prop · G803109 · 1984-12-31 00:00:00 — I sådana fall får husrannsakan användas för alleftersöka den tilltalade (28 kap. 2 S RB). Detsamma gäller för målsägande ochvittnen som inte inställer sig (46 kap. 14 § och 36 kap. 20 S jämfört med 28kap. 2 S RB). Åven i vissa tvistemål 1984/85:109 58 kanparter och vittnen hämtas lill förhandling och därvid eftersökas genomhusrannsakan (se bl. 44 kap. 3 8 och 36 kap. 20 S jämfört med 28 kap. 2 §RB). Åven i konkurssammanhang kan hämtning ske med hjälp av husrannsakan (sebl. 94 § konkurslagen). Motbakgmnd av de bestämmelser som finns om hämtning med hjälp av husrannsakan knappasl anses alltför långlgående alt införa en möjlighet att användahusrannsakan i fall då det är nödvändigt för att stämning i brottmål skallkunna delges, särskilt om tillräckliga garantier ges för att möjligheten inteanvänds i onödan. Med hänsyn till den integritetskränkning för den enskildesom en sådan åtgärd innebär bör dock som fömtsättning gälla att del är fråga omett brott av allvarligare slag. En lämplig avgränsning är att det för brottetskall vara stadgal fängelse. Somhar föreslagits i departementspromemorian bör för all garantera atltvångsmedlet används restriktivt endast domstol vara behörig att besluta omåtgärden. I nu avsedda fall torde frågan om husrannsakan för deigivningsändamåloftast aktualiseras av domstolen själv. Den bör därför självmani kunna ta uppfrågan. Vidare bör frågan kunna las upp på framställning av polismyndigheteller åklagare. Mittförslag: En myndighet far per lelefon överbringa innehållet i kallelser,meddelanden och andra handlingar av enkel beskaffenhel till den sökte.Handlingen skall därefier sändas lill denne med poslen i vanligt brev.Delgivning anses därefter ha skett. Telefondelgivning får dock inle avseslämningsansökningar eller andra handlingar varigenom mål eller ärenden väcks. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mill förslag (s. 103-105), frånsett all en del redaktionellajusteringar av promemorieförslagel gjorts i mill förslag. Remissinstanserna:De allra flesta tillstyrker förslaget. Några är tveksamma eller avstyrkerförslaget med hänvisning till atl del inle kan anses tillgodoserättssäkerheten. Från flera håll uttalas önskemål om en precisering av i vilkafall delgivningsformen skall få användas. Skälför mht förslag: Åtskilliga av de handlingar som f.n. delges har ett enkeltinnehåll. Det gäller t.ex. kallelser till förhandlingar eller andrasammanträden, förelägganden av olika slag och meddelanden om inställdaförhandlingar. Även vissa beslut kan vara av sådan beskaffenhel. Fördessa fall föreslås i departementspromemorian att delgivning skall kunna skeper telefon. Förslaget innebär all en myndighel skall kunna per Prop.1984/85:109 59 lelefonöverbringa innehållel i handlingen lill den sökle och därefter skickahandlingen till denne med posten i vanligl brev. Den sökle skall anses delgivennär handlingen har avsänts. Vidare föreslås att delgivningsformen inte skall fåanvändas för delgivning av stämningsansökningar eller av andra ansökningarvarigenom talan anhängiggörs. Somredan nämnts har förslaget godlagits av flertalet remissinslanser. Någraremissinslanser har emellertid avstyrkt förslaget och ansett att det inleuppfyller de rättssäkerhelskrav som bör siällas på ell delgivningsförfarande. Enligimin mening ger förslaget möjlighet till betydande effektivitets-vinsler och börkunna medföra en avkortning av handläggningstiden i många mål och ärenden.Telefondelgivning av kallelser till l.ex. en förhandling eller något annalsammanlräde underlättar även myndighelens arbetsplanering genom atldelgivningsfrågan kan ul på ett tidigt stadium. Somanförs i departementspromemorian torde det sällan finnas anledning atl antaatl den som lar emot en telefondelgivning skulle ljuga om sin idenlilel.Särskili när del gäller delgivning med den som har fast bostad eller faslarbete och som kontaktas i bostaden eller på arbetsplatsen torde risken förmisstag vara obetydlig. I sammanhanget vill jag erinra om vad jag lidigare(avsnitt 3.3.1) förordal om en ökad uppgiftsskyldighet för parterna, vilken germyndigheterna tillgång dels till aktuella lelefonnummer och dels ökademöjligheter till konlroll av den uppringdes identitet. Närdet gäller risken för missuppfattning av innehållel i den handling som läsesupp för den sökte per lelefon innebär promemorieförslaget alt entelefondelgivning alltid skall följas av en skriftlig bekräftelse av innehålleli handlingen, dvs. atl handlingen sänds till den sökte med posten. Risken förmissuppfattning minskas också genom kravet på att innehållel skall vara avenkel beskaffenhet för alt telefondelgivning skall få användas. Vidare har densökle möjlighet all ställa frågor lill den tjänsteman som genomför delgivningensamtidigt som denne genom frågor till den sökte kan kontrollera atl denne rätthar uppfattat meddelandet. Jag vill också erinra om atl telefondelgivning inteskall få ske av slämningsansökningar och andra handlingar varigenom mål ellerärenden anhängiggörs. Sammanfallningsvisanser jag alt den föreslagna möjligheten till telefondelgivning inle vållarnågra betänkligheter från rättssäkerhetssynpunkt. I likhet med flertaletremissinslanser förordar jag atl förslaget genomförs. Telefondelgivning böralltså få ske när del med hänsyn till omsländighelerna bedöms som lämpligt. Fleraremissinslanser har framställt önskemål om en precisering av vilka handlingarsom skall anses vara av sådan enkel beskaffenhel alt de får delges per lelefon. Föregen del anser jag all det med hänsyn lill DL: s omfattande tillämpningsområdeinle skulle vara lämpligl och knappasl ens möjligl atl i lag 1984/85:109 60 angevilka handlingar som kan telefondelges. Som en remissinstans har påpekat måstehänsyn även tas till den söktes förmåga att motta delgivning per telefon. Omden sökte på gmnd av språksvårigheter eller av någon annan orsak, t.ex.ålderdom eller alkoholproblem, har svårt att tillgodogöra sig innehållet i denhandling som läses upp, bör delgivningsförsökei avbrytas och i stället ersättasmed delgivning i någon annan form. Vadgäller frågan om delgivning skall anses ha skett har ettpar remissinstanser förordal tidpunkten för telefonsamtalet. Med hänsyn tillvikten av att bekräftelsen sänds till den sökle anser jag emellerlid atl manbör hålla fast vid den lösning som föreslås i promemorian. Vidtelefondelgivning skall delgivning således anses ha skett försl när bekräftelsenhar avsänts. Detta stämmer också överens med vad som gäller i fråga omsurrogatdelgivning enligt 12 och 13 §§ DL. Enligtpromemorieförslaget bör endast myndigheter få verkställa telefondelgivning.Jag ansluter mig till del förslaget. Uppgiften bör kunna handhas av tjänstemänsom har behörighet alt handlägga delgivningsfrågor. Närmare bestämmelser omkontroll av den söktes identitet, dokumentation av samtalet etc. kan meddelasi DF. Ipromemorian berörs också förfarandet att låta den som skall delges muntligenbekräfta vid etl telefonsamtal att han eller hon har erhållit delgivningsförsändelsen.Ett sådani förfarande är inle atl jämställa med den nu föreslagnadelgivningsformen utan innebär endast elt alternativt sätt att skaffa bevisningför att delgivning har skett. Ipromemorian förordas atl detla förfarande Ullämpas i slörre ulslräckning än nusaml att bekräftelsen, liksom andra förhållanden som kan bli av betydelse viden eventuell utredning om omständigheterna vid bekräftelsen, antecknas pålämpligt sätt. Ett par remissinslanser har upplyst atl de redan nu i stor utsträckningtillämpar elt sådani förfarande, t.ex. i samband med underrättelse omutmätning. Jagdelar den uppfattning som här kommit till uttryck i promemorian och anseralltså att DL ger utrymme för ett tillvägagångssätt av .aktuellt slag utan atlnågon särskild föreskrift behöver införas. Mittförslag: Promemorieförslaget om surrogatdelgivning med den söktes arbetsgivaregenomförs inte. Promemorieförslaget:Enligt promemorieförslaget skall surrogatdelgivning få ske genom att handlingenlämnas till arbetsgivaren eller någon anslälld på kontoret. Meddelande om atthandlingen har lämnats till arbetsgivaren eller en anställd skall sändas medposten till den sökle. Prop.1984/85:109 61 skettnär della fullgjorts. 1 promemorian föreslås också all en arbetsgivare skallvara skyldig alt medverka till surrogatdelgivning (s. 105-107). Remissinstanserna:De flesla lillslyrker förslagel eller lämnar det ulan erinran. Fleraremissinslanser avslyrker dock förslaget och anser all del inte är förenligtmed rimliga krav på skydd för den enskildes integritet. Man menar att det finnsrisk för att den sökles arbelsgivare, förman och arbetskamrater får kännedom omeller i varje fall ökad anledning au spekulera över dennes privataförhållanden. skulle kunna medföra att den sökte hamnar i en utsattposition och att hans arbetsförhållanden påverkas negativt. En remissinstansanser atl det måsle vara utomordentligt generande för både arbetsgivaren ochden anställde alt delgivning eller en förfrågan i anledning därav sker påarbetsplatsen. Enligt samma remissinslans måsle del hållas för vissl alt detlasprider sig och därmed förorsakar stort obehag för den som, kanske med orätt,utsätts för en ansökan om beialningsföreläggande eller annal. Någraremissinslanser lar upp frågan om en arbelsgivare skall ha räll all vägramedverka lill surrogatdelgivning eller inte. Elt par remissinstanserifrågasätter om inte den föreslagna skyldigheten för arbetsgivaren atl vid surrogatdelgivningla emot delgivningshandlingen och överlämna den lill den sökle även bör gälladen med vilken surrogatdelgivning kan ske redan enligt nuvarande bestämmelser. Skälför mitt förslag: Om en enskild person som söks för delgivning har känt hemvisthär i landet men inle träffas där, får delgivningshandlingarna lämnas lillnågon vuxen medlem av hans hushåll eller, om sådan person inte anträffas, tillden söktes hyresvärd eller faslighetsskölare, om de bor i samma hus. Driver densom skall delges rörelse med fasl kontor och anträffas han inte där undernormal arbelslid, får handlingarna lämnas på kontoret till någon som äranslälld där (12 § försia stycket DL, s.k. surrogatdelgivning). Skullestämningsmannen få upplysning om atl den sökle är bortrest för mera avsevärdtid eller all delgivningsförsändelsen av annan anledning inle kan komma honomlill hända inom rimlig tid, bör surrogatdelgivning inte ske (m. fl.. NyaRättegångsbalken, s. 449 O- Har surrogatdelgivning skell, skall meddelande om detsändas med posten till den sökte under hans vanliga adress (12 S andra slyckelsamma lag). För en juridisk person som skall delges gäller särskilda regler. Ipromemorian framhålls att stämningsmän ibland har problem vid delgivningsförsökpå arbetsplatser, bl.a. genom alt arbetstagare håller sig undan. Del förekommeräven all arbetsgivare aktivt hjälper sina arbetstagare all hålla sig undandelgivning. Del föreslås därför atl - på samma sätl som den som driver rörelsemed fasl kontor kan delges genom all handlingen lämnas på kontoret till någonsom är anslälld där - en arbelstagare som inte anträffas på arbetsplatsen skallkunna surrogaldelges genom att handlingen lämnas arbetsgivaren eller lillnågon anslälld på kontoret. 1984/85:109 62 föreslåsgälla oavsett om arbetsgivaren är en fysisk eller en juridisk person. Somnämnts har promemorieförslaget godtagils av de fleslaremissinstanserna. Fiera remissinstanser har emellertid molsatl sig altförslagel genomförs med hänvisning till riskerna för att den enskildesinlegritel skulle kunna komma alt åsidosättas. Detfinns inte något hinder mot att delgivning sker på den söktesarbetsplats. I RPS; s anvisningar för förfarandet vid delgivning genomstämningsman (se bilaga 4 till departementspromemorian) ges vissa rekommendationerbelräffande slämningsmannens uppträdande. Där sägs bl.a. att en siämningsmanbör i möjligaste mån undvika att den sökte utsätts för utomståendesuppmärksamhet eller atl han på annal sätt åsamkas obehag. För de fall där densökte håller sig undan eller av andra skäl är svåranträff-bar kan det iblandvara påkallal atl stämningsmannen skaffar sig koniakt med den sökle efterförfrågningar hos andra myndigheler, hos arbelsgivare eller privatpersoner, omdelgivning i mera diskreta former har misslyckats eller bedöms som utsiktslös.Vidare sägs i anvisningarna att delgivning under samma förulsättningar kan varaberättigad på annan plats än den sökles hem. Delgivninggenom stämningsman på den söktes arbetsplats förekommer i en inteobetydlig omfallning, likaså förfrågningar med anledning av en föreståendedelgivning när den sökte är svåraniräffbar eller försöker att hålla sig undan.Alt - såsom några remissinslanser synes vara inne på -lagstiftningsvägen förbjudasiämningsmannadelgivning på den söktes arbetsplats bör inte komma i fråga. Jagvill i sammanhanget hänvisa vad jag har anförl i avsnitt 3.2.3 om all densom inle vill medverka lill delgivning i enklare och mindre uppseendeväckandeformer därmed också bör få finna sig i det obehag det kan innebära alt andradelgivningsmeloder används. 1 många fall torde delgivningsförsök på den söktesarbelsplals vara den enda möjlighelen alt få honom eller henne delgiven. Detfinns inle heller anledning anta att slämningsmännen inle skulle följa RPSanvisningar och således genomföra sill uppdrag med lillbörlig hänsyn till densökles inlegrilel. Promemorieförslagetinnebär all man öppnar möjlighel att i vissa fall genomföra delgivning även omden sökle inte anträffas på sin arbetsplats under sin vanliga arbetstid. Sådandelgivning föreslås kunna ske med arbetsgivaren eller med någon anslälld pådennes kontor. Surrogatdelgivning skulle alltså kunna ske med t. ex. enarbetskamrat lill den sökte. Detla innebär naturiigtvis en betydande risk föratt det på arbelsplatsen sprids att en viss person söks för delgivning, vilkelkan vålla den sökte obehag. Detta talar starkt för att i vart fall förslagel iden delen inle bör genomföras. Delfinns skäl som talar för alt surrogatdelgivning bör kunna ske med åtminstoneden söktes arbetsgivare. Samiidigi måste beaktas att etl förfarande därarbetsgivaren aktivt medverkar i själva delgivningen kan - med räll eller orätt- upplevas som mycket besvärande för den anställde. 1984/85:109 63 förarbetsgivaren kan en delgivning i den formen kännas besvärande och kanskepåverka förhållandet lill arbetstagaren negativt. Jag har därför stannat föratl inte nu föreslå all surrogatdelgivning med arbetsgivaren införs som en ny delgivningsform.I den bedömningen väger jag in att de förbättringar av delgivningsförfarandetsom jag i övrigl föreslär kan antas minska behovet av en sådan delgivningsform.Jag är emellertid beredd all på nytt la upp frågan om del skulle visa sig attdel finns ett påtagligt behov av all kunna genomföra surrogatdelgivning med enarbetsgivare, framför allt i de fall då den sökte inte kan förmås att medverkatill delgivning i någon annan form. 3.3.9Delgivning med juridiska personer Mitlförslag: Något förslag läggs inte fram om nya bestämmelser om delgivning medjuridiska personer. Promemorieförslaget:Överensslämmer med mitl förslag (s. 107-109). Remissinstanserna:Två remissinslanser har närmare berört frågan om delgivning med juridiskapersoner. En av dem ifrågasätter om man inle bör överväga möjlighelen av altlåla den senasl registrerade styrelsen och en regisirerad firmaiecknare alltidvara behörig all la emol en delgivning och även skyldiga atl företräda denjuridiska personen. Den andra anser att kungörelsedelgivning bör få användasvid delgivning med en juridisk person som saknar regisirerad slyrelse. Skälför mitl förslag: Enligt 8 kap. 15 S aktiebolagslagen skall ett aktiebolaganmäla lill paient- och regislreringsverkei vilka som har ulseiis lill slyrel-seledamöler,verkställande direktör och firmaiecknare. Vidare skall bolaget anmäla lillregistermyndigheten när det skett ändring bl.a. beträffande vilka somförelräder bolaget och tecknar dess firma. Anmälan skall ske genast efter detall ändringen inlräftäl. Liknande regler gäller för andra juridiska personer.Ett aktiebolag skall dessutom åriigen till registermyndigheten skicka in enaktuell förteckning över bl.a. styrelseledamöter, verkställande direktör ochfirmatecknare. Delgivningmed juridiska personer sker normall med den som enligt registerutdrag frånregistermyndighet är behörig föreirädare för den juridiska personen. 1promemorian framhålls att del inte så sällan inträffar all någon senare görinvändning om att delgivningen inle har skell med behörig föreirädare samlföreler eu protokoll från den juridiska personens beslulande organ, som ulvisarall någon annan än den som delgiviis handlingarna vid lidpunkien fördelgivningen var ensam behörig all förelräda den juridiska personen. sådaniproiokollfäsl beslut behöver inte vara 1984/85:109 64 registrerathos registermyndigheten för atl vara gällande vid delgivnings-tillfället.Därigenom är del möjligt att sabolera redan genomförda delgivningar genomantedatering av styrelseprotokoll. Problemethar också uppmärksammats av kommissionen mot ekonomisk brottslighet i dessslutbetänkande (SOU 1984:15). Enligt kommissionens uppfatttning (s. 216) lalarstarka skäl för att en avgång som styrelseledamot ges rättsverkan först i ochmed att beluiet registreras. En sådan ordning fordrar emellertid en avsevärtstörre snabbhet i regislreringsförfa-randet än som f. n. är fallet och enöversyn av de nuvarande resurserna hos patent- och registreringsverket. Medhänsyn till det och till atl rättspraxis har skärpts (se NJA 1979 s. 655)avstår kommissionen all lägga fram någol formellt förslag i den riktningen menanser att frågan bör uppmärksammas i samband med atl andra aktiebolagsrättsligafrågor las upp i lagstiftningssammanhang. Jagdelar kommissionens uppfattning och avser inte att i detta lagstiftningsärendeföreslå några nya bestämmelser med sådan inriktning. Jag anser inte heller attkungörelsedelgivning är någon framkomlig väg att lösa ifrågavarande problem.Frågan bör emellertid ägnas fortsatt uppmärksamhel och las upp på nytt i etlannat sammanhang. Detär angeläget att den av mig nu förordade reformen kan genomföras så snart sommöjligt. Med hänsyn till bl.a. det förberedelsearbete som behövs beträffandeblanketter, utbildning m.m. förordar jag atl de föreslagna beslämmelserna fårträda i kraft . Någotbehov av övergångsbestämmelser anser jag inte föreligga. Ienlighet med vad som har anförts har inom upprättatsförslag till 1. lag om ändring i delgivningslagen (1970:428), 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden, 4. lag om ändring i lagsökningslagen (1946; 808), 5. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291), 6. lag om ändring i sekretesslagen (1980; 100), 7. lagom ändring i handräckningslagen (1981:847). Lagförslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bdaga 2. 1984/85:109 65 5.1Förslaget till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428) Förslagetinnebär att ändring görs i 3 och 19 §§ delgivningslagen saml atl fem nyaparagrafer, 26 - 30 §8, införs i lagen. Bestämmelserom telefondelgivning har tagits upp i ett nytl tredje stycke. Frågan har behandlatsi avsniU 3.3.7 i den allmänna motiveringen. Av bestämmelserna framgår att sådandelgivning skall kunna användas när del bedöms som lämpligl. Telefondelgivningfår avse endast handlingar med enkell innehåll. Därmed avses dels allhandlingen skall vara kortfattad, dels att innehållel skall kunna läll förståsav mottagaren. Telefondelgivning får vidare användas endast av myndigheter. Telefondelgivninglämpar sig främst för kallelser lill förhandlingar, förhör ellerförrättningar. Även för delgivning av andra enkla meddelanden eller avgörandeneller för underrättelser om att mål eller ärenden har anhängiggjorts elleravgjorts bör telefondelgivning kunna användas. Delgivning av enklaförelägganden bör också kunna ske per telefon. Telefondelgivningfår inte avse stämningsansökningar eller andra handlingar varigenom mål ellerärenden väcks. Dit hör bl. a. sådana ansökningar som avses i 3 8förvaltningsprocesslagen (1971:291) och fullföljdsinlagor av olika slag. 1övrigl får myndigheten från fall fall avgöra om en handling är sådan atlden lämpar sig för telefondelgivning. Vidtelefondelgivning bör den handläggande tjänstemannen inleda telefonsamtaletmed att göra klart för sig att han samtalar med rätt person. Det bör normaltske genom att han frågar efter den söktes namn. Om det är den sökte som harringt upp myndighelen eller om det annars finns särskild anledning till det,bör tjänstemannen även fråga efler personnummer eller annan uppgift som kananvändas för en säker identifiering av den som söks för delgivning. Vidare börvederbörandes adress kontrolleras, öm del ändå kvarslår osäkerhet beträffandeidenUteten, bör telefondelgivning inte användas. Detsamma gäller omtjänstemannen får klart för sig att den sökte på gmnd av språksvårigheter, alkoholpåverkaneller av annan orsak inte kan tillgodogöra sig innehållel i samtalet. Därefterläses innehållet i handlingen upp för den sökte. En anteckning om delta börsedan göras i myndighetens akt. Av anteckningen bör framgå på vilket sättmottagaren har identifierats. Bestämmelser om detta kan meddelas i DF.Anteckningen bör signeras av den handläggande tjänstemannen. Handlingenskall därefter sändas med posten i vanligt brev till den som delges. Att såsker är en förutsättning för att delgivning skall anses ha ägt mm (se 19 8).Har den sökte begärt atl handlingen skall sändas till en 5 1984185. 1984/85:109 66 sårskildadress, boren sådan begäran i allmänhet efterkommas. Handlingen bör givetvissändas så snarl som möjligl efler telefonsamtalet. Delgivning anses ha skettden dag då handlingen sändes med posten. Någon Ulredning av all den skriftligahandlingen verkligen har nåti adressalen krävs inle. \Jjtirde styckethar gjorls en redaktionell ändring på grund av att elt nytl stycke förts in iparagrafen. Som en förutsättning för all siämningsmannadelgivning skall få skekommer enligt slyckel atl gälla all delgivning inte kan ske enligt första - iredjestycket. Såvitt gäller hänvisningen lill iredje slyckel bör anmärkas alt, i delläll myndigheten bedömer handlingen ha den karaktären atl telefondelgivninginte lämpligen bör användas, del självfallet inte krävs att försök gjorls medsådan delgivning. 1paragrafens tredje slycke har lagls till all telefondelgivning skall anses ha skellgenom all del fullgjorts vad som i 3 S iredje slyckel föreskriviis i fråga om lelefondelgivning(se vidare under 3 S). Enligiförevarande paragraf är en faslighelsägare, arrendalor eller innehavare av bosiadslägenheiskyldig all på begäran av en siämningsman eller andra som kan utföra siämningsmannadelgivning,t. ex. exekutiv personal vid kronofogdemyndigheterna, lämna vissa upplysningarom den som söks för delgivning. Med faslighelsägare jämställs innehavare avtomträtt. Frågan har behandlats i avsnitt 3.3.5 i den allmänna moliveringen. Uppgiftsskyldighelenavser frågan huruvida den sökle är bosatt i eller disponerar någon lokal i enviss faslighet eller lägenhel. En lägenheisinne-havare är sålunda skyldig all lalaom huruvida den sökle är inneboende i lägenhelen. Skyldighelen gäller dock inleför den som lillhöi den sökles familj eller annars sammanbor med denne, se 28 S.Uppgiftsskyldighelen är inte siraffsanklionerad. Paragrafenrör en arbetsgivares skyldighet all för deigivningsändamål lämna enstämningsman (eller motsvarande) vissa uppgifter om en anställd. Frågan harbehandlats i avsnitt 3.3.5. Deuppgifter som arbetsgivaren skall vara skyldig att lämna enligt denna paragrafär sådana som kan underlätta delgivning med en anställd. Särskilt viktiga för deigivningsändamålär uppgifter om den anställdes arbetstider och arbetsplats. Om arbetsgivarenkänner till andra omsländigheter som kan underiätta delgivning är han skyldigatt upplysa även om dessa under förulsättning all de har samband medanställningen. Uppgiftsskyldighelen är straffsanktionerad, se 30 §. Enarbetsgivare som är närslående lill den sökte omfattas inle av upplysningsskyldighelen,se 28 8. Prop.1984/85:109 67