prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Man kan fråga sigi vilken mån däri skall ingå sådani som bidrag lill förelagels allmännaadminislralionskoslnader, lön till näringsidkaren själv och ränla på i rörelsennedlagt kapilal. Sammanfattningsvis förefaller den beräkningsmetod somutredningen föreslår i allmänhel leda lill i slort sell samma resulial som ensubtraktions-melod, innebärande alt näringsidkaren skall ha rätl till delavialade priset med avdrag för de koslnader han har undgått genomavbeslällningen och för vad han har Gänal in eller kunde ha Gänal in på andrauppdrag med ulnyttjande av den kapacitet som har frislällis genomavbeslällningen. Den valda konstmktionen ger emellertid konsumenten viss fördeli bevishänseende. Dd blir inte konsumentens sak atl visa, vilka besparingaroch inkomsler näringsidkaren har kunnat uppnå till följd av avbeslällningen. Iställd ankommer det på näringsidkaren atl visa eller åtminstone göra sannoliklatt han har gjort en förlust. Mot denna bakgrund synes en additionsmelodlämplig från konsumenlens synpunkt. Del kan dock ifrågasättas om inte regelnskulle kunna förenklas genom atl det i andra stycket försia meningen endaslsägs alt näringsidkaren skall ha räll ersättning för förlusl som uppkommergenom avbeslällningen. 6.8 (): Utredningen föreslår atl rätt skall föreligga attavbeslälla Uänsl även efter del att Uänsten påböGats. Näringsidkaren skall isådant fall ersättas för koslnader som redan uppstått. Näringsidkaren kan ivissa fall få ersättning för alt han före avbeslällningen förioralmöjlighelen till alternativt arbele antingen genom att tacka nej eller atl lålabli alt söka annat arbete. TCO anser atl det är viktigt att rätt alt avbryta redanpåböGad Gänst finns. TCO finner emellertid regeln om särskild ersättning förförioral alternativt arbele svår att tillämpa. Del borde i lagen åläggasnäringsidkare att bevisa atl föriust av uppdrag verkligen föreligger. Samfundet ansluler sig uppfattningen atl enavbeställningsrätt för konsumenien bör föreligga. På Gänsteområdet föreliggerofta sådana förhållanden att en rält all avbeslälla under pågående arbele lersig som en moliverad normalregel. Däremot kan samfundet inte godta utredningens förslag allersättningen vid avbeställning, även efter del att arbetet påböGats, skallbestämmas med frångående av den i nuvarande rättsläge gällandesubtraktionsmelo-10 1984/85. Prop.1984/85:110 146 De av utredningen föreslagna ersättningsprincipernasynes förenade med sådana bevissvårigheter för näringsidkaren, all del i mångafall kan bli denne som kommer i underläge vid en avbeslällning. Samfundd befararatl addilionsmetoden vid bestämmande av ersällning för inslälll arbele ochbegränsningen till det negativa kontraklsinlressel medför risk för ell lättvindigtutnyttjande av avbeställningsrällen, som är ägnal leda slörre olägenhelinom näringsverksamhden än behovet av konsumenlskydd i förevarande avseendemoUverar. 2 kap. 8 och 9 §§ Principen om en lagfäsl räll lill avbeställning förkonsumenten introducerades genom köplagsutredningens slulbelänkande (SOU1976:66) med förslag lill köplag. I detta förslag inskränktes sagda rättighddock all avse endasl de s. k. tillverkningsavlalen och gjordes konsumenlensmöjlighel all frånlräda ell redan ingångel avial av dylikl slag beroende avdels att inlel eller endast en mindre del av tillverkningen utförts, dels allavbeslällningen kunde ske utan väsentlig olägenhel för säljaren. Konsumenlljänslulredningen har gåll ett sleg längre ochföreslagil en regel med generell avbeslällningsräll för konsumenien. Såsommolivering har utredningen (liksom på sin lid köplagsulredningen) framhällildel sam-hällsekonomiskt olämpliga i all en Uänst, som ej längre är önskad avbeslällaren, likväl kommer till slånd (s. 177). Del har också påpekais altnäringsidkarens intresse av avtalels bestånd i allmänhel lorde vara av rentekonomisk natur och begränsa sig till ett anspråk på alt få full kompensationför sin förlust på grund av avbeslällningen. Vad angår den ekonomiskaavräkningen parterna emellan skall denna enligt vad ulredningen föreslagilgenomföras medelsl lillämpning av den s. k. addilionsmetoden, som också denlanserades av köplagsutredningen. Enligt denna princip skall näringsidkaren ejäga rätt lill ersättning i vidare mån än vad del negaliva kontraklsinlresselmedger, dock med lillägg för föriusi som drabbar honom för all han går misteom vinsten på andra uppdrag (s. 181), och i inlet fall med högre belopp än detvederiag konsumenten haft atl eriägga om avbeställning överhuvudtaget ej äglmm. I bevishänseende har i moliven uttalats (s. 183 och 440) alt det avnäringsidkaren ej skall krävas mer än att denne lämnar en sannolik förklaringtill att han lidit förlust och inle hafl möjlighel all genom annan inkomslkällabegränsa omfattningen av förlusten. redovisade redan i yttrande överköplagsutredningens ovan nämnda betänkande tveksamhet mol etl genombrytande avgmnd-principen "pacla sunt servanda" saml framhöll att den s.k.additionsmetoden radikalt avvek från den vedertagna meloden för beräkning avskadestånd vid kontraktsbrott. Åven om de av utredningen framförda skälen fören ovillkoriig avbeslällningsräll i och för sig ler sig beakiansvärda, ifrågasätterförbundet fortfarande, humvida dessa synpunkter verkligen får anses äga etttillräckligt starki skyddsinlresse för atl rättfärdiga ett totalt åsidosättandeav grundsatsen atl ingångna avtal skall hållas - någol som kan befaras bliresultatet av en lagregel med föreslaget innehåll. 1 alla händelser kanförbundet inte godtaga utredningens förslag alt införa en "additionsmetod"- ett beräkningsförfarande som alltför ensidigl gynnar konsumenien pånäringsidkarens bekostnad. Förbundet vill härvid påmin- 1984/85:110 147 naom del negativa mottagande som köplagsulredningens försök all inlro-duceranämnda metod i svensk rätt rönte. För det fall förslagel likväl skulle gåigenom, anser förbundel atl ovan berörda lättnad i näringsidkarens bevisbördaklart skall framgå av lagtexten. 6.11 Vissaorganisationer inom näringslivet: Organisalionernakan i och för sig godta att konsumenien uttryckligen medges rätt att avbeställaGänsten trots den ökade risk som därigenom kan uppstå för omotiverade ellerfrån allmän synpunkt icke önskvärda avbeställningar. Ulredningen haremellertid föreslagit en avbeslällningsersättning till näringsidkaren i stortsett uppbyggd efter samma principer som föreslagils i köplagsulredningen (SOU1976:66) och som slarkl kriliserals av ett flertal remissinstanser.Organisationerna anser atl man principielll måste utgå från regeln atl avtalbör hållas även inom området för konsumenttjänsler. Och ett faslhållande viddenna princip kan inle leda till någol annal än all ersättning bör ulgå för delposiiiva kontraklsinlressel, om konsumenien väljer att avbeställa Gänsten. Atlmedge undanlag från principen kan möjligen vara lill fördel för en enskildkonsument som vill avbeslälla Uänsten men knappast för konsumentkolleklivel somgenom koslnadsövervältring i sista hand får bära den "rabatt" på detposiiiva kontraklsinlressel som medges avbeslällande konsumenler. Härtill kommeralt ett fastställande av den "rabatterade" avbeställningsersällningeni prakliken kommer atl medföra hart när oöverstigliga svårigheter. Hur skallman t.ex. fastställa ett "skäligt pris" för den del av arbetet somhunnit utföras före avbeslällningen? Hur skall man få fram bevisning om situationensåsom den skulle ha varit om avtalet aldrig ingåtts? Hur skall man bestämma"näringsidkarens förlusl"? Innefattar denna t.ex. bortfall -helteller delvis av det täckningsbidrag som det uleblivna avlalel skulle hamedfört? Tillämpar man regeln atl konsumenten principielll måste belala avtalatpris, men med avdrag för de besparingar som näringsidkaren gjort eller kunnatgöra genom att han slipper utföra den avbeställda delen, undgår man att behövasvara pä frågor av angiven typ. Principen om ersättning enligt dd positivakonlraktsintresset innebär dessulom en myckel bältre utgångspunkt förbestämmandet av den normalersätining som enligt utredningens förslag bör godtas(10§). Handelskamrarnakan i och för sig godta att konsumenten uttryckligen medges rätt att avbeställatjänsten trots den ökade risk som därigenom kan uppstå för omotiverade ellerfrån allmän synpunkt icke önskvärda avbeställningar. Utredningen har emellertidföreslagit en avbeslällningsersättning lill näringsidkaren i stort settuppbyggd efter samma principer som föreslagits i köplagsutredningen (SOU1976:66) och som starkt kriliserals av remissinstanserna. Kamrarna anser atlman principielll måsle utgå från regeln att avtal bör hållas även inom områdelför konsumentUänsler. Och ett fasthållande vid denna princip kan inte leda tillnågol annat än all ersättning bör utgå för det positiva kontraktsintresset, omkonsumenten väljer atl avbeställa Gänsten. Atl medge undantag från principenkan möjligen vara till fördel för en enskild konsument som vill avbeställaGänsten men knappasl för konsumentkollektivet som genom koslnadsövervältring isista hand torde komma att få bära den "rabatt" på del 1984/85:110 148 posiiiva konlraktsintresset som medges avbeställandekonsumenter. Härtill kommer all ell faslslällande av den"rabatterade" avbeställningsersällningen i praktiken kommer altmedföra hart när oöverstigliga svårigheier. Hur skall man t. ex. fastställa ell"skäligl pris" för den del av arbelet som hunnil utföras föreavbeslällningen? Hur skall man få fram bevisning om situationen såsom denskulle ha varil om avlalel aldrig ingåtts? Hur skall man bestämma"näringsidkarens förlust"? Innefallar denna l.ex. bortfall - helleller delvis - av del täckningsbidrag som del uleblivna avlalel skulle hamedfört? Tillämpar man regeln alt konsumenien principielll måste betala avtalatpris, men med avdrag för de besparingar som näringsidkaren gjort eller kunnatgöra genom att han slipper ulföra den avbeställda delen, undgår man all behövasvara på frågor av angiven lyp. Principen om ersättning enligt det positivakonlraktsintresset innebär dessulom en myckel bättre uigångspunkt förbestämmandet av den normalersätining som enligt ulredningens förslag bör godias(10§). 6.13 SHIO-Familjeföretagen och : Belräffande §8 anser organisalionerna all del renl allmänlär siölande alt en part i etl avlalsförhållande skall kunna, ulan saklig grund,bryta etl ingångel avial. Seriösl arbetande näringsidkare som, för atl kunnapressa koslnader och priser, försöker planera sitt arbele drabbas särskili hårlom kunderna ulan förvarning och utan grund avbryler planerade och/ellerpågående arbelen. Man bör beakla all l.ex. el- och VVS-installalioner i villorinnebär kostnader på uppåt . Atl avbryia ell avtal om en sådanpreslalion fär konsekvenser även för andra, såsom underentreprenörer ochunderleverantörer. Därmed skulle näringsidkaren göra sig skyldig tillkoniraktsbrott gentemot dessa kalegorier. är ytterligare ell skäl lillatt förhållandena lill "de bakre leden" måsle regleras i samband medantagandet av föreliggande lagförslag. Den skadeslåndsrätl näringsidkaren får enligt §9, st. 2,är iveksam. Del är för del första svårt att visa atl "man underlålil attåla sig annal arbele". För det andra är det närmasl ogörligt all beräknavad näringsidkaren skulle ha erhållil i ersättning för "annalarbete". Del naturliga och mest prakliska är att näringsidkaren ersättsmed del han skulle ha fåll enligt del ursprungliga avtalet, med avdrag för vadhan eventuelll erhållit för annat arbele i fråga. 6.14 (): I de lidigare omnämnda "Regler för reparationer"'saknas särskild bestämmelse om avbeställningsrätt för konsumenten. Anledningenhärtill torde vara all frågan om avbeslällningsräll har ansetts vara fögabetydelsefull från praklisk synpunkt. har inle hellerframslälll önskemål om införande av en regel om avbeslällningsräll i branschensslandardavlal. Såvill del är MRF bekani lorde dd i praktiken vara sällanförekommande atl konsumenter önskar frånlräda ingångna avtal ombilreparationer. I den mån så har skett är det förbundets erfarenhel atlbilverksläderna villfarit konsumenlernas önskemål härvidlag och att denekonomiska uppgörelsen mellan parterna i anledning av avbeställning fungeratutan märkbara olägenheler för någondera parlen. ' Se avsnitt 1.26. Prop.1984/85:110 149 Somen gmndläggande förulsällning för all införa en beslämmelse omavbeslällningsräll i konsumenttjänsllagen bör gälla att en sådan beslämmelsefyller ell påvisbart prakiiskl behov. Mol bakgrund härav hade det varitvärdefulll alt få ta del av utredningens erfarenheler härvidlag. Sådanredovisning återfinns emellertid inte i belänkandel. Konsumenlensrält all frånträda ell ingångel avtal ulgör ell avsleg från den sedan myckellänge tillämpade principen all avial skall hållas. Varken köplagen ellerkonsumenlköplagen ger köparen någon rält all frånlräda ell redan giliigl avtal.Endast vid sådana köp, på vilka hemförsäljningslagen är lillämplig, har köparenivingande rält till s. k. ångervecka, då han hell kan frånträda köpeavtalet. Medhänsyn till alt köparen i allmänhel inte tillerkänns avbeställningsrätt enligtnuvarande köprältsliga lagstiftning kan det ifrågasällas om del är lämpligl allnu införa sådan räll enbart inom Uänsteområdel. Övervägande skäl lalar i slälldför all frågan löses i ell sammanhang. Detta kan lämpligen ske i samband medden pågående översynen av köplagen och konsumenlköplagen. Motbakgrund av det ovan anförda kan MRF inle bilräda ulredningens förslag i dennadel. Mednu intagen ståndpunkt saknas i och för sig anledning att yttra sig överutredningens förslag om ersättning lill näringsidkaren vid avbeslällning. Äveni della avseende är del dock angeläget att framhålla all näringsidkarens rälltill ersättning besläms enligi en enhellig melod för köp och Gänsler. Frågan ommeloden för beräkning av sädan ersällning bör därför avgöras i ell sammanhang.Därvid bör en naturiig utgångspunkt vara alt näringsidkaren får fullkompensalion för sin förlusl på grund av avbeslällningen (ersättning för delposiiiva konlraklsinlressd). Det torde dock vara motiverat atl göra avsteghärifrån därest avbeslällningen beror på sjukdom, arbeislöshd eller annanliknande orsak varöver konsumenten inte råder. För sådana siiualioner lordeersätlningsskyldighelen kunna begränsas lill del negativa konlraklsinlressd. automobilklubben (KAK): Belräffandeavbesiällningsräiien kan KAK konslalera, all del i fråga om bilreparaiioneryttersl sällan förekommer att kunden önskar frånträda ell ingångel avial. Närdet gäller medlemmar i har della som regel kunnal lösas utan några somhelst olägenheter för någondera parten. Del bör också påpekas att konsumentensrätt att frånträda ett avtal utgör elt avsleg från den gängse principen atlavtal skall hållas. Vare sig köplagen eller konsumenttjänsllagen ger köparenrätt att frånlräda ell giliigl avtal (undanlag utgör ångerveckan vidhemförsäljning). En utökad avbeställningsrält måste också påverka detadministraliva arbetet och därmed påverka prisel. Del kan därför ifrågasällasom del är lämpligt atl införa en särskild avbeslällningsräll inomGänsleområdel. Frågan lorde lättare lösas genom överenskommelser branschvis. 6.16Motormännens riksförbund (M): Engenerell avbeslällningsräll kan enligi Ms mening medföra allvariiga rubbningari näringsidkares planering med ty ålföljande koslnadsökningar 1984/85:110 150 fördenne, vilkel i sisla ledd kan drabba konsumenien i form av ökade ulgifler förGänsten. M ställer sig därför tveksam till en sådan avbeställningsrätt, i vaGefall bör denna rätl icke föreligga i de fall då näringsidkare kan ulföra detbeställda arbetet inom ramen för lämnad prisuppgift. 6.17Sjösportens samarbetsdelegation (SSD): Etlsvårläst avsnitt behandlar kundens avbeställningsrätt. Avbeslällning av ettavtalat arbete har ansetts som avtalsbrott och medfört atl företagarenfår det avtalade vederlaget, med avdrag för besparingar som han gjort ellerbort göra ("subiraklionsmdod"). Förslaget betraktar i principavbeslällning som tillåten och beräknar ersättningen efter en metod somframförts i ett förslag till ny köplag. Näringsidkaren skall ha ersättning delsför del arbete som han bara fåll utföra delvis med en proportionell del av denberäknade vinsten, och dels för kostnader som han ådragit sig för del redanulförda arbetet ("additionsmetoden"). Den nya metoden anses gynnabeställaren i två avseenden; dels reduceras näringsidkarens vinsl efler vad somsvarar mol graden av färdigställande, och dels är del näringsidkaren som fårpåvisa olika förlustposter för atl få någon ersällning. SSDkan väl länka sig att det kan vara fördelar med en regel som reducerarnäringsidkarens vinst när han kunnat avbryia arbelel lidigare än beräknat ochdärigenom frigjort kapacitet för nya uppgifter, och del kan vara meningsfulltalt framräkna resultatet genom all näringsidkaren får påvisa sina förlustposteroch sina reducerade vinstkrav. SSD kan emellertid inte förstå förslagets metodatl realisera dessa intentioner. Förslaget utgår nämligen från attnäringsidkaren över huvud taget inle får räkna vinsl på det avbeställdauppdraget utan istället pä sådana uppdrag som han måst avböja därför atl hanåtagit sig det nu avbeställda. Men tillerkänns näringsidkaren denandel av överenskommel (eller eljest gällande) pris som svarar mot utfört arbete- vilkel rimligtvis måste inkludera en reducerad del av beräknad vinsl.Bestämningen av den andel av priset som näringsidkaren skall erhålla görs förövrigl på ett närmasl obegripligt diffust sätt; ersättningen är vad som,"med beaktande av avtalat eller i övrigt för Gänsten gällande pris, skallmotsvara del pris som skulle varil skäligt (sic!) om avtalet endast hade avsettdel utförda arbetet". SSD menar atl det eftersträvade resultatet bättrehade kunnat nås genom etl handfast timkostnadsresonemang. Huruvidadet eftersträvade resultatet atl kunden skall komma lättare ifrån elt ingångetavtal över huvud taget är lämpligt kan man ha delade meningar om, men SSD villframföra några principiella synpunkler. Den ena är atl avbeställningsregeln avkommiuén avsetis vara tillämplig både när avbeslällningen beror på beställarensinsolvens eller personliga ointresse av att få arbetet fullföljt och när denorsakas av att arbelet oväntal fördyrals på grund av tilläggsarbete ellertillstötande svårigheier (betänkandet s. 231). SSD finner del inte lämpligtatl man tillämpar samma ersättningsberäkning i båda situationerna. Den andraprincipiella synpunkten på avbeställningsrällen är all regeln bör samordnasmed den planerade köplagsändringen, så att beställningen av arbele på sak somlillhör beslällaren inte faller under en annan beräkningsregel än beställningav en sak som skall tillverkas. Som inledningsvis framhållits skulle en sådaninkongruens dessutom leda till ovisshet om vilka analogier som skall lillämpasuianför del lagreglerade områdel. 1984/85:110 151 6.18 (): ----- KF kan också lillsiyrka de föreslagna reglerna omkonsumenlens 7.1 Hovrätten för : Enligi 2 kap. 11 § 3 si. i förslagel skall prisel kunnasättas ned om del är oskäligl. Hänsyn skall därvid las lill gängseprisberäkning för molsvarande Uänsler vid avlalstillfällel och övrigaomständigheter. Hovrätten ifrågasätter behovet av denna jämkningsregel motbakgrund av den generalklausul i 36 § avlalslagen som Irädde i kraft den I juli1976. Generalklausulen innebär atl avtalsvillkor får jämkas eller lämnas ulanavseende om villkoret är oskäligl med hänsyn till avtalets innehåll,omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden ochomständigheterna i övrigt. Vid sådan prövning skall enligt lagiexten särskildhänsyn tas till om part i egenskap av konsumenl eller eljesl intar enunderlägsen ställning till molparten. Åven etl avtal om prisel skall enligivad som anfördes i moliven till 36 § avlalslagen kunna jämkas med slöd avgeneralklausulen. Enligt motiven bör generalklausulen vara tillämplig inomhela förmögenhetsrättens område. Med anledning därav upphävdes då gällandecivilrätlsliga generalklausuler i andra lagar än avlalslagen. Det kan inlevara rikligt alt nu tillskapa en jämkningsregel vid sidan av avtalslagen.Införes jämkningsregler i andra lagar än avlalslagen kan generalklausulen i 36§ avtalslagen komma atl uppfattas såsom om den skall lillämpas endast ispeciella undantagsfall. var uppenbarligen inte meningen vid dessinförande. En konsumenl som anser alt prisel är oskäligl högt har oflamöjlighet atl åberopa andra lagbestämmelser för att få rättelse lill slånd,t.ex. regler om fel i preslaiionen. På grund av del anförda avslyrker hovrättenalt en speciell jämkningsregel införes i 2 kap. 11 §. Belräffande prisets bestämmande föreslås i 2 kap. Il § fördet fall fasl pris inle har avialais, all del skall bestämmas enligt gängsepris för molsvarande Gänster vid avtalslillfällel. Tingsrätten, som i och försig hyser förståelse för motiven för en sådan regel, vill dock ifrågasätta ominte domslolarna i rättsUllämpningen, i alltför stor utsträckning kommer allfylla en priskontrollerande funktion i samhällslivel. Mol en sådan regel kanäven processekonomiska skäl anföras. Enligi lingsrällens mening bördomsiolarnas civilrällsliga bedömning i prisfrågor begränsas lill vad som medhänsyn till arbelels arl och övriga omständigheter framstår som ell skäliglpris i del enskilda fallet. Därvid kan givetvis det gängse prisel vara en avflera omständigheler som skall beaklas. Tingsrätten avslyrker förslagel idenna del. Prop.1984/85:110 152 2 kap. II § För all inle göra bestämmelsen i försia slyckel onödigikrånglig all tillämpa bör den ha följande lydelse: "År priset ej avtalatskall konsumenten betala vad som med hänsyn främsl till gängse prisberäkningför molsvarande Gänsler vid avlalstillfällel (gängse pris) men även lillarbetets art, omfattning och utförande saml övriga omsländigheler är ellskäligl pris." II §3 st. i ulredningens förslag medför nämligen i prakliken all konsumenien,i fall då pris ej avialais, skall betala skäligt pris. Tredje slyckel bör dåendasl avse avlalal pris. Den av tingsrätten föreslagna formuleringen har dessulomden fördelen att den överensstämmer med vad som föreslagits avköplagsulredningen i förslaget till köplag 5 §. 2 kap. 12 § Enligt andra slycket är konsumenien, om näringsidkareninte fullgjort sin skyldighel all avråda, inle skyldig all belala mer än om hanefter avrådan avbeslälll Uänsten. En förutsätining för all detta skall gälla ärenligi utredningen, att del finns ett orsakssammanhang mellan näringsidkarensunderiåtenhel och det förhållandel alt Uänsten inte blivit avbeslälld (s. 448).Detta framgår inte av lagtexten. Del norska förslagel har ell lillägg som gårul på all näringsidkarens underlålenhel skall ha inneburil all konsumenien inlefått tillfälle atl ulöva sin avbeslällningsräll. Någol liknande bör skrivas ini del svenska förslagel för alt undvika oberättigade krav från konsumenterna,som knappast kan förvänlas läsa förarbetena till lagen. 2 kap. 15 § Lagtexien bör förtydligas och göras mer konkrel genom all". . .i övrigl hade skäl all anta . . ." ersätts med ". . . medhänsyn lill vad som förekommil mellan parterna hade skäl atl anla ..." 2 kap. 16 § Näringsidkaren är skyldig att på konsumentens begäranutställa specifi cerad räkning. Han bör vara skyldig atl utställa räkningen snarasl, vilkel bör framgå av lagiexten. Följden kan annars bli all näringsidkaren genom atl dröja med räkningen kan få konsumenien all belala för all få ul föremå lel för tjänsten. En lidsangivelse kan också få betydelse för frågan hur länge näringsidkaren enligt 5 kap. 5 § har räll alt kvarhålla saken. 2 kap. 17 § Betalning för Gänsten skall erläggas efter anfordran sedanGänsten avslulals. Som skäl till all liden för betalning angivits på deltasäll anför ulredningen bl.a. att om konsumenten redan betalat torde han iallmänhet ha svårt alt framtvinga fullgörande vid dröjsmål eller avhjälpande avfel (s. 243). Detla talar för atl avlämnandei bör vara den avgörande lidpunkieneftersom utgångspunkten för bedömningen av om fel föreligger normalt ärijänsiens avlämnande.