prop · G803118 · 1984-12-31 00:00:00 — Del inlernationella samarbetetmåste även i fortsättningen ges hög prioritet i myndighelernas arbete. Jagvill särskilt understryka att samarbelel mellan de nordiska länderna börvidareutvecklas. Myndighelernasagerande genlemol näringslivet måsle enligt min mening präglas av fasthet menockså av kunskaper om och insikter i näringslivels förhållanden. Därigenomskapas del förtroende från näringslivels sida som är ett viktigt led i en godkemikaliekontroll. Förelagen bör ha ett egel inlresse av altkemikaliekontrollen i samhällel fungerar på elt sådanl säll 1984/85:118 13 alt företagen kan uppfylla sina förpliktelser i fråga omarbetsmiljö och miljöskydd. Den gemensamma uppgiflen alt skydda arbetstagarna frånhälsorisker ger en god grund för samarbele mellan myndigheterna ocharbetslagarnas organisaiioner. Väl informerade skyddsombud kan omedelbartingripa vid risksiiuationer på de enskilda arbetsplatserna och utgör därigenomell nödvändigl inslag i kemikaliekontrollen. Förelagshälsovården har också enviklig roll. Den riskanalys som görs i myndighelernas arbele bör enligtmin mening redovisas så atl därav framgår inte bara den kunskap som man har ometl visst ämne, utan också de kunskapsluckor och den osäkerhet som finns.Riskanalysen är av grundläggande betydelse som underlag för myndigheternasföreskrifter om kemiska produkler. I många fall räcker befinllig kunskap inle för all mednågorlunda säkerhel avgöra om etl ämne har en viss missiänki skadlig effekleller inte. Enligt min åsikt bör man då så långl del är praktiskt möjligttillämpa principen all ämnel räknas som om del hade den misstänkta skadligaeffeklen inlill dess det finns tillräckliga skäl att anse all så inle ärfallel. Jag anser alt del är av slor belydelse förkemikaliekontrollen atl en hög forskningskompetens upprätthålls och att enkvalificerad toxikologisk och epidemiologisk forskning, bl.a. vad gällermelodulveckling, bedrivs inom landet. Kommissionens förslag i huvuddrag har redovisal bl.a. följande brisier iden nuvarande kemikaliekontrollen. Flertalel av de kemikalier som används har lagils i brukulan alt vara tillräckligt undersökta. För flertalet ämnen och produkler ärockså de nuvarande kunskaperna om hälso- och miljöeffekterna ofullständiga.Många av myndighelernas och företagens beslut om kemikaliernas användningmåsle därför fallas på elt osäkeri beslulsunderiag. Produktinformationen lilldem som använder kemiska produkler är i många fall brislfällig. Produktinformationom miljörisker har ännu inte genomförts på något systematiskt sätt. Del finns inte någon systematisk myndighetslillsyn rikladmot tillverkare eller importörer, trots att det är avgörande förkemikaliekontrollen all dessa fullgör sina omfallande skyldigheler i fråga omprodukiuiredningar och produktinformation. Samordningen mellan myndigheterna ärinle lillräckligt ulvecklad och ansvarsfördelningen är i några avseendenoklar. Myndighelernas risk-nyltovärderingar görs inle på ell tillräckligtsystematiskt och samordnai säll och brister dessutom i fråga om detvelenskapliga underlaget. har siarkt understrukit tillverkarnas ochimportörernas redan i gällande lagsliftning fastslagna ansvar för all kemiskapro- Prop.1984/85:118 14 dukterär tillräckligt utredda från hälso- och miljöskyddssynpunkt innan de förs ul ianvändning. Den som tillverkar eller importerar en kemisk produkt bör genomegna undersökningar eller på annal säll se till att det finns tillfredsstäUandeulredning som underlag för bedömningen. Denna skyldighel bör varagrundläggande för hela konlroUen av vUka hälso- eUer miljöskador som produklenkan orsaka. Tillverkarna och importörema har också ell ansvar för altprodukterna ålföljs av den informalion om risker och skyddsåtgärder som behövsför en säker hantering då de förs ut i användning. Kompetenskravbör enligt kommissionen kunna införas för dem som tillverkar, importerar elleryrkesmässigl överlåter kemiska produkter. Den som lillverkar eller importerarkemiska produkter bör vara skyldig all skaffa sig tillgång tUl den kemiska ochtoxikologiska kompelens som behövs samt hålla sig underrättad om forskning ochteknisk utveckling av belydelse för skyddel av hälsa och miljö. Åven den somyrkesmässigl överlåter kemiska produkler bör skaffa sig det kunnande som behövsmed hänsyn till produkternas egenskaper. Densom yrkesmässigt ulreder kemiska ämnens hälso- och miljöeffekter bör göra det ienlighel med vetenskap och beprövad erfarenhei. Vidöverlåtelse av en kemisk produkt lill yrkesmässig hanlering bör enligtkommissionen besked lämnas om atl den är bedömd från hälso- ochmiljöskyddssynpunkt. Detta bör göras även om produkten bedömts vara varkenhälso- eller miljöfarlig. Kommissionenföreslår vidare all tillverkare och importörer blir skyldiga all tUlkemikaliemyndigheten rapportera nya rön som kan antas vara okända förmyndigheten, t. ex. opublicerade undersökningsresultat. Spridningav bekämpningsmedel regleras enligt kommissionens förslag i en särskild lag. Ilagen uppställs krav på försiklighetsmålt och återhållsamhet vid användningenav bekämpningsmedel. Ifråga om organisalionen föreslår kommissionen att myndighetsansvaret för dengmndläggande kemikaliekontrollen läggs på en fristående kemikaliemyndighet somersäller den nuvarande produklkontroUnämn-den. Vidare bör elt toxikologiskt rådinrättas för att verka för en samordning av myndighelemas riskanalyser och fören hög kvalitet på dessa. Kommissionenhar föreslagil att lagen (1973:329) om hälso- och miljöfariiga varor (LHMV)ersätts av en ny lag om kemiska produkter. Kemikommissionensförslag tillstyrks av många remissinstanser. Beträffande den föreslagna lagenom kemiska produkter ifrågasäller flera remissinslanser behovet av en ny lagmed etl tillämpningsområde som är mer vidsträckt än LHMV: s. Från näringslivetssida anser grossistförbundel, industriförbundet, kemisk lekniskaleveranlörsförbundei (KTF) och kemikontoret att bristerna i LHMV är otillräckligtanalyserade och att det inte 1984/85:118 15 föreliggerbehov av någon ny lagstifining. Flerlalel av remissinslanserna har dock inlehafl något alt erinra mol kommissionens lagförslag. Föregen del villjag anföra följande: Det har gått drygt sedan dennuvarande lagstiftningen och myndighelsorganisationen på kemikalieområdet komtill. Ulvecklingen har visal all kemikaliekontrollen nu behöver effektiviseras.Därvid behöver bl. a. tillämpningsområdet för lagstiftningen utvidgas. Eneffektiv lagstifining om kemikaliekontroll bör gälla hela det kemiskaproduktområdet, även sådana produkler som inle har konslalerals vara hälso-eller miljöfarliga. Delta förhållande samt de övriga ändringar i den gällandelagen som bör genomföras med anledning av kommissionens förslag gör detmotiverat all som kommissionen föreslår ersälla LHMV med en ny lag om kemiskaprodukler. Dennya lagen bör få samma karaklär som den nuvarande med dels relativt allmänthållna bestämmelser om bl.a. de skyldigheler som åvilar dem som i olikasammanhang hanterar kemikalier, dels bemyndiganden all itillämpningsföreskrifter precisera lagstiftningens innehåll. Med utgångspunkti kommissionens förslag bör därvid en rad tekniska förändringar göras i lagen isyfte alt göra den till ell mera smidigt inslrumenl i en effeklivkemikaliekontroll. Med denna lagstiftningsteknik föreligger självfallel vissasvårigheler att närmare bedöma vilka effekler i bl.a. koslnadshanseende som deföreslagna lagändringarna kan få. Jagvill i detla sammanhang dock framhålla alt de utgångspunkter som enligt minmening bör vara vägledande när det gäller all effeklivisera kemikaliekontrollenockså syftar till all förenkla för näringslivel alt uppfylla de krav somsamhällel från hälso- och miljösynpunkt har anledning alt ställa. Genom enförbättrad tillsyn mol tillverkare och importörer av kemiska produkter, vilkelkommissionen föreslagil och vilkel också jag ansluter mig till, kan flerafördelar nås. Ansvaret läggs därvid på de led i hanleringskedjan där iallmänhel möjligheter finns att till lägsta koslnad minska hälso- ochmiljöriskerna. En brislfällig hantering i leverantörsledet kan leda lUl allanvändare av kemikalier tvingas all inhämla information, göra egnaundersökningar eller vidta särskilda försiktighetsåtgärder lill sammanlagtbelydligl högre kosinader än om åtgärderna vidtagits i lidigare led. Eneffeklivare tiUsyn bidrar också tUl atl undvika all vissa förelag kan fåkonkurrensfördelar genom att åsidosätta lagstiftningens krav. Eftersomlagen i stor utsträckning skall lillämpas och lolkas av berörda myndigheler ärdel svårt all i samband med lagstiftningsärendet göra några sammanvägdakostnadsberäkningar. Först i samband med ohka tillämpningsföreskrifter somsenare kommer all meddelas är det meningsfulll alt för särskilda områdenförsöka beräkna nyttan och kostnaderna i olika avseenden för de åtgärder somövervägs. Det är angelägel atl sådana beräkningar görs där det är möjligt. Jagvill i sammanhanget emellerlid framhålla all den nuvarande lagsiiftningen -trols alt berörda myndigheler givils långtgående bemyndiganden innebär altföreskrifier som har vä- 1984/85:118 16 senlligekonomisk belydelse alllid skall underslällas regeringen. Molsvarande kommermed hänsyn lill den s.k. begränsningskungörelsen (1970:641) all gälla också förlillämpningen av den nya lagstiftningen. 2.2TUlämpningsområdet för den nya lagen Mittförslag: Den nya lagen skall vara lillämplig på hanlering och import av kemiskaämnen och beredningar (kemiska produkter). Dess syfte är all förebygga hälso-eller miljöskador av sådana produkler. Lagenskall kunna tillämpas också på varor som innehåller eller har behandlals medkemiska produkler. Kommissionensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Många remissinslanser har inle gjort någol principuttalande angåendekommissionens lagförslag. Socialslyrelsen och arbelarskyddsstyrelsen anser altförslagel till en lag om kemiska produkler innebär en förbäuring jämfört medden nuvarande lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Flera remissinslanser,som ifrågasäller behovel av en ny lag, menar all del är lillräckligl med vissaändringar i den nuvarande lagen. Remisskritiken inriklas särskilt på altbegreppet kemiska produkler införs i lagsiiftningen. Lantbruksslyrelsen anserall del bör bälire klargöras vilka slag av ämnen som berörs av lagstiftningenom kemiska produkler. Gifiinformalionsceniralen framhåller all kemisk produktär ell inarbetat begrepp som inte täcker enskilda ämnen. Bl.a.slrålskyddsinstilutel föreslår atl förslagel komplelleras med definitioner avde begrepp som används. Liknande synpunkier framförs av ochkammarrätien i Göleborg. Nalurvårdsverkel anser all tillämpningsområdet förlagen bör begränsas lill sådana effekler som orsakas genom produkternas kemiskaoch kemiskfysikaliska egenskaper. Skälenför mitt förslag: En modern kemikalielagstiflning bör fånga upp hela skalan avhälso- och miljöfariiga egenskaper hos kemiska produkler. Skyldigheten attundersöka, informera och lämna uppgifler bör finnas även för produkler utankända skadliga egenskaper. Ullryckel kemisk produkl används utan någrapåtagliga nackdelar såväl inom industrin som hos myndigheterna som en samlandebenämning för både ämnen och beredningar. UUryckel "kemisk produkt"är dessutom enligt min mening mer upplysande än "hälso- och miljöfariigvara", som har vållat svårigheler vid lillämpningen. Delkan inle anses nödvändigl alt i laglexlen klargöra vilka egenskaper hos dekemiska produklerna som lagen skall lillämpas på. Del är enligt min meninglillräckligl alt människor eller miljö kan skadas då de utsätts för en kemiskprodukl för all lagen skall vara tillämplig. Delta synsält präglar ocksålagstiftningen på området i andra länder. Asbest, kvarts och andra mineralersom kan förorsaka hälsöskador vid exponering bör innefattas itillämpningsområdet såvitt avser kemiska risker. Renl mekaniska skador, t. ex.av lypen all människor eller djur skär sig på kemiska produkter, bör däremotinle omfattas. Lagen bör inte heller vara lillämplig när kemiska ämnen genomsin normala förekomst i naturen orsakar skada. Kemiskprodukt används som jag har beröri som en sammanfattande benämningför kemiska ämnen och beredningar. Med uttrycket kemisk produkt menas således,vid den avsedda lillämpningen av lagen, inle, vilket några remissinstansersynes ha uppfattat, varje vara eller föremål som innehåller ell kemiskt ämne.En lagstiftning som syflar till skydd mot skadliga egenskaper hos kemiskaprodukter bör emellertid också kunna lillämpas på föremål som innehåller ellerhar behandlals med sådana produkler. Därför bör kunna föreskrivas all lagenskall lillämpas även på vissa föremål. Sådana föreskrifier kan också avse skyddmol t. ex. effekler av ell ämne som avges när elt föremål hanleras, även omämnel som sådanl inle ingår i föremålet utan bildas vid hanleringen, l.ex. vidupphettning av plastmaterial. Begreppetkemisk produkl behandlas yllerligare i specialmotiveringen. Ilikhei med LHMV bör den nya lagen inte innehålla några beslämmelser omskadestånd. Allmänna beslämmelser om skadestånd finns i skadeståndslagen(1972:207). När del gäller skador av miljöfariig verksamhel finns särskildaregler om ersättning i miljöskyddslagen (1969:387). Dessa regler är f. n.föremål för översyn inom . 2.3Förhållandet till viss annan lagstiftning Mittförslag: Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva atllagen om kemiska produkler skall lillämpas även på Hvsmedel, läkemedel ochdjurfoder om del behövs från hälso- eller miljöskyddssynpunkt. Radioaklivaämnen saml explosiva och brandfarliga varor omfallas av lagen i den mån delbehövs för all förebygga andra hälso- eller miljöskador än sådana som omfattasav resp. speciallagstiftning. Kommissionensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Remissinstanserna har i allmänhet inte haft något atl invända mot kommissionensförslag. Skälenför mitt förslag: Livsmedel, läkemedel och djurfoder är föremål för särskildkontroll utanför kemikaliekontrollen. Ingen av dessa lagstiftningar Prop.1984/85:118 18 tillgodoser dock några miljöskyddssyflen. En lagsliftningom kemiska produkter bör innehålla en möjlighet atl ställa vissa baskrav frånhälso- och miljöskyddssynpunkt på alla produkter oberoende av vad produklernaskall användas till. Samhällets kemikaliekontroll bör ha en god beredskap införnya risker. Därför bör del inle vara uteslutet atl ingripa enligt den nya lagenmol livsmedel, läkemedel och foder. LHMV gäller inle alls för radioakliva ämnen eller andrakällor till joniserande strålning. För explosiva eller brandfarliga varorgäller LHMV endasl om de är hälso- och miljöfarliga på annal säll än genom altde kan orsaka explosion eller brand. Inga kemiska produkter bör enligt min mening undanlas frånden föreslagna lagens lillämpning därför all de är radioaktiva, brandfarligaeller explosiva. För samtliga dessa produkler bör lagen gälla fulll ut vidsidan av speciallagarna. Kommissionen har föreslagil alt det liksom lidigare skaUfinnas elt bemyndigande i lagen för regeringen eller myndighel som regeringenbestämmer atl förordna om undantag från lagens lillämpning i fråga om visstvaruslag eller viss hanlering eller viss imporl. Enligt kommissionen läckerdella bemyndigande även del nuvarande bemyndigandel i 4 § andra slyckel LHMVenligt vilket regeringen eller myndighel som regeringen besiämmer kan förordnaom undantag från lagens tillämpning på försvarsmakten. Överbefälhavaren har medhänvisning lill närliggande lagsliflning, främsl 1 kap. 4§ arbetsmiljölagen,föreslagit en beslämmelse enligt vilken regeringen eller den myndighet somregeringen besiämmer får meddela föreskrifier för totalförsvaret med avvikelsefrån den nya lagen. För min del viU jag peka på all arbetsmiljölagen lillskillnad från kommissionens förslag inte innehåller något allmänl bemyndigandeom undanlagsbestämmelser. Den beslämmelse som kommissionen har föreslagit läckerenligt min uppfallning även del av överbefälhavaren föreslagna bemyndigandel.Jag finner därför inte anledning all frångå kommissionens förslag på dennapunkl. I likhet med vad som har varit fallet under den lid somLHMV har funnils kommer del också efler den nya lagens tillkomst atl finnasoreglerade frågor som gäller gränsdragningen lill annan lagsliflning. Jagtänker i detla sammanhang främsl på marknadsföringslagen (1975:1418) och arbetsmiljölagen(1977:1160). Jag viU här någol utveckla min syn på den nya lagens förhåUandelill dessa lagar. Marknadsföringslagens viktigaste beslämmelser är de tregeneralklausulerna om otillbörlig marknadsföring (2 §), informalion (3 §) ochproduktsäkerhet (4 §). Den nya lagen innehåller inle någon med 2 §marknadsföringslagen konkurrerande bestämmelse. Prop.1984/85:118 19 Konsumentverkethar i sitt remissyttrande i fråga om olillböriig marknadsföring lämnat ulanerinran kommissionens uttalande (huvudbetänkandel s. 192-193) au det i kemikalielagstiftningeninle behövs några särskilda beslämmelser som kompletterar generalklausulen i2§ marknadsföringslagen, såvitt avser skyddel för de anslällda vidmarknadsföring av kemiska produkter. har dock påpekat atl detskydd som marknadsföringslagen ger en arbelsgivare då han förvärvar en vara försin rörelse inle beror på arbetsgivarens egenskap av näringsidkare ulan på aUhan är "konsument" i den mening som avses i 2§ marknadsföringslagen(jfr prop. 1970:57 s. 88). I vad mån behovel av skydd för de i elt förelaganslällda kan beaklas inom marknadsföringslagens ram är enligtmarknadsdomstolen högsl iveksaml. Hur långl marknadsföringslagens skydd iberöri hänseende sträcker sig bör enligt min mening prövas av marknadsdomstoleni ell särskilt fall. Först därefter kan finnas skäl alt ta upp frågan omyllerligare lagsliflning behövs. och kemikaliemyndighetenbör bli skyldiga att till konsumentombudsmannen anmäla otillbörligmarknadsföring av kemiska produkter. Därmed finns del fömtsättningar för att ensådan fråga som jag nämnt kommer under domslolens prövning. Bestämmelsernai 3 § marknadsföringslagen, som handlar om en näringsidkaresinformationsskyldighet vid marknadsföring av varor, tjänsler och andra nyttigheierlill konsumenler, konkurrerar med bestämmelserna om produktinformation i denföreslagna nya lagen. Av 3§ marknadsföringslagen följer alt en näringsidkareär skyldig all lämna sådan informalion som har särskUd belydelse frånkonsumentsynpunkt. Bestämmelsen gäller alltså vid sidan avspeciallagstiftning. Jag förutsätter därför all den bestämmelsen beaktas vidlillämpningen av den nya lagen såviit gäller produktinformation tillkonsumenter. Del torde ofta finnas anledning för kemikaliemyndigheten attsamråda med i frågor som gäller produktinformation tillkonsumenter. Enligt4§ marknadsföringslagen kan förbud meddelas mol fortsatt försäljning lillenskilda konsumenler av en produkl som på gmnd av sina egenskaper medförsärskild risk för skada på person eller egendom. Eflersom ell sådanl förbudenligt iredje slyckel i nämnda stadgande inle får meddelas i den mån det iförfattning eller beslul av myndighel har meddelats särskilda beslämmelser omvaran med samma ändamål som förbudet skulle fylla, har dock bestämmelserna iden nya lagen företräde framför marknadsföringslagen i detla avseende.Marknadsdomstolen kan alltså inte förbjuda försäljningen av en vara, om delredan finns en molsvarande föreskrift enligt den nya lagen. Enligt2 kap. 6§ arbetsmiljölagen fär etl ämne som kan föranleda ohälsa ellerolycksfall användas endast under förhållanden som ger betryggande 1984/85:118 20 säkerhel.Med farligt ämne avses i arbetsmiljölagen alla kemiska ämnen och produkler sommed hänsyn lill sina egenskaper och med elt visst användningssätt kan varahälsofariiga eller medföra olycksfallsrisk. Enligt 3 kap. 9§ arbelsmiljölagenskall den som lillverkar, importerar eller överlåter ämne, som kan föranledaohälsa eller olycksfall, vidta de ålgärder som behövs för att hindra ellermolverka alt ämnel vid avsedd användning innebär risk från skyddssynpunkt. Närämnet avlämnas för alt tas i bruk skall de anvisningar följa med som behövs förhanleringen. Åmnel eller förpackning, kärl eller liknande, vari del förvaras,skall vara tydligt märkt med uppgifter av betydelse för att förebygga ohälsaoch olycksfall. Enligt sistnämnda bestämmelse regleras hanleringen av alla slagav farliga ämnen i arbetslivet, aUtså även sådana som är atl anse somhälsofarliga enligt LHMV. Iförarbelena till arbelsmiljölagen (prop. 1976/77:149) har vägledning getts församordningen i de frågor som berörs av de båda lagstiftningarna. I förhållandelill arbelsgivare och andra brukare på arbetsplatserna kan sålunda föreskrifierom farliga ämnen meddelas enligt 3 kap. 12 § arbetsmiljölagen både i enskildafall och generelll. När ett fariigl ämne godkänns, kan direktstraffsanklionerade villkor föreskrivas för bmkandet av ämnel. När del gällerleveranlörer av kemiska ämnen lill arbetsplatser, finns del som nämnlsenligt 3 kap. 9§ arbelsmiljölagen etl skyddsansvar med möjlighel lillingripande i enskilda fall. Däremoi meddelas generella föreskrifter som avserledel före användningen av farliga ämnen med slöd av LHMV. Vidare anges iproposilionen lill arbetsmiljölagen all LHMV skall tillämpas när del gällerallmänna produktfrågor såsom allmän kartläggning av förekommande kemiskaprodukter, klassificering av hälso- och miljöfarliga varor samt basmärkning. Iförhållande lill arbelsmiljölagen har LHMV också förelräde när det gällerfrågor om ingripande med generella krav där en samlad bedömning behövs medhänsyn till både arbelsmiljö och andra miljöseklorer. LHMV:soch arbelsmiljölagens tillämpningsområden sammanfaller således i storulslräckning. Den nya lagens lillämpningsområde, som avser hela fältet förkemiska produkter, för de båda lagsliflningsområdena ännu närmare varandra.Detta ger sammantaget myndigheterna helläckande möjligheter till ingripanden molfariiga kemiska produkter. Detta är nödvändigt inte minst med hänsyn tillkravel alt ingripanden snabbi och effektivt måsle kunna ske för aU förhindraohälsa på arbetsplatserna. I frågor som huvudsakligen berör arbelsmiljön börredan enligt arbetsmiljölagen i dess nuvarande lydelse arbelarskyddsstyrelsen,efter samråd med kemikaliemyndighelen, kunna meddela generella föreskrifierriktade mot leverantörsledel. två lagsystemen delvis reglerar samma område ger mig dock anledning allsiryka under vad som vid tillkomsten av arbelsmiljölagen sades omnödvändigheten av ell myckel nära samarbele mellan arbetar- Prop.1984/85:118 21 Del är därvid viktigt all de föreskrifier sommeddelas med slöd ay arbeismiljölagsliftningen när del gäller kemiska produklersamordnas med de föreskrifter som meddelas enligt den nya lagen. Jag utgår frånall arbelarskyddsstyrelsen och kemikaliemyndighelen fortlöpande uppmärksammarbehovet av sådan samordning. Mittförstag: Liksom lidigare skall del finnas en grundläggande beslämmelse om deförsiktighetsmått som skall iakttas vid all hanlering av kemiska produkter. Bestämmelsenom försiktighetsmått bör gälla även i fråga om en vara som kan orsaka en hälso-eller miljöskada därför all den innehåller eller har behandlats med en kemiskprodukt. Kommissionensförslag: Överensstämmer med mitt förslag med del undanlaget atl kommissioneninle har föreslagil all bestämmelsen om försiktighetsmått skall vara direkt lillämpligpå en vara som innehåller eller har behandlals med en kemisk produkl. har att bestämmelsen bör ulvidgas på säll som jagföreslagit. Remissinslanserna har i övrigt inle hafl något att erinra molkommissionens förslag. Skälenför mitt förslag: Den som hanterar eller importerar en hälso- och miljöfariigvara skall enligt 5§ LHMV vidta de ålgärder och iaktta de försiktighetsmått iövrigt som behövs för att hindra eller motverka skada på människor eller i miljön.Regeln om ålgärder och försiktighetsmått riklar sig lill alla som lar någonbefattning med hälso- eller miljöfariiga varor. En beslämmelse med molsvarandeinnehåll behövs även i fortsättningen. Innebörden är bl. a. följande.