prop · G803149 · 1984-12-31 00:00:00 — Regelsystemet förefallerbäst tillämpligt vid yrkesmässig djuruppfödning och djurhållning, framför alllför livsmedelsproduktion. Förslaget ger dessulom intryck av att ha tillkommithastigt och på ett ogenomtänkt sätt. På grund härav visar materialet sådanabrisler i omfattning och kvalitet, att det inte kan läggas till grund förlagstiftning. 1.4 anser del angeläget att den nuvarande foderlagstiftningenmoderniseras både vad gäller tillämpningsområde på olika djurslag och på olikafodervaror. Nämnden tillstyrker därför förslagel. 1.5 Hovrätten för västra har i huvudsak inte någon erinran mot det förslag lill nyfodervarulagstiftning som lagls fram av arbetsgruppen med representanler förlantbruksstyrelsen, jordbmksnämnden och livsmedelsverket. Prop,1984/85:149 33 1.6 Kammarrätten i Jönköping:Kammarrätten, vars granskning av utredningens förslag helt inriktats på derättsliga aspekterna, har ingen erinran emot att förslaget läggs till grund förlagstiftning. 1.7 Statens lantbrukskemiskalaboratorium: I fråga om fodervarulagens utformning har SLL intet att erinra. 1.8 Sverigeslantbruksuniversitet: SLU tillstyrker i stort det framlagda förslaget. 1.13---------------------------------- : Vi ser med tillfredsställelse attarbelsgmppen har tagit hänsyn tili internationella handelsaspekter och deregler som gäller på fodervamområdet inom EG. Vi beklagar dock att förslaget till fodervamlagstiftninghar gått ut på remiss i en så oklar form. 1.14 : tillstyrker i princip det förelagda förslaget till ny fodervarulag och fodervamförordning där huvud syftet varit att mer än tidigare skapa ett skydd för människors och djurs hälsa. Emellertid anser KF att förslaget bör överarbetasmera i detalj och presenteras som ett enhetligt konkret förslag. Detta gäller såväl själva lagen som förordningen och den framlagda kungörelsen med tillämpnings föreskrifter. KF får därför föreslå att man så snart beslutfattats om tillsynsmyndighet bör göra en slutlig genomarbetning av såväl lagensom förordningen och av tillämpningsföreskrifterna. Härvid bör, särskilt isamband med utarbetande av tillämpningsföreskrifterna, samråd ske med parterrepresenterande berörda branscher och djurkategorier. 2 Lagenstillämpning på enskilda jordbruksföretag Förslaget att lagen skall äga tillämpning också påde enskilda jordbmksförelagen tillstyrks eller lämnas utan erinran avremissinstanserna. Några remissinstanser tar upp frågor rörande omfattningen avkontrollen. 2.8Sveriges : Kontroll av fodermedel och fodertillsatserskall liksom tidigare ske i handelsledet. Dessutom diskuteras humvida kontrollav tillsatser ?i\ främmande ämnen även skall göras i enskilda besättningar.Aktuella i det sammanhanget är särskilt stora enheter med egen tillverkning.SLU anser att denna kontroll kan inskränkas fill sådana fall, då analyser avdjurprodukterna tyder på användning av foder med för höga halter av främmandeämnen. 1984/85:149 34 2.9--------------------------------- : Ulöver de fodervaror som regle ras i lagen (1961: 381) om tillverkning av och handel med fodermedel m. m. föreslåsatt lagstiftningen skall omfatta bl.a. även fodervaror som framställs i det enskildajordbruksföretaget . 2.10 : Svenskt lantbruk har som mål alt produ cera högkvaiitaliva livsmedel fria från skadliga substanser. Med hänsyn lill alt animalieproduktionen i huvudsak syftar till att framslälla livsmedel, vars kvalitet påverkas av fodrets sammansättning, anser LRF det rimligt att fodervarulagsliflningen även äger tillämpning i enskild besättning. Kon trollens omfallning måste dock ulformas med beaklande av de prakliska och ekonomiska förutsättningarna. Kontrollen i enskilda besättningar bör endast omfatta främmande ämnen och fodertillsatser, och begränsas till de fall där uppenbar misstanke föreligger om kontaminering. Med fodertill salser avses i första hand kemolerapeutika och vissa spårelement. 2.12Stiftelsen veterinär foderkontroll: Stiftelsen anser att konlrollen i enskildabesättningar ej bör inskränkas till alt gälla enbari främmande ämnen. EnligtStiftelsens mening bör kontrollen även omfalla exempelvis tillsatser såsomkoppar, selen och dylikl, vilka kan tänkas användas av enskilda lantbrukare ihalter som kan ge restmängder i slaktkroppar och i olyckliga fall även medföraförgiftningsfall bland djuren. 3 Främmande ämnen och fodertillsatser Lantbmksstyrelsens förslag i fråga om främmandeämnen och tillsalser tillstyrks i allmänhel eller lämnas ulan erinran avremissinslanserna. 3.1Socialstyrelsen: anser att den nya lagstiftningen bör innehållaregler om hur överblivet högdosfoder bör behandlas. Anledningen härtill är atlman i största möjliga ulslräckning bör förhindra att antibiotika tillförsmiljön. Lågdosfoder används i tillväxlfrämjande syfte.Anledningen till den ökade tillväxten vid användningen av lågdosfoder är intekänd. Genom användning av lågdosfoder kan resistens utvecklas inte enbart motantibiotikum som använts utan även mot flera andra aniibiotika, dvs.multiresi-stens. Del fmns därför anledning att befara atl resistenser ulvecklasmot medel som använts för människor. anser därför att forskningenbör intensifieras vad avser orsakerna till att lågdosfoder är tillväxlbefrämjande.Det kan därvid bl. a. visa sig möjligl alt uppnå motsvarande effekter på annatsätt. 1984/85:149 35 3.1,aStatens bakteriologiska laboratorium: Särskilt tillfredsställande är att kemoterapeulikaavsett för högdosfoder skall registreras av och varaunderkastat läkemedelsförordningen samt förskrivas av veterinär. Därigenom bördet vara möjligt att utvälja medel med minimerade ekologiska effekter och attverka för restriklivitet vid användning av högdosfoder för att därigenomminska risken för ett oönskat selekfionstryck som gynnar spridningen avantibiotikaresistenta bakterier till djur och människor. 3.3Statens livsmedelsverk: Färgämnen i fodervaror Livsmedelsverkethar- som sin principiella ståndpunkt hävdat att färgämneninte bör tillföras foder till livsmedelsproducerande djur i syfte att påverkalivsmedlets färg. Arbetsgmppen nämner här som exempel tillsatser som ger äggoch fiskkött en starkare färg. inställning gmndar sig pålivsmedelslagstiftningens restriktiva regler om livsmedelstillsatser. Enligt 2§ livsmedelskungörelsen (1971:807) får nämligen tillsats godkännas endast omden är av värde för konsumenterna eller av särskilda skäl behövs förlivsmedlets hantering. Även om bestämmelsen formellt endast är tillämplig påbl.a. färgämne som livsmedelsfillsats, är självfallet dess syfte att skyddakonsumenterna, dvs. förhindra att livsmedel innehåller tillsatser som inte ärmotiverade av ovannämnda skäl. hävdar således bestämt attfodervaror som är ämnade för livsmedelsproducerande djur inte skall innehållatillsatta färgämnen. Inblandningav kemolerapeutika i foder avsett för livsmedelsproducerande djur Livsmedelsverketanser- att stor resiriktivitet måste iakttas när detgäller att godkänna användningen av fodertillsatser, typ kemolerapeutika.Denna inställning gmndar sig främst på svårigheten att med absolut säkerhetfömtse effektema vid långtidsanvändning av dessa ämnen i animalieproduktionen.En för livsmedelsverket betydelsefull omständighet är också att det frånkonsumenthåll ställs ökande krav på att livsmedel skall vara fria frånfrämmande ämnen. a. dessa skäl är det viktigt att det finnstillfredsställande kontrollkapacitet, om det av produkttekniska ellerterapeutiska skäl är motiverat att använda ämnen som kan ge restsub-stanser ilivsmedel. Beträffande inblandningsförfarandet anserlivsmedelsverket att det skall vara fodermedelsindustrin förbehållet att ifoder blanda fodertillsatser av typ kemolerapeutika, oavsett om slutproduktenär låg- eller högdosfoder. Skulle en sådan lösning inte väljas vid förslagetsslutgiltiga behandling, vill livsmedelsverket understryka följande. Omlagstiftningen kommer att lämna möjlighet att vid de enskilda besättningarnainblanda kemolerapeutika (i form av foderkoncentrat) för att erhålla s. k.lågdosfoder, måste det genom Prop.1984/85:149 36 en väl utbyggd konlroll också garanleras, atl inblandninginte sker i högre dosering för att uppnå förebyggande eller sjukdomsbehandlandeeffekt. Läkemedelsförordningens tillämpning på matfisk Vid behandling av fisk sker somregel lillförsel av kemoterapeulika genom s.k. högdosfoder. Sådan behandling avmatfisk i fiskodling har ökat avsevärt, från ca tre lon 1979 till ca 13 ton1980. Det är angelägel att den reglering av användningen som delvis finns i dennuvarande fodervarulagsliflningen inle går förlorad, om socialstyrelsensläkemedelsavdelning övertar ansvaret för högdosfoder. Läkemedelsavdelningen hartidigare angett att läkemedelsförordningen inte är tillämplig pä behandling avlägre djur än däggdjur och fåglar. finner det logiskt ochriktigt att behandlingen av ålminslone malfisk regleras enligt sammalagstiftning som gäller för läkemedel i övrigt. 3.8 : SLU anser i likhel medförslagel alt högdosfoder endast skall få blandas av fodermedelsfirmorna och att hög- doskemoierapeuiika likställs med läkemedel. Stor restriklivitet måsle lill- lämpas vid godkännande av kemolerapeuiika avsedda atl öka tillväxten hos unga djur. Endast sådana kemoterapeulika som inle har någon använd ning inom human eller veterinärmedicin bör få användas i tillväxlfräm jande syfte.---- har i sittremissynrande uttalat att fodertillsalser, som uteslutande är avsedda altpåverka livsmedlets färg, ej bör få förekomma. SLU instämmer medlivsmedelsverket, all della bör vara grundregeln. Föreskrifterna bör dock varaflexibla. Dispens bör kunna medges, särskilt under en övergånglid för altmöjliggöra en smidig anpassning till nya regler. Elt område, där sådan dispenskan bli aktuell, är odling av laxartad fisk. 1 bilaga lämnas synpunkler avförsöksledare vid , som harfiskodling på sitt forskningsprogram. Vid odling av laxartad fiskeftersträvas elt rosa laxköii dvs. samma köttfärg som finns hos den vildalaxfisken. 1 naturen erhålles del rosa laxköttel från karotenoider i dekräftdjur som delvis ulgör laxfiskens naturliga föda. Vid odling får laxköttetden rosa färgen via tillsats av räkavfall, krill, loddaolja etc. dvs. frånfodermedel som vid sidan av att de ger ett rosa laxkötl också har etl energi-och proteininnehåll. Den röda färgen erhålls här från det naturligtförekommande ämnel astaxanthin. räcker inte dessa naturligafärgfodermedel till för den lotala fiskfo-derproduktionen och man tvingas dåatt använda syntetiska fodertillsatser med färgningseffekter motsvarande denaturliga färgfodermedlen. Del syn-teUska ämne som används är"Canthaxanthin". Delta syntetiska ämne förekommer i en del av defabriksiillverkade foder som används under slutgödningen av fisken. 1984/85:149 37 Ett förbud mot färgtillsatser i fiskfoder skulleinnebära att inget foder för slulgödning av odlad fisk skulle kunna importerastill . Ca hälften av fiskodlarnas ärliga förbrukning av sådanafodermedel kommer från utlandet. Den allvariigaste konsekvensen av ettsådant förbud gäller dock marknadssidan för odlad laxfisk. En odlad laxproduklsom inle har den rälla rosa färgen är osäljbar på den svenska och på storadelar av den utländska marknaden. De svenska odlade laxprodukterna skulledärigenom inte kunna konkurrera med odlad laxfisk frän andra länder, främstfrån våra nordiska grannländer. Dä svensk matfiskodling befinner sig i ettförsta utvecklingsskede med igångsättningssvärigheter just på marknadssidan,är det mycket angeläget att det föreslagna förbudet mot färgtillsalserförhindras. 3.10Lantbrukarnas riksförbund: LRF och lantbrukskooperalionen verkar för enrestriktiv och av samhällel väl kontrollerad användning av antibiotika ochkemolerapeutika i svensk animalieproduktion. LRF lillslyrker därför förslagelatl läkemedelsförordningen lillämpas i fråga om högdosfoder ochlågdoskemoterapeutika i vara som skall inblandas i foder. Inblandning av hög-och lågdoskemoterapeutika bör dock inte begränsas till den som för avsaluhanterar fodervaror, utan avse av myndighet godkänd och registreradfoderanläggning, som därmed underställer sig översyn ochkontroll. I annat fall skulle möjlighelen för enskilda lantbrukare atl självatillverka sitt foder begränsas. LRF tillstyrker jordbmksnämndens förslag attinblandningen av lågdoskemoterapeutika bör tillåtas i koncentrat i sådan mängdatl innehållel i den färdiga foderblandningen överensslämmer med vad som är generelltillålen inblandning i lågdos i färdigt foder. Den som blandar sitt foder pågården måsle ha samma möjlighet att tillgodogöra sig effeklen av godkända medelsom den som köper färdigblandat foder från fabrik. En generell begränsning av lågdosfoder till 10 ppmär olämplig då ett preparats effekt inle är avhängigl av antalet mg per kgfoder ulan är beroende av substansens egenskaper i form av aktivitet,molekylslorlek m.m. Gränsvärden bör iställel fastställas för varje enskiltpreparat och användningsområde. infördes möjligheten atl få använda vissakemoterapeulika i lågdos med högre dosering, upp till 160 ppm, som profylax ismågrisfoder och insättningsfoder till slaktsvin. Möjligheten atl använda ettstandardfoder i samband med insättningen av slaktsvin, har medfört altanvändningen av högdosantibiotika har minskat och har därför mottagits positivtav djurägarna och djurhälsovården. Det är mycket angeläget att denna möjlighetkvarstår, som ett sätt atl minska förbmkningen av veleri-närförskrivenhögdosantibiotika, i avvaktan på att forskning och utveckling kan ge oss andraalternativ. Även här måste den som blandar sill foder hemma ha möjlighet atttillgodogöra sig effekten av tillåten högre dosering i färdigt foder genom enanpassad nivå av preparatet i förekommande koncentrat. En kontroll av attinblandningsföreskrifterna för dessa koncentrat följs kan vara nödvändig. Prop.1984/85:149 38 Upprättandet av förteckning av godkändafodertillsalser och tillåtna halter av tillsatser och främmande ämnen bör ske isamråd mellan tillsynsmyndigheten, övriga berörda myndigheter, forskare inomfoderområdel vid SLU och SVA samt representanter för näringen, i första handfoderindustrin och de organiserade djurhälsokontrollorganisationerna. 3.12Stiftelsen veterinär foderkontroli: Stiftelsen vill påpeka att protein (s.k.encellsprotein) har framställts med användning av olika slag av mikroorganismeroch även med användning av olika petroleumfraktioner, vilket protein under långtid i olika länder utan skadliga effekter utfodrals till djur. Stiftelsen anserdet därför vara felaktigt att generellt påstå att sådant protein kan medförahälsorisker för djur. Stiftelsen anser dock inte att mikrobiellt protein generelltbör godkännas för användning i , utan att varje preparation bör prövasför sig. En sådan prövning bör då ske enligt de riktlinjer som angivits avWHO/FAO. Sfiftelsen delar inte Lantbmksstyrelsens mening attindustriell produktion av fodermedel i stor skala ökar risken för attfrämmande ämnen kan överföras till eller uppkomma i fodermedel och där uppnåicke tolererbara halter. En sådan risk torde snarare vara större vidgårdsproduktion av fodermedel, t. ex. ochratoxinförekomst i hemmaproduceratkorn. Däremot kan sägas att om främmande ämnen skulle råka förekomma i i storskala industriellt framställt fodermedel kan de negativa verkningarna bligeografiskt mer omfattande och träffa fler individer än vid tillverkning avfodermedel i liten skala. Lantbmksstyrelsen anser att de alltmer mekaniseradeskördemetoderna i vissa falt ökat riskerna för skördeskador. Stiftelsen anseratt formuleringen bör vara "De alltmer mekaniserade skördemetodema ikombination med otillfredsställande torkning, syrabehandling och dylikt har ivissa fall Stiftelsen ifrågasätter om risken för förekomst avfrämmande ämnen skulle vara större vid animalieproduktion i s. k. djurfabriker än när sådan produktion sker i mindre enheter. PM sid 7, stycke 1 Här anges att "Skälet äratt resistens mot ett kemoierapeutikum har visats kunna ...". EnligtStiftelsens mening bör formuleringen vara "Skälet är att resistens motvissa kemoterapeulika har visats kunna ...". PM sid 8, stycke 3-4 Enligt Stiftelsens mening börordet fodermedelsfirma ändras till: "av tillsynsmyndigheten registreradoch godkänd foderfabrik". En sådan ändring bör göras genomgående i dennaPM. Stiftelsen delar ej Lantbmksstyrelsens mening att"användningen av högdosfoder har ökat starkt ...". Om man ser till en tio årsperiod är det visserligen sant att en ökning av högdosfoder skett. Under de sista cirka två åren har emellertid en minskning förekommit. Prop.1984/85:149 39 ---- enbegränsning av lågdosfoder till 10 ppm är olämplig dä ett preparatseffekt inte är avhängigl av antalet mg per kg utan är beroende av substansensegenskaper i form av aktivitet, molekylstoriek m. m., ---- denenskilde lantbrukaren även i fortsättningen bör ha möjlighet attbereda lågdosfoder och foder av typ insältningsfoder till slaktsvin med hjälpav i vederbörlig ordning tillverkat kommersielll foderkoncenlral, som eflerutspädning kommer atl innehålla motsvarande mängd kemoierapeutikum somfärdigfoder. 3.14---------------------- : bör man bl.a. överväga en speciell frågasom gäller inblandningen av kemoterapeulika i lågdosfoder, där flera skäl talarför att foderblandning med foderkoncenlral bör få ske som i enskildabesättningar med lämplig blandningsutrustning och under lillbörlig konlroll. 3.15----------------------- Läkemedelsindustrinsbranschorganisationer: LIF är branschorganisa tion förde forskande och tillverkande svenska läkemedelsföretagen, RUFI är branschorganisation för de utländska forskande läkemedelsföretag som bedriver verksamhet i . LIF och RUFI anser atl samhället har etl berättigatkrav på att kontrollera användningen av antibiotika och kemoterapeulika ianimalieproduktionen. Vi anser däremot inte atl den kontrollen bäst sker genomatt högdosfoder och kemoterapeulika för inblandning i foder registreras somfarmacevtisk specialitet ulan förordar en särskild lagstiftning för dessavaror. De akluella varorna skiljer sig väsentligt från traditionella läkemedelvad gäller tillverkning, distribution och volym. De beslämmelser som förnärvarande gäller för läkemedel skulle inle utan slora olägenheter kunnatillämpas för dessa varor. För velerinärläkemedel gäller sammaregistreringskrav som för humanläkemedel. Delta gäller inte enbart kraven påfarmakologisk/toxikologisk och klinisk dokumentation utan även dekemisk-tekniska kraven. Det innebär bl.a. stränga krav på ingående råvarorsrenhet och hygieniska kvalité saml på tillverkningens allmänna standard. Skullemotsvarande krav komma atl tillämpas på de varor som enligt förslagel skallregistreras som farmacevtiska specialiteter innebär del väsenlligt ökadekvaUtetskrav och därmed ökade koslnader såvida inte undantagsbestämmelser fördenna nya grupp av specialiteter skulle komma atl utfärdas. Apoteksbolaget har monopol på detaljhandeln medläkemedel. De varor som föreslås registreras som specialiteter har sådanvolym atl de av praktiska skäl ej kan hanteras inom apoteksväsendet. Någon formav undantag från Apoteksbolagels delaljhandelsmonopol skulle komma att krävas.Det är dock oklart hur etl sådant undantag skulle komma att utformas. OmApoteksbolaget skulle tillgodoräkna sig en marginal som helt eller delvismotsvarar den som bolaget i övrigl tillämpar för läkemedel skulle dellainnebära en prishöjning. Prop.1984/85:149 40 pågår inom ramen för nordiskläkemedelsnämnds verksamhel en harmonisering av lagstiftning och administrativpraxis på läkemedelsområdet i . Det kan ifrågasättas om som endaland i skall utöka läkemedelslagstiftningens tillämpningsområde så attäven högdosfoder och kemoterapeulika för inblandning i foder registreras somfarmacevtisk specialitet. Om förslaget genomförs kommer det att krävas ökaderesurser för läkemedelsavdelningen både för kontrollen vid registreringen och vid ef- terkontroll inklusive inspektionsverksamhet. Läkemedelsavdelningens kostnader för denna kontroll har inte alls beaktats av arbetsgmppen i bilaga 3.3. Det är uteslutet att läkemedelsavdelningen med nuvarande resurser kan klara den nya kontrollen. Läkemedelsavdelningen har en betydande balans av ej avgjorda ärenden. Någon radikal minskning av balansen förväntas ej heller ske . LIF och RUFI anser att inblandning av hög- ochlågdoskemoterapeutika inte bör begränsas till den som för avsalu hanterarfodervaror utan även omfatta annan av myndighet godkänd foderanläggning.Veterinärens möjlighet att förskriva kemoterapeulika på veterinärintyg börbibehållas. LIF och RUFI tillstyrker vidare förslaget att inblandning avlågdoskemoterapeutika i foderkoncentrat till färdigt foder bör kunna ske ienskild besättning. Om läkemedelsförordningen kommer att tillämpas påhögdosfoder och kemoterapeufika för inblandning i foder innebär det en skillnadmellan olika farmacevtiska specialiteter. De nuvarande veterinärmedicinska specialiteternakan inblandas i foder i enskild besättning efter veterinärin-stmktion medan denu aktuella varorna enligt förslaget endast skulle få blandas på foderfabrik. LIF och RUFI finner det angeläget att införsel avkemolerapeutika för inblandning i foder förbehålls dem som erhållertillsynsmyndighetens godkännande. sker en icke obetydlig parallellimportav dessa varor, vanligen i form av s. k. foderpremixer. Ur ansvarssynpunkt ärdetta förhållande otillfredsställande. 3.16Sveriges fiskodlareförening: vill föreningen endast starkt under stryka de synpunkter som försöksledare vid insfitutionen för husdjursförädling lämnat i bilaga till yttrande. Föreningen är särskilt angelägen om att förbudet mot färgtillsatser förhind ras, då detta under det utvecklingsskede som svensk matfiskodling f.n. befinner sig i skulle fa negativa konsekvenser på marknadssidan. Prop.1984/85:149 41 4 Foder åt hundar och katter Förslaget att foderlagen skall vara tillämplig påfoder åt hundar och katter tillstyrks av de remissinstanser som yttrat sig idenna del. 4.2Konsumentverket: anser alt lagstiftningen bör vara tillämplig på allt fabricerat (bearbetat) djurfoder som tillverkas eller impor teras. Del saluförs färdiga foder för ett flertal olika sällskapsdjur,till exempel hund, katt, marsvin och burfåglar. Hund- och kattmal är de ojämföriigt största produkterna med en försäljning som uppgick till ca till ett värde av . Verkel anser det rimligast alt alla sådana produkter i princip omfattas av samma regler beträffande vamdeklaration, märkning, hygieniska krav m. m. men med möjlighet till differentierad tillämpning av lagens olika delar. Detta kan ske genom delaljbeslämmelser i tillämpningskungörelsen för skilda djurslag. Verkets resurser för bevakning och ingripande pådjurfodermarknaden har upplevts som otillräckliga och kommer iframliden att minska. Det är dock väsentligt att konsumenterna inte lämnasskyddslösa. Denna marknad är på många sätt, inte minst ekonomiskt av storbetydelse för ägare och uppfödare av sällskapsdjur. I den nya lagstiftningenbör därför dessa gruppers problem beaktas. De största problemen för konsumenterna vad gällerfoder för sällskapsdjur är, enligt verkets erfarenhet att med ledning avdeklarerad sammansättning (råvaror) samt näringsinnehåll (analys) bedömaprodukters lämplighet för olika ändamål. Från konsumentsynpunkt är kraven på märkning detcentrala i lagstiftningsförslaget. En adekvat vamdeklaration är enfömtsättning för att djurägaren skall kunna utfodra djuren på bästa sätt.Märkningen skall vara på svenska och bör omfatta upplysningar om varan som kanvara av betydelse för konsumenten. Väsentliga uppgifter är marknadsförare,vambeteck-ning, avsett djurslag, fodertyp vad gäller beredningsform ochnäringsinnehåll, ingående råvaror, näringsdeklaration inklusiveenergiinnehåll, nettovikt samt vid behov föreskrifter om förvaring,hållbarhet, tillagning och uppgift om nödvändig kompletteringskost. 4.9---------------------------------------- : Utöver de djurslag och fodervaror som regleras i lagen (1961:381) om tillverkning av och handel med fodermedel m.m. föreslås att lagstiftningen skall omfatta bl.a. hund- och katt- mat.