prop · G803100 · 1984-12-31 00:00:00 — Högskolan skallsvara för huvuddelen av de kurser eller utbildningsarrangemang, somstaten bekostar. Men även SÖ har fäll resurser för att anordnapersonalutbildning. SÖ:s ansvar gäller dels vissa övergripande utvecklings- ochfortbildningsåtgärder t.ex. skolledarutbildning, dels sådan fortbildning som högskolan inte rimligen kanordna. Enligt vad jag erfarit har SÖ ochuniversitets- och högskoleämbetet (UHÄ)gemensamt inlett en utvärdering när del gäller vissa frågor rörande erfarenheterna från den nya organisationen ochavser att i anslagsframställningarnaför /87 redovisa resultatet av utvärderingen. Jag anser detutomordentligt viktigt att fortbildningsorganisationen blir ett effekfivt ochslagkraftigt instmment för skolans utveckling i enlighet med de intentioner somlåg till gmnd för beslut i frågan. Frän denna utgångspunkt är en uppföljning och granskning avden beslutade organisationensmöjligheter att möta fortbildningsbehoven mycket angelägen och det är medtillfredsställelse jag konstaterar att både SÖ och UHÄ arbetar med dessafrågor. Enligt min mening finns del även anledning till en samlad utvärdering där också frågor rörandefortbildningens gmndläggande organisation och stmktur tas upp, bl. a. fråganom ansvarsfördelningen mellan skol- och högskolesektor. Jag avser att tainilialiv till en sådan samlad översyn. Jagräknar med att resultat skall kunna presenteras inför budgetåret1986/87. Jag vill först lämnanågra övergripande synpunkter på skolledningen, behandlar därefter ett nytt statsbidragssystem förskolledningsuppgifter samt slopande av den statliga regleringen avskolchefstjänster. Slutligen tar jag upp ett samlat program förskolledarutbildning. Regeringen uppdrogden åt SÖ att föreslå ett nytt system för statsbidrag tillkommunernas lönekostnader för skolledare i och gymnasieskolan.Vidare uppdrog regeringen den 30 juni 1983åt SÖ atl - i anslutning till nämnda uppdrag - föreslå ett nytt system vadgäller resurser för skolledning i den kommunala vuxenutbild- Prop.1984/85:100 Bilaga 10 47 ningen och gmndutbildningen för vuxna samt övervägaeventuella konsekvenser vad gäller resurser för skolledning för statligvuxenutbildning. Till de bådauppdragen fogade regeringen en PM som närmare angav inriktningen av uppdragen. SÖ har den 6 april1984 redovisat sina förslag. En sammanfattning av förslaget bör fogastill regeringsprotokollet i detla ärende som bilaga 10.5. En förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av remissyttrandena bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 10.6. SÖ pekar i sillförslag på atl skolledningen har tre huvudfunktioner, nämligenarbetsledning, förvaltning och utveckling. Den centrala uppgiflen är enligt SÖ:smening att utveckla verksamheten så att det lokala arbetet står iöverensstämmelse med den centralt angivna inriktningen. För egen del kanjag ansluta mig till SÖ:s uppfattning om vad som är huvudkomponenterna iskolledarnas arbetsuppgifter. Jag vill därvid starki understryka attskolledningens övergripande ansvar är atl skolarbetet bedrivs i enlighet medde av statsmaktema angivna målen. Det successiva genomförandet av SIA-reformen,den pågående reformeringen av gymnasieskolan och andra förändringar inom skolväsendet harlett lill ett ökat lokall bestämmande över skolan. Detta utövas dels av denkommunala skolstyrelsen,dels av skolledningen och då i första hand reklor. Därvid skall skolstyrelsen tillse atl verksamhetenfortgår enligt gällande föreskrifter och sörja för samordning ochenhetlighet medan rektor är den som främsthar fäll genomförandeansvaret på arbetsplatsen/skolan. Detla ansvar gällerdels i förhällande tillskolstyrelsen på de områden den är beslutande,dels direkt i förhållande till de regler och mål som staten ställt upp iläroplaner och föreskrifter. Skolledaren haralltså inte bara alt se till att centraU givna regler följs. Den uppgiften kan i själva verket sägas haminskat i takt med övergängen frånregel- till målstyrning. Skolledaren har ocksä fått etl ökal ansvar för alt, fillsammans med övriga inom skolanverksamma, uttolka målen och åstadkomma den utveckling av verksamhetensom behövs för att målen skall kunnaförverkligas. Genom de förändringar som har genomförts i skolväsendet undersenare år sker detta inom vida ramar och med en slor lokal frihet. Det är givet atl dessa förändringarockså ställer nya krav på skolledningen och har ökal dess betydelse. Detär mol den bakgmnden man får se de ökade samhälleliga resurser som lagts påskolledningen i form av t.ex. skolledamtbildningen och kvantitativa ökningar. SÖ har föreslagitvissa författningsändringar avseende skolledningens arbelsuppgd"tero.d. Jag delar SÖ:s uppfattning vad gäller den allmänna inriktningeni detta avseende, dvs. mot en minskad reglering. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 48 dock inle atl nu ta upp de förslagen annat än omde direkl påverkar den förändrade resurstilldelning som föreslås i delföljande. Skälet härtill är att skolförfattningsutredningen (U 1979:12) har iuppdrag att se över författningsregleringen också på detta område. SÖ föreslår trespecialdestinerade statsbidrag för skolledningen, ett för , ett förgymnasieskolan och ett för den kommunala vuxenutbildningen (komvux) medgmndutbildning för vuxna (gmndvux). SÖ föreslår också att skolledningsresursernainom en kommun skall kunna samordnas mellan skolformerna. Med skolform avseshär även komvux och grundvux. I likhet med SÖ förordarjag tre specialdestinerade statsbidrag till skolledningen. Det nya systemetbör gälla fr.o.m. den . Ökade möjligheter all samordna skolledningeni de olika skolformerna kan medföra pedagogiska och administrativa fördelar ide fall någon eller några skolformer är av ringa omfattning. Sådanaförändringar kräver emellertid fortsatta överväganden av främst teknisk natur.Del bör få ankomma på regeringen atl avgöra vilka regler som behövs i delavseendet. Statsbidragen tillskolledningen kommer närmare att behandlas under resp. anslag. Regeringen bör vidutfärdandet av erforderliga bestämmelser ha möjlighet all göra smärre avslegfrän förslagen för att garantera atl den nya ordningen för skolledarresurserför grundskola, gymnasieskola och komvux i sin helhet blir kostnadsneutral iförhållande till vad som gäller . 6.4.3 Kommunalisering av skolchefstjänsterna De kommunala skolchefernahar, med undantag för dem i , och , statligt regleradeanställningar och kommunerna har statsbidrag till kostnaderna för dem.Utvecklingen pä skolområdet har varil sådan alt det enligt min mening knappastfinns någon anledning alt behålla skillnaden mellan skolan och övrig kommunalförvaltning i fråga om regleringen av tjänsterna. Jag kommer därför vid minbehandling av anslaget Bidrag till drifien av grundskolor m. m. att föreslå altden statliga regleringen av tjänsterna upphör. Den enda reglering som enligtmin mening behövs är alt det skall finnas en skolchef i varje kommun och att ivissa fall uppdraget alt vara skolchef skall kunna läggas på en rektor. Jag serdel också som naturligt alt statsbidragsgivningen till tjänsterna upphör medutgången av . Därmed blir ordningen den samma som för andraprimärkommunala förvaltningschefstjänsler. 1984/85:100 Bilaga 10 49 6.4.4 Utbildningsinsatser för skolledare Utbildningsinsatsernaför skolledare bör ske vid olika fillfällen under en skolledares yrkesverksammaliv och ansvaret för ulbildningsinsatserna bör fördelas mellan statoch kommun. Den nuvarandeskolledamtbildningen kommer visseriigen alt pågå yllerligare nägra är,men jag anser det angeläget att redan nu redovisa förslag till eltsamlat program för den framtida skolledamtbildningen och därmed bereda möjlighet att ta del avplaneringen och göra övervägandeninför den framlida inriktningen av skolledarutbildningen. En centralutgångspunkt för uppbyggnad och genomförande av etl samlat utbildningsprogram för skolledare äratt alla delar av utbildningen präglas av en gemensam målsättning. Medutgångspunkt i de mål som gäller för dennuvarande skolledamtbildningen menar jag all målsällningen kan anges itre punkter. För det förstamåsle skolledarna ges goda kunskaper om de samhälleliga målen för skolan, somde kommer till uttryck i de centrala måldokument riksdag och regering fastställt. För det andra gällerdet att ge skolledarna förutsättningar för ett pedago-giskt ledarskap ute iskolorna som stimulerar en utveckling av verksamheten i riktning mot en alltbättre uppfyllelse av målen. Skolledarna måste ha viljan och förmåganatt driva utvecklingen i den riktningen. För det tredjemäste skolledarna bibringas god kunskap om de regler och system, såvälslatliga som kommunala, som styr skolan och som är oundgängligaförutsättningar för atl fullgöra arbetet som skolledare. För att tillgodosedessa huvudmål bör det samlade utbildningsprogrammet omfatta fyradelinsatser, nämligen rekryteringsutbildning, introduktionsutbildning,fördjupningsutbildning och kontinuerlig fortbildning. Det finns tecken somtyder pä svårigheter atl rekrytera skolledare. En rekryteringsutbildning medförett bättre underlag vid tillsättning av tjänst och anskaffande av vikarier. Ellannat skäl för att anordna rekryteringsutbildning är den låga andelen kvinnliga skolledare. Jagvill här erinra om vad somanfördes budgetproposition (prop. 1981/82:100 bil. 12 s. 230-232) med anledning av betänkandet (SOU1980:19) Fler kvinnor som skolledareoch betona att det är viktigt att andelen kvinnliga skolledare ökar, även om en positivutveckling har skell . Ytterligare ettskäl som talar för rekryteringsulbildning är atl fördelningen av skolledare påskilda lärarkategorier dåligt överensstämmer med fördelningen av lärare pä olika tjänstekategorier. En anledning lill svårigheterna attrekrytera till skolledarbefaliningar kanvara osäkerhet om vad det egentligen innebär alt vara skolledare.Rekryteringsuibildningen bör därför ge en klar bild av innehållet iskolle-darrollen. Vikariat kan vara ett inslag både i en mera medvetenskolledar-4 1984/85. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 50 rekrytering och i rekryteringsutbildningen som sådan. Avdet skälet bör rekryteringsutbildningen också innehålla sådana praktiska inslagsom behövsför att den utbildade skall kunna fungera tillfredsställande som skolledare.Rekryteringsutbildningen bör vara en uppgift men med slöd frän SÖ ochlänsskolnämnder i form av ulbildningsmalerial och andra insatser.Rekryteringsutbildningen bör naiurligen ulgöra ett led i kommunala program för rekrytering avskolledare. Som etl andra led iutbildningsprogrammet bör ingå en introduktionsutbildning efter tillträde påtjänsten. Det är naturligtvis viktigt atl den nytill-trädde skolledarensnarast kan fullgöra de praktiska ledningsuppgifterna. Det bör präglaintroduktionsutbildningen. Det är således viktigt att utbildningen täckerskolarbetets alla delar. Tänkbara moment kan vara skolförfattningar,arbetsrätt, skolplanering, och budgetteknik. Redan iintroduktionsutbildningen anser jag vidare atl utbildningen avseende skolans mål bör inledas.Eftersom skillnaderna är stora i uppgifter mellan olika skolledarbefaliningarär det rimligt att utbildningen i vissutsträckning skräddarsys för resp. befattning. Också denna del av utbildningsprogrammet bör kommunerna ha detprimära ansvaret för. Beträffande särskilt moment rörande målen, menockså skolförfattningar, finner jag detemellertid naturligt att den statliga skoladministrationen medverkar igenomförandet. Elt tredje led iskolledamtbildningen bör vara fördjupningsutbildning för skolledare. Dennautbildning skall vända sig till skolledare som varit verksamma . Utbildningen bör som ettförstahandssyfte ha alt klargöra desamhälleliga målen för skolan och hur dessa skall kunna uppnås. Den bör ocksäinriktas på skolledarens roll som utvecklare av verksamheten. Enligt min meningbör staten ha det primära genomförandeansvaret för denna del av skolledarutbildningen, bl. a. av detskälet att det är staten som har delhuvudsakliga ansvaret för skolans mål. Utbildningen bör ersättaden nuvarande av staten anordnade skolledamtbildningen. Som ett komplement tillnu nämnda utbildningar bör kontinuerlig fortbildning arrangeras. 1 syfte att upprätthålla skolledarnas inhämtadekunskaper från tidigareutbildningar samt hälla dessa aktuella bör regelbunden fortbildning organiseras t.ex. i form av lokala och regionala konferenser,fortlöpande informationsmaterial etc. Ansvaret för att fortbildningen kommer lill stånd bör enligt min mening främst åvilakommunerna, men även på detta område bör staten ha etl vissl ansvar. Dels börlänsskolnämnderna kunna tainitiativ till fortbildning ochbiträda vid samordning, dels bör högskolanskursutbud kunna utnyttjas för att tillgodose individuella fortbildningsbehov. Den statligaskoladministrationen, främst SÖ, har också ansvaret för ett fortlöpandeinformationsmaterial som vänder sig speciellt till skolledare. Också i detta är det viktigt att olika förändringar påskolområdet kommenteras och motiveras. Utifrån de riktlinjer jag här angett ämnar jag senareföreslå regeringen alt 1984/85:100 Bilaga 10 51 uppdra åt SÖ att, efter samråd med och , utforma ett samlat program förskolledarutbildningen. SÖ bör då särskilt beakta behovet av en smidig övergängfrån den nu pågående skolledarutbildningen saml ta tillvara de erfarenheter ochdet kunnande som finns inom ramen för dagens skolledamtbildning. SÖ:s förslagtill framtida skolledarutbildning skall utformas så att del ryms inom denekonomiska ram som disponeras för skolledarutbildningen. 6.5 Överklagande av tillsättningsbeslut inomskolområdet behandladeriksdagen vissa frägor rörande besvär hos regeringen (prop. 1983/84: 120,KU23, rskr250). Riksdagsbeslutet innebar bl.a. i princip atl ärenden somprövats av tvä instanser under regeringsnivån inle bör få föras vidare tillregeringen om inle särskilda skäl föranleder annal. Enligi min mening finns delnu anledning att göra denna princip tillämplig pä vissa slatligt regleradetjänster i skolväsendet, i likhet med vad som redan föreslagits (prop.1984/85:57) för högskolan. Jag förordar därför atl skolstyrelsens/utbildningsnämndensbeslut om tillsättning av tjänster som lärare, syofunktionär, huvudlärare,institutionsföreståndare samt föreståndare och biträdande föreståndare videlevhem liksom fåröverklagas hos SÖ. SÖ:s beslut som andra instans bör däremot inle få överklagashos regeringen. Motsvarande bör ocksä gälla besvär i fråga om tjänslelyp,vilkel ju har ett nära samband med tjänstetillsättningar. För all SÖ skall kunnavara slufinstans i fråga om alla lärartjänster bör lektorstjänster tillsättasav länsskolnämnderna i stället för som SÖ. Min bedömning är atllänsskolnämnderna själva har eller i vart fall har möjlighet alt anlita denämnesteoretiska sakkunskap som behövs för att tillsättningarna skall kunnagenomföras pä etl tillfredsställande sätt. Av vad jag tidigareframfört om alt den statliga regleringen av skol-chefsljänsterna bör avskaffasföljer att beslut om tillsättning av sådana Ijänster över huvud tagel inlekommer atl kunna överklagas genom förvaltningsbesvär. Däremot anser jag att regeringenäven fortsättningsvis bör kunna pröva besvär i fräga om tillsättning avtjänster som skolledare och biträdande skolledare. Skolledaren innehar enförtroendeställning i relation till såväl skolstyrelsen som staten, vilkel görtjänsterna särskilt viktiga och därmed givelvis även lillsättningen. Regeringenändrar visserligen inle särskili ofta utgången av sådana ärenden, men när detsker har det ofta principiella orsaker. Del kan för alt nämna nägra exempelgälla viklen av skolstyrelsens förord, belydelsen av behörighet till tjänsteneller jämställdhetsaspek-len. Jag föreslår således inte någon ändrad ordning itillsättningsärenden som avser rektorer, studierektorer och tillsynslärare. Förändringar i instansordningen motsvarande demjag här har redogjort Prop.1984/85:100 Bilaga 10 52 för bör genomföras också i fråga om fristående skolor medstatligt reglerade tjänster och folkhögskolor. Inle heller bör besvär itillsättningsärenden vid de statliga skolformerna specialskola, sameskola ochstatlig vuxenutbildning få anföras hos regeringen om ärendet redan prövats i tvåinslanser underregeringsnivån, med undanlag för skolledarljänsler. Vissa förslag som lagls fram berörs ocksåi del följande under vissa anslag ochutmynnar i hemslällan lill regeringen om inhämtande av riksdagensgodkännande. 1 övrigt hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen all 1. godkänna vad jag harförordat om höst- och värterminsbetyg somgrund för preliminär resp. slutlig intagning till gymnasieskolan. 2. godkännade av mig förordade riktlinjerna för utformningen av den framtida skolledarutbildningen. 3. godkännavad jag har förordat om att SÖ skall vara sista instans i fråga om beslut omtillsättning av lärartjänster m. m. 7 Vissa frågor om gymnasieskolan Gymnasieskolan står inför en period avförnyelse och ulveckling. Som en följd avdet beslut om gymnasieskola i utveckling (prop. 1983/84:116, UbU 29, rskr 412) som fattade våren 1984kommer en försöks-och utvecklingsverksamhet att bedrivas under denärmaste fem åren. Enligt min meninghar vi en i många avseenden väl fungerande gymnasieskola. Trots detta är en förnyelsenödvändig för att utbildningen skall kunna svara mot nya krav. Jag tänker främst på de krav påökade kunskaper som ställsinom olika yrkesområden och på atl alll färre ungdomar klarar sig med enbart gmndskoleutbildning. Delta gör atl gymnasieskolannu måste anpassa sig så att den kanerbjuda meningsfull utbildning för alla som önskar sädan efter att haslutat . 1 nämnda propositionom gymnasieskola i utveckling redovisade jag utföriigt de insatser som krävsför att nä detta mål. Det lokala utvecklingsarbetet har inletts. Avsikten äratl pröva olika meloder för alt pä bästa sättuppnå de mål som fastställt. Försl när olika lösningar prövats lokall kommer de att läggas tillgrund för beslut om mer generella förändringar.Denna reformstrategi lägger ett stort ansvar på de enskilda skolorna ochskolstyrelserna. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 53 Etl stort antal försöks- ochutvecklingsprojekt har redovisats för SÖ med inriktning på all startas hösten1985. En enkätundersökning bland lärare somSÖ och SCB har genomfört visar också alt gensvaret på förslagen i gymnasiepropositionenhar varit mycket posilivt. En överväldigande majoritet av lärarnainstämmer i behoven av förnyelse och ställer sig bakom huvuddragen ipropositionen. Den mobilisering avintresse och engagemang inom skolor, skolstyrelser och skolförvaltningarsom således kan konstateras finner jag mycket tillfredsställande.Initiativkraften och det positiva klimatet för förnyelse som finns i kommunernamåste på alla sätt tas till vara och utvecklas. Det är en viktig uppgift för den statliga skoladministrationende närmaste åren. Det samlade programför försöks- och utvecklingsarbetet som SÖ på uppdrag av regeringen presenleral gerett gott underlag som vägledning för det lokala utvecklingsarbetet. Jag utgår ifrån att SÖäven fortsättningsvis kommer atl följa och med olika insatser stödja ochstimulera det inledda arbetetsamt redovisa de erfarenheter som görs. För egen del villjag betona värdet av att arbetet med att förbättra gymnasieskolan intestannar vid de försöksprojekt som SÖ svarar för. Lika viktigt är att ett inreförnyelsearbete i skolans vardag kan komma till stånd som ett resultat av diskussioner mellanskolledning, lärare och elever. Härvid kanden utvecklingsplan för varje skola, som jag förordade i gymnasiepropositionen,utgöra ett gott instrument. Av största vikt ärockså att erfarenheterna från försöks- och utvecklingsarbetet löpande kanutvärderas och spridas mellan skolorna. Del kräver ökade insatser såväl pälokal, regional som central nivå. Av de ytterligare 4 milj. kr. som jagi det följande kommer att föreslå skall satsas pä nämnda försöks- ochutvecklingsarbete i gymnasieskolan bör merparten tas i anspråk för en pedagogisk och ekonomiskutvärdering av de försök som startas. Parallellt med det lokala försöks- ochutvecklingsarbete som jag nu berört behöver gymnasieskolan också på andra sättanpassas till dagens och morgondagens krav.Som jag tidigare nämnt arbetar en översynsgrupp med att dra upp riktlinjer för förnyelse av yrkesutbildningen. Enväsentlig del i detta arbete är att pröva ansvarsfördelning och formerför ökad samverkan mellan gymnasieskolan och arbetslivet. Enligt min meningär det angeläget att se över möjligheten atl öka den arbelsplalsförlagdautbildningen. Samhället bör dock även i fortsältningen bära det yttersta ansvaretför den gmndläggande yrkesinriktade utbildningen och garantera atl kvaliteten och bredden i utbildningenupprätthålls. Det gäller därför för skolanalt tillsammans med parterna pä arbetsmarknaden söka sig fram fill lämpliga former för att förlägga delar av denyrkesinriktade utbildningen till arbetslivet och att även i övrigt vad gällerlokaler, utrustning, lärare,handledare etc. öka samverkan mellan skola och arbetsplatser. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 54 En annan viktiguppgift för översynsgruppen är att analysera svårigheterna med övergången frånyrkesutbildning till anställning. Här gäller det att koppla samman utbildnings- och arbetsmarknadspolitiskainsatser sä att övergången till arbetslivet underlättas. Jag avser att i samrådmed chefen för arbetsmarknadsdepartementetbereda denna fråga och då också behandla samordningen av olikaungdomsåtgärder. 1 det härsammanhanget vill jag särskilt framhålla de påbyggnadsutbildningar somutvecklats i gymnasieskolan . Enligt min mening kan sådanautbildningar bilda en värdefull länk mellan utbildning och arbetsliv. De kanockså, genom att ge kompetens som öppnar vägen till fortsatta studier, bidra lill att breddaen yrkesinriktad utbildning. Det är mol dennabakgrund angeläget att utvecklingen av påbyggnadsutbildningar fortsätter, även i etl läge dä del inte finnsekonomiskt utrymme att öka det lolala ulbudel av kurser. Jag ulgår därförifrån att länsskolnämnderna prövar redan befintligt utbildningsutbud ochökar utnyttjandegraden av de platser som tilldelats, sä all inle arbetetmed atl utveckla nya påbyggnadsutbildningar avstannar. Under de senasteåren har antalet utbildningsplatser i gymnasieskolan utökats mycketkraftigt. Skälet har varit dels att de aktuella ungdomskullarna ökal, dels enhöjd ambition när det gäller att möjliggöra för alla ungdomar att få engmndläggande gymnasieutbildning. Ökningen av årskullen 16-åringar har nukulminerat. Nästkommande läsår minskar antalet 16-åringar med över 5 800.Enligt riksdagsbeslut skulleantalet platser i gymnasieskolan minskas i motsvarande mån. Det har dock visatsig atl ungdomens efterfrågan pä gymnasieutbildning ökat kraftigt. Enligt minmening är det inte tillfredsställande atl utbildningssökande ungdomar hänvisas tilluppföljningsåtgärder och arbetsmarknadspolitiska åtgärder, därför attutbildningsplatser inte finns tillgängliga. Jag kommer därför i det följande att föreslå enambitionsökning när del gäller gymnasieskolans dimensionering för att därmed i förstahand kunnaerbjuda alla 16- och 17-äringar som så önskar gymnasieutbildning. För /86föreslår jag en ökning med drygt 2 300 intagningsplatser avseende den s. k.direktramen. Därmed kommer antalet intagningsplatser att utgöra 124000, vilketmotsvarar 114,av årskullen 16-åringar. Detta är den högsta frekvens i detta avseende somuppnåtts. Som jag kommer att anmäla i detföljande räknar jag med att antalet intagningsplatser, bl.a. av hänsyntill kommunernas svårigheter att på kort sikt förändra sin organisation, kommeratt vara 124000 även 1986/87 och 1987/88.Därefter böriar en långsiktig minskning av elevkullarna. Denna elevminskning måste leda till att gymnasieskolans organisation minskar. Såvälden statliga skoladministrationen som kommunerna måste redan nu planeraför denna neddragning. beslutom prioritering av 16- och 17-åringar vid intagningen till gymnasieskolantillämpas första gången /86. Prop.1984/85:100 Bilaga 10 55 att jag anser det vara synnerligen väsentligt attintagningsreglerna tillämpas så atl en prioritering av 16- och 17-åringarnaverkligen sker.