prop · G803115 · 1984-12-31 00:00:00 — anser vidare att en omstruktureringinte kan bli framgångsrik om inte de vårdpolitiska målen på ell rimligt sättkan förenas med de sysselsällnings- och regionalpolitiska målen och med medlenför att nå dessa mål. Regionstyrelseni och utvecklingsfonden i anser atl utredningenpå ett förtjänstfullt sätt belyst forskningens och den högre ulbildningensbetydelse på stödområdenas utveckling. De båda remissinstanserna saknar dock enmera nyanserad diskussion kring olika förslag till åtgärder. Planverketanser att utredningen intar "en uppgiven och passiv hållning tillmöjligheterna att utnyttja landets mark- och vattenresurser. Möjligheterna attförebygga och korrigera strukturförändringamas negativa effekter på denregionala utvecklingen anses vara små. Förslagen innebär enbart marginellaförändringar i förhållande till nuvarande ordning för regionalpoliliken". Skaraborgsläns landsting och i anser atl urvalet avremissinstanser inte medger den allsidiga granskning av betänkandet som ärönskvärd samt att remisstiden borde förlängts. bör regionalpolitikens mål att ge alla människor oavsett var debor i landet tillgång till arbete, service och en god miljö ligga fast, menkompletteras med riktlinjer av mera konkret natur för de närmaste fem till tioåren. Majoriletenav de remissinstanser som kommenterat frågan, bl. a. TCO, CERUM, ÖEF samt ettantal länsstyrelser och kommuner, anser alt det är bra att målen ligger fast. Någraremissinstanser, bl. a. LO, TCO och AMS, påpekar atl skillnaden är stor mellande mål som sätts upp och de medel som föreslås. Bl.a. och anser att målen måste konkretiseras vadavser innehåll och horisontår då de i sin nuvarande utformning är svåra atttillämpa i det praktiska regionalpolitiska arbelel. Någraremissinstanser, bl.a. i och länslandsting poängterar utredningens uppfattning att regionalpolitiken måstemotverka de krafter som verkar i riktning mot fortsatt geografiskcentralisering av sysselsättning och befolkning. Utredningenanser vidare att regionalpolitiken har två uppgifter; dels en politik förregional utveckling dels en politik för mellanregional utjämning. Mångaremissinstanser, bl. a. ERU, länsstyrelserna i och samlOskarshamns kommun, kommenterar i posiliva ordalag denna precisering avregionalpolilikens uppgifter. 1984/85:115 253 Norrlandsförbundetanser atl de regionalpolitiska medlen måste ökas och atl slymingen mol regionalutjämning måste bli starkare - lyp regeringsvillkor för ulnyttjande avinvesleringsfondmedel. Förbundet anser vidare atl storföretagen i ochderas utveckling är av stor belydelse för mellanregional utjämning. De måstedärför involveras i regionalpolitiken. Enligt iKronobergs län bör de inomregionala obalanserna i landet göra atl medlen förregional utveckling bör ökas avsevärt på bekostnad av medlen förmellanregional uljämning. 4 Geografiska prioriteringar 4.1 Landsdelar, stödjepunkter Enligtulredningen framstår Norra inlandet, Norrlands kustland och Bergslagen somregionalpolitiska problemområden av sådan dignitet att de bör bli föremål förutjämningsålgärder. Utredningen framhåller vidare betydelsen av stödjepunkter ivarje region. i ett mellanregionall perspektiv är det angeläget atlåtminstone en arbetsmarknad i varje län utvecklas så alt den kan fungera somaltemativ till expansiva orter på andra håll i landet. De remissinstanser sombehandlat frågan, bl.a. TCO, ERU, LRF, glesbygdsdelegationen, regionslyrelseni högskoleregion samt ett antal länsstyrelser och kommuner, år i stortsett positiva lill utredningens geografiska priorileringar. Någraremissinslanser, bl.a. i , kommun, Skellefteåkommun, kommun och UlveckUngsfonden i betonar problemeni norra inlandet och anser att särskilda stödåtgärder är nödvändiga för dennalandsdel. Någraremissinstanser, bl.a. TCO, ÖEF och , anser alLäven Öslra ,och bör bli föremål för utjämningsålgärder. Länsstyrelseni hemställer att kommun hänförs till denpriorilerade landsdelen Bergslagen. kommun och iSödermanlands län anser atl bör räknas till Bergslagen. i Uppsalalän anser att är ell sådant regionalpoliliskt problemområdeatt den "borde klassas som Bergslagskommun och erbjudas destödmöjligheler som åtföljer en tillfällig inplacering i stödområde". Simrishamnskommun påpekar att även andra regioner (bl. a. ) än de utredningen vallall prioritera har en sådan näringslivsstmktur och arbetsmarknad all del ärbefogat all även de lillförs ytterligare medel för regionalt utvecklingsarbete. 1984/85:115 254 Värmlandsläns landsting menar atl de förslag som förs fram beiräffande vissa generellainsatser för delar av Norrlandslänen borde kunna tillämpas för de kommunereller kommundelar i , som har de största problemen. En dylik utvidgningmåsle iroligen komplelteras med beslul om vidgade anslagsramar förregionalpolitiken. Liknande synpunkter framförs av i Värmlandslän. Gotlandskommun anser alt ulredningens bedömning av Golland är alltför positiv ochförenklad. Kommunen hävdar därför "atl Golland liksom norra inlandet,Norrlands kustland och Bergslagen måste ingå i de prioriteradelandsdelarna". SAF,och anser atl"länen är för små enheler för atl kunna utgöra lämpliga regioner iregionalpolitiken. Del borde i stället tillskapas större näringsgeografisklsammanhängande områden bestående av flera län som lillsammans hade attprioritera gemensaml anförtrodda medel. Organisalionerna anser all denna frågaborde utredas ytterligare med utgångspunki i att dessa områden inte bör varafler än åtla". LOtillstyrker resonemanget om stödjepunkter. De behövs en koncentration avinsatser till utvecklingsbara områden om del skall bli några större effekter.De regionalpoliliska medlen kan då bidra till alt skapa minsl en expansivarbetsmarknad i varje län. Deorter utredningen pekat ut bör enligt i , med sillutvecklade näringsliv och sina goda serviceförhållanden kunna utgöra elttillfredsställande lokaliseringsalternativ till storstäderna. säll atlmöjliggöra en dylik utveckling är atl "effektivisera lokaliseringssamrådelmellan industridepartementet och de större företagen och i slörre utsträckningän tidigare utnyttja offertsiödet för att förmå industri- och serviceföretagatt lokalisera sig lill de prioriterade områdena". Östersundskommun och i framhåller båda Östersundsbetydelsefulla roll som utvecklingscentmm. För atl göra till enattraktiv slödjeort föreslår kommun följande: - förbättra infrastmkturen genomsnabbutbyggnad av kommunikationer (främst flyget) saml en krafiig salsning pådatakommunikaiionsnä-tet. - utbyggnad av den högreulbildningen med ekonomiska och tekniska högskoleutbildningar. - direktiv till statligverksamhel all lämna förslag om ullokaliseringar till stödjeortema. - ell mer styrt och systematisktlokaliseringssamråd med privala slörre företag. - en inplacering i en högreslödområdesklass (B) av kommun. Lindesbergskommun anser alt del är otillräckligt med endasl en ulvecklad arbetsmarknad ivarje län. Liknande synpunkter förs fram av kommun. 1984/85:115 255 Ulredningenanser all stödområdesindelningen inle bör förändras. Möjlighelen förregeringen att temporärt placera kommuner i stödområde bör enligt utredningenbehållas. Fleraremissinstanser, bl. a. landstingsförbundet. ,i , utvecklingsfonden i , länslandsting, , kommun, kommun saml Angekommun delar ulredningens uppfattning all stödområdesindelningen inte börförändras. LOmenar, mot bakgmnd av den ökade regionala hanleringen av regionalpoliliskamedel och behovel av en koncentration av insatserna till utvecklingsbaraområden, atl stödområdesindelningen bör ses över. TCOanser atl samtliga 22 kommuner i Bergslagsområdel bör föras lill stödområde C. Lånsstyrelseni anser atl nuvarande slödområdesindelning ger en mycketsplittrad bild av speciellt . påpekar vidare attdel är oerhört komplicerat all klara ul vilka stödmöjligheler och stödvillkorsom gäller i länels olika delar. anser all ny indelning börgöras och den bör ulgå från hela kommuner och helsl avse hela länel. Länsstyrelseni län kan stödja en oförändrad slödområdesindelning, men fömtsätteratt fördelningen av medel - dimensioneringen av del samlade länsanslaget skall följa utredningens prioriteringar av landsdelar. Ellantal regionala och kommunala remissinstanser föreslår i övrigl utökning avstödområdet eller högre inplacering i vad avser de kommuner som resp. insiansrepresenterar. 5 Organisatoriska frågor 5.1 Ansvarsfördelningen Ulredningenföreslår inte några slörre förändringar avseende ansvarsfördelningen mellanolika myndigheter och organ i genomförandet av regionalpolitiken. Regeringensamordnar på cenlral nivå och på regional nivå. Det redantidigare decentraliserade beslutsfattandet förstärks yllerligare genomutredningens förslag om större frihet vad gäller medlens disponering påregional nivå. SIND är centralt verk för det regionalpolitiska siödet lillnäringslivet och skall enligt ulredningen utveckla samspelet mellan industri-och regionalpolitik. Utvecklingsfonden får enligt utredningens förslag ansvarför olika förelagsutvecklande insalser. Flertalelremissinslanser stöder utredningens förslag. 1984/85:115 256 , , m.fl. markerar allregeringens roll måste slärkas. De senare menar således alt"regionalpolitiken bör återföras till och hanterasneutralt i förhållande till de olika fackdepartementen". SIND:sroll i regionalpoliliken accepleras i allmänhel, men ell anlal remissinslanserhyser en viss skepsis till ett centralt verks möjlighet atl verka inomregionalpolitikens vida område. i vill begränsa SIND:sroll till ansvar för det regionalpolitiska stödel. i kaninle se några klara fördelar med etl centralt verk som mellannivå mellanregering och länsstyrelse. Länsstyrelsenssamordningsroll på regional nivå får etl starkt stöd bl. a. av RRV, planverket.Svenska bankföreningen, TCO och SAF. Länsstyrelserna i bl.a. ,och saml , , och Luleåkommuner tycker att roll bör stärkas ytterligare. Vadgäller relationen mellan länsstyrelse och utvecklingsfond förordar en majorilelav remissinstanserna att medel fördelas till som sedan"kontraklerar" utvecklingsfonden för företagsulvecklande insalser ilänels olika delar. och landstingen förordar emellertidatl de regionalpolitiska medlen för utvecklingskapital fördelas direkt avregeringen lill utvecklingsfonderna. 5.2Kommunernas och landstingens roll Utredningenmarkerar kommunernas och landstingskommunernas betydelse för att regionalpolitikensmål skall kunna förverkligas. För landstingen gäller det främst de resursersom kanaliseras till utvecklingsfonderna, men även andra utvecklingsorgan harpå senare år stötts av landstingen. Kommunernas ökade engagemang pånäringslivsområdel ses som ett nödvändigt komplement lill statens insatser.Samtidigt menar utredningen att en förutsättning för alt de ökade kommunalainsatserna nationellt sett skall ha posiliva nettoeffekter är alt den kommunalaaktiviteten ligger inom ramen för den kommunala kompetensen. , TCO och ett antal länsstyrelser ansluter sig till utredningenssynsätt. i betonar vikten av atl "olikasatsningar av regionalpolitisk betydelse sker inom ramen för någon lyp av gemensamlhandlingsprogram, där länsplaneringen ulgör grunden. Del är olyckligl om kampenom sysselsällningslillfällen ger upphov till inbördes konkurrens mellankommunerna". Planverketpåtalar den ökade kommunala aktiviteten inom detta område och framför atlkommunal näringspolitik bör betraktas som ett etablerat polilikområde. Bl.a. och kommuner acceplerar utredningens synsätt, menTierps kommun menar att beskrivningen av kommunerna som ett 1984/85:115 257 komplementär hell felaktig. "1 stället har sketl en väsenlligtyngdpunklsförskjutning i näringslivsarbetel från stal till kommun. Delvis hardelta varil beiingai av lokala krav och opinioner i samband med svåraföretagsproblem, delvis är det ett resultat av alt statliga insatser ej hargelt tillfredsställande resullal. Kommunens arbetsinsats och ekonomiska insalsär omfallande, men går kanske inte direkl atl avläsa för en utanförståendepart, eftersom bl. a. personalresurser tas fram genom intem arbetsfördelning ikommunförvaltningen. Som ett komplemenl lill delta arbele ser i stället vi, denarsenal av lån och stödformer, som regionala organ kan bistå med för att lösaproblem". Motdenna bakgmnd vill kommunen understryka att det är hög tid alt se överkommunallagen som betecknas som föråldrad med avseende pånä-ringslivsinsalsema. Ulredningenanser all de samhällsproblem som skall lösas i många fall är komplexa och alldel därför är en fömtsättning all flera olika sektorsmyndigheter dellar. Förregionalpoliliken är della enligt kommiitén specielll viktigt eflersom denregionala utvecklingen i allt väsentligl bestäms av beslut inom andrasamhällssektorer. a. AMS och påpekar all man i sin verksamhelredan arbetar för de regionalpolitiska målen. påpekar atl man harmångårig erfarenhet av sektorssamverkan, där tyngdpunkten i arbetet har legaloch alltjämt ligger på den regionala nivån. Samarbetet äger mm framförallt medlänsstyrelsen, men även andra myndigheter som skogsvårdsslyrelsen ochlantbmksnämnden. erfarenheter av seklorssamverkan är goda menverkel vill framhålla alt de regionalpolitiska aspekterna måsle klargörastydligare genom att samban-del mellan väghållningsåtgärder och länelslångsiktiga utveckling preciseras så långt del är möjligt såväl generellt somi det enskilda fallet. Detta fordrar enligt vägverkel FoU-insatser. Enligtlantbruksstyrelsens uppfattning "har lantbmksnämnderna hitlills inle haflnågra svårigheler att leva upp till de regionalpolitiska ambitioner som funnilsinom länen. Del finns dock anledning påpeka att nämnderna endasl undanlagsvishar hafl lillgång till elt lokall eller regionall underlag för vad som frånallmän synpunkt skall vara atl anse som en önskvärd utveckling i olika områden.Del bör åligga länsslyrelser och kommuner all i den ulslräckning dessa anserdel önskvärt förse lantbmksnämnderna med sådana målformuleringar för landsbygdeni resp. län eller kommun. Kommunerna och länsslyrelserna kan t. ex. isamarbele med lantbmksnämnden Ularbela lokala handlingsprogram för hurjordbrukspolitiken bör anpassas 17 1984185.1 saml. 1984/85:115 258 tillde lokala fömtsättningarna. De enskilda företagens och företagarnasfömtsättningar bedöms emellertid bäst av lantbmksnämnden där kompetens ocherfarenhet i dessa frågor finns samlad. Prövningen av enskilda ärenden bördärför även fortsättningsvis åvila lantbruksnämnderna". Planverketframför att även "omstmktureringen inom skol-, social- ochsjukvårdssektorn som hänger samman med förändringar i befolkningensåldersfördelning ger effekter på den lokala och regionala servicestmk-luren.Behovet av samordning med regionalpoliliken är här slort i ett regionaltutvecklingsperspektiv". Länsstyrelseni och luftfartsverket anser atl seklorssamordningen på dencentrala nivån bör skötas av regeringen och atl SIND inte kan ges en direktpåverkansroll avseende andra statliga verk. anser vidare attaffärsverken bör behålla del totala ansvarei på verksnivå även förresursfördelningsuppgiflerna. TCOanser atl regering och riksdag bör ge de statliga sektorsmyndighe-tema direktivatt i ökad utsträckning ta hänsyn till de regionalpolitiska målen. Vidare anserTCO att det är angelägel och brådskande alt utreda de generellanedskärningarnas konsekvenser ur regionalpolilisk synvinkel. LRF anser atl omregionalpolitiska mål skall nås måsle seklorsorganen åläggas elt slörre ansvarför regionalpolilikens genomförande. Kommunförbundetmenar att sektorssamordningen kan förbättras genom atl något organ får iuppgift att bevaka all inle sektorspoliliken lägger hinder i vägen för enönskvärd regional utveckling. Utredningenframför också att fömlsällningama för regional sektorssamverkan ytterligaremåste förbättras. kan, enligt utredningen, ske på tre olika sätl: - de regionala seklorsorganen kanges etl större handlingsutrymme i förhållande till sina resp. centrala verkgenom ökad decentralisering av beslutsfattande och priorileringsansvar - regelstyrdasamordningsbefogenheier kan stärkas - ekonomiska medelför samordning utökas och användningsområdet breddas. Mångaremissinstanser, bl.a. planverket, SÖ, TPR, länsstyrelserna i ,, , och , , ochLuleå kommuner samt TCO betonar viklen av länsstyrelsernas samordningsroll. Någraremissinstanser, bl.a. länsstyrelserna i , och Värmlandslän, och TCO anser all länsstyrelsema kan bedriva sittsamordningsarbete bättre om de ges ökade ekonomiska medel och om medlen kananpassas efter respektive regions förutsättningar. Yllerligare ell säll atlöka möjligheterna till en bäitre seklorssamordning är enligt iVäslerboliens län alt tillåta "köp" av regionalpolitiskt betingadeanpassningar från sektorsorganen. "Här bör en Prop.1984/85:115 259 försöksverksamhelkunna prövas genom att ge några länsstyrelser möjligheter atl använda medel urdet samlade länsanslaget för bidrag eller delfinansieringar av olikautvecklingsprojekt som sektorsmyndighelema kan vilja genomföra. Renodladeinvesteringar bör dock inte ingå i en sådan försöksverksamhel''. Länsstyrelseni anser atl möjligheter till påverkan för attuppnå regional sektorssamverkan överdrivs av ulredningen och en övertro påfrivillig samverkan uppvisas. i delar inteulredningens tilltro till de begränsade projektmedlens möjlighet all bidra avgjort förbättrad regional seklorssamverkan. TCOanser atl "för att garaniera en effekliv och ur regionalpolilisk synvinkelönskvärd sektorssamordning kan del vara nödvändigt atl ge länsstyrelsema ettvisst inflylande över bl. a. sektorsorganens ekonomiska resurser" .TCOanser vidare alt det är vikligl att länsstyrelsema ulvecklar ett nära samarbetemed arbetsmarknadens parter. För all länsstyrelsema skall kunna spela dencentrala roll i regionalpoliliken som TCO anser önskvärd, krävs alllänsslyrelsernas arbele blir mer handlingsinriklal. En huvuduppgift måsle dåvara atl tillvarata den kompelens som finns i intresseorganisationerna. I fleralän har länsstyrelsema inrättat t. ex. informella samarbetsgmpper försysselsättningsfrågorna i slort. TCO är myckel positiv till gmppemas arbete ochföreslår att sådana arbetsgmpper inrättas i vaije län. I gmpperna börarbelsmarknadens parter vara represenlerade. menar all för alt samarbelel på regional nivå skall fungerafriktionsfritt krävs all de statliga sektorsorganen får betydligt störremöjligheter atl anpassa sin verksamhet efter de fömlsätlningar som gäller irespektiva län. Socialstyrelsenpekar på "vikten av att driver en sektors-samverkandeverksamhet så att näringspolitiska insalser på ell bäitre säll koordineras medlandstingens planer för vårdens regionala utveckling". Utredningenanser all projektmedlen bör ha kvar sin nuvarande karaktär av relativt litenresurs som kan användas för utredningar, utvecklingsprojekt ochförsöksverksamhet i syfte atl befrämja den regionala ulvecklingen. Hur slorandel av länsanslagel som skall gå till projeklverksamhel bör enligt ulredningenlänsslyrelserna själva få avgöra. Enligt utredningen bör regeringen vid sinfördelning av länsanslagel beakta behovet av all förslärka medlen förprojektverksamhet i län utanför stödområdet och därvid speciellt se tillförhållandena i sydöstra . Remissopinionenär enig i bedömningen atl projektmedlen är etl myckel värdefullt inslrumenl idel regionalpoiitiska arbetet. Medlen ses som intressanta främst därför atlreglerna medger en myckel fri användning av dem och möjliggör en snabb och obyråkratiskhanlering. 1984/85:115 260 Flertalelremissinstanser ställer sig positiva till att ges full frihet atlfördela det samlade länsanslagel på olika ändamål och att den ram som finns förhur stor del av anslaget som högst får användas för projeklverksamhel tasbort. Skogsstyrelsenanser alt den del av projekten som haft skoglig anknylning mycket väl skullekunna utökas. Skogsslyrelsen påpekar alt medel regelbundet anslagits under desenaste budgetåren för projekl med slarka regionalpoliliska inslag. Del gällerenligt projekt som syflar till all höja aktiviteten i skogsbmkeloch att öka antalet arbetstillfällen i skogsbmkel. Utredningenföreslår också atl nuvarande anslag för centrala konsullinsatser uiökas från10 milj. kr. till 20 milj. kr. Utredningen föreslår alt 10 milj. kr. disponerasav regeringen och 10 milj. kr. disponeras av SIND. SINDanser "att sådana åtgärdsmedel naturligen hör hemma på myndighetsnivå.Med den arbetsfördelning som traditionellt har rått inom den svenskaförvaltningen har det inte ansetts lämpligt att driva sådan projektverksamheti . vill erinra om att industrimi-nistem såsent som i prop. 1982/83:113 anförde att de särskilda uppgifler som sammanhängermed dessa medel borde föras över till myndighetsnivå och att SIND därför ienlighel med hans förslag borde tillföras medlen för centrala konsult- ochutredningsinsatser. SIND anser att denna princip naturligen bör gälla även detföreslagna medelstillskottet lill samma anslag, dvs. all hela anslaget förcentrala konsuhinsatser tillförs SIND". 6.3Decentralisering av funktioner och enheter Utredningenhänvisar till ett regeringsuppdrag till ett tjugotal myndigheter all redovisadecentraliseringsplaner för perioden . En minst 10-procentig överföringav årsarbeten bör eftersträvas. Utredningen betonar vikten av alt en sådanöverföring av sysselsättning förverkligas och menar all de utpekadestödjepunkterna kan vara lämpliga lokaliseringsorter. TCOanser alt det är viktigt av regionalpolitiska skäl all stärka del regionala ochlokala inflytandet över den statliga verksamheten. TCO påpekar vidare attdecentralisering av beslutsfunktioner från centrala till regionala eller lokalamyndigheler är en viklig del i framgångsrik regionalpolitik. Fleraremissinstanser påpekar att en decentralisering ej endast bör omfatta deprioriterade landsdelarna. i anser altdecentralisering bör ske lill som kompensalion för minskningen avstatlig verksamhet. i hänvisar lill riksdagensuttalande i samband med personalinskränkningar i den militära organisationenpå . "Även utskotlel anser det vara angelägel med statligainsatser för all söka kompensera för de arbetstillfällen som 1984/85:115 261 Utskotlel fömtsätter därför all regeringen uppmärksamtföljer sysselsättningsutvecklingen på och vidlar effektiva åtgärder föratt möla problem som uppkommer i samband med organisalionsändringama". AMSanser all inle bara resurser utan även befogenheter i ökad utsträckning börföras så långl ut i organisalionen som möjligt. Enligt AMS ökar dåfömtsättningama all välja lösningar som i högre grad är anpassade tillspecifika lokala fömtsättningar. AMS nämner atl verket tagit initiativ till enomorganisation av sitt cenirala kansli och lämnat förslag till endecen-traliseringsplan. Förslaget innebär all det cenirala kansliel minskas med150-200 Ijänsler som förs vidare till arbelsförmedlingen. TCOanser alt del är viktigt av regionalpoliliska skäl alt stärka det regionala ochlokala inflytandet över den slalliga verksamheten. TCO påpekar vidare atldecentralisering av beslutsfunktioner från centrala till regionala eller lokalamyndigheter är en viklig del i framgångsrik regionalpolitik. 6.4Uppdrag till ERU och EFA Ulredningenmenar alt beslut inom olika slalliga seklorsmyndigheler har stor belydelse förden regionala ulvecklingen. För att belysa del statliga resursflödetsregionalpolitiska konsekvenser föreslås ERU få i uppdrag att utveckla metoderför en regional konsekvensanalys av statsbudgeten. Utredningenför också en diskussion om utbytbarheten mellan regionalpoliliska ocharbetsmarknadspolitiska medel. Därvid föreslås att ERU och EFA ges i uppdragatt analysera och bedöma vilka effekter en överföring av medel frånarbetsmarknadspolitik lill regionalpolitik skulle ha för berörda individer ochorter. Det först föreslagnauppdraget får stöd av många remissinstanser bl. a. planverket, LO, TCO,Norrlandsfonden, ERU, länsstyrelserna i , , Värmlandsoch . LO menar att detla stämmer väl med utredningens slutsatsatt regionalpolitisk sektorspåverkan på cenlral nivå måste vara enregeringsuppgifl. LO tillägger att della "möjligen är ulredningens allraviktigaste förslag". ERUfinner alt elt uppdrag av detta slag passar väl,in i dess forskningsprogram.