prop · G80389 · 1984-12-31 00:00:00 — Problemet kan vara likartat för annan medicinsk personal. Meritersom förvärvats exempelvis som företagsläkare i en privat företagshälsovårdsenhetkan enligt gällande lagstiftning inte automatiskt tillgodoräknas som tjänsteåri samband med tillsättning av offentligt reglerade läkartjänster. harframställningar från läkare som är verksamma 1984/85:89 ' 125 inomprivat företagshälsovård och som hos begärt tjänsteårsrättvarit sparsamma. I de fall läkare begärt tjänsteårsrätt har de dock erhållitsådan. Utredningen anser, att detnuvarande meritvärderingssystemet har en rad negativa konsekvenser förföretagshälsovården, eftersom det är "snårigt" och svårtolkat ochofta.inbjuder till missuppfattningar. Därför ser utredningen positivt päsocialstyrelsens förslag att det särskilda tjänsteårsrättsbegreppet slopas.Det skulle därvid bli möjligt att helt jämställa tjänstgöringar inom olikaverksamhetsområden, oavsett om dessa fullgjorts inom offentlig hälso- ochsjukvård eller inom t. ex. företagshälsovård. Utredningenbehandlar i kapitel 8 utbildning för företagshälsovårdens personal. Somutgångspunkt för förslagen om den framtida utbildningen har utredningenformulerat följande principiella krav. - Enanpassning till det vanliga systemet för grund- eller vidareutbildning som gäller motsvarande yrkesgrupper inom andra områden skall efter strävas. - Denframtida företagshälsovårdsutbildningen skall vara generell med hänsyn till förhållandena inom arbetsmarknaden. Branschinriktad ut bildning anordnas endast på efterutbildningsnivå. ~Praktik eller handledd praktisk tjänstgöring skall utgöra ett väsentligt inslagi den framtida företagshälsovärdsutbildningen. - Utbildningeni företagshälsovård bör, för att bli lätt tillgänglig för de studerande, spridas geografiskt och anordnas även på andra orter än , och . "Utbildningscentra" med utbildning för två eller fler kategorier befattningshavare i företagshälsovården skall eftersträvas. - Utbildningarna skall utformasoch dimensioneras sä att den pågående utbyggnaden av företagshälsovården intestannar upp utan kan fortsätta i åtminstone nuvarande takt. - Företagshälsovårdens personalskall vara utbildad för arbete i företagshälsovården före anställning. Utredningenföreslär, att företagsläkarutbildningen anordnas inom det reguljäravidareutbildningssystemet för läkare och att företagshälsovård blir medicinskspecialitet. Vidareutbildningen skall omfatta fyra och ett halvt ärs praktisktjänstgöring varav 18 månader företagshälsovård, 18 månader allmänmedicin, 12månader internmedicin och 6 månader allmän psykiatri. Vissa iitbytesmöjligheterskall finnas. Till utbildningen skall knytas nio veckor.teoriundervisning ihuvudsak bestående av arbetarskyddsstyrelsens nuvarande specialutbildning förföretagsläkare. I utbildningen föresläs också ingå tre s. k. NLV- kurser. Utredningensförslag innebär att s. k. FV-block för företagsläkare inrättas. Dettaförutsätter att landstingen och arbetsgivarna är beredda att Prop.1984/85:89 126 inrätta utbildningstjänster och ställa upp med handledninginom respektive område. Utredningen räknar med att det vid fullt utbyggdspecialistutbildning kommer att behövas ca 90 FV-block . Förslaget innebär att företagsläkarutbildningen i sinnuvarande form trappas ned i takt med att FV-block och utbildningstjänsterinrättas. Därvid förutsätts att arbetarskyddsstyrelsens teoretiska kurser iföretagshälsovård går in som en del i den nya utbildningen. Utredningen föreslär, att får i uppdragatt med ledning av utredningens förslag skyndsamt utforma den medicinskaspecialiteten företagshälsovård samt lägga förslag om att sådan inrättas.Arbetet bör bedrivas i nära samverkan med arbetarskyddsstyrelsen och den därtillknutna företagshälsovårdsdelegationen. Eventuella samordningsmöjlighetermellan företagsläkarutbildningen och yrkesmedicinarutbildningen skall tas tillvara. Den framtida företagssköterskeutbildningen bör enligtutredningens mening förbereda för ett vidgat arbetsfält förföretagssköterskorna. Vidareutbildningen till företagssköterska bör därför påsikt utökas till att omfatta 40 poäng och bygga på den nya grundutbildningenför sjuksköterskor om 80 poäng, hälso- och sjukvårdslinjen i högskolan, samtminst två ärs arbete som sjuksköterska. Av den föreslagna vidareutbildningens40 poäng bör ca 15 bestå av praktik i företagshälsovård och ca 25 av teoretiskutbildning. Utökningen till 40 poäng av företagssköterskeutbildningenbör ske i takt med att sjuksköterskor utbildas enligt de nyautbildningsplanerna för hälso- och sjukvårdslinjen. Första kullensjuksköterskor med 80 poängs grundutbildning enligt den nya utbildningsplanenexamineras . 1986 är således den första teoretiska möjligheten att tillvidareutbildning anta de "nya" sjuksköterskorna, eftersom de inteblir behöriga att söka till utbildningen förrän yrkesverksamhet.Beträffande den nuvarande utbildningen föreslår utredningen en viss utökning avden teoretiska delen. Utredningen förutsätter, att arbetarskyddsstyrelsen tillsvidare anordnar utbildning för förelagssköterskor men strävar efter att spridaden till nya orter. Sådan utbildning bör kunna anordas på uppdrag avarbetarskydds-styrelsen. Utredningen föreslår, att UHÄ i samråd medarbetarskyddsstyrelsen och utreder de närmareförutsättningarna att anordna företagssköterskeutbildning som reguljärhögskoleutbildning vid landstingens vårdskolor. Beträffande undersköterskor inom företagshälsovården konstaterarutredningen att det inte finns behov av särskild utbildning i företagshälsovårdföre anställning inom företagshälsovården. Däremot bör viss introduktionsutbildningoch orienterande utbildning ges i kursform. Sådan kan med fördel anordnas isamarbete mellan ett antal företagshälsovärdsenhe-ter som ligger nära varandra.Eventuellt bör detta kunna ske i samarbete med den kommunala vuxenutbildningen. Prop.1984/85:89 127 Utredningen konstaterar att antalet platser för.utbildningav företagssjukgymnaster långt ifrån är tillräckligt och föreslår därför att arbetar-skyddsstyrelsensnarast ökar antalet utbildningsplatser från 24 till minst 50 i sinutbildning för företagssjukgymnaster. Utredningen föreslår också attföretagshälsovårdsdelegationen undersöker möjligheterna att få fram ytterligareutbildningsplatser på andra håll. Utredningen har vidare tagit upp möjligheterna att utformaen framtida företagssjukgymnastutbildning som påbyggnadsutbildning till den nyarehabiliteringslinjen om 100 poäng i högskolan. En sådan päbyggnadsutbild-ningför blivande företagssjukgymnaster kunde omfatta 20 poäng varav na 10 praktik.UHÄ har påbörjat utredning om sjukgymnasternas vidareutbildning ochutredningen föreslår därför, att UHÄ i samråd med arbetarskyddsstyrelsen i detsammanhanget undersöker förutsättningarna att inrätta den föreslagna päbyggnadslinjenom 20 poäng. Beträffande skyddsingenjörer inom företagshälsovårdenbetonar utredningen vikten av god teknisk grundkompetens. Utredningen föreslåratt skyddsingenjörsutbildningen anordnas i följande två varianter. - Ettårig (40poäng) vidareutbildning efter tidigare teknisk grundutbildning inom högskolan(civilingenjörsutbildning) alternativt efter viss annan teknisk utbildning somkompletterad med yrkesverksamhet kan bedömas ge erforderlig tekniskgrundkompetens. - Specialinriktninginom teknisk linje (cilivingenjörsutbildning) omfattande 40 poäng av linjenstotalt 160 poäng. I båda varianterna bör ingå ca 10 poäng praktik inomföretagshälsovården. Utredningen förslår, att arbetarskyddsstyrelsen i vissaavseenden modifierar sin nuvarande skyddsingenjörsutbildning. Vidare föresläsatt UHÄ verkar för att vidareutbildning till skyddsingenjör också inrättas vidhögskolan samt prövar förutsättningarna att bygga upp skyddsingenjörsutbildningsom en specialinriktning av civilingenjörsutbildningen. Utredningen har tidigare i särskild ordning lämnat förslagtill utbildning av yrkeshygieniker. Förslaget innebär att sådan utbildninganordnas som 60 poängs påbyggnadsutbildning efter genomgången kemitekniklinjeeller kemistlinje inom högskolan. Utbildningen beräknas komma i gång snarastvid i . Utbildning för skyddstekniker inom företagshälsovårdenföreslås omfatta . Beträffande utbildning för beteendevetare inomföretagshälsovården konstaterar utredningen att det är svårt att nu ange vilkengrundläggande utbildning eller vilken vidareutbildning söm bäst lämpar sig för beteendevetarei företagshälsovården. I avvaktan på att de psykologiska och socialaarbetsuppgifterna i företagshälsovården preciseras klarare bör man emellertidöverväga pä vilket sätt t. ex. psykologutbildningen och påbyggnader päsocionomutbildningen kan fä ett innehåll som direkt tillgodoser krav som ställspä beteendevetare i företagshälsovården. Prop.1984/85:89 128 föreslår, att UHÄ får iuppdrag att i samråd med arbetarskyddsstyrelsen och i nära samverkan med företagshälsovårdsdelegationenutreda behovet av och förutsättningarna för att anordna utbildning med beteendevetenskapliginriktning för arbete i företagshälsovården. Därvid bör man utreda om vissabeteendevetenskapliga grundutbildningar bör profileras mot företagshälsovårdeller på annat sätt förstärkas med inslag som rör företagshälsovård. föreslår vidare, att UHÄ ocharbetarskyddsstyrelsen vid sina överväganden om utbildning i företagshälsovårdför beteendevetare också uppmärksammar behovet av utbildning för beteendevetaresom redan arbetar i företagshälsovården utan vidareutbildning för detta. I dettasammanhang föreslår utredningen också att psykiska och sociala aspekter påarbetsmiljön uppmärksammas särskilt i vidareutbildningen (motsv.) somförbereder medicinsk och teknisk personal för arbete i företagshälsovården.Utredningen föreslår, att företagshälsovårdsdelegationen verkar för att efterutbildninginom detta område kommer fram för företagssköterskor, skyddsingenjörer,företagsläkare och företagssjukgymnaster. En sådan utbildning skall syfta tillatt göra de nämnda personalgrupperna beredda att i sin ordinarie yrkesfunktionarbeta med psykiska och sociala arbetsmiljöproblem. , Utredningen har också tagit upp utbildningen avsekreterare/assistenter inom företagshälsovården. Utredningen har därvid haft tillfälleatt föra fram sina synpunkter på sådan utbildning i SÖ: s genomfördaöversyn av sekreterareutbildningen. Det förslag till ny sekreterareutbildningsom SÖ nu presenterat ger enligt utredningens mening en avsevärt bättreplattform för företagshälsovårdens intressen, eftersom utbildningen"höjs" till att bygga på gymnasial utbildning. Företagshälsovårdensoch yrkesmedicinens speciella arbetsuppgifter pä det administrativa området kanbeaktas i den nya utbildningen. De av utredningen föreslagna utbildningarna för skildakategorier av befattningshavare i företagshälsovården innebär att flerautbildningar kan komma att anordnas inom högskolan respektive avsocialstyrelsen inom NLV-systemet. kommer huvudansvaret för attgenomföra föie-tagshälsovårdsutbildningen fortfarande att åvilaarbetarskyddsstyrelsen, men därefter kommer således ansvaret alltmer att delasmellan arbetarskyddsstyrelsen, och högskoleorganisationen. Detär därför enligt utredningens uppfattning angeläget att ett närmare samarbetesnarast etableras mellan dessa tre utbildningsanordnare för planering ochgenomförande av den kommande utbildningen i företagshälsovård. Den företagshälsovärdsutbildning som anordnas avarbetarskyddsstyrelsen är i alla avseenden jämförbar med högskoleutbildningrespektive NLV-utbildningens teoretiska del. Utredningen anser det viktigt attde 1984/85:89 129 studerandeoavsett var de genomgår företagshälsovårdsutbildning, gör det utifrån samma måloch krav för utbildningen samt får den likvärdigt bedömd både päarbetsmarknaden och vid tillträde till annan utbildning. Utredningen föreslårdärför, att UHÄ-verkar för att arbetarskyddsstyrelsens utbildningar förpersonal inom företagshälsovården med avseende på meritvärde m. m. jämställsmed motsvarande utbildning i högskolan. mening bör all företagshälsovårdsutbildning komma in i detplaneringssystem som gäller för högskolan respektive NLV- utbildningen. Detgäller t. ex. fastställande av utbildningsplan, beslut om dimensionering,lokalisering och meritvärdering samt eventuell samordning vid utannonsering avoch antagning till utbildningen. Utredningenföreslår därför, att regeringen uppdrar åt UHÄ, arbetarskyddsstyrelsen ochsocialstyrelsen att överväga på vilket sätt samverkan och samordning rörandeföretagshälsovårdsutbildningen bäst kan uppnäs. Utredningenpekar i detta sammanhang pä företagshälsovårdsdelegationen. Denna bör främjasamverkan mellan arbetarskyddsstyrelsen, ochhögskoleorganisationen i frågor rörande utbildningen i företagshälsovård. mån de av utredningen föreslagna utbildningarna i företagshälsovårdanordnas i högskolan föreslär utredningen att finansieringen skall tillgå päför högskolan sedvanligt sätt, vilket innebär att alla kostnader för utbildningenbelastar högskolans budgetmedel och deltagarnas kostnader finansieras medstudiemedel. Företagsläkarutbildningen förutsätts bli finansierad på sammasätt som annan vidareutbildning av läkare, dvs. utbildningstjänstertillhandahålls av landstingen och företagshälsovården och kostnaderna för densystematiska undervisningen (kursveckorna) belastar anslagenligt gängse normer för NLV-utbildning. Utredningensförslag till framtida företagshälsovärdsutbildning inom högskolan torde i någotfall kunna genomföras utan några väsentliga tillskott av nya tjänster. I andrafall torde sådana behövas. Anslagen för utbildning får antingen höjas eller fåromfördelning ske till förmån för företagshälsovärdsutbildningen. Dennuvarande finansieringen av arbetarskyddsstyrelsens utbildning i företagshälsovårdbör fortsätta att tillämpas tills företagshälsovården är fullt utbyggd, dvs. Därefter bör åtminstone deltagarnas kostnaderfinansieras på ett enhetligt sätt, oberoende av var utbildningen anordnas,nämligen med studiemedel. Undantag är företagsläkarutbildningen. Även dåföretagshälsovården är fullt utbyggd bör den finansieras pä samma sätt somannan specialistutbildning för läkare. Depersonella och andra resurser som kommer att frigöras vid arbetarskyddsstyrelseni takt med,att vidareutbildningen i företagshälsovård i ökad utsträckningkommer att anordnas av högskolan bör,- enligt utredningens uppfattning,användas för en utökning av arbetarskyddsstyrelsens efterutbildningsprogram iföretagshälsovård eller andra ändamål inom ar-9 1984/85. Prop.1984/85:89 130 Utredningen pekar på behov av efterutbildningsom olika utbildningsanordnare bör kunna medverka till. Utredningenförutsätter, att UHÄ och SÖ mera systemariskt i samband med översyn av nyautbildningar inom sitt område bevakar att arbetsmiljö, företagshälsovård ochyrkesmedicin bereds utrymme inom utbildningar som förbereder förvidareutbildning i företagshälsovård respektive verksamhet där samverkan medföretagshälsovård och yrkesmedicin är aktuell. Utredningen belyser i kapitel 9 kostnads- ochfinansieringsfrågor i samband med utbyggnaden av företagshälsovården. Sedanlänge är det en accepterad princip att kostnaderna för det lokalaarbetarskyddet skall bäras av produktionen. Företagshälsovården som utgör endel av arbetarskyddet bekostas därför till större delen avarbetsgivarna, även om viss ersättning för sjukvård lämnas avförsäkringskassan. Utredningen anser inte att det finns skäl att frångåprincipen att kostnaderna för företagshälsovården skall tas ur produktionen.Det innebär att de former för finansiering av företagshälsovården som i i huvudsak bör behållas. mening bör dock samhället även i fortsättningen lämna ersättningför viss del av kostnaderna. Den nuvarande ersättningen från försäkringskassankan nämligen med lämplig utforming komma att utgöra ett betydelsefulltinstrument för att stimulera utbyggnaden och för att uppnå företagshälsovårdsom uppfyller de kriterier som parterna på arbetsmarknaden är överens om. Utredningen konstaterar, att en utbyggnad så att allaarbetstagare inom rimlig tid får tillgång till företagshälsovård knappast kanåstadkommas ulan att den medför ökade kostnader för samhället pä kort sikt. Detär därför befogat att samhället åtar sig vissa kostnader i anslutning tillutbyggnaden samt verkar för att de resurser, bl. a. vad gäller utbildadpersonal, som behövs kommer fram. Detta kan ses som ett fullföljande avintentionerna bakom arbetsmiljölagen som förutsatte en snabb utbyggnad av företagshälsovården.Kommer sådana insatser inte till stånd riskerar utbyggnaden att bli avsevärtförsenad, vilket enligt utredningens uppfattning vore allvarligt med tanke påatt de företag som saknar företagshälsovård inte kan sägas ha mindre behovav sådan service än de som redan fått tillgång till den. I detta sammanhang ärdet väsentligt att också erinra om de samhällsekonomiska vinster som ligger i eneffektiv förebyggande verksamhet. Utredningen konstaterar att företagshälsovården byggts upppå initiativ av parterna på arbetsmarknaden. Man har varit överens om dessutformning, innehåll och bemanning. Några ekonomiska hinder för utbyggnadenhar inte anförts utan företagshälsovården får i sin nuvarande utformninganses vara väl avpassad till de ekonomiska förutsättningarna. 1984/85:89 131 Utredningens förslag innebär inga ökade kostnader förbefintlig företagshälsovård utformad enligt avtalen. Tvärtom pekar utredningenpä möjligheten till omprioriteringar vad gäller personalen, t. ex. vidgadeuppgifter för företagssköterskor, vilket också kan ge kostnadsmässiga fördelar.Utredningen har även understrukit vikten av att i större utsträckningdifferentiera företagshälsovården med hänsyn till skilda behov. Vidare räknarutredningen med att ett fördjupat samarbete mellan företagshälsovården ochsamhällets hälso- och sjukvård kan ge effektivitetsvinster. Den återstående utbyggnaden av företagshälsovården kommertill stor del att omfatta småföretag. Även här måste principen att verksamhetenskall finansieras ur produktionen naturligtvis gälla. Enligt utredningensuppfattning kan den kostnad som företagshälsovården kommer att betinga fördessa företag inte bedömas utgöra hinder för utbyggnaden. Tvärtom kan enutbyggd företagshälsovård också för de små företagen'vara en mycket godinvestering. Utredningens förslag vad gäller de små företagen går inte utöverdet som redan finns fastlagt i avtal mellan parterna pä arbetsmarknaden.Utredningen pekar däremot pä skilda vägar att rationellt och kostnadseffektivtorganisera företagshälsovården för småföretag. Enligt utredningens mening bör samhället pä sikt slå förde direkta kostnaderna för utbildningen av företagshälsovårdens personal,vilket endast delvis är fallet dä bidrag för sådan utbildning även utgårur arbelarskyddsfonden. Utredningen räknar inte med att utbyggnaden kommer attkräva stora tillskott av utbildningsplatser. En viss övergångsvis utökning avantalet platser för utbildning av skyddsingenjörer och företagssköterskortorde dock bli nödvändig samt en permanent utökning av antalet platser förutbildning av företagssjukgymnasler. Vad beträffar de föreslagna nyautbildningarna till företagsläkare respektive företagsskö-lerska kan vissa résursbesparingargöras jämfört med nuvarande system. Utredningens förslag innebär att företagshälsovårdenspersonal genom de nya utbildningsmöjligheterna kommer att ha genomgåttvidareutbildning före anställning i företagshälsovården. Därigenom behöverföretagshälsovården inte bära kostnader i samband med utbildningen. Stat,landsting och kommun förutsätts medverka med skilda åtgärder för att underlättaden fortsatta utbyggnaden av företagshälsovården. Utredningen räknar inte medatt förslagen kommer att åsamka de kommunala huvudmännen nämnvärda kostnader,som inte inryms i deras nuvarande lagstadgade ansvar. Utredningen utgår ifrån att företagshälsovårdsdelegationenoch yrkesinspektionsnämnderna får vissa resurstillskott för att biståarbetsmarknadens parter i den fortsatta utbyggnaden. Därvid får man ocksåförutsätta att även parterna är beredda att avsätta resurser för den planeringsom behövs för utbyggnaden inom avtalsområdena. 1984/85:89 132 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet (SOU 1983:32) Företagshälsovård för alla förslag och övervägandenhar i sina huvuddrag tillstyrkts eller lämnats utan erinran av de flestaremissinstanserna. 2 Företagshälsovårdens arbetsfält, innehåll ocharbetsuppgifter Utredningens förslag rörande företagshälsovårdensarbetsfält, innehåll och arbetsuppgifter har tillstyrkts eller lämnats utanerinran av flertalet remissinstanser. Hit hör bl. a. RFV, SHR, A/S,arbetarskyddsstyrelsen, arbetarskyddsfonden, statskontoret, RRV m. fl. Socialstyrelsenintar dock en kritisk hållning bl. a. till utredningens . resonemang omförutsättningarna att inom den givna tidsramen uppnå målet om företagshälsovårdför alla samt beträffande relationerna mellan förelagshälsovård och annansjukvård. LO delar i princip utredningens beskrivning avföretagshälsovårdens uppgifter och arbetsfält. Organisationen betonar dock attförelagshälsovården skall vara en resurs för de lokala parterna. Utöverarbetsmiljölagens och arbetsmiljöavlalens krav förstärks ytteriigareförväntningarna på företagshälsovården genom medbestämmandeavtal och ulvecklingsavial.Företagshälsovården måste också vara anpassningsbar till förändrade förhållandeni arbetslivet bl. a. till följd av ny teknik. TCO delar utredningens uppfattning att förelagshälsovårdeni betydligt större utsträckning än som är fallet bör gå in i företagensplanering och medverka till att arbetsmiljöaspekterna finns med från idéstadiettill och med genomförandet av förändringen. SAF betonar att det givelvis blirparterna centralt och lokalt som även inom ramen för träffade avtalmåste bestämma förelagshälsovårdens innehåll med utgångspunkt från de enskildaföretagens faktiska behov. anför att företagshälsovårdenskall vara en neutral rådgivande resurs med uppgift att vara ett stöd för denkommunala verksamheten med dess linjeorganisation saml skyddskommittéerna.Utredningens detaljerade beskrivning av förelagshälsovårdens arbetsfältbetraktar endast som exempel på olika typer av arbetsuppgifter.I förbundets yttrande betonas också linjeorganisationens ansvar för arbetsmiljöfrägornaliksom all företagshälsovården måste ha större flexibilitet och bli mer behovsanpassadän vad som är fallet . 1984/85:89 133 anser att utredningenvisat brist på framsynthet genom att inte bättre fullfölja arbetsmiljölagensintentioner om det utvidgade arbetsmiljöbegreppet. Försäkringskasseförbundetdelar utredningens uppfattning i stort men anser att den har ägnat de psykosocialaoch sociala arbetsmiljöproblemen för lite uppmärksamhet. SFO, Kooperationens Förhandlingsorganisaton(KFO) och Kooperativa Allmännyttiga BostadsföretagsFörhandlingsorganisation (KAB) framhåller i ett gemensamt yttrande attarbetsmiljön som en isolerad företeelse betyder allt mindre. Andra faktorerbetyder allt mer och för dess utveckling krävs en mer funktionell syn påarbetsmiljöfrågorna och företagshälsovårdens arbete. Dessa remissinstanseranser att utredningen fastnat i ett helt traditionellt och allt mer otidsenligtbetraktelsesätt för arbetsmiljöarbetets bedrivande. 3 Företagshälsovårdens engagemang i psykologiska ochsociala arbetsmiljöproblem Utredningen anser att de psykologiska och socialaarbetsmiljöproblemen bör ägnas ökad uppmärksamhet inom förelagshälsovården.Flertalet remissinstanser instämmer i denna bedömning. Ett stort antalinstanser är emellertid kritiska till utredningens förslag att de psykologiskaoch sociala arbetsuppgifterna så långt möjligt bör integreras i den medicinskaoch tekniska personalens uppgifter. LO anför att det finns skäl för viss kritik avutredningens behandling av de psykosociala arbetsmiljöproblemen. Det hadeenligt LO varit önskvärt att utredningen mera djupgående utrett de framtidabehoven av sådan verksamhet liksom behovet av särskild kompetens hospersonalen. De psykiska och sociala problemen i form av bl.