelägetalt understyrka, att skillnaderna mellan förutsättningarna vid olika fabrikeratl trappa ned svaveldioxidutsläppen är stora, och atl därför eventuellaambitioner att normera de specifika utsläppen är olämpliga. SCPF konstaterarockså att den angivna reduktionen av svavelutsläppen är störteän vad utredningen förväntar sig med nuvarande regler. Eftersom oklarheten omden fortsatta energipolitiken är belydande,måste också osäkerheten vara stor om vad det verkliga utfallet blir. SCPFnoterar vidare att många åtgärder som kan bidra till minskad försurning harredan vidtagits inom skogsindustrin. De viktigaste avser svavelutsläppen frånmassafabrikerna. Härtill kommer de allmänna åtgärder för alt minska försurandeutsläpp från eldning med olja och kol, som alla måste vidta antingen det rörsig som vanlig uppvärmning, industri eller något annat ändamål. I sistnämndaavseende har skogsindustrin givetvis följt med i den utveckling, somsvavellagen kräver och har således numera helt övergått till lågsvavlig olja.Svavelulsläppen har också minskats genom utbyte av olja mol bark, skogsbränsleoch elektricitet. har skett i så stor utsträckning, att oljan numeraknappast används för andra ändamål än reglering och reserv samt som bränsle isulfalfabrikernas mesaugnar. När det gäller utsläpp av gasformigasvavelföreningar från de inom massaindustrin tillämpade processerna, har dessa,enligt SCPF, studerats i olika utredningar . Dettahar resulterat i att svavelulsläppen från svenska massafabriker är blandde lägsta i världen. SCPF påpekar också atl insalser avseende massafabrikernassvavelbalanser ingår i branschens pågående miljöskyddsprojektSSVL 85 som påbörjades och kommer atl slutföras näsla år. Inom deltaprojekt har dessvärre insatserna på svavelområdet hindrats av från branschenssynpunkt obegripliga, byråkratiska svårigheter hos de statliga programorganen.Trots bekräftelser från alla inblandade myndigheter om vikten av de föreslagnaundersökningarna, har konlinueriiga ansträngningar av föreningensforskningsstiftelse, SSVL, för alt nå fram till ett avlal om finansieringen,varit resultallösa. När del gäller aktionsplanens konkreta förslag, anförSCPF. Inom bränsleområdet fortgår omläggningen från olja fill skogsbränslen. Denya typer av barkpannor, som konstruerats i samråd medskogsindustrin, är inte endast effektiva ulan även i hög grad reglerbara. Prop.1984/85:127 81 varför behovet av reglerolja minskar i den takt äldrepannkonstmklioner kan ersättas med nya. Teknik finns numera för ersättningav olja för mesaugnar med skogsbränsle eller med biprodukter frånsulfatmassatillverkning, såsom sulfat-såpa och lallolja. Eldning medskogsbränsle kräver torkning av bränslet före användningen. Därefter kan manantingen mala det och bränna del i mesaugnen som pulver eller förgasa det i ensärskild generator och bränna gengasen i ugnen. Användningen av skogsbränsle imesaugnar innebär dock en betydande komplicering av processen och är förenadmed stora investeringar. Praktiska erfarenheter saknas också i tillräckligomfattning. Etl tiotal svenska fabriker överväger vilken metodde skall välja. Vad gäller utsläppen av gasformigasvavelföreningar från de inom massaindustrin tillämpade processerna kanbetydande svårigheter uppkomma att åstadkomma en ytleriigare reduktion,eftersom känd och utprövad teknik härför inte föreligger . Kraftsam skriver angående reduktionav SO2 från industriprocesser att de åtgärder som föreslås för atl ytterligaresänka svaveldioxidutsläppen med ca 30000 lon gäller främst industrinsprocesser. Kostnaderna för dessa åtgärder är höga, i medeltal bortåt 5000 kr.per ton avskild svaveldioxid enhgt uppgifter i rapporten och i verklighetenännu högre om alla relevanta kostnadsposter tas med. kan jämföras medkostnaderna för nuvarande åtgärder för att begränsa svaveldioxidutsläppen, ca1000kr/ton enligt rapporten. De föreslagna åtgärderna berör intedirekt kraftinduslrins anläggningar men KRAFTSAM ifrågasätter starkt om det kanvara rimligt med ytterligare restriktioner, som främst drabbar industrin, motbakgrund av de resultat som man i alla fall förväntas uppnå och i jämförelsemed vad som åstadkommits i andra länder. De föreslagna åtgärderna beräknaskomma all minska svavelnedfallet över med ! KRAFTSAM efterlyserhär en analys och redovisning av nytta och koslnader innan beslut fattas omytleriigare åtgärder. Vi anser del viktigare all nu angripa ulsläppen avkväveoxider än att vidta marginella åtgärder på svavelsidan. Svenska fabriksarbetareförbundetanser att del är angeläget atl resurserna fortsatt sätts in där de kan göramest nytta. En allmän erfarenhet är atl del blir alll mer kostsamt atl uppnåytterligare positiva effekler ju rening man kommer. De sistaåtgärderna som behöver vidtas för all nå fullständig reningseffekt kan därförbli orimligt dyra i förhållande lill den posiliva effekt man uppnår på miljön.Detla är det angeläget att vara uppmärksam på vid val av ytterligare insatser. finner ansträngningarna fören god miljö angelägna och noterar att värmeverken och deras abonnenterbidragit till att förbättra förhållandena i i avsevärd utsträckning.Våra möjligheter att direkt påverka nedfallet av svavel i bliremellertid allt mer 6 1984/85. Prop.1984/85:127 82 begränsade, när de inhemska utsläppen minskar. Som nämntsovan, bidrar Qärtvärmens utbredning till att minska svaveldioxidhalten itätorterna. Åtgärder, som kan befaras verka hämmande på utbyggnaden avQärr-värme, kan därför få till följd, att en förbättring av luftkvalitetenuteblir. Detta kan bli resultatet av alltför långtgående krav på främsl mindrevärmeverk. Genom kraven ökar kostnaderna. De medför också att drift ochunderhåll blir mer komplexa med ny teknik i små anläggningar. Detta kan få tillföljd att fjärtvärmen inte längre blir konkurtenskraftig i dessa fall ochdärigenom kan Qärtvärmen inte ersälta de individuella pannorna i varjefastighet. Det finns sålunda en risk för att alltför stränga krav på en bättremiljö i sådana fall får rakt motsatt verkan. Härigenom kan del bästa bli delgodas fiende. har medutgångspunkt från leveranserna av diesel och eldningsoljor till förbmkare gjorten beräkning av de svenska utsläppen av SO2 från förbränning av oljor 1980,1983 och 1987. Jämfört med aktionsplanen föreligger en märkbar differens för år1983, beroende på att i aktionsplanen använts en felaktig, för hög siffra övertjockoljeför-bmkningen. SPI menar att den kraftiga minskningen av förbrukningen aveldningsoljor kommer att fortsätta. SPI anför med hänsyn lill bl. a. redanfattade beslut om investeringar i energisystemet är utvecklingen fram till 1987väl fömlsebar. Med sjunkande oljeförbrukning följer därmed en minskning avsvaveldioxidutsläppen. Den andra väsenfliga faktorn ärgivetvis minskningen av oljans svavelinnehåll, där bl. a. tjock eldningsoljamed max 2,5 %S från den helt har ersatts med lågsvavlig olja. Sammanfattningsvis kan sålundakonstateras följande beträffande svaveldioxidutsläppen från förbränning avoljor: 1970 (enligt aktionsplanen) 680 1980 (enligt SPI) 352 1983 (enligt SPI) 145 1987 (enligt SPLs prognos) 93 1995 (enligt aktionsplanen) 84 kommer sålundasvaveldioxidutsläppen vid nuvarande regelsystem att ha minskal från1980 års nivå. Räknat års nivå kommer minskningen att vara 86%.Minskningen av utsläppen överträffar sålunda med bred marginaldel mål om minskning för som uppställs i aktionsplanen.. SPI menar vidare alt de minskningari svavelutsläpp som aklionsplanen förordar för redan år 1987kommer atl överträffas med bred marginal och SPI kan sålunda konstatera, att dei aktionsplanen framlagda underlagen, som skulle motivera ytterligaresänkningar av sva- 1984/85:127 83 velhalterna i eldningsoljor och dieselolja, är mycketdåligt underbyggda både vad avser emissionsnivåer och kostnader. SPI får därför med kraft avvisa aktionsplanens förslag. Centralorganisationen /SR anseratt en minskning av svavelhalten i eldningsolja är angelägen med hänsyn tillall olja även kommer att vara en betydelsefull energikälla. Somkomplement till avsvavling av tjock eldningsolja bör med hänsyn härtillövervägas möjligheten atl införa rökgasavsvavling även på störte oljeeldadeanläggningar för alt därigenom uppnå samma utsläppsnivåer som för motsvarandekoleldade anläggningar. 3.1 Förslag om begränsning av svavelhalten i eldningsolja i läntillstyrker förslagen. Även i anser dennamålsättning vara riktig. i anför beträffandesvavelulsläpp från energiproduktion (avsnitt 7) är en minskning av svavelhalteni eldningsolja angelägen med hänsyn till att olja även kommeratl vara en betydelsefull energikälla. Som komplement lill avsvavling av tjockeldningsolja bör med hänsyn härtill övervägas möjligheten att införarökgasavsvavling även på större oljeeldade anläggningar för att därigenomuppnå samma ulsläppsnivåer som för motsvarande koleldade anläggningar. i länbehandlar också frågan om avsvavling av tjock eldningsolja i sitt remissvar.Kostnaden för ökad avsvavling av tjock eldningsolja - ca 4000kr/lonsvaveldioxid - är belydande. Den bör dock kunna bäras, då vinsten utgörs avminskat utsläpp av såväl ca20000ton svaveldioxid som ca kväveoxid perår. I finns ett parskogsindustrier som använder tjockolja med 2,svavel. Svavlet i oljanutnyttjas i processen och ersätter svavel, som annars skulle tillsättas i annanform. Det kan finnas fler sådana fall. Ökad avsvavling av tjockolja bör inte fåhindra fortsalt användning av olja med högre svavdhalt i sådana situationer. tillstyrker förslagelatt ytterligare åtgärder att begränsa svavelhalten i tjock eldningsolja skallövervägas. i tarockså upp frågan om de tunna eldningsoljorna och skriver. Atl sänkasvavelhalten i tunn eldningsolja från 0,3 till 0,beräknas kosta ca 7 500kr/ton SO2. För en enskild villaägare skulle kostnaden stanna mellan 50och , vilket är acceptabelt. I detta avsnitt hade det varitvärdefullt att få belysl, vad bättre byggda hus kan få för effekt. Den angivnaminskningen av svaveldioxidutsläppen med /år torde till största delenkunna nås genom att bättre teknik används i nybyggnation och införs i samband medombyggnad i nuvarande bostadsbestånd. I motsats till en övergång från olja tillel som värmekälla innebär sådanl byggande alt kärnkraftsavvecklingenunderlättas som oljeberoendet minskar. Prop.1984/85:127 84 anser att effekterna av enbegränsning av svavelhalten i tunn eldningsolja bör belysas ytleriigare. Därvidbör belysas bl. a. effekterna av en längre driven energihushållning inombostadssektorn och effekten på utsläppen från dieselfordon. Enligt är detnödvändigt atl en ytterligare sänkning av svavelhalten i lätt eldningsoljagenomförs i stort sett omgående. Föreningen framhåller också det angelägna ialt svavelhallen sänks också i den tunga eldningsoljan. a. allgenom atl råoljeförsörjningsområde flyttats frånMellersta Östern till har de svenska raffinaderierna fått god tillgångpå lågsvavlig råolja. Vid en förväntad skärpning av emissionsreglerna iVästeuropa kommer emellertid tillgången på lågsvavlig råolja all starktbegränsas. Detta kommer vid ytterligare skärpta krav på låg svavdhalt ieldningsoljor atl minska de svenska raffinaderiernas möjligheter att arbeta vidarepå elt tillfredsställande sätt. Förslagel att en utbyggnad avavsvavlingskapaciteten skall utredas och diskuteras i ell europeiskt perspektivtas upp av några remissinslanser. anser att förslaget är braefiersom avsvavlingsme-todik under utveckling kan visa sig betydligt billigareän nuvarande teknik och göra det möjligt att genomföra mera långtgåendeavsvavling, både vid energiproduktion och industriprocesser. Som exempel kannämnas IN-VERTEX-metoden som f. n. demonstreras i : s regi. Genom atlkombinera avsvavling med energiåtervinning och partikdavskiljning kan kostnadenper lon avsvavling sänkas betydligt med denna melod. är kritiskt tillavsvavlingsutbyggnaden och skriver. Med den utomordentligt snabba minskning aveldningsoljeför-bmkningen, som äger rum, synes investeringar iavsvavlingsutrustningar på åtskilliga miljarder kronor icke kunna motiveras. Med myckel kort avskrivningslid på anläggningen,hög risk och osäkerhet, som motiverar en väsentligl högre förtäntning än iovannämnda två PM angivna , blir kostnaden per avsvavlal ton olja väsentligthögre, kanske så hög som vad som anges i SNV PM 1736 och SNV PM1859. instämmer iutredningens förslag om önskvärdheten av en utredning om eventuell framtidautbyggnad av avsvavlingskapaciteten vid raffinaderierna i . Olikamöjligheter att öka de svenska raffinaderiernas förmåga att raffinera tyngreoch mer förorenade råoljor med högt svavel- och tungmelallinnehåll bör därvidutvärderas. kemiska industrikontor anför altredovisningen av möjligheterna att ytterligare reducera svaveldioxidutsläppenfrån oljeraffinaderierna är ofullständig i och med att den i stort sett byggerpå att tillgången på Prop.1984/85:127 85 Nordsjöoljakommer att vara oförändrad. Så snart övriga följer"föregångslandet" kommer detta icke längre att vara fallet. Kemikontoret efterlyser dämtöver ett scenario därraffinaderierna nödgas basera en högre andel av sin råvamförsörjning på råoljafrån än vad nu är fallet. Detta är väsentligl med tanke på attden befintliga kapaciteten för avsvavling av destillat är begränsad. Att knytaalltför stora förhoppningar till vad som sägs i aktionsplanen beträffande ensänkning av svavelhalten i dieselbränslen och lätta eldningsoljor frånnuvarande 0,är således orealistiskt. Atl diskutera en utbyggnad avavsvavlingskapaciteten är å andra sidan föga upplysande utan en samtidiganalys av hur molsvarande koslnader påverkar konkurtensförmågan på en marknadsom karaktäriseras av överkapacitet på produklionssidan. Även det jämförelsevis betydelsefulla utsläppetfrån svavelåtervinnings-anläggningarna beror av råoljemixens genomsnittligasvavdhalt samt av avsvavlingskapaciteten. Resonemanget kring möjligheterna altminska det utsläppet baseras också det på en fri tillgång på lågsvavligaråoljor och blir härigenom väl spekulativt. Kemikontorel skriver vidare alt på sid 28 anges attårskostnaden för tjockoljeavsvavling kan beräknas till totalt ca 80Mkr/år.Investeringskostnaden för en anläggning för avsvavling av tjockolja uppgårenligt uppgift från ett av raffinaderiföretagen lill mellan 5 och 10 miljarderSEK. Till detta kommer driftkostnaden vilken icke är obetydlig. 3.2Övriga frågor rörande svavelreduktion i noterar allaktionsplanen ej tagit upp frågan om hantering av restprodukter frånrökgasavsvavlingen. skriver att dessa kommer vid en omfattanderening atl uppgå till betydande mängder.