prop · G803166 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligt riksdagsbeslut skulle jordbrukspolitikeninriktas pä en fortsalt snabb rationalisering som en visssamhällsekonomiskt moliverad minskning av produktionens omfattning genomfördes.Vidare skulle prissättningen på jordbrukets produkter fortlöpande avvägas medbeaktande av samhällets, jordbrukarnas och konsumenternas intressen. Prop.1984/85:166 30 Detta innebar att jordbrukspolitiken fick sammahuvudsyften som den allmänna ekonomiska politiken, nämligen atl främja fortsattvälståndsökning och att medverka till atl alla grupper blev delaktiga härav.För jordbruket blev målel att till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnadåsladkomma en jordbruksproduktion av önskad storlek och ge de ijordbrukel sysselsatta delaktighet i den allmänna standardstegringen samt gekonsumenlerna bra livsmedel lill så låg kosinad som möjligt. jordbrukspolitiska riktlinjer kom, liksom detidigare besluten , atl präglas av den tekniska, ekonomiskaoch sociala utvecklingen under närmast föregående årtionden.Samhällsutvecklingen i under försia delen av 1970-lalet utmärktessåledes av fortsall relativt god ekonomisk tillväxt, ökad köpkraft och snabbteknisk utveckling i jordbruket. Till skillnad mol förhållandena under 1960-taletrådde i mitten av 1970-talel i slort sett balans mellan produklion ochkonsumtion. Livsmedelssubventionernas införande motverkade prisstegringarna,vilket gynnade avsättningen av jordbruksprodukter. Från mitten av 1970-talel försämrades den allmänna ekonomiskautvecklingen, vilket bl. a. ledde lill au industrins efterfrågan påarbetskraft minskade och därmed möjligheterna till alternativasysselsättningar utanför jordbruket. Enligt riktlinjer var utgångspunkten förjordbrukspolitiken att landets naturliga resurser för jordbruksproduktionskulle utnyttjas och att familjejordbruket skulle vara den dominerandeföretagsformen. Ett huvudsyfte med jordbrukspolitiken var att tillförsäkra deinom jordbruket sysselsatta i alla delar av landel en ekonomisk och socialslandard som skulle vara likvärdig med den som jämförbara grupper uppnår.Vidare skulle jordbrukspolitiken ha lill mål alt lillgodose konsumenlernasberältigade krav pä säker lillgång till livsmedel av hög kvalilet lill rimligapriser. viktigt led i de statliga insatserna blev därför att främjauppbyggandet och vidmakthållandet av rationella familjeföretag och att genomslöd till forskning, försök och rådgivning medverka lill att en teknikutvecklas som kan utnyttjas vid sådana företag. De ekologiska och miljömässigaaspekterna på jordbruket skulle därvid särskilt beaktas. Jordbrukspolitikenskulle vidare ges en sådan inriktning alt jordbruket och därlill knulna verksamhelerkunde medverka i en aktiv regionalpolitik. Vad gäller inkomstmålei anfördes i 1977 årsjordbrukspolitiska beslut som nämnts alt elt huvudsyfte med jordbrukspolitikenskulle vara att tillförsäkra dem som är sysselsalla inom jordbrukel i alladelar av landet en ekonomisk och social standard som är likvärdig med den somjämförbara grupper uppnår. Delta syfte skulle särskilt beaktas vidprissättningen av jordbruksprodukterna. I försia hand skulle inkomstmålei avseheltidssysselsatla inom jordbrukel. Beträffande effektivitelsmålel angavs altraiionaliseringspoHliken i första hand skulle främja uppbyggandet ochvidmakthållandet av effektiva Prop.1984/85:166 31 Härigenom skapas enligt beslutetförutsättningar för att framställa jordbruksprodukter till en acceptabelt lågproduktionskostnad och uppnå inkomstmålei för de i jordbruketyrkesverksamma. Detta skulle vara ralionaliseringspolitikens huvudsyfte.Därutöver skulle enligt beslutet rationaliseringspolitiska medel liksomlidigare kunna användas för all nå andra från samhällelig synpunkt angelägnamål. a. skulle rationaliseringspolitiken kunna fungera som eltregionalpolitiskt instrument. Produktionsmålet utformades med hänsyn lill kraven på engod livsmedelsberedskap, den internationella livsmedelssitualionen,regionalpoliliska och samhällsekonomiska hänsyn saml miljövårdsskäl. Iproduktionsmålet skulle ingå delmål avseende åkerarealen, mjölkproduktionen ochdriftsinriktningen i övrigt. Beträffande åkerarealen skulle gälla alt denbruknings-värda åkerjorden skulle utnyttjas för jordbruksproduktion, vilketinnebar ett bibehållande av ungefär dåvarande åkerareal. Den fredstida mjölkproduktionenskulle med hänsyn till dess stora betydelse för livsmedelsberedskapenupprätthällas vid en nivå som ungefäriigen motsvarar konsumtionsbehovet avmjölk och mjölkprodukter. För övriga animalieprodukler skulle eftersträvas istort sett balans mellan produktion och avsättningsutrymme inom landel. Detöverskott som uppkommer till följd av målsättningen i fråga om åkerarealenskulle i försia hand ulgöras av spannmål. För alt nå de jordbrukspoliiiska målen har alltsedan år1947 följande medel använts. - Forskning,försök och utbildning på jordbrukets område Jordbruksprisregleringen, som ärdet främsla medlet atl uppnå avsedd produktionsnivå, innebär att priser på och marknader föralla viktigare jordbruksprodukter och s. k, baslivsmedel regleras. Regleringen av jordbrukspriserna går i slorl sett till påföljande sätt. Jordbruksprodukternas prisnivå fastställs av statsmakternaefter överläggningar mellan staten (normalt företrädd av statensjordbruksnämnd) samt producenternas föreirädare och jordbruksnämndenskonsumentdelegation. Regeringen avgör inför varje prisregleringsperiod vem somskall företräda staten. Överiäggningarna är i princip av två olika typer, delsöverläggningar om prissättning och prisreglering inför en ny prisregleringsperiod,dels överläggningar om samma frågor under löpande period. Vid överläggningar inför en ny prisregleringsperiodbehandlas bl, a. system för prissättning och prisreglering (bl, a.kompensationssystem) . Vidare behandlas periodens längd, som kanvara ett- eller flerårig. Dessa överläggningar förs med utgångspunkt i dejordbrukspoliiiska målen. Regeringen kan också ange ytteriigare utgångspunkter.Vid över- Prop.1984/85:166 32 läggningarna analyseras i vad mån de jordbrukspolitiskamålen uppfyllts samt diskuteras och föreslåseventuella kortigeringar som kan behöva göras. a. läggs stor vikt vidinkomsijämfö-relser mellan jordbrukare och andra befolkningsgrupper. Resultatetav överläggningarna redovisas till regeringen. På grundval av detta förslaglägger regeringen fram en proposilion för angående regler, finansiering,m. m, för kommande prisregleringsperiod. Överiäggningarna under löpande prisregleringsperiod harunder de senasle perioderna skelt . Vid dessa överläggningarlämnas förslag till förändringar av jordbrukspriserna för det närmastehalvåret. Resultatet av överläggningarna redovisar jordbruksnämnden förregeringen, som har bemyndigande av all besluta i dessa frågor. Den inom landel avsedda prisnivån söker man uppnå delsgenom elt s. k. gränsskydd, som utgår i form av avgifter på sådana importeradelivsmedel som konkurterar med livsmedel baserade på svenska jordbruksprodukter,dels genom en marknadsreglering, som går ut på all dra bort prislryckandeöverskoll från marknaden, främsl genom lagring och exporl. Produktionen inomlandel kan nämligen, även vid en produktion som moisvarar den iproduktionsmålet förutsatta, lillfälligl bli för stor i förhållande tillefterfrågan inom landet och därmed prislryckande. Jordbruksproduktionen ärvidare spridd på tusentals jordbruksföretag som har svårt att samplanera sinproduklion och också påverkas av väder och biologiska faktorer. Överskottenexporteras i regel till andra länder. Delta sker vanliglvis lill lägre priserän vad man uppnår inom landel. Skillnaden mellan det pris den svenskajordbrukaren får och det pris man får vid export brukar benämnas exporlkoslnad. De marknadsreglerande åtgärderna åvilade från böijanjordbrukets egna organisationer men har överförtstill sju s.k. regleringsföreningar. Till formen är regleringsföreningarnaekonomiska föreningar, vars medlemmar är intressenter frånjordbrukskooperaiionen, konsumentkooperationen samt den enskilda handeln ochindustrin. 1 föreningarnas styrelser ingår förutom föreirädare för nämndaintressenter representanler för slaten och konsumentintresset, vilka utses avregeringen. Föreningarnas verksamhet står under slatens jordbruksnämnds överinseendeoch nämnden utfärdar direktiv för dem. På fiskets område finns för övrigt enmolsvarande regleringsförening. Inom ramen för en livsmedelspolitik bör utöver rentjordbrukspolitiska beslut även redovisas ett antal beslut som på olika sällpåverkar efterföljande led i livsmedelskedjan. Vidare bör beslutade rikUinjerför fisket och trädgårdsnäringen räknas in i livsmedelspoliliken. De regler somfastlagts genom livsmedelslagstiflningen beträffande livsmedlens hygieniska beskaffenhetoch handeln med livsmedel bör även inrymmas i livsmedelspoli- 1984/85:166 33 För övriga delar av livsmedelskedjan finnsegenlligen inga samhälleliga riktlinjer som gäller specifikt förlivsmedelsområdet. Riktlinjerför fiskeripolitiken fastställdes av (prop. 1977/78:112,JoU23, rskr272). Enligt beslut skall målet för fiskeripolitiken varaatt skapa förutsättningar för att de som är sysselsatta i fiskerinäringen kanfå både ekonomisk och social standard som är jämförbar med den som erbjudsinom andra näringar och trygghet i arbetet som konsumenterna erbjudsfisk av god kvalitet till rimliga priser. Inom de gränser som ges av enansvarsfull hushållning med fisktillgångarna bör fisket bedrivas så effeklivisom möjligt och fångsterna bestämmas av möjligheterna lill lönsam och stabilavsättning. bör hänsyn las lill behovel av sysselsättning främst ikust- och skärgårdsområden där fisket har slor regionalpolilisk betydelse. Även för trädgårdsnäringen har fastlagts särskildarikllinjer. beslutade (prop. 1978/79: 136, JoU 29, rskr 399)atl som riktlinjer för trädgårdsnäringspolilikens ulformning skall gälla all desom arbetar inom trädgårdsnäringen skall ha en ekonomisk och social standardsom är likvärdig med den som erbjuds inom andra näringar. Näringen skal) ocksåerbjuda trygg sysselsättning och god arbelsmiljö. Samiidigi skall konsumenlernatillförsäkras produkter av god kvalitet till rimliga priser. 1 anslutninghärtill framhölls vidare all mål rörande ekonomisk och social slandard,sysselsättning, arbetsmiljö och konsumentpolitik inte annat än undanlagsviskan eller bör lösas med enbart sekiorpoliiiska medel. Sådana mål borde främslnås med hjälp av generella politiska medel. Selekliva medel kunde emellertidtillgripas för atl lösa problem som är speciella för näringen. Bland övriga ställningstaganden på livsmedelsområdet märksde beslut som fattats om livsmedelskontrollen, senast i samband med atllivsmedelslagen (1971:511) antogsav och beslut fattades om inrättande av (prop.1971:62, JoU42, rskr219). Därvid framhölls atl lagstiftningen närmasl syfiartill atl skydda konsumenterna mot skadliga eller på annal sätt frånhälsosynpunkt oljänliga livsmedel. Vidare skall konsumenlernas inlresse av allfå livsmedel med en från näringssynpunkl så lämplig sammansättning som möjligttillgodoses. Genom livsmedelslagens tillkomst skärptes också kraven på sakligkonsumentupplysning i fråga om livsmedel. Livsmedelskontrollen är f.n. föremålför översyn genom en särskild kommitté. Frågan om sambanden mellan folkhälsan och livsmedelberördes ocksä jordbrukspolitiska beslut varvid anfördes all ökadeinsalser för att förbättra kostvanorna var angelägna och atl informations- ochupplysningsverksamhet borde vara huvudmedel i dessa strävanden. För övriga led i livsmedelskedjan, dvs. industri, handeloch distribution, gäller all de omfattas av allmänna politiska riktlinjer förresp. Storhushållen har kommil alt svara för enalll störte del av 3 Rik.sdagen 1984/85. Prop.1984/85:166 34 Slorhushållsfrågor behandlades avriksdagen , då ett avtal om bildande av . Chefen för anförde därvid(prop. 1966:72) alt det är väsentligt att del sker en fortgåenderationalisering i storhushållen samt alt nya rön och rationaliseringsåtgärderkarlläggs och samordnas. Under höslen 1984 uppdrog regeringen ål statskontoret attutreda vissa frågor inom den offenlliga storhushållssektom. En betydelsefull del av en samlad livsmedelspolitik ulgörnaturligtvis forskningen på livsmedelsområdet. har lidigare angeltforskning som avser livsmedelsområdet som högl prioriterad (prop. 1981/82: 106,UbU 37, rskr 397). Ulredningen om svensk livsmedelsforskning har i uppdrag allgöra en översyn av olika forskningsfrågor som är av betydelse för de delar avlivsmedelskedjan som följer efier råvaruproduktionen. Ulredningen har lagtfram elt delbetänkande och har förelagts en proposition(prop. 1984/85: 121) om livsmedelsforskning som bl. innehåller förslag omlivsmedelsforskningens inriktning, organisation och finansiering. Äv inlresse all nämna i delta sammanhang är ocksåberedningen för livsmedels- och näringsfrågor, som inrättades år 1978.Livsmedelsberedningen är ett samrådsorgan och ett forum för överläggningar ochdiskussioner mellan regering och experter på livsmedelsområdet. 2.4.3 Annan politik av betydelse för livsmedelspolitiken Åtskilliga beslut av statsmakterna som i första hand avserandra samhällsområden berör också i högre eller lägre grad livsmedelsområdet.Detta gäller bl.a. försvarspolitiken, konsumentpolitiken, regionalpoliliken ochenergipolitiken. Målet för konsumentpolitiken är t.ex. att stödja konsumenternaoch förbättra deras ställning på marknaden. Bland konsumenternas utgifterutgör livsmedel den näst efter bosläder största posten och det är därförnaturligt att konsumentpolitiken till en inte oväsentlig del berör livsmedlen.Flera av de frågor som behandlas i denna proposition berör ocksåkonsumenlpoliliken. Det gäller bl.a. konsumenternas information om ochinflytande på prissättningen i livsmedelskedjans olika led. Ävenkvalitetsfrågorna spelar här en viklig roll. Sambanden mellan livsmedélspolitik saml naturvårds-,miljö- och nalur-resurspolilik är flera. Dels ulgör primärprodukiionen avlivsmedel etl utnyttjande av våra naturtillgångar, dels kan verksamhelen ilivsmedelskedjans olika led ske på sådani säll att slörningar i miljöninlräffar. Ett exempel där sambandel kommer till uttryck är frågan omjordbruksarealens omfattning och jordbrukets betydelse för landskapsbilden.Ell annat exempel är användningen av kemiska medel i jordbrukel och dess effeklerför miljön. Sambanden mellan energipolilik och livsmedelspolitik rör delsfrågan Prop.1984/85:166 35 om energiförbrukningen inom livsmedelsproduktionen, delsfrågan om det svenska jordbruket kan bidra lill alt landets oljeberoendeminskar. Den senare frågan har också samband med frågan om vissajordbruksarealer kan användas till odling av energigrödor. Biståndspolitiken förutsälter elt visst svensktlivsmedelsbistånd även fortsättningsvis. Därmed föreligger etl samband mellanlivsmedelspoliliken och biståndspolitiken. Detla samband framgår också av altden svenskajordbruksproduktionen bör avpassas så atl ulrymme ges för attSveriges åtaganden i det internationella samarbetet mot världssvälten skallkunna uppfyllas. Som jag har anfört finns det däremot inle skäl altlångsikiigi upprätthålla en överskolisproduklion för avsättning i u-länderna.Avsikten med vår biståndspolitik måste i stället vara att medverka lill att enfungerande livsmedelsproduktion finns i dessa länder. Det finns också klara samband mellan livsmedelspolitikenoch hälso-och sjukvårdspolitiken, t. ex. när det gäller livsmedlens kvalitetoch frågor om kost och hälsa. 1 proposition om vissa hälso- och sjukvårdsfrågorsom statsrådet senare kommer att anmäla behandlas bl.a. koslenssamband med olika sjukdomar. 1 propositionen framhålls hälso- och sjukvårdshuvudmännensansvar och hälsoupplysningens betydelse för bältre kostvanor samt pekas påbehovet av ökade insatser inom kostforskningen. 2.5 Mål för livsmedelspolitiken Som jag inledningsvis har nämnt fattade våren1984 beslut om övergripande mål för en samlad livsmedelspolitik (prop.1983/84:76, JoU20, rskr 141). beslut innebäratl huvudmålet för en samladlivsmedélspolitik och därmed också för jordbrukspolitiken skall vara atltrygga vårt lands livsmedelsförsörjning såväl i fredstid som under avspärrningoch krig. Detla skall ske genom en långsiktig och planerad hushållning med denaturtesurser som utnyttjas i jordbruket och under hänsynstagande till miljön.Som likställda delmål under del angivna huvudmålel skall gälla altkonsumenlerna får tillgång till livsmedel av god kvalilet till rimliga priseroch att jordbrukarna får en med andra jämförbara grupper likvärdig Slandard. Enligt riksdagsbeslutet skall inkomstmålei i första handavse heltidssysselsatla vid rationellt drivna jordbruksföretag. Som hittillsskall del gälla i alla delar av landet. Det är enligt riksdagsbeslutetangeläget att främja en bällre och mer solidarisk inkomstfördelning mellanolika kalegorier jordbrukare. Inte minst gäller della inkomstfördelningenmellan nyelablerade och äldre jordbrukare. skall en önskvärdrationalisering främjas. Familjejordbruket kommer också framöver all vara dendominerande företagsformen inom ramen för en geografiskt väl differentieradjordbrukspro- Prop.1984/85:166 36 Den roll som jordbruket spelar försysselsättningen i bygder där del råder brist på andra arbetstillfällenunderstryks. För att konsumentmålet skall uppnås kravs attjordbruksproduktionen bedrivs rationellt. En fortlöpande rationalisering avjordbruksnäringen är därför nödvändig. Rationaliseringspolitiken skall syftatill att bygga upp och vidmaklhålla effektiva jordbruksförelag. Olika former avsamverkan mellan jordbrukare, l.ex. gemensamt utnyttjande av maskiner, som innebärlägre kostnader, liksom sambruk skall främjas. Konsumentmålet skall ocksåinnefatta goda möjHgheter att välja mellan livsmedel av olika slag, varförmöjligheter till produktutveckling bör tas till vara. Kvalitetskravetinnefattar enligt riksdagsbeslutet givetvis atl livsmedlen är fullgoda frånkost- och näringssynpunkt. 2.5,2 Övergripande mål Livsmedelskommiiién har vid utformningen av sina förslagutgått frän beslut om övergripande mål för livsmedelspoliliken.Kommittén har också i enlighet med sitt uppdrag föreslagit vissa preciseringarav det övergripande målet och lämnal förslag om den närmare utformningen av deolika delmålen, Huvudmålel för livsmedelspoliliken, dvs. alt trygga vårtlands livsmedelsförsörjning såväl i fredstid som under avspärtning och krig(försörjningsmålet), bör enligt kommittén givetvis i lillämpliga delar gällaför alla led i livsmedelskedjan, såväl jordbruk och annan primärproduklion sominsatsvaru-, industri- och handelsleden. Försötjningsmålet bör däremol inteuppfattas så att den svenska livsmedelsproduktionen måsle ha en sådanomfattning atl landels fredslida försörjning med livsmedel uteslutande skallske med svenskproducerade varor. Försörjningsmålel liksom övrigalivsmedelspolitiska mål bör också harmoniera med samhällels allmänna ekonomiskapolitik. Landels resurser bör därvid utnyttjas så effektivt som möjligt ochfrämja det ekonomiska framåtskridandet. Vid den närmare utformningen avförsörjningsmålet bör man också enligt kommittén beakta livsmedelsproduktionensregionala betydelse. Kommittén understryker atl kravel på ralionell produktionbör gälla inte bara jordbruket ulan livsmedelskedjans alla led. Vissa remissinslanser har berört de övergripande målen förlivsmedelspolitiken. Till dem hör KF, LO, TCO samt Handelns samarbetsorgan ijordbruksfrågor, som alla uttrycker tillfredsställelse över atl konsumentmåletoch jordbrukarnas inkomsimål gells samma tyngd. LRF anser att en tryggadlivsmedelsförsörjning inte kan godias som enda utgångspunkten förjordbrukspolitiken. Konsumentdelegationen och industriförbundet erinrar i sinaremissvar om atl de tidigare framfört förslag om andra målformuleringar. Konsumentdelegationensförslag innebär atl konsumenlmålet görs till huvudmål. För egen del anserjag att de mål för livsmedelspolitiken,som Prop.1984/85:166 37 fastställde , bör gälla också i fortsättningen.Vissa preciseringar bör emellerlid nu göras. Inom det ekonomiska försvaret studeras f.n, olika lyper avkrissituationer års försvarsbeslut. Härvid har begreppelavspärrning kommit alt anses alltför onyanserat som beskrivning av de olikastörningar i utrikeshandeln som kan förekomma. Beteckningen kriser, som täckerin olika situationer, allt ifrån en total avspärrning till lättare störningar ivår utrikeshandel ger däremot en mera nyanserad beskrivning av länkbaraslörningar och har därför kommit atl användas inom del ekonomiska försvaret iövrigt. 1 avvaktan på kommande försvarsbeslut bör dock uttrycketavspärrning användas i detta sammanhang. Ett huvudmål för livsmedelspoliliken bör således vara alttrygga vårt lands livsmedelsförsörjning såväl i fredstid som under avspärrningoch krig. Ur della försöijningsmål bör härledas produktionsmål för viktigareproduktionsgrenar inom jordbruket. Som likställda delmål under det angivnahuvudmålet bör vidare gälla att konsumenterna får tillgång till livsmedel avgod kvalilet lill rimliga priser och alt jordbrukarna får en med andrajämförbara grupper likvärdig standard. Verksamheten i livsmedelskedjans allaled bör bedrivas så effektivt och rationellt som möjligt som andravikliga samhälleliga krav beaklas. Jordbruket och livsmedelsproduktionen måstesåledes liksom all annan verksamhet la hänsyn lill kravel på en god miljö ochlill behovet av en långsiktig och planerad hushållning med våra naturtesurser.Konsumenterna måste vidare kunna lita på alt de produktionsmetoder som användsinte innebär några risker för livsmedlens kvalitet eller för människors hälsa.För att främja en god regional balans och med hänsyn till den betydelse somjordbrukel har för sysselsättningen i bygder där del råder brisl på andraarbetstillfällen, bör jordbruket liksom bedrivas i hela landet.Härigenom får vi också en god försötjningsberedskap. Jag vill även underslrykaalt familjejordbruket också i framliden kommer all vara den dominerandeföretagsformen i jordbruket. Flertalet av de mål som jag nu har berört gällerlivsmedelskedjans alla led. Inkomstmålet bör emellertid endasl gällajordbruket. har i annat sammanhang behandlat riktlinjer för fisketoch trädgårdsnäringen. Mina förslag här gäller således endasl jordbrukel. Ifråga om målen för fiskepolitiken vill jag hänvisa till min anmälan till prop.1984/85:143. Jordbrukspolitik har definierats som statligaåtgärder som påverkar jordbrukets förhåUanden. Med livsmedelspolitik bör somkommillén har föreslagit, i analogi härmed avses åtgärder från samhällets sidasom berör livsmedelssektorn hell eller delvis. Livsmedélspolitik har därmed ettvidare syfte än alt enbart påverka jordbrukets förhållanden. Redan avmålbeskrivningen framgår atl syftet är att trygga vårt lands livsmedelsförsörjning.1 livsmedelspolitiken står konsumenten i centrum. Prop.1984/85:166 38 mentens krav på säker tillgång till fullgoda ochhälsosamma livsmedel lill rimliga priser som skall tillgodoses. skalljordbrukarnas krav på en med andra jämförbara grupper likvärdig slandard vägalika tungt. Jordbrukspolitiken kommer med detta synsätt att i huvudsakingå som en del i livsmedelspolitiken. Jag vill emellertid understryka att ettjordbruksförelag också kan omfatta verksamhel som ligger uianför livsmedelssektorn,t.ex. 1 många sammanhang måste självfallet detta förhållande liksomhittills beaktas. Det livsmedelspolitiska synsätt som jag nu föreslårinnebär att de traditionella jordbrukspolitiska medlen får samverka medsamhällets insalser i förhållande lill induslri- och handelsleden, medkonsumentpolitiken i övrigt, l.ex. kost- och näringsfrågor samt medberedskapsplanering och andra åtgärder till en samlad livsmedelspolitik i syftealt trygga vär försörjning med fullgoda och hälsosamma livsmedel. Jag vill emellertid starkt understryka att detlivsmedelspolitiska synsätt som jag föreslår inle innebär att samhället tar påsig någol ansvar för l.ex. inkomsterna i leden efter primärprodukiionen. Delinnebär således inte alt jordbruksprisregleringen uividgas när det gällerefterföljande led.