prop · G803168 · 1984-12-31 00:00:00 — om rättatt driva lokal och regional kollektivtrafik på väg; Regeringen föreslår atl anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. 1 propositionen lämnas förslag som syftar till alteffektivisera den lokala och regionala kollektivtrafiken på väg. De huvudmän,som i varje län har del politiska och ekonomiska ansvaret för denna trafik,föreslås få rätt atl bedriva trafiken utan linjetrafiktillstånd. Samtidigtupphör tidigare meddelade tillstånd till sådan trafik att gälla. Deirafikuiövare, som mister sina linjelrafiklillslånd och som inte villkonkurtera om körningar åt huvudmännen, föreslås kunna få tillgångar som deanvänt i rörelsen inlösta. För reformens genomförande föreslås en fyraårigövergångstid, som löper ut . Lagförslagen i denna proposilion har granskats av lagrådet.Propositionen innehåller därför tre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 7), lagrådelsyttrande (s. 108) och föredragande statsrådets ställningslagande till lagrådelssynpunkler (s. 116). För att få skälen lill lagförslagen helt klara för sigmåste läsaren ta del av alla tre texterna. 1 1984/85. Prop.1984/85:168 2 Lag om rätt att driva viss linjetraPik Härigenom föreskrivs följande. 1 S Denna lag avser linjetrafik på väg förpersontransporter a) inom elt län, b) mellan län i den mån regeringen meddelar beslutenligt 3*) andra styckel, 2 Sj Med trafikhuvudmän avses i denna lag en sådanhuvudman som anges i lagen (1978: 438) om huvudmannaskap för viss kollekliv persontra fik. Beteckningar i denna lag har samma betydelse som iyrkestrafiklagen (1979:559), 3 § Linjeirafik som avses i 1 S a fär frän och med den 1juli 1989 utan linjelrafiklillslånd drivas av irafikhuvudmannen. Om särskilda skäl föranleder det lar regeringen beslutaatt en trafikhuvudmän får driva linjeirafik utanlinjetrafiktillstånd inom visst, väl avgränsat område i annat län än del därhuvudmannaskapet gäller. Sådant beslut får dock inte meddelas efter uigångenav . 4 § Tillstånd som har meddelals till sådan linjeirafik somavses i 1 § upphör att gälla vid uigången av . Om det finns särskilda skäl får beslulas alt ett visst lillstånd skall gälla även efler denna tidpunkt. Vid inlösen enligi 5§ före upphörIrafiklillslåndel för den linjeirafik, i vilken de inlösta lillgångarna haranvänts, alt gälla när inlösen har slutfö.rts. Om elt lillstånd tilllinjeirafik upphör all gälla enligi vad som sagls har irafikhuvudmannen rältatt få ell molsvarande trafiktillstånd förtiden intill utgången av . Frägor som avses i första stycket andra meningen och iandra stycket andra meningen prövas av i fall som avses i I Saoch av transportrådel i fall som avses i I §b, 5 S Trafikhuvudmannen skall, om tillståndshavaren begärdet, i enlighet med vad som föreskrivs i lagen (1985:000) om buss- och laxivärderings- nämnden lösa in de fordon och andra lillgångar som används i linjeirafik för vilken tillståndet skall upphöra atl gälla enligt 4§ första slyckel. Har beslut meddelats enligt 3§ andra styckel, skallberörda huvudmän mellan sig fördela uppkommande kostnader för inlösen. Kan deej enas, beslutar buss- och taxivärderingsnämnden om fördelningen. 6 § Trafikhuvudmannen får anlila någon annan för attulföra trafik som avses i I S. Den som utför trafiken skall därvid ha ett särskilttrafiktillstånd (kolleklivtrafiklillslånd). Såsom sådani tillstånd gäller även ett tillståndlill beslällningslrafik för personiransporter eller lill linjeirafik förpersonlrans- porter, 7 § För kolleklivlrafiklillslånd skall i fråga omprövningen av lillstånds havarens lämplighet lillämpas vad som i yrkestrafiklagen (1979:559) är 1984/85:168 3 föreskrivet om lillslånd till persontransporter, 1 övrigtskall för kolleklivtrafiklillslånd gälla vad i yrkestrafiklagen är föreskrivetom tillstånd till beställningstrafik för godstransporter, 8 § Detrafiklillståndshavare, vilkas trafiktillstånd enligt 4S upphör att gälla vidutgången av och som ej har erhållit inlösen enligt 5S, skall utansärskild ansökan eller prövning meddelas kolleklivtrafiklillslånd som gällerfrån nämnda tidpunkt, 9 § Regeringenfår meddela de ytteriigare föreskrifter om kollektivtrafiktillstånd sombehövs, 10 § beslut i ärenden enligt denna lag fåröverklagas hos transportrådel genom besvär. Transportrådels beslut i ärenden enligt denna lag färöverklagas hos regeringen genom besvär. Denna lag träder i kraft . Lag om buss- och taxivärderingsnämnden Härigenom föreskrivs följande. 1 § Frågor ominlösen enligt 3 kap. 7§ yrkestrafiklagen (1979:559) och enligt 5§ lagen(1985:000) om rätl att driva viss linjetrafik prövas av en för hela landetgemensam buss- och laxivärderingsnämnd. 2 § Nämndenbeslår av ordförande och två andra ledamöler. För varje ledamot skall finnasersättare. Ordföranden och ersättaren för denne skall vara eller havarit ordinarie domare. Av de övriga ledamöterna skall en ledamot och dennesersättare ha sakkunskap i ekonomi och värderingsfrågor. Ledamöter och ersättareförordnas av regeringen . Bestämmelserna i 4 kap. rällegångsbalken om jäv mol domareskall lillämpas på ledamöter och ersättare. 3 § Fråga om inlösen enligt 3 kap. 7 § yrkestrafiklagen(1979: 559) las upp av nämnden efler ansökan, som skall göras skriftligen hos nämnden från del beslutet om ålerkallelse har vunnit laga kraft. Fråga om inlösen enligt 5§ lagen (1985:000) om rätt alldriva viss linjeirafik tas upp av nämnden efter ansökan, som skall görasskriftligen hos nämnden , 4 § Ansökan skall innehålla yrkande som anger den egendomsom begärs inlöst, den löseskiUing som begärs och den tidpunkt då inlösen önskas. Av ansökan skall vidare framgå de omständigheler somligger lill grund för löseskillingens beräkning och den utredning som åberopasi ärendet. Prop.1984/85:168 4 5 S Nämnden skallbereda molparten tillfälle att yttra sig över yrkande som part framställer hosnämnden och över den utredning som denne åberopar i ärendet. 6 S Nämnden fårkompleltera utredningen i ärendet och i övrigt inhämia de upplysningar sombehövs. Om del behövs skall nämnden hålla förhandling medparterna. 7 § Nämnden fastställer omfattningen avinlösenskyldigheten inom ra men för sökandens yrkanden och bestämmer löseskillingen saml den tid punkt då inlösen skall ske. Vid inlösen enligt 5§ lagen (1985:000) om rätt atl driva viss linjetrafik skall minst etl år förflyta mellan lidpunkten för ansökan och tidpunkten för inlösen om inte parterna är överens om annal. Tillgångar uppskattas lill det värde som kan påräknas vidförsäljning under normala förhållanden. Är det fråga om inlösen av samtliga tillgångar i enrörelse värderas varje tillgång på det sätl som anges i andra stycket. Skulderavräknas på del sätt som normalt sker vid överlåtelse av en rörelse. 8 § Vid inlösen enligt 5§ lagen (1985: 000) om rätt attdriva viss linjetrafik föreligger rätt till ersättning för investeringar, som beslutats efterikraftträ dandet av nämnda lag, endast om Irafikhuvudmannen har godkänt investe ringen eller om denna eljesl får anses ha varit nödvändig för alt trafiken skall kunna upprätthållas. Inlösenskyldighel enligt nämnda lag föreligger inte ifråga om tillgångar som används i sådan trafik som skall läggas ned på grund avvikande trafikantunderlag. 9 § Löseskillingen kan bestämmas till annat belopp än vadsom följer av 7 och 8§§ om värderingen enligt dessa paragrafer leder lill ell oskäligt resullat. Därvid kan även skälig hänsyn las lill koslnader som uppkommer på grund av avveckling av rörelsen eller andra särskilda förhållanden, 10 § I fråga om offentlighet och ordning vid muntligförhandling hos nämnden gäller 5 kap. 15 och 9§§ i tillämpliga delar. 1 stället för vad som sägs i 5 kap. I § andra stycket gäller dock atl nämnden får förordna alt förhandling skall hållas inom slängda dörtar, om det kan antagas att vid förhandlingen kommer atl förebringas uppgift, för vilken hos nämnden gäller sekretess enligt sekretesslagen (1980:100). Sekreless för uppgifl i ärende hos nämnden upphör attgälla i ärendet, om uppgiften förebringas vid offenllig förhandling i sammaärende. Förebringas uppgiften vid förhandling inom slängda dörtar, beslårsekretessen under den fortsaita handläggningen, om nämnden inle förordnarannal. Sedan nämnden slutligt har pröval ärendel, beslår sekretessen endast omnämnden i beslutet har förordnai om del. 11 § Parternaskall medverka lill alt handläggningen hos nämnden kan avslulas så skyndsamtsom möjligt. 12 § Nämnden ärbeslutför om den är fulltalig. I fråga om åtgärder som avser endast beredande av ärendeeller avskrivning av ärende efter ålerkallelse får ordföranden besluta ensam. Prop.1984/85:168 5 regler om omröstning i ivislemål skalllillämpas på avgörande av nämnden. 13 § Nämndensbeslut får inle överklagas. 14 S Deninlösenskyldige skall svara för de kostnader som uppkommil för parierna iärendel hos nämnden. Den inlösenskyldige skall ersätta staten kostnaderna förnämndens arbete med ärendel. Nämnden beslutar om sådan ersättning. 15 § Om del finns särskilda skäl får nämnden beslula omannan kost nadsfördelning än den som följer av 14 § eller förordna all staten skall svara för kostnader som avses i 14 § andra styckel. Denna lag träder i kraft den . Genom lagen upphävs kungörelsen (1969:690) om buss- ochlaxivärderingsnämnd. Äldre beslämmelser lillämpas dock fortfarande vidprövning av sådan ansökan om inlösen som gjorts före denna lags ikraftträdande. Lag om ändring i lagen (1978:438) om huvudmannaskap förviss kollektiv persontraflk Härigenom föreskrivs all 1 § lagen (1978:438) omhuvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1§ För att främja en tillfredsställan- Föratl främja en tillfredsställan de trafikförsörjning skall i varje län detrafikförsörjning skall i varje län finnas en huvudman som ansvarar finnas enhuvudman som ansvarar för den lokala och regionala kollek- förden lokala och regionala kollek tivtrafiken på väg. Ansvaret gäller tivtrafikenpå väg. Ansvaret gäller sådan linjeirafik för personbefor- linjetrafik för persontransporter, dran som inte utgör komplelte- Trafikensomfallning anges i trafik- ringsirafik med personbil. Trafi- försörjningsplan, som huvudman- kens omfattning anges i trafikför- nen anlar. sörjningsplan, som huvudmannen anlar. Regeringen får efler framslällning av huvudman,landstingskommun eller kommun meddela föreskrifter om samverkan i fråga omtrafik mellan huvudmän i olika län. Denna lag Iräder i krafl den . Prop.1984/85:168 6 Lag om ändring i yrkestrafiklagen (1979:559) Härigenom föreskrivs atl 1 kap. I § yrkestrafiklagen(1979:559) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse lag gäller yrkesmässig trafik. Angående viss linjeirafik för persontransporter finnssärskilda bestämmelser i lagen (1985:000) om räll all driva viss llnjelrajlk. Denna lag träder i kraft , Lag om ändring i lagen (1978:440) om kollektivtrafiknämnd Härigenom föreskrivs atl 8 § lagen (1978:440) omkollektivtrafiknämnd skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8S är beslutför om den ärfulltalig. 1 fråga om förberedande åtgärd I fråga om ålgärder som avser får ordföranden beslula ensam. endasl beredande av ärende eller avskrivning av ärende efter äterkallelse får ordförandenbesluta ensam. regler om omröstning i ivislemål ägermotsvarande tillämpning på avgörande av nämnden. Denna lag iräder i kraft den . 1984/85:168 7 Närvarande: statsrådet 1. , ordförande, ochstatsråden , , , , , Peie son,, , , , R, , , , Lagrådsremiss om rätt atl driva lokal och regionalkolleklivtrank på väg Inom har utarbetats enpromemoria (Ds K 1984:3) Busslinjetrafiken - Förslag till ändringar ilagstiftningen. I departementspromemorian föreslås i första hand nya regler angåenderätlen alt driva lokal och regional kollektiv persontrafik på väg. En sammanfattningav promemorian återfinns under avsnittet 2.3. Departementspromemorian har remissbehandlals. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels deförfatiningsförslag som läggs fram i departementspromemorian som bilaga I, delsen förteckning över remissinstanserna och en sammanställning avremissyttrandena som bilaga 2. Jag anhåller nu om all få ta upp de frågor som behandlas idepartementspromemorian. Fram lill 1950-talel täckte busstrafiken sina kostnadergenom de biljeti-intäkter som trafiken drog in. Delta innebar att trafiken iförsta hand utvecklades i de delar av landel som hade etl mera betydandetrafikanlun-deriag. Del var således tillståndshavaren själv som stod denekonomiska risken för trafiken. Linjer med slort resandeunderiag var däriorintressanta; likaså var del hell naturligt mest intressant att driva trafikvissa veckodagar, exempelvis och . Genom kravel på trafiktillståndoch genom lillståndshavarens skyldighet atl trafikera linjen i enlighet med enav myndighet fastställd tidtabell sökle dock myndighelerna 1984/85:168 8 trygga ett visst grundläggande irafikutbud. ske genom alt förelagarna tilldelades såväl trafikmässigl"goda" som "dåliga" linjer. Efter hand drabbades irafikförelagen emellertid avförsämrad lönsamhet. Privatbilismens framväxt, befolkningsomflyttningar elc.gjorde del sålunda allt svårare atl bedriva busslinjetrafik medföretagsekonomisk lönsamhei. Denna vikande lönsamhei inom busstrafiken ställdesamhället inför en ny situation. Antingen tvingades man accepleratrafikindragningar eller också gå in med bidrag för atl slödja busstrafiken.Motivet för all kommunerna i många fall valde att gå in med bidrag för attupprätthålla och utveckla busstrafiken var, att man ansåg atttrafikförsörjningen utgjorde en viklig del av samhällsservicen. Dagens ansvarsfördelning för den lokala och regionalakollektivtrafiken på väg preciserades genom etl riksdagsbeslut (prop.1977/78:92, , rskr 364). Beslutet innebar att inom en viss tidsrymd -- skulle i varje län finnas ett samordnat politiskt ochekonomiskl huvudmannaskap för den lokala och regionala kolleklivtrafiken påväg. 1 enlighel härmed har trafikhuvudmän bildats i landets samtliga län. Huvudmannaskapetulövas av landstingskommunen och kommunerna i länet i samverkan genomkommunalförbund eller aktiebolag. I Slockholms län är dock Slockholms länslandsting huvudman och på är huvudman. Genomriksdagsbeslut (prop. 1978/79:99, , rskr 419, irafikpolitiskapropositionen) och 1983 (prop, 1982/83: 100, , rskr 293) har huvudmännensansvar därefier vidgats till att även avse persontrafik på järnväg som är avlokal och regional karaktär. Den valda modellen med elt delat huvudmannaskap mellanlandsting och kommuner motiverades med önskemålen om att såväl lillgodoselokala behov och sambandet med den fysiska planeringen som att kunna tillämpalänsövergripande synsätt i planeringen och genomförandet av trafiken. Syftet med länstrafikreformen var bl. a. all förbättra denkollekliva trafikservicen i landets olika delar och atl underlälta införandelav regionalt gällande rabatlsyslem, s. k. länskort. Till grund förulformningen av reformen låg också bedömningen om trafikens ökande betydelseför den regionala utvecklingen och därmed behovet av att anknyta den lill målenför regional- och sysselsättningspolitiken. Busstrafiken i bedrivs av statliga, kommunala ochprivata trafikförelag. De statliga bussföretagen är SJ, Postens diligensirafikoch GDG (Göleborg-Dalarna-Gävle, ett dotterbolag till ). Dessa äger tillsammans17 procenl av bussparken och bedriver såväl lokal och regional trafik somlångväga trafik i hela landet. De kommunala irafikförelagen uppgår till 45 st och ägertillsammans 30 procenl av bussparken. De består ursprungligen av de gamlastadstrafikföretagen och bedriver huvudsakligen tätortstrafik. Totalt i landet finns 4 300 bussförelag. Av dessa harendast 16 förelag mer än 100 bussar. 70 procenl av bussägarna är enbussägaremedan endasl 1984/85:168 9 ca 22 procenl av antalet bussar ägs av enbussägare. Dettaberor på att ett fåtal stora bussföretag äger många bussar. Det störstaföretaget är AB () som har ca 1 900 bussar. 1Nortlandslänen är de små privata bussföretagen mera dominerande än i övrigalandel. Resandet med den regionala busstrafiken (landsbygdstrafiken)har ökat mycket kraftigt under de senasle åren. Ökningen uppgår lill omkring 50procenl . Resorna har ökat även i övrig lokal och regionalkollektivtrafik - dvs. lokal busstrafik, spårvägs- och lunnelbane-Irafik samtsådan järnvägstrafik som uiförs av SJ på entreprenad åt huvudmännen. I dessafall har dock ökningstalen varit betydligt måttligare. Det finns flera förklaringar till det ökadekollektivresandet. Tillkomsten av trafikhuvudmännen har i allmänhet medfört attkollektivtrafiken blivit bällre och taxorna lägre. Taxorna har också samordnatsoch månadskort införts i de flesta län. I många fall har informationenförbätlrals genom enhetligare tidtabeller m. m. I flera län har ocksåtrafikutbudel förändrats, Arbelstidsanpassade turer har inrättats, skolskjutsarhar linjelagts och annonserats så att de blivit tillgängliga för allmänhelenosv. Naturligtvis har också samhällsekonomins utveckling och bensinprisetsförändring påverkat kolleklivtrafikresandet. En närmare analys, som ulförts av transportrådet, visaratt resandet med kolleklivtrafiken i allmänhel har ökal minst i de störtetätorterna där kollektivtrafiken redan hade en stark ställning. De störstaökningarna noleras i stället för trafiken från mindre tätorter och förorter tillslörre orter. Kolleklivtrafikresandet har här tidigare varit lilel. Ulbyggnaden av kolleklivtrafiken har lett till ökadekommunala och slatliga skaltesubvenlioner. I böljan av 1970-lalet täcktes ca 20procenl av koslnaderna med skattemedel. är motsvarande andel i av trafikkostnaderna. De sammanlagda bidragen lill den lokala ochregionala trafiken har för beräknats lill nära . Den svenska utvecklingen med etl växande avslånd mellankoslnader och trafikintäkler är inte unik. Även i andra industriländer har denoffentliga bidragsandelen till kollektivtrafiken ökat. Delta har lelt lill attkollek-livtrafikens finansiering har blivit en alll vikligare fråga. Den närmare regleringen av busslinjetrafiken återfinns iförsta hand i yrkestrafiklagen (1979:559). YTL, och yrkestrafikförordningen(1979: 871), YTF. Dessa författningar trädde i kraft och deersatte då förordningen (1940:910) angående yrkesmässig automobiltrafik m. m. I huvudsak innebar lagstiftning en språklig ochredaktionell 1984/85:168 10 Sakligt sell överfördes lill stor delreglerna års förordning till de nya författningarna. Med yrkesmässig trafik avses allmänt sett trafik i vilkenpersonbil, lastbil eller buss med förare ställs till allmänhetens förfogandemol ersättning för transport av personer eller gods (YTL 1 kap. 4 S). Engrundläggande regel är att yrkesmässig trafik endast får bedrivas av den som hartrafiktillstånd (YTL 2 kap. I S). Trafiktillstånd kan meddelas antingen för godstransportereller för persontransporter (YTL 1 kap. 5S). Etl trafiktillstånd förpersontransporter kan avse beställningstrafik (transporter där beställarenförfogar över fordonet och där ersättningen bestäms med hänsyn till fordonelsutnyttjande och inle för varje passagerare för sig), turisUrafik (transportervilka ingår som ell led i eU sammanhängande arrangemang, där själva transporteninle är huvudsaken) eller linjeirafik. För all slags yrkesmässig trafik gäller atttrafiktillstånd får ges endasl till sådana fysiska eller juridiska personer sombedöms vara lämpliga att driva verksamheten. Vid denna lämplighetsprövning tashänsyn lill yrkeskunnande, personliga och ekonomiska förhållanden samt andraomständigheler av betydelse. Krav som slälls på yrkeskunnande och personligaförhållanden hos juridiska personer gäller den eller dem som skall ha ansvaretför trafikutövningen. För tillstånd lill persontransporter krävs dessulom attden avsedda trafiken bedöms vara behövlig och i övrigl lämplig (YTL 2 kap. 11och 17 §§). Bakgrunden lill denna prövning är önskemålen om en godtrafikstruktur och behovet av all kunna molverka skadlig övereiablering. Deföretag, som även och då det inle är lönsami upprätthållertrafiken, skall inte behöva utsättas för en okontrollerad konkurtens om dekörningar som är lönsamma. Systemel med en behovsprövning förutsätter all trafikenbedrivs inom avgränsade geografiska områden, inom vilka avvägningar rörandeutbud och efterfrågan av trafikljänsler lättare kan göras. Förbeslällningslrafik för persontransporter finns därför särskilda trafikområdeninom vilka irafi-ken får utföras. Även andra villkor och begränsningar är oftaknutna lill persontrafiktillsiånden. Som ell led i behovsprövningen är del inleovanligl alt tillstånd lill beslällningslrafik gäller endast för visst slagstrafik, exempelvis skolbarnsiransporter eller handikapptransporter. Innehavareav tillstånd lill beställningstrafik med lättare fordon (taxi) och lilllinjetrafik är skyldiga all transportera personer eller resgods(trafikeringsplikl). Linje-trafiktillstånden hänför sig till trafik på enbesiämd vägslräcka, mellan vissa orter eller inom ett bestäml område,Sislnämnda s.k. områdeslill-stånd är dock ovanliga och meddelas huvudsakligenför väl avgränsade områden inom vilka del finns endasl en lillståndshavare. Förlinjelrafiken reglerar tidtabellen omfallningen av trafiken. Tidtabellenfastställs av till-slåndsmyndigheten. För linjeirafik och laxilrafik skallfinnas en fastställd 1984/85:168 11 taxa som inte får överskridas. Taxa för lokal och regionallinjetrafik (länstrafik) faslslälls av huvudmannen, medan taxorna för annanlinjetrafik och för laxitrafiken fastställs av transportrådet. Den som har erhållit lillstånd att utföra linjetrafik hari allmänhel ensamrätt härtill på sin linjesträckning. Han har också enskyldighet att bedriva linjetrafik enligt den fastlagda tidtabellen. Trafiktillstånd gäller i allmänhet tills vidare. Undervissa förutsättningar kan tillstånd för persontransporter överlåtas.Trafiktillstånd kan emellertid även återkallas. Så skall bl.a. ske om det i denyrkesmässiga trafiken har förekommit sådana missförhållanden att tillståndshavareninte kan anses lämplig all fortsätta verksamhelen. Om missförhållandena inle ärså allvarliga att det finns skäl för ålerkallelse kan tillståndshavaren istället tilldelas en varning. Etl trafiktillstånd som inle används skallåterkallas. I vissa fall kan lillslånd lill linjeirafik återkallas omdet behövs för atl trafiken skall kunna ordnas så ändamålsenligl som möjligt (3kap. 5 S YTL). Om del således i samband med en ansökan om trafiktillstånd görsframslällning om ålerkallelse av ett lidigare givel tillstånd till samma slagstrafik, får det tidigare tillståndet återkallas, om det finns synnerliga skältill det med hänsyn till alt trafiken skall kunna ordnas på ett såändamålsenligt säll som möjligl. Om en kommun, en landslingskommun, ell kommunalttrafikföretag eller en trafikhuvudmän ansöker om lillstånd till linjetrafik ochgör sannolikt att trafikförsörjningen inom det område som är avsett atltrafikeras kommer alt främjas genom att trafiken drivs av sökanden, skalltidigare givel tillstånd till trafiken ålerkallas. - När elt tillståndåterkallas därför atl någon annan lillståndshavare begär det är den nyetillståndshavaren skyldig atl på begäran av den, vars tillstånd återkallas,lösa in de fordon och andra lillgångar som använls i verksamheten. En särskildnämnd, buss- och taxivärderingsnämnden, prövar .sådana ansökningar. Tillslåndsmyndighelför den yrkesmässiga trafiken är respeklive länsslyrelse. Enda undanlaget fråndenna regel är att vid linjetrafik som rör mer än etl län transportrådelfungerar som tillslåndsmyndighel. utför inle enbartsjälva tillståndsprövningen och meddelar trafiktillstånd och de evenluellasärskilda föreskrifier som kan behövas. Myndighelen skall också utöva enfortlöpande tillsyn av trafiken och se lill all tillståndshavarna driververksamhelen enligt gällande regler. Tillståndsmyndigheterna handlägger vidareärenden om evenluella varningar och återkallelser. En länsstyrelses beslut enligt yrkeslrafiklagsliftningenkan överklagas hos transportrådet.