prop · G803120 · 1984-12-31 00:00:00 — 1 fråpa om alla de lägenheter där hyresvillkoren Prop.1984/85:120 88 fastställs i förhandlingar enligt hyrcsförhandlinpslagcn(1978:304) har dd öppnats möjligheter för parterna all i sådana förhandlingariräffa överenskommelser om grunderna för hur uppvärmningskoslnaderna skallfördelas och därmed också för hur vinsterna av en förbättrad energihushållningskall komma de boende till del. Med det vidgade boinflytande som snabbthåller på att etableras på inilialiv från hyresmarknadens parter, följerhärigenom väsenlligl förbättrade förutsättningar för fortsall energihushållningi hyresbostäder. De förändringar i den traditionella rollfördelningenmellan förvaltare och boende som sker i och med att de boende nu lar en alllmer akliv del i förvallningen ställer nya krav på den informalion ochrådgivning som rör energihushållning i bostadshus. Delta måsle uppmärksammasbl.a. av de myndigheler som har uppgifter inom della område. Jag har vidareinhämlal alt chefen för bosladsdeparlemenlel avser atl samråda medinlressenlerna pä hyresmarknaden om den forlsalta inriktningen av dennaverksamhel. 1 såväl befinllig bebyggelse som nybebyggelse äravvägningen mellan hushållningsåigärder och lillförselåtgärder av störstabetydelse. Delta gäller oavsett typen av lillförselsyslem. Energisparålgärderoch införande av nya effektiva uppvärmningssystem innebär all bebyggelsensbehov av energitillförsel successivt kommer att minska. Vid dimensionering avlill-förselsyslemen måsle möjlighelerna lill energisparålgärder som påverkarbebyggelsens netloenergianvändning noga beaklas. Härvid bör hänsyn las lillsåväl redan vidtagna åtgärder som framlida invesleringar. Spareffeklen ochlönsamheten av de olika åtgärderna kan annars ulebli. För individuella uppvärmningssyslem görs denna avvägningpå faslig-helsnivå. Genom den utvidgade kommunala energiplaneringen, som riksdagenbeslutade om (prop. 1984/85:5. BoU 6. rskr 82). skapas underlagför en molsvarande avvägning för de kollektiva uppvärm-ningssyslemen. Bestulet innebär alt kommunerna skall upprätta planer förkommunens hela eneigisyslem. såväl lillförsel och dislribuiion somanvändning av energi. Avsikten är att kommunerna skall utforma sina planerefter de lokala förulsällningarna. Planerna skall finnas utarbetade den 1januari 1986. För alt underiagel för flexibla kolleklivauppvärmningssyslem skall kunna bedömas behöver kommunerna dels känna lill delakluella effekl- och energibehovel. dels så noggranl som möjligl kunna bedömaframlida behov med hänsyn till all byggnadernas specifika energianvändningsuccessivi minskar. Behovet av ell utvecklat planeringsunderiag ökar också ilakl med att kommunerna börjar planera för kraftvärmeproduklion. Som jag nysshar berört (avsnitt 5.1) bör kommunerna i dessa avseenden vid behov få serviceoch stöd i form av statistik m. m. från statens sida. Jag går över lill all behandla de rikllinjer som börgälla förde framtida energihushållningsinsalserna i bebyggelsen. 1984/85:120 89 Den hittillsvarande utvecklingen pä energiområdet tyder påatt det sparmål som lades läst kommer all kunna uppnås under1980-lalel. Beträffande utvecklingen fram tiil har, som jagredovisat i dd föregående, en prognos över energibehovel ularbelals av statensenergiverk. För sektorn bostäder och service m. m. bedömer verket all detintensiva energisparandet och övergången till effektivare uppvärmningsformerkommer att fortsätta fram lill . Nybyggandel blir energisnålt samiidigisom nybyggnadsvolymen forisällningsvis blir lilen. Även jag anser att del ärrimligl att räkna med en forlsall minskning av bebyggelsens enerpianvändning. Förutsätlninparna för att minska energianvändningenskiftar mellan olika byggnader beroende på bl.a. den byggnadstekniskautformningen, byggnadens ålder, kullurhisloriska värden, uppvärmningssätl samlvilken verksamhel som bedrivs i byggnaden. De överväganden som leder lill ellförverkligande av våra energipoliliska strävanden på della område måsle därförgöras på lokal nivå, dvs. av fastighetsägarna och kommunerna. 1 propositionen om utvidgad energiplaneringbetonade jag atl energiplaneringen bör ulformas och bedrivas uiifrån de lokalaförhållandena. De nationella riktlinjerna utgör dock utgångspunkten förplaneringen. En av de viktigaste punkterna är därvid atl främjaenergihushållningen. Inom denna ram har kommunerna slor frihei all preciseramålen för sin egen verksamhet med hänsyn till bäde innehåll och tidpunkt. Detankommer på främsl slatens energiverk all bislå kommunerna i delta arbete.Energiverket bör bl. a. verka för alt målen för olika delar av kommunernasenergiplaner utformas på ett sådani sätl alt de kan stämmas av mol den fakiiskautvecklingen i kommunen. Jag ärmedveten om att ett kvantifieral mål för energianvändningen på nationell nivåbl.a. kan ha etl pedagogiskt värde. Många fastighetsägare har sålunda överförtdd nuvarande sparmålet lill sin egen verksamhel -till det egna byggnadsbeslåndd.Behovel av atl kunna jämföra den egna energianvändningen med någol slagsnormalvärde eller närmevärde för en jämförbar byggnad har också uttryckts imånga sammanhang. För alt pä det lokala planet underlätta en fortlöpandeavstämning mol de riktlinjer som gäller på nationell nivå anser jag del varaangeläget att sådana "specifika användningslal" ularbeias. Enligtvad jag har erfarit har statens insUlul för byggnadsforskning påbörjalell arbele med denna inrikining. Jag har vidare, som jag har nämnl,erfaril atl avser alt presentera elt delbetänkande till sommaren.Betänkandet avses ge underlag för bestämninp av sådana användningslal såvälvad avser elanvändningen som energianvändningen allmänl i bebyggelsen. Jagräknar mol denna bakgrund med att det skall finnas underlag som gördet möjligt att precisera penomsnittliga energianvändningsnivåer för olikabe-bygpelsetyper. Det ankommer på slatens energiverk att. i samband med sillfortsatta arbete beträffande kommunala enerpiplanerinpsfrågor och i Prop.1984/85:120 90 samråd med andra berörda myndigheler göra dessapreciseringar. An-vändningslalen bör sedan vid behov kunna utnyttjas avkommuner, faslig-hetsägare m.fl. vid deras bedömningar av energianvändningsniväeroch energisparpotenlialer i fastighdsbeslåndd. Enligt BFR bör en kraftfull satsning på forskning,ulveckling och experimenlbyggande även fortsättningsvis vara en avhörnstenarna i energihushållningsverksamheten. Rådel pekar bl.a. på vikten avexperimenlbyggande i full skala och föreslår för näsla budgelår allytteriigare 5 milj. kr. anvisas för lån till experimenlbyggande inomenergihushållningens område och ytterligare 13 milj. kr. för lån tillexperiment som avser ny energiteknik. BFR:s förslag i övrigl belräffande dennya tekniken saml remissinstansernas synpunkter i detta sammanhang återkommerjag till i avsnitt 6.4. Flera remissinstanser tar upp behovet av forskning ochutveckling som förulsättning för atl uppnå energihushållningsmålel. Mängaremissinslanser anger också angelägna forskningsområden. Bl.a. anges att. medhänsyn lill den stora spridning i energianvändningen som föreligger mellanolika brukare, stor vikt borde läggas vid forskning avseende brukarvanor ochbeleende. Därigenom skulle också möjligheterna atl bedöma sparpolentialen inomdella område öka. (Efn) delar åsiklen atl bällrekunskaper om genomförandefrågor och systemfrågor i samband med kombinationenenergihushållningsåtgärder och andra byggnads- och instailationstekniskaåtgärder är angelägna. Efn säger sig emellertid inte ha underlag för atttillstyrka en ökning av BFR:s resurser. Vad gäller experimenlbyggandel är remissopinionen blandad.Sialens provningsanstalt anser atl satsningar på fullskaleprovning bör slåtillbaka förändra salsningar såsom leoreliska ul värderingar,laboralorieprovningar och provhus. saknar underlag förställningslagande i frågan. Andra remissinslanser anser all experimentbyggandeoch utprovning är viktiga led i energiforskningen. För egen del vill jag erinra om att regeringen i åretsbudgetproposition (prop. 1984/85:100 bil. 13) har förordat en i huvudsakoförändrad ambitionsnivå för slödel lill forskning och utveckling samtexperimentbyggande inom energihushållningsområdet under nästa budgetår. Även omBFR;s förslag om utökningar av forskningsprogrammet inom området rör angelägnafrågor finner jag inle skäl all nu föreslå någon ändring i vad regeringen harförordat i fråga om resurser för forskning och utveckling inomenergihushållningsområdel. Prop.1984/85:120 91 1 rapporten 85 betonar BFR att utbildning är avstrategisk betydelse i energisparsammanhang. På har en mängdnya kunskaper och erfarenheter inom energiområdet vunnits. Dessa nya kunskapersaml forsknings- och utvecklingsresultat måste spridas och förankras i degrupper vars kunskaper och agerande har betydelse för genomförandel, dvs. dedirekta beslutsfattarna - ägare och förvaltare av bostäder och lokaler - samlgrupper som i sin yrkesulövning påverkar beslutsfattarna. Remissinstanserna redovisar behovet av informalion ochulbildning från en rad utgångspunkter. Ett stort antal remissinstanser betonarbehovet av ulbildning, bl.a. som fortbildning, för all säkra all de arbelen somutförs för en förbättrad energihushållning blir räll utförda. Härvid undviksbrister i utförandet som ger upphov till negativa konsekvenser i form av fuktoch mögel elc. Vidare pekas i sammanhanget på vikten av varsamhet i ingreppeni byggnader av hänsyn till både kullurhisloriska- och miljömässiga värden. Bl.a. Allmännyttiga Bostadsförelag () betonarutbildningsbehovet vad avser drift- och skötselålgärder. Viktiga nyckelgrupperför ulbildningsinsalser är driftpersonal och konsulter. Bland de yrkesgmp-persom engageras i ROT-verksamhel finns enligt () eltbehov av breddade yrkeskunskaper inom de grupper där det nu finns ell överskollpå arbetskraft. Enligt AMS mening kan denna kompletteringsutbildning klarasinom arbetsmarknadsutbildningen. Vad gäller informalion pekar flera remissinslanser påangelägenhelen av all forskningsresullalen förs ut och anpassas tillmottagarna, icke minsl i förvallningsledel. Jag delar såväl BFR:s som remissinsiansernas synpunkler påbehovet av ulbildning, specielli vad gäller all föra ul de nya kunskaper ocherfarenheter som kommit fram på energiområdet. Huvudansvarel all aklivi sökaoch tillägna sig ny kunskap måste dock ligga hos de förelag, fastighetsägareoch fastighetsförvaltare som i olika sammanhang är engagerade i genomförandetav olika energihushållningsåtgärder. BFR har i sin anslagsframställning redovisat all man f. n.ser över sin informationsverksamhet. Arbetet syftar till att få bältre kontaktmed definierade målgrupper, all bällre länka samman forskningen med mottagarnasbehov saml all få informationsfrågorna bättre inlegrerade iforsknings-planeringen. Regeringen har uppdragit åt sialens planverk all uiarbdaförslag lill föreskrifter m. m. lill den nya . 1 uppdragelsägs bl. a. all planverkels rådgivningsverksamhet bör riktas in på alt prövaoch värdera nya meloder och lösningar och all aklivi förmedla sina erfarenhelerfrån delta arbele. Vidare sägs all förmedlingen av konvenlionell kunskap inomdel byggnadslekniska områdel bör ske via olika ulbildningsför-medlande organ. Prop.1984/85:120 92 Resurser för informalion i hilhörande frågor finns hos bl.a. slaiens planverk, bosladsstyrelsen och sialens energiverk. En redovisning avden verksamhet som bedrivs har lämnats i årels budgetproposition (prop.1984/85; 100 bil. 13 s. 75). Jag ålerkommer i del följande vid min behandlingav anslagsfrågorna lill frågan om resurser för slatens energiverk vad gällerenergiinriklad information och utbildning i övrigl (avsnill 14 punklerna E2 ochE4). synsätt, som innebär alt byggnad ochenergitillförselsystem behandlas som en samverkande enhel, släller enligt minuppfattning ökade krav på utbildning och kompetens i samband med anläggningarsdrift och skötsel. Den snabba övergången till en tekniskt mer avanceradutrustning såväl i produktionsanläggningar som i byggnaders installationerförstärker ytterligare detla synsätt. Även den långsiktiga effekten avenergisparålgärder påverkas i hög grad av anläggningarnas drift och underhåll.En god kompelens hos driflspersonalen ulgör således en av förulsällningarnaför en god energihushållning. Jag ämnar därför i annal sammanhang föreslåreperingen att uppdra ål slatens energiverk all, i samråd med bl.a. de slörrefastighelsförvaltande organisationerna, undersöka utbildningsbehovet fördriflpersonal och föreslå ålgärder för alt på sikl och inom ramen för detreguljära utbildningssystemel säkerställa kompetensen inom denna yrkesgrupp. Den kommunala rådgivnings- och besiklningsverksamhden harsannolikt spelat en belydande roll för energisparandet i byggnader. Genom allfastighetsägarna får vägledning om vilka energisparålgärder som är mesllämpliga all vidla, har förulsällningar skapats för elt effektivt energisparande. Statligt slöd lill verksamheten har lämnals /78 med sammanlagt ca 800 milj. kr. Fr.o.m. /84har bidrag även lämnals lill den molsvarande verksamhet som de slörrebosladsorganisa-lionerna eller de större fastighetsförvallarna genomför i egenregi. Under /85 disponeras totalt drygl 164 milj.kr. förslalsbidrag till kommunerna m. fl. för besiklning och rådgivning. Verksamhetenhar karllagts av en arbetsgrupp och redovisats i departementspromemorian (DsBo 1984; I)Utvärdering av denkommunala besiktnings- och rådgivningsverksamheten. Enligt beslut om ett tioårigtbostadsförbätlringsprogram är del. som jag Udigare har nämnl. ell villkor förslatligl slöd arbdena att underhålls- och förbättringsåtgärder samordnasmed de energisparåtgärder som skäligen kan krävas. har vidare godkäntall kommunernas besiktning och rådgivning vidgas, så att faslighelsägare ävenkan få råd i fråga om hur sådana åtgärder lämpligen kan samordnas. Mol bl.a.denna bakgrund fick den arbetsgrupp som har kartlagt rådgivnings- och Prop.1984/85:120 93 besiklningsverksamhden inom energiområdet i uppdrag attlämna rekommendationer om hur verksamhelen kan vidgas, så att denna samordningav förbättrings- och energisparålgärder kommer lill stånd. 1 uppdraget ingickockså all uppskatta koslnaderna för saml all lämna förslag lill finansieringenav en sådan vidgad besiktnings- och rådgivningsverksamhet. 1 departementspromemorian (Ds Bo 1984:11) Vidgadrådgivning för energihushållning och bostadsförbättring föreslår arbetsgruppenatt kommunerna så snabbi som möjligl utvecklar energirådgivningen till altockså omfalla rådgivning för annan bosiadsförbäliring. Bostadsförbällringsprogrammelanses - på samma säll som energihushållningsverksamheien -vara beroende avutåtriktade kommunala insalser. Denna bredare inriktning får dock enligtarbetsgruppen inte innebära att energirådgivning och energihushållningreduceras i sådan omfattning all målel för energihushållningsprogrammelävenlyras. Rådgivningen bör organiseras på ell för varje kommun ändamålsenligtsäll. Den organisatoriska lösning som väljs bör vidare vara sädan all rådgivningensuccessivt kan växa in i den ordinarie kommunala organisaiionen så altberoendet av statsbidrag därmed elimineras. Vad gäller finansieringen av verksamheten föreslårarbetsgruppen alt statsbidrag lämnas lill kommunerna även forlsättninpsvis. BidragelUll besiklning föreslås irappas ner för att vara helt avvecklat . Bidragtill rådgivning behovs enligt arbetsgruppen fram . dvs. under heladen lid som bostadsförbättringsproprammei genomförs. Remissinslanserna instämmer i allt väsenlligt i de förslagsom har lagts fram av arbetsgruppen såvill avser rådgivnings- ochbesikiningsverksam-heiens inrikining och organisation. Huvuddelen av remissinslanserna ställer sip också bakomsynsättet att besiklningsverksamhden skall bli en nalurlig del ifastigheisaparnas underhållsplanerinp. Kommunernas medverkan kan då - och imotsvarande omlättning - irappas ner och mer rikias in på rådgivninp. Stålensstöd till kommunerna kan därmed minska lör att avvecklas. Den kommunala energiplaneringen och energirådgivningen harenligt min mening en betydelsefull roll för den fortsattaenergihushållningsverksamheien. Jag ansluler mig lill arbeisgruppens bedömning a\ behovetav rådgivning och besiklning. Rådgivningen är ett vei"ks;imt instrumentför alt få lill slånd nödvändiga energihushållningsåtgärder och annanbostadsförbättring. 1 likhet med arbetsgruppen vill jag också framhålla behovetav att energirådgivningen utvecklas så atl den även kommer att omfattabostadsförbåit-ringsåigärder. samiidigi som den präglas av den helhetssyn påenergihushållning och energitillförsel som uttrycks i rikllinjerna förkommunal energirådgivning. 1 budgetproposition (prop. 1984/85: 100bil. 13) har betonats bl.a. all kommunerna måste ha etl huvudansvar Ibr allplanera, förbereda och initiera genomförandel av såväl energihushällnincs- som 1984/85:120 94 bosiadsförbältringsprogrammet.Härvid framhålls också alt del ankommer på kommunerna all själva bedöma vilkenomfattning och inrikining på verksamhelen som är mest ändamålsenlig med hänsynlill de lokala behoven. Ibudgelproposilionen föreslås atl del ställiga stödd till kommunernasbesiktnings- och rådgivningsverksamhet upphör vid uigången av . Skälenför detta förslag är bl.a. följande. Koslnaderna för besiktning får räknas in iunderlaget för ränleslöd och bosladslån. Kommunerna bör därför kunna övervägaen avgiftsfinansiering av besiklningar som genomförs i regi. I frågaom den kommunala rådgivningen är dd förenal med vissa svårigheter atl finna elllämpligl avgiftssyslem som läcker samlliga koslnader. Övervägande skäl lalarändå emol ell forlsall slalligl slöd till kommunernas rådgivning. Kommunernasökade ansvar på bostadsförsörjningens och energihushållningens område får ansesinnefatta också rådgivning och annan service till fastighetsägare m.fl. idessa frågor. Informationoch rådgivning i byggnadsfrågor ligger i många fall inom ramen för denkommunala verksamhel som inte är avgifisbelagd. I del till lagrådet remitteradeförslaget till ny plan- och bygglag förändras den kommunalabyggadminisiraiionens ansvar i riklning mol mera informalion och service. Delbör ligga i kommunernas intresse atl nu ta lill vara den kunskap och de erfarenhetersom har byggls upp genom den kommunala energirådgivningen och all integrerarådgivningen i sin ordinarie verksamhet och organisationsstruktur. Del ärockså naturiigl alt kommunerna samordnar rådgivning och besiklning m. m. iolika byggnads-, energi- och lånefrågor så atl enhellighel och förenklinguppnås. Jagvill i sammanhanget erinra om atl bosladsförsörjningslagen och lagen omkommunal energiplanering lämnar slorl ulrymme för en anpassning lill varjekommuns förulsättningar i skilda avseenden. På samma sätt måsle inriklningenoch ambitionsnivån vad gäller den fortsalla rådgivningen bli beroende av deakluella förutsättningarna och behoven i kommunerna. Vadjag nu har redovisat innebär atl arbetet för energihushållning i byggnader harintegrerats i del övriga arbeie som berör omsorgen om och förnyelsen av vårtbyggnadsbestånd. Härigenom har en kraftig draghjälp getts åt byggnadslekniskaenergisparålgärder med varakiig inrikining. Bosiadsförbältringsprogrammet ärunder uppbyggnad och särskilda insatser kommer att göras bl. a. för de äldresboende. Förnyelsearbetet kommer därmed att beröra inte bara våra bostäder utanäven byggnader och anläggningar i övrigt. Kommuner och landstingskommuner haren strategisk roll i dessa sammanhang. Regeringen för därför fortlöpandeöveriäggningar med dem om hur tillgängliga resurser skall användas förfortsaita förbättringar av vårt byggnadsbestånd. Bl.a. pågår f.n.överiäggningar med rörande kommunernas fortsattainsalser inom energihushållningsområdel. Prop.1984/85:120 95 De stora bostadsförvallarna och deras organisalioner harock.så goda möjligheter att genom egna kanaler medverka lill elt ökat intresseför energisparande och annan bostadsförbättring. De olika organisationerna harbl.a. med slöd av slalliga bidrag pröval sinsemellan skilda vägar atl ökataklen i genomförandel av sådana ålgärder. I årels budgelproposilion (prop.1984,/85: lOObil. 13 s. 90 och 109) har angetts all del är värdefulll om stödkan lämnas till olika initiativ av delta slag även under nästa budgetär. Därhar vidare föreslagits all - i likhel med vad som har föreslagits förkommunerna - slödel för de besiklningar som de slörre bosladsförval-larna ochderas organisalioner ulför finansieras på annal säll än genom direkla bidrag. Ipromemorian (Ds 1 1984:2) Ulvecklad energiplanering har förslag laglsfram om all kommunerna bör erbjuda faslighelsägarna en frivillig, regelbundenbesiktning av mindre och medelslora värmeanläggningar via solningsväsendei.Förslagel har remissbehandlals. Remissyttrandena har redovisals i bilaga lillprop. 1984/85:5 om utvecklad energiplanering. Förslaget tillstyrkseller anses som mycket önskvärl av huvuddelen av remissinslanserna. Eu antalremissinslanser anser dock att denna typ av besiklning borde vara obligalorisk.Några remissinslanser framhåller särskili all solningsväsendei ulgör en resurssom bör utnyttjas i detta sammanhang. Några andra anser dock alt förslagel aiisolningsväsendei engageras är posilivt endast under förutsättning attbesiktningarna sker i fri konkurrens med befinllig verksamhel. Mol bakgrund av bl. a. den lekniska uivecklingen påuppvärmnings- och ventilaiionsområdei och den ökade belydelsen av alt värme-och ventila-lionsanläpgningar sköis på ell energielfekiivi säll besluladeriksdagen om elt .särskilt stöd till kompleileringsuibildning inomenergiområdet för personalen inom solningsväsendei (prop. 1984/85:5, BoU 6,rskr 82). RäddningsUänsikommiiién har i sill belänkande (SOU 1983:77) Effekiiv räddningsijänsi lagl fram förslag om bl. a. lagstiftning försotningsverksam-heten. Kommillén har därvid föreslagil all samhällelssotningsverksamhel vid sidan av den obligaloriska uppgiften all hindra uppkomsloch spridning av brand även bör främja en god energihushållning. Den sistnämndauppgiften bör dock enligt kommillén vara frivillig. RäddningsUänstkommiiiénsförslag bereds f. n. inom regeringskansliel. Frågan om en obligatorisk besiklning av värmeanläggningarhar diskulerats även i andra sammanhang. För egen del anser jag all den börvara frivillig lör såväl kommunen som fastighetsägaren. Enligt min mening är det från energihushållningssynpunkivärdefulll om kommunerna medverkar lill all en regelbunden, avgiftsfinansieradbesiktning av värmeanläggningar, i enlighet med vad som har föreslagils ipromemorian om Ulvecklad energiplanering, snarasl kan börja erbjudassom ell komplemenl lill den lidigare nämnda besiktnings- och rådgivningsverksamheten. Prop.1984/85:120 96 5.4.2 Hushållsel och driftel i lokaler Av de el som utnyttjades inom övrigsektornhänför sig , dvs. drygl hälften, till hushållsel och driftel i lokaler,vari inkluderas drift av hushållsapparaler och t.ex. eldrivna verklyg i olikalokaler. Användningen av hushållsel har fram till är1982 ökat med . Ökningen har varil störst i småhusen. Under åren1980-1982 har en minskning i förbrukningen av hushållsel skell. Preliminärasiffror , som Kraflsam redovisal, visar all användningenav hushållsel är på väg ner även lotalt sett. Ökningen på 1970-lalel förklarasav ökande apparatinnehav i hushållen. Minskningen i elanvändningen underbörjan av 1980-lalet förklaras av au hushållsapparaterna blivit mindreenergikrävande. För exempelvis frysar har enligt Kraftsam den specifikaelförbrukningen mer än halverats mellan är 1975 och . Fram lill år 1995beräknas elförbrukningen för frysar minska med . Åven av EK 81;s underlagsrapport (Dsl 1983: 18) Perspektiv på energi framgår allelförbrukningen varierar starkt mellan de olika hushållsapparater som finns påmarknaden trots alt de är likvärdiga belräffande sloriek och funktion.Krafisams liksom EK 8l:s bedömning av elbehovet för olika hushållsapparalervisar således all stora besparingsmöjligheter finns inom detta område. Inom denärmaste åren kommer emellertid inle minskningen av den specifikaelförbrukningen för nyiillkommande apparater all få något slörre genomslag påden lolala genomsnittliga förbrukningen.