prop · G80388 · 1984-12-31 00:00:00 — Rekryteringsstödet har istort sett ersatt enskilda beredskapsarbeten men har ett vidaretillämpningsområde såtillvida att det gäller ordinarie anställningar. Underden tid ungdomslagen fungerat har också arbetsmarknadsläget i allmänhetförändrats till det bättre. Jämfört med 1983 har antalet lediga platser ökatoch även om flertalet av dessa till arbetsförmedlingarna anmälda ledigaplatser gäller arbeten för vilka krävs yrkeserfarenhet är det troligt att ocksåUllgången på andra arbeten är störte än tidigare även om detta bara delvisåterspeglas i statistiken över lediga platser. 1984/85:88 96 6.1 Fler 1819-åringar arbetslösa och i åtgärder Med den förbättring av arbetsmarknadsläget som skett under1984 borde antalet 18 19-åringar som är arbetslösa eller i olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder ha minskat. Under den del av 1984 som vihittills kunnat studera har trots detta skett en ökning. Antalet 18- 19-åringar som är öppet arbetslösa och iberedskapsarbeten minskade starkt i samband med ungdomslagens införande.Samtidigt har emellertid ungdomslagen fått en sä stor omfattning att dentillsammans med rekryteringsstödet mer än kompenserat för denna minskning. Utvecklingen åskådliggörs av nedanstående diagram ochåterges i tabellform i bilaga 1. Diagram 1 Antalet ungdomar som ärarbetslösa eller i åtgärder 1982, 1983 och 1984. i ,'' / V '* ' t . ' 35.000 1198 V » ' \ I \l Anm. "1 åtgärder" avser för 1982 och 1983beredskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning och dessutomrekryteringsstöd och ungdomslag. 1984/85:88 97 Diagrammetförtjänar kommentarer på ett par punkter. Detkan exempelvis diskuteras om det är rimligt att ta med ungdomar på rekryteringsplatseri en jämförelse av detta slag. Rekryteringsstödet avser ju arbeten på den öppnaarbetsmarknaden och återspeglar således att ungdomar i samma utsträckning fåttarbete. Samtidigtgäller emellertid att enskilda beredskapsarbeten som rekryteringsstödet istort sett ersatt i praktiken ibland också fungerade på detta sätt. En storandel av enskilda beredskapsarbetare fick tidigare fortsatt anställning hossamma arbetsgivare när beredskapsarbetet upphört. Beredskapsarbetet fungeradesålunda som en slags introduktion på den öppna arbetsmarknaden. Om våra jämförelsersålunda exkluderade både rekryteringsstöd och enskilda beredskapsarbetenskulle vi haft kvar den ökning av 18- och 19-åringar i arbetslöshet elleråtgärder som diagrammet avser att illustrera. Enytterligare kommentar måste göras beträffande 18- och 19-åringar i arbetskraften.Om dessa blivit fler under den rid ungdomslagen varit i verksamhet är detrimligt att räkna med en ökning av antalet ungdomar som är arbetslösa eller iåtgärder. Arbetskraftsundersökningar() ger uppgifter om antalet 16-19-åringar i arbetskraften. Av dessa utgörsflertalet av 18-19-åringar. Enligt har antalet 16- 19-åringar iarbetskraften varit i stort sett oförändrat eller minskat något 1984 jämförtmed , vilket framgår av nedanstående tabell. Tabell 1 Antal 16-19-åringar i och 1984 . i arbetskraften de båda första kvartalen 1982, 1983 Källa.Statistiska centralbyrån, arbetskraftsundersökningarna Vikan inte vara säkra på att ökningen av antalet 18- och 19-åringar som ärarbetslösa eller i åtgärder är ett resultat av ungdomslagens införande. Vi hardock svårt att finna någon annan rimlig förklaring till huvuddelen av dennaökning. 6.2Ungdomar i ungdomslag än i öppen arbetslöshet Avungdomar i ungdomslag har omkring två av tre varit i ungdomslag eller mer. Åtskilliga av dessa ungdomar har varit iberedskapsarbete varför den sammanlagda tiden i åtgärder kan vara längre. Varaktigheti ungdomslag kan jämföras med tidigare statistiska uppgifter 7 Riksdagen1984185. 1984/85:88 98 omvaraktighet i öppen arbetslöshet. har den tid under vilkenungdomar är arbetslösa ökat. Ännu var emellertid endast20-25% av ungdomarna arbetslösa eller mer. Ungdomari ungdomslag tenderar således att vara i ungdomslag än ungdomar iöppen arbetslöshet tidigare kvarstannade i arbetslöshet. Av detta bör därförockså kunna dras slutsatsen att ungdomslagen har förlängt den tid ungdomar kvarstannarutanför den öppna arbetsmarknaden. Enjämförelse av detta slag är naturligtvis vansklig att göra. I viss utsträckningförekommer det sannolikt att arbetsförmedlingar accepterar att ungdomar kvarstannari ungdomslagsstatistiken även om de uppbär ett vikariat.Varaktigheten i ungdomslag kan därigenom vara överdriven, men vi har ingenuppfattning om hur betydande denna effekt kan vara. Samtidigtgäller sannolikt att tidigare arbetslösa ungdomar i viss utsträckning kvarstannadei arbetslöshetsstatistiken när de hade kortare arbeten, som kanske inte komtill arbetsförmedlingens kännedom. Varaktigheten i arbetslöshet kan därför havarit överdriven. Enviktig fråga är i vilken utsträckning tidigare jämförelsevis korta tider i arbetslöshetberodde pä tätt återkommande vandringar från arbetslöshet till sysselsättningoch tvärtom. Ju-fler sådana "vandringar" desto kortare genomsnitthgaarbetslöshetsperioder. Arbetskraftsundersökningarnager en viss uppfattning om storleken av sådanaförändringar. Mellan 80 och 90%av arbetslösa 16-19-äringar har endast en arbetslöshetsperiod under året.(Källa. SCB, Årssysselsättning-en 1980 och 1982. Tilläggsfrägor till ifebruari. Refererat i "Arbetsmarknadspolitik under omprövning -Betänkande av delegationen för arbetsmarknadspolitisk forskning (EFA)"kapitlet om Ungdomars arbets-rharknadssituation och åtgärder motungdomsarbetslöshet av Persson-Tanimura). Sammaundersökningar visar också att endast drygt en tiondel av samtliga arbetslösa 16-19-åririgarhaft en sammanlagd arbetslöshetsperiod . Härär den statistiska informationen om varaktighet i ungdomslag ellermer mycket knapphändig och inskränker sig i skrivande stund tilljulistatistiken. Av de som kvarstod i ungdomslag hade variti ungdomslag eller mer. Enmer relevant jämförelse bör emellertid avse ungdomar som är kvar i eller variti ungdomslag . Om en sådan jämförelse görs visar det sigatt när sju av årets 12 månader förflutit har av dessa ungdomarvarit i ungdomslag eller mer. Helårseffekten är svår att förutse. Trotssvårigheten att göra statistiska jämförelser av detta slag förefaller det enhgtvår mening finnas tydliga tecken på att ungdomslagen inneburit Skr.1984/85:88 99 att18- 19-åringar kvarstannar i ungdomslag än de annars troligtvisskulle kvarstannat i öppen arbetslöshet. Dettaär dä ytterligare en indikation pä att ungdomslagen försenar utslussningen avungdomar på den öppna arbetsmarknaden. Iarbetet har ingått besök i , , , och Kramfors.Dessa kommuner representerar varierande storlek och olika delar av landet. Deär också kommuner i vilka den lokala arbetsmarknaden har varierande utseende.Vissa kommuner har långvariga och djupgående arbetsmarknadsproblem medan andrahar mer kortvariga och mindre omfattande problem. Vissa kommuner har utprägladindustrikaraktär medan andra har en tyngdpunkt i offentlig verksamhet. Ivaije kommun har vi haft diskussioner med personal på arbetsförmedlingen påorten och likaså med de handläggare inom kommunen som i praktiken arbetat medungdomslagen. Vi har också på vissa orter haft kontakt med motsvarande handläggareinom landstingsverksamheten. Huvuddelen av vår tid har dock ägnats åtpersonliga intervjuer med ungdomar i ungdomslag verksamma på en mångfald olikaarbetsställen inom kommun och landsting. På detta sätt har vi haft möjlighetatt diskutera deras bakgrund ifråga om utbildning och arbetslivserfarenhetliksom också erfarenhet av arbetslöshet och olika arbetsmarknadspolitiskaåtgärder före ungdomslagens tillkomst. Vi har ägnat särskilduppmärksamhet åt ungdomarnas eget sökande efter arbete av mer fast ellertillfällig natur liksom även den hjälp de fått av arbetsförmedling, föräldraroch kamrater m.fl. Enviktig fråga har varit omständigheterna kring anvisningen till ungdomslag, ivilken utsträckning andra åtgärder prövats före en sådan anvisning liksomockså den vidare uppföljningen frän arbetsförmedlingens sida. Vihar med ungdomarna också berört sådana frågor som i vilken utsträckningarbetet i ungdomslag kombinerats med extraarbeten vid sidan om, hur man ser påhalvtids- resp. heltidsarbeten, i vilken grad arbetet i ungdomslag ärmeningsfullt och eventuellt lämpligt som praktik med tanke på den vidareyrkesinriktning ungdomarna har. Ungdomarnasfortsatta sökande efter ordinarie arbete i ungdomslag liksom derasframtidsplaner och eventuella möjligheter att gå frän ungdomslag till ordinariearbete inom samma arbetsplats eller arbetsfält har varit andra viktigadiskussionspunkter. Vihar på detta sätt genom diskussioner med arbetsförmedlare, ochlandstingspersonal som handlägger frågor kring ungdomslagen och diskussionermed ungdomar i ungdomslag samlat intryck och erfarenheter som i en del fallmycket konkret berör ungdomslagen, i andra fall har mer perifer anknytning justtill detta arbetsmarknadspolitiska medel. Skr.1984/85:88 100 Idetta avsnitt redovisar vi fortsättningsvis de erfarenheter som vi anser harbetydelse för frågeställningen: påverkar ungdomslagen utslussningen tillden ordinarie arbetsmarknaden? Tillgrund för framställningen i detta avsnitt ligger inte enbart arbetet i de ovannämndakommunerna utan också ett delvis parallellt utfört arbete i ett antal andrakommuner . Idessa senare nämnda kommuner har vi pä uppdrag av undersökthur ungdomslagen påverkat skolans arbete med uppföljningen av 16- och 17-åringarsom inte går i utbildning eller har arbete och vad som händer dessa ungdomar närde fyller. 18 är och följaktligen kan bli aktuella för arbete i ungdomslag. Ocksåhär har arbetet innefattat diskussioner med arbetsförmedlingar, handläggareinom skolväsendet samt ungdomar som deltagit i uppföljningsverksamheten menfyllt 18 är eller 1984, även om frågeställningarna ihuvudsak varit andra än de som gällt i vår utvärdering av ungdomslagen har vipå dessa orter naturligtvis också fått information om ungdomslagen och dessverkningar. Uppdragetfrån har redovisats i särskild rapport. Denredovisning som följer fortsättningsvis baserar sig följaktligen på erfarenheteri ett begränsat antal kommuner . Det är därför möjligt attvåra slutsatser kan vara svåra att generalisera till landet i dess helhet. Vårambition har emellertid varit att i detta sammanhang endast ta med sådant somenligt vår erfarenhet är genomgående intryck från flera kommuner och fråndiskussioner med olika personer. Vi tror därför att våra slutsatser är giltigaockså utanför de kommuner vi studerat även om slutsatserna kan ha varierandebetydelse pä olika håll i landet. 7.1Ungdomslagen ersätter vanliga jobb Ungdomslagsarbetenskall i likhet med beredskapsarbeten vara sådana arbeten som normalt inteutförs. Vad beträffar ungdomslagen är detta enligt våra erfarenheter iallmänhet också fallet. står det klart att ungdomslagen i en hel delfall under ersätter ordinarie arbeten. Vihar många exempel på detta, bl. a. följande: - I en kommun har gällt att medankommunens ambulansförare , deltar i vidareutbildning ersättsde helt eller delvis av beredskapsarbetare och ungdomslagsarbetare somdessförinnan gått en kortare sjukvårdskurs - En kommun använderungdomslagsanslaget till att täcka mellanskillnaden mellan /tim och denanställdes avtalsenliga lön - I en kommun arbetar en flicka iungdomslag med att introducera och lära upp en beredskapsarbetare i arbetet attfungera som samordnare Skr.1984/85:88 101 ocharbetsledare för närmare trettio andra beredskapsarbetare. kvalificeradearbetsledande arbete har tidigare utförts av flickan som nu är i ungdomslag. I enkommun fungerar särskilt handplockade ungdomar med goda personligakvalifikationer som någon form av kringresande ombudsmän för Det sista exemplet visarpå hur diffust förhållandet mellan ett ungdomslagsarbete och ett ordinariearbete kan vara. I frånvaro av dessa ungdomar är det inte säkert att kommunenanställt ordinarie personal för att utföra arbetet men det är troligtatt man tvingats lösa arbetsuppgifterna på något sätt med anställd personal. Somaktivitet för ungdomarna är det naturligtvis en utomordentligt viktig ochmeningsfull uppgift att ha dessa kontakter med andra ungdomar i ungdomslag. När vi hävdar attungdomslagen ersätter ordinarie arbeten vill vi peka på att detta förefallerske framför allt på tre olika sätt. används ungdomslagsanställdaibland som ersättare för ordinarie personal vid tillfällig sjuk- och annanfrånvaro. I sådana fall tränger man undan andra som annars haft möjlighet tillordinarie arbete som korttidsvikarier. Ocksåen del av de kierkommandt feriearbetena ersätts med ungdomslagsanställda. Den allvarligaste effektenär emellertid den långsiktiga tillvänjning som sker hos arbetsgivare och påarbetsplatser som - i många fall - har särskildpersonal i andra än vanliga anställningsförhållanden. När man som ett mereller mindre permanent inslag i arbetsstyrkan kan räkna med ett varierandeantal beredskapsarbetare, ungdomsplatsan-ställda eller ungdomslagsanställdaräknas dessa efterhand in i den vanliga arbetsstyrkan. Arbetsställetsmöjligheteratt klara ytterligare arbetsbelastning eller frånvarotoppar ökarväsentligt om man utöver den ordinarie personalen också har hjälp av annan personal. Dessa verkningar ärlångsiktiga till sin karaktär och ofta svära att klart urskilja. Det är iallmänhet inte möjligt att peka ut någon särskild tjänst eller enskild personsom ersätts av en anställd i ungdomslag - eller i beredskapsarbete på ungdomsplats.Våra egna intryck och information från arbetsförmedlare och andra som följtutvecklingen är emellertid entydiga pä denna punkt! Ungdomslagenersätter vanliga jobb. Detta inverkar på utslussningenav ungdomar på den öppna arbetsmarknaden genom att "deras"arbetsmarknad (ordinarie arbeten) blir mindre än den annars skulle varit. Viden utvärdering av ungdomslagen är det särskilt viktigt att ta fasta på vad somhänt för 16-17-åringarna i skolans uppföljningsansvar. Enligt uppgifter frånbåde arbetsförmedlare och handläggare inom kommunerna fanns ännu för några ärsedan möjlighet för dessa ungdomar att få vanliga arbeten på den privataarbetsmarknaden eller inom offentlig verksamhet. Skr.1984/85:88 102 Idagförekommer knappast att ungdomar i dessa åldrar har arbete på annat sätt ängenom ungdomsplatsanställning. Enligtvår bedömning är risken stor att ungdomslagen för 18- och 19-åringarnas delleder till en liknande effekt inom offentlig verksamhet. Efterhand kan i såfall 18- och 19-åringar få allt svårare att få vanligt arbete hos stat,kommuner och landsting. 7.2Anvisning tillungdomslag - första åtgärden snarare än den sista Enligtregeringens och intentioner beträffande ungdomslagen skulle enanvisning till ungdomslag vara en sista möjlighet som användes först närarbetsförmedlingen prövat andra alternativ. För att ge tid till en sådanprövning av alternativ - i första hand anvisning till arbete på den ordinariearbetsmarknaden skrevs in i lagen att anvisning till ungdomslagen kunde fådröja - . Vårerfarenhet är att anvisningen till ungdomslag nästan genomgående skett somförsta åtgärd och utan att alternativ prövats på det sätt som statsmakternaavsett med lagen. Närarbetsförmedlingarna i starten av ungdomslagsverksamheten under kort tidbehövde placera ett stort antal arbetslösa 18- och 19-åringar är ett sådanthandlingssätt förståeligt mot bakgrund av begränsade resurser hos arbetsförmedlingarna. Vi har emellertid undervårt arbete mött många ungdomar i ungdomslag som inte tillhört dennaursprungliga "stock" av arbetslösa ungdomar utan kommit in iverksamheten och våren. Vi har inget intryck av attanvisningen i deras fall skett eller med mer omsorgsfullprövning av ahernativa åtgärder. Isjälva verket är anvisningen till ungdomslag också i dessa senare fall någotsom sker efter anmälan på arbetsförmedlingen. - Ungdomar som avslutatberedskapsarbeten har i många fall fått anvisning till ungdomslag -ofta på samma arbetsplats och med samma arbetsuppgifter som förut - Ungdomar som haft ungdomsplatsi offentlig verksamhet hänvisas som det förefaller oss omgående till ungdomslagnär ungdomsplatsen måste lämnas. Också här fortsätter man då vanligtvis påsamma arbetsställe med samma arbetsuppgifter - I flera fall sker dessaomvandlingar till ungdomslag utan att den berörda ungdomen överhuvud taget besökerarbetsförmedlingen. Delvis som en följd av densnabba anvisningen till ungdomslag hamnar i ungdomslagen också många ungdomarmed rill synes goda förutsättningar att komma ut på den ordinariearbetsmarknaden. Vi har i våra intervjuer träffat mänga ungdomar med godutbildning i kombination med aktuella arbetserfarenheter eller goda kontaktermed arbetsgivare som rimligtvis haft möjligheter att fååtminstone tillfälliga arbeten. 1984/85:88 103 Deraserfarenheter har dä i allmänhet legat inom privat serviceverksamhet elleroffentlig vård. Iflera fall har vi mött ungdomar som klargjort att de med säkerhet eller storsannolikhet skulle haft arbete av tämligen stor omfattning om de inte nubefunnit sig i ungdomslag. När de för respektive arbetsförmedlare redovisatsina erfarenheter och kontakter och uttryckt önskemål om arbete t. ex. inomhandeln har de mötts av hänvisningar till ungdomslagen som tillämplig i derasfall. Enligtuppgifter från arbetsförmedlare är den korta anvisningstiden ett särskiltproblem då alternativet för den berörda ungdomen är någon form av mer begränsadtimanställning i t. ex. handeln eller värden. Pä dessa områden är nämligentimanställningar ett naturligt sätt att komma in på den ordinariearbetsmarknaden. Dock tar det innan timanställningen får en sådanomfattning att man närmar sig heltid för att eventuellt övergå iett mer fast anställningsförhållande. Anvisningtill ungdomslag gör att ungdomarna i sädana situationer intehinner kvalificera sig för mer omfattande arbete. Ungdomslagen kommer in iförtid och hejdar en utveckling som kunnat leda till mer omfattande ordinariearbete. Enligtungdomslagens intentioner skall arbetsförmedlingen som ungdomen äranvisad i ungdomslag fortsätta söka arbete på den ordinarie arbetsmarknaden. Omfattningenav detta uppföljande arbete varierar och begränsas naturligtvis av tillgångenpå resurser hos arbetsförmedlingen. Av intervjuer med ungdomar i ungdomslag attdöma förekommer en viss men begränsad uppföljande verksamhet. När ungdomarnaanvisas till ungdomslag förutskickas återkommande besök. En del ungdomar, menlångtifrån alla vi mött har också för vårt intervjuarbete haftsådana återbesök hos arbetsförmedlingen. I allmänhet har dessa enligtungdomarnas mening varit av ett mer pliktskyldigt slag. 7.4 Ungdomslag= offentlig verksamhet för många felaktig arbetslivserfa renhet Ungdomslagenfick sin slutliga utformning i riksdagsbehandlingen . Ilagen ges en möjlighet för ungdomar att via anställning i ungdomslag hoskommunen "lånas ut" till privata arbetsgivare. Dennamöjlighet liksom också viss starta eget-verksamhet som förutsattes kunna skevia ungdomslagen har en helt marginell omfattning. Iallt väsentligt måste vi därför konstatera att ungdomslagen är inriktad päoffentlig verksamhet. 1984/85:88 104 Tyngdpunkteni verksamheten ligger också där huvuddelen av de offentliga resurserna satsasnämligen i vård och omsorg i vid mening liksom även skolan. Mer tekniskaverksamheter som kommunala fastighets- och gatu-förvaltningar har engagerat ettbegränsat antal ungdomar i ungdomslag. Denna renodlade inriktningpå offentlig verksamhet fördröjer på olika sätt ungdomarnas utträde på denordinarie arbetsmarknaden. Särskilt allvarlig ärsituationen för de många ungdomar som har både utbildning och intresse av attarbeta inom näringslivet. Mänga av dessa har också mer eller mindre omfattandeerfarenhet av sommarjobb o dyl inom den privata arbetsmarknaden liksom ävenarbeten vid sidan om studier. Trots denna bakgrund har dei många fall anvisats till ungdomslag. Sädana arbeten i ungdomslag innebär attde visserligen får arbetslivserfarenhet i allmänhet men knappast relevantarbetslivserfarenhet. Inom ungdomslagens ram har i allmänhet inte funnitsmöjligheter att erbjuda sysselsättningar som liknat arbeten i näringslivet.Oftast har man placerat ungdomar med inriktning pä arbete i industri dvs. iallmänhet pojkar i någon teknisk förvaltning eller inomtransportverksamhet. Ungdomar med inriktning på handel och annan privat service- oftast flickor har haft ännu störte svårigheter att finna relevantauppgifter inom ramen för ungdomslag. För pojkarnas del blirplaceringen i ungdomslag ibland en aktivitet som pågår fram tillvärnpliktstjänstgöringen. Relevant arbetslivserfarenhet kan man då räkna medförst efter avslutad värnpliktsutbildning vilket i många fall betyder attskolkunskapen ligger långt bakåt i tiden. Det är viktigt att en yrkesutbildningkommer till snabb användning för att inte kunskaperna skall glömmas bort ellerutbildningen få ett lågt meritvärde vid en eventuell anställningsprövning. Ungdomslagens inriktningpä offentlig verksamhet motiverades bland annat av det samtidiga införandet avett annat arbetsmarknadspolitiskt medel avsett för rekrytering på den privataarbetsmarknaden - rekryteringsstödet. För 18- 19-åringarnas delhar ungdomslagen fått en störte omfattning än rekryteringsstödettrots att arbetsförmedlingen haft tillgäng till bägge dessaarbetsmarknadspolitiska instrument. Förklaringen till dettaförhällande är att många arbetsförmedlingar vid introduktionen av dessa nyaarbetsmarknadspolitiska medel medvetet satte rekryteringsstödet i andra handvad beträffar 18-19-äringar. Anvisning till ungdomslag var en åtgärd som kundevidtas varefter man hade möjlighet att arbeta vidare med andraåtgärder. Arbetsförmedlingar harockså i en del fall prioriterat långtidsarbetslösa före ungdomar vad beträffarrekryteringsstödet. Till detta kommer att de båda instrumenten fungerar påväsentligt olika sätt på olika delar av arbetsmarknaden. Medan ungdomslagenförutsätter en tvångsmässighet - Skr.1984/85:88 105 kommuner skall erbjuda arbeten och ungdomar är skyldigaatt ta arbete inom ungdomslag om de inte skall förlora rätten till ekonomiskersättning - förutsätter användning av rekryteringsstödet att arbetsgivaren ocharbetsförmedlingen är överens om rekryteringsstödets användning i ett visstindividuellt fall. Här krävs således information, argumentering och förhandlingarsom inte är nödvändiga beträffande ungdomslagen. Möjlighetenatt komma in på den ordinarie arbetsmarknaden är i hög grad beroende av ivilken ursträckning ungdomarna via egna kontakter och arbetslivserfarenheterfår möjligheter att pröva arbeten och också möjliggör förarbetsgivare att pröva arbetsförmåga och intresse hos ungdomarna. I bästa fallleder detta vidare till en mer fast anställning. den bakgrunden är ungdomslagensinriktning på offentlig verksamhet problematisk: Den offentliga verksamheten är visserligen stor menomfattar ändå bara en tredjedel av arbetsmarknaden. Den större privataarbetsmarknaden står följaktligen utanför den marknad 18- och 19-äringarna harmöjlighet att komma i kontakt med genom ungdomslagen. Därigenom minskar ocksåmöjligheterna till utslussning på den öppna arbetsmarknaden. Problemet är störst för heltidsarbetande inom ungdomslageneftersom halvtidsarbete som flertalet omfattas av ger större möjligheter tillkompletterande extraarbeten vid sidan om arbetet i ungdomslag. Många ungdomarhar också sådana extraarbeten. Den offentliga arbetsmarknaden är inte endast endelmarknad inom den störte helheten utan dessutom en delarbetsmarknad somförutsätts ha väsentligt mycket mindre möjligheter än tidigare att erbjudaarbete. Expansionskraften är bruten jämfört med utvecklingen under 1960- och1970-talet. Ambitionen i den ekonomiska politiken är i stället attnäringslivet och där särskilt industrin skall expandera. Möjligheten att kommavidare från ungdomslag till ordinarie arbete i offentlig verksamhet är redan avdet skälet liten. Därtill kommer att anställning i den offentliga sektornsker genom en mer formell prövning av utbildning och arbetserfarenheter än vadsom vanligtvis är fallet i näringslivet.