prop · G80353 · 1984-12-31 00:00:00 — Jagutgår ifrån alt planeringsnormerna för kol kommer alt övervägas noga införkommande försvarsbeslut. Jag anser sålunda alt del inte finns anledning att nubygga upp etl fredskrislager av kol. Den geografiska fördelningen avkoltillgångarna och den svenska importens sannolika länderursprung talar förall risken för fredskriser på kolomrädel är ringa i förhållande till vad somgäller för oljan. Möjligheten finns också att vid eventuella tillfälliga svårigheteratt importera kol snabbt ersätta kol med olja om tillgången på olja är god.Framtida Prop.1984/85:53 32 allvarliga störningar på kolmarknaden kan emellertid inteuteslutas. Vidare är kolanvändningen f. n. i ett uppbyggnadsskede. Del kandärför finnas anledning att återkomma till frågan om enfredskrisreserv av kol. Till den statliga lagringen av kol återkommer jag iavsnitt 2.3.4. 2.3.3 Underlag för bedömningen av lagringsbehovelFörbrukningsulvecklingen för kol Förbrukningen av kol ökar. förbrukades drygt400000 ton kol för energiändamål varav inom industrin. uppgickförbrukningen till närmare 1,4 miljoner lon. Därav utnyttjades ikraftvär-mevärk och värmeverk samt inom industrin. Kolförbrukningen väntasäven fortsättningsvis öka, framför allt genom ersättning av tjock eldningsolja.Slatens energiverk har för K 83 gjort följande bedömning av kolanvändningen förenergiändamål (I 000 lon). 1984 1985 1986 1987 1820 2 161 2 308 24.55 Enligt gällande riktlinjer för introduktion av kol (prop.1983/84:158, NU 44, rskr 390) beräknas förbrukningen begränsas till 3-4miljoner ton . I de energiprognoser t.o. m. som hargjort redovisas ocksä uppgifter över den beräknade förbrukningen av kol. Dessaskiljer sig någol frän uppgifierna lill K 83 men visar ingen klar förändring imönstret. För egen del vill jag understryka att bedömningar överförbrukningsul-vecklingen av kol är behäftade med stor osäkerhet eftersomkolanvändningen är i ett uppbyggnadsskede. har också framhållit detta i sitt remissyttrande. Det går därför inleall med bestämdhet säga alt den ena prognosen skulle vara bättre än den andra.Jag har därför utgått frän K 83:s prognoser vid min bedömning av beredskapsbehovetav kol. Jag återkommer senare till detta. Kommersiella lager av kol vid inträdandet av enförsörj-ningskris Även i fråga om kol kan antas att tillgångar i form av s.k. kommersiella lager finns tillgängliga vid inledningen av en kris.Kommersiella lager, dvs. de lager som dä bedöms finnas utöver tvångslagren,reducerar behovet av beredskapslager. Särskill som kolanvändningen nu är i elluppbyggnadsskede föreligger svårigheter att uppskatta storleken av dekommersiella lagren. K 83 bedömer för sin del att dessa tillgångar uppgår lillåtminstone 100000 lon. Prop, 1984/85:53 33 Jagansluter mig till K83:s uppskattning av storleken av de kommersiella lagren.Jag vill emellertid inte utesluta alt dessa kan vara större och förordar därföratt en närmare undersökning görs inför det lagringsprogram av olja och kol sombörjar den . Kolersätiningmed inhemska bränslen eller el vid kriser Liksom i fråga om olja bör det finnasvissa möjligheter att övergå till inhemska energikällor i kris. En begränsaddel av kolförbrukningen för fjärrvärmeproduklion bör sålunda kunna ersättas medvedbränsle. K83 uppskattar att kol kan ersättas pä detla sätt.Vidare bör kol i någon mån kunna ersättas i avspärrningsfallet med vaUen- ochkärn-kraftbaserad el genom ökad användning av elpannor för(järrvärmeproduk-tion. K 83 uppskattar denna kolersätining till 100000 lon perår. Osäkerheten är stor ivilken ulsträckning kol kan ersättas med annan energi i händelse av kris.Svenska Slenkolsimportörers Förening tror alt inhemska bränslen kan ersätta koli större omfattning än vad K 83 har antagit. Användning av nyaförbränningsmetoder med s. k. fluidiserade bäddar innebär ökade möjligheter allutnyttja ersättningsbränslen under kristid. Möjligheterna att ersätta kol medl.ex. ved beror således på vilka typer av koleldade anläggningar, som kommeratt finnas installerade. Jag vill framhålla attocksä frågan om ersättning med annan energi är av slor vikt och bör undersökasnärmare inför nästa lagringsprogram av olja och kol. Jag har emellertid inle nuanledning att inta en annan ståndpunkt än K 83. 2.3.4Min bedömning av lagringsbehovet Deriktlinjer som skall ligga till grund för regeringens bedömning av lagringsbehovetskall ocksä ingå i särskilt upprättade försörjningsplaner. Försörjningsplanenbör sålunda vara utgångpunkl för regeringens bedömning avberedskapslagringsbehovet. Ifråga om behovet av kol för elproduktion beräknas inga kolbaserade kraftverk varai drift under avspärrning eftersom vallenkraften och kärnkraften kan antasräcka för del i detta krisfall reducerade elbehovet. I krigsfallet däremotantas kärnkraftverken komma att ställas av. Då behövs kol för drift av alltillgänglig kolbaserad produktionskapacitet. Medbeaktande av dessa förutsättningar, den bedömda storleken på de kommersiellalagren vid inledningen av en kris saml ersättningsmöjligheten med vedbränslen,vatten- och kärnkraftbaserad el har bereskapslag-ringsbehovet beräknats till1,228 miljoner lon för /86 och förlagringsårel 1986/87. Till grund för beräkningarna ligger en prognoseradförbrukning på 2,308 resp. för resp. lagringsår. Lagringsbehovetsjunker något lagringsårel 1986/87 trots alt normalförbrukningen väntas öka.Delta beror på all en betydande del av ökningen av 3 1984/85. 1984/85:53 34 normalförbrukningenbestår av kol för elproduktion. I avspärrningsfallei antas emellertid detreducerade elbehovet kunna läckas genom vattenkraft och kärnkraft, varförökningen inle slår igenom för detta krisfall. Del är därför endast ikrigsfallet som denna ökning får fullt genomslag i krisbehovet. Samtidigtmedför den ökande normalförbmkningen alt avdraget för tillgängligimportkvantitet kol räknas upp, varigenom netlobehovel sjunker. Jaghar inte funnit skäl att göra en annan bedömning än vad K 83 har gjort. Jaghar tidigare anfört alt jag i likhetjned K 83 inte finner någon anledning allnu bygga upp ett fredskrislager av kol. K83 är emellerlid av uppfattningen attäven kolimporl riskerar alt drabbas av fredskrisslörning-ar varför frågan ometl fredskrislager av kol bör prövas ytterligare inför beslutet om nästalagringsprogram för olja och kol. Del kollager som f. n. finns hos ÖEF bördärför enligl K83 inte underskrida , vilkel molsvarar ca 90 dagarsnettoimport. De remissinstanser som har yttrat sig i frågan (SPI, SPK, ochÖEF) delar K83:s uppfaltning. Jaghar tidigare framhållit att del kan finnas anledning alt återkomma till fråganom en fredskrisreserv av kol. Andra viktiga faktorer, som jag har nämnttidigare och som också bör behandlas senare, är de kommersiella lagrens storlekoch möjligheten att sätta in ersättningsbränslen. ÖEFhar haft ett kollager. Som mest har detla uppgåttlill och det ulgör nu ca . Genom beredskapslagringav kol för avspärrning och krig bygger vi upp en försörjningstrygghet påområdet som vi har saknat och som motsvarar vad som gäller för olja.Min uppfatining är därför att ÖEF bör sälja ul del befintliga kollagret senastunder /86. Enligtmitt lagförslag kan den som är skyldig att lagra kol få medgivande att fullgöradetta åliggande på annal från beredskapssynpunkl lika betryggande sätt. Jagåterkommer till detta i lagstiftningsavsnitlet. Vadgäller min bedömning av vilken lagringsprocent som bör gälla för kol villjaganföra följande. Regeringenfastställer i början av genom regeringsbeslut lag-ringsprocenlen förnärmast följande lagringsår. Beslutet fattas på basis av uppställttvängslagringsmål för lagringsårel och fastställd konsumtion under basåret.Detla skulle medföra ett lagringsprocenltal pä lagringsårel1985/86. K 83 förordar, mot bakgrund av att kol i första hand ersätter tjockeldningsolja, att samma procentsats fastställs för kol som för tjockeldningsolja. Denna uppgår enligt min bedömning lill , dvs. Jaghar tidigare påtalat flera osäkerhetsfaktorer, som inverkar på bedömningen avlagringsbehovet av kol. Mot bakgrund härav och att kol i relativt storomfattning ersätter tjock eldningsolja är min bedömning alt en anpassning avlagringsprocenten för kol lill vad som gäller för tjock eld- 1984/85:53 35 ningsolja bör göras för /86. /86 bör den av mig preliminärt beräknade procentuella andelenav basmängden enligt min bedömning därför utgöra ca 61 procenl. 2.4 Beredskapslagring av kärnbränsle Mitt förslag: Som riktlinjer för beredskapslagring avkärnbränsle skall följande gälla. Beredskapen på kärnbränsleområdei bibehålls pä nuvarandenivå. Detta innebär att kärnbränsle motsvarande en elproduktion om skallhållas som beredskaplager. Tillsammans med del lager, som finns inbyggt isjälva reaktorn, produkter i arbeie samt kommersiella lager blir den totalauthålligheten motsvarande en uthållighet vid fulldrift av tolv reaktorer. bör även ifortsättningen svara för alt det nämnda reservlagret upprätthålls. K 83: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Inga erinringar. Skäl för mitt förslag: Frågan om vår försötjningsberedskappå kärnbränsleområdei behandlades senast i prop. 1981/82: 102 bil. 3 omsäkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling.Till grund för de överväganden som där gjordes låg OLK 80:s slutbetänkande (DsH 1981:2) Kol, uran och gas för kristid. Den då pågående lageruppbyggnadenbedömdes där som tillräcklig, men regeringen framhöll ändå att det i sambandmed översynen av oljelagringsprogrammet fanns anledning all äter prövaberedskapslagrens storlek. Med anledning härav fick K 83 i uppdrag att utföradenna prövning. K 83 å sin sida förordar all beredskapslagren av kärnbränslebehålls oförändrade. Samlliga remissinstanser är av samma åsikt. Jag har för egen del funnit att de överväganden somgjordes i prop. 1981/ 82:102 bil. 3 äger giltighet också . Jag kanhärigenom också ansluta mig lill vad K 83 anfört i frågan. Milt förslag innebär att det befintliga beredskapslagretav kärnbränsle, molsvarande en elproduktion om , skall bibehållasoförändrat. Härtill kommer att det finns ett vissl inbyggtlager i reaktorerna eftersom bränslet tillförs dessa med vissa intervall.Dessutom finns insatsvaror för kärnbränsleproduktion och kommersiella lager.Tillsammans medger dessa lagertillgångar en total uthållighet på 104- 111 TWheller omräknat i lid ca 22 månaders full drift av tolv kärnkraflblock. 1984/85:53 36 Enväsentlig skillnad i beredskapshänseende mellan kärnbränsle och olja är attlagstadgad lagringsskyldighet saknas i fräga om kärnbränsle. Däremol harkärnkraflföretagen genom sitt gemensamma bolag () i elt avtal med staten åtagit sig att hålla det aktuellaberedskapslagret. Jag anser alt denna ordning bör gälla även i fortsättningen. Igällande planeringsförutsättningar för det ekonomiska försvaret ingår attkärnkraftverken skall kunna slängas av i krig. I en avspärrningssituationavses däremol verken kunna drivas med full effekt. Som jag har redovisatmedger den befintliga lagerberedskapen en uthållighet som överskrider deantagna behoven i avspärrningssituationer, vilka i planeringshänseende antasuppgå lill drygt ett är. En reserv finns därmed för längre eller andra typer avstörningar än vad planeringen ulgår från. Jaganser att del är en fördel alt vi har denna reservkapacitei på kärnbränsleområdei.Även om risken för fredskrisliknande avbrott i tillförseln till avanrikat uran måste anses vara mycket liten, fär vi inle bortse härifrän i vårberedskapsplanering. För denna typ av störning, liksom för andra ofömtseddatillförselbortfall, är del av stort värde att ha extra tillgäng på kärnbränsleoch därigenom god tillgäng pä el. Jag vill ocksä särskilt erinra omkärnkraftens ökade relativa betydelse i förhållande till vattenkraften denärmasle åren. svarade valtenkraftproduklionen för ochkärnkraftproduktionen för av den totala elproduktionen. harslatens energiverk för K 83 bedömt valtenkraflpro-duktionen av el till totaltca och kärnkraftproduktionen lill . Värdet av en godförsörjningsberedskap vad gäller kärnbränsle ökar således under de närmasteåren. 3 Allmän motivering till ny lagstiftning om beredskapslagring av olja och kol Dennuvarande skyldigheten aft lagra olja regleras i lagen (1957:343, omtryckt1984:636) om oljelagring m.m. (LOL), som är språkligt och lagteknisktföråldrad. Sakligt sett har de ändringar som gjorts före våren 1984huvudsakligen avsett smärre tillägg och justeringar för speciella fall. Reglernai LOL har huvudsakligen följande innebörd. Lagringsskyldighelengäller mineralolja som tillhör någon av grupperna gasol, motorbensin, fotogen,motorbrännolja jämte eldningsolja I och 2 samt övriga slag av eldningsolja (2§). Lagringsskyldigaär alla importörer samt slörre förbrukare och återförsäljare av olja (5 och 6§§). Antalet lagringsskyldiga uppgår f n till ca 180. Prop.1984/85:53 37 Deutgörs huvudsakligen av oljehandelsföretag och slorförbmkare som industrier ochvärmeverk. Speciella regler om lagringsskyldighet gäller för gasverk,gasturbinanläggningar och oljekondensverk (6 a och 6 b §§). Lagringsmängdbestäms i laget, lagringsår, som löper från den t. o.m. Utom för gasturbinanläggningar och oljekondensverkbestäms lagringsmängden med utgångspunkt i försäljning eller förbrukning underdet kalenderår som närmasi föregår del kalenderår dä lagringsåret börjar(basmängd). ÖEF fastställer lagringsmängd för varje lagringsskyldig. ÖEF utgåri sin tur från beslut av regeringen om hur myckel olja som skall lagras avvarje grupp. Regeringen är därvid bunden av de riktlinjer förlagringsskyldigheten som har tagit ställning till vid prövning avoljelagringsprogrammen. LOL gäller inte formellt för statliga myndigheter somsäljer eller förbrukar olja, men enligl förordningen (1984:638) med vissabeslämmmelser rörande beredskaps-lagring av olja m. m. skall de ändå lagra oljai samma omfattning som om lagen hade varit tillämplig. Tvångslagrensstorlek blir av naturiiga skäl beroende pä slorieken av övriga lager såsomkommersiella lager och statliga lager, vilka ingår i oljelagringsprogrammen.Ocksä andra faktorer som antaganden om möjligheten alt till viss delupprätthålla oljeimporten under krisförhållanden och möjligheten all ersättaolja med inhemska bränslen eller el har betydelse och påverkar ocksäberäkningar av tvångslagrels storlek. LOLinnehåller i övrigt regler om bl.a. rätt för försäljare att vidbas-mängdsberäkning avräkna olja som försålts lill andra lagringsskyldiga m.m.,om lagrens placering och utformning, dispenser, lanspråktagande,uppgiflsskyldighel till tillsynsmyndigheten, som är ÖEF, m. m. Somsanktion vid försummelse all iaktta lagringsskyldighel finns en särskildavgift, oljeavgifi. Bestämmelser om detta finns i förordningen (1957:344,omtryckt 1969:756, ändrad senast 1984:637) om oljeavgift m. m. (OAF).Förordningen har sådan rättslig karaktär att ändringar i den beslutas avriksdagen genom lag. 3.2Lagrådsremissen och lagrådets yttrande Regeringenbeslöt att för lagrådets yttrande överlämna inomindustridepartementet upprättade förslag fill lag om beredskapslagring av oljaoch kol och lag om ändring i kommunalskatielagen (1928:370). I lagrådsremissenyttrade jag följande. "Detförslag lill ny lagstiftning som föreligger i belänkandet (Ds I 1984: 10)Olja och kol - förslag till lag om beredskapslagring innehåller inga storasakliga nyheter när det gäller oljelagring. De grundläggande principerna är istort sett desamma som den nuvarande lagstiftningen bygger på. Vissaförändringar föreslås, bl.a. en ändrad ordning för lagringsskyldighetensfastställande och ändrade sanktionsbestämmelser. Prop.1984/85:53 38 tidigare förulskickas innehåller förslagel också regler omtvångslagring av ängkol enligl i huvudsak samma syslem som för olja. Lagenföresläs träda i kraft , vilket innebär att delagringsskyldigas tvångslager enligt de nya reglerna fastställs första gångenför /86. Förslaget har fått ett positivt mottagande avremissinstanserna och jag anser del väl ägnat att läggas till grund för nylagstiftning. Det förslag jag nu lägger fram bygger sålunda i sak i alltväsentligt på utredarens förslag. Innan jag går in pä förslagel vill jag ta upp en avutredaren behandlad fråga som gäller beslutsfördelningen mellan ochregeringen. Reglerna om oljelagring gäller ålägganden för enskilda som omfattasav det s. k. primära lagomrädet enligt 8 kap. 3 § regeringsformen (RF). Defaller emellertid ocksä inom det s. k. delegeringsbara området enligl 8 kap. 7§ RF, som avser föreskrifler rörande vissa uppräknade ämnen, bl.a. näringsverksamhet.Riksdagen har formell möjlighel att bemyndiga regeringen att meddela sådanaföreskrifter. Den närmare avvägningen av när sådana bemyndiganden bör lämnasbör enligl förarbetena till RF (prop. 1973:90 s 209) fä göra frånfall till fall. Ganska vidsträckta bemyndiganden bör kunna ges att meddela förmedborgarna mindre ingående föreskrifter. Berörs däremot på tex näringsrättensområde mer väsentliga medborgarintressen av en reglering, bör riksdagendäremot mer preciserat ange de ramar inom vilka regeringen får röra sig. Iutredarens förslag regleras i lag de grundläggande åliggandena för enskildanäringsidkare säsom regler om vilka som är lagringsskyldiga, vilka varor somskall lagras, beräkningssätt, sanktioner m.m., medan mindre ingripande föreskrifterav mera administrativ karaktär får beslutas av regeringen eller tillsynsmyndigheten.Det medför att lagen innehåller väsentligt färre bestämmelser av detaljkaraktär än LOL. Den avvägning som utredaren gjort i delta avseende är enligtmin mening lämplig". Lagrådet har i sitt yttrande (bilaga 4) i allt väsentligtgodtagit förslagen i sak. Beträffande några paragrafer har lagrådet föreslagitsmärre ändringar och kompletteringar av i huvudsak förtydligande karaktär.Lagrådet har också föreslagit att två paragrafer flyttas. Jag har inget atterinra mol lagrädels förslag i dessa avseenden. Jag återkommer till dessafrågor i specialmotiveringen. Jag redovisar i del följande de viktigaste avsnitten imitt förslag till lag om beredskapslagring av olja och kol. Jag tar därvid uppinvändningar och synpunkter som kommil fram under remissbehandlingen ochredovisar också sakliga avvikelser som gjorts i förhållande fill utredarensförslag. Frågor av detaljkaraktär behandlas i specialmotiveringen, där jagockså vid berörda paragrafer redovisar de ändringar som gjorts i förhållandetill det till lagrådet remitterade förslaget. 3.3 Mitt förslag till lag om beredskapslagring av olja ochkol I den allmänna motiveringen behandlas följande frågor. 1984/85:53 39 3.3.1 Vilka varorskall lagras? 5, 6 §§ 3.3.2 Vilka ärlagringsskyldiga? 3.3.3 Hur mycketskall lagras? 8-10, 15-17 §§ 3.3.4 Fullgörandet avlagringsskyldigheten 11,14 §§ 3.3.5 Särskildaregler för gasverk, oljekondensverk och gasturbinanläggningar 18-21 §§ 3.3.6 Inlagring ochbefrielse från lagringsskyldighet 22-24 §§ 3.3.7 Förvaring avlagrat bränsle 12-14 §§ 3.3.8 Sanktioner mm 27-36 §§ 20 § kommunalskattelagen (1928:370) 1 texten används beteckningen LOL för lagen (1957; 343) omoljelagring m.m. och OAF för förordningen (1957:344) om oljeavgift m.m. 3.3.1 VUka varor skall lagras? Mitt förslag: Liksom delas de bränslen som skalllagras upp i vamgrupper. Sex varugrupper föreslås. Fem av dem gäller oljeprodukteroch innebor ingen saklig förändring i förhällande till LOL, nämligen gasol,motorbensin, fotogen, dieselbrännolja jämte eldningsolja 1 och 2 samt övrigaslag av eldningsolja. Den sjätte avser på visst sätt preciserad kol. Lagen tillämpas i några fall inte på bränslen som annarsomfaltas av lagen, nämligen kol som används för annat än energiändamål, koleller olja som utvinns inom landet, bränsle som säljs för export eller somförbrukas utom landet samt bränsle som används pä vissl sätt för drift avtransportmedel. Regleringen av kol innebär att lagringsskyldigheten i stortsett gäller ångkol. Särskilda regler föreslås för kol som mals för vidareförsäljningoch kol-vätskeblandningar. Utredaren: med mill förslag om olja. 1fråga om kol föreslås att lagringsskyldigheten skall gälla ångkol, dock alt kolför framställning av kolpulver och flytande kol undantas. Remissinstanserna: Tillstyrker i huvudsak. Flerainvändningar görs i fråga om avgränsningen av lagringsskyldigheten för kol,bl.a. vad gäller kolpulver och flytande kol. Skälen för mitt förslag: Bland de ändringar i LOL somträdde i kraft innebar en att gmppen motorbrännolja och gruppeneldningsolja 1 och 2 fördes samman lill en grupp. Något behov av ytterligareändringar föreligger inte när det gäller gmpperna av oljeprodukter. Prop.1984/85:53 40 preciseras dock produkterna tydligare än i LOL genom attvamdefinilio-nerna anknyts till tulltaxan. Del innebär bl.a. att den vara som iLOL benämns motorbrännolja i den nya lagen får benämningen dieselbrännolja. Den befogenhet som regeringen har enligt LOL att självbesluta om ändring i gmppindelningen har ingen motsvarighet i lagförslaget.Bemyndigandet i LOL har inte utnyttjats, utan de två ändringar som har gjortsi gruppindelningen sedan LOL infördes har underställts . Del förväntasinte något behov av ofta återkommande eller brådskande ändringar, som kanmotivera ett sådant bemyndigande. Skälen för att införa lagringsskyldighet för ångkol harberörts tidigare och som nämnts har inte haft någon erinran mot ensådan lagringsskyldighel. Nägon principiell invändning har heller inte kommitfram vid remissbehandlingen. Mitt förslag skiljer sig emellertid i någrahänseenden från utredarens. Det gäller dels terminologin, dels regleringen avkolpulver och kol-vätskeblandningar. Det bör betonas att detta inte innebärnägra ändringar i sak av större praklisk betydelse och att det följanderesonemanget gäller detaljfrågor, även om framställningen måsle göras ganskautförlig och innefatta en del bakgmndsbeskrivning. Frågan om kolpulver och kol-vätskeblandningar gäller hurlagringsskyldigheten för kol skall avgränsas. Bakom avgränsningsproblemelligger att kol används i många former och även uppblandat med andra bränslen.Det måste dä kunna avgöras i vilka fall försäljning eller förbrukning grundarlagringsskyldighet. Till problemet hör att det förekommer"förädlade", kolprodukter med sädana egenskaper att produkterna ärsvårlagrade, varför en eventuell lagringsskyldighet bör avse råvaror förframställning av dem. Olika kolsorter kan skilja sig väsentligt vad gällervärmevärde, askhalt m.m., vilket har betydelse för förbränningen. Ångkolimporteras i olika former, t.ex. slybb, kol sorterade i olika storlekar ochgrovt sorterat styckekol. sker importen mestadels i form av slybbkol.Någon tvekan om att alla dessa kolformer skall vara lagringsskyldiga finnsinte. Olika meningar har däremot framkommil vad gäller"förädlat" kol, som undergått sådan behandling att det inte längreanses utgöra ångkol. Kolprodukter av detta slag utgörs t.ex. av"centralmalt" kolpulver, dvs. kol som har malts hos en tillverkareför vidareförsäljning, och olika kol-vätskeblandningar. Med det senare avseskolpulver blandat med vatten eller med en blandning av olja och vatten. Vissaföretag bedriver eller avser att bedriva tillverkning av sådana produkter för försäljningtill olika pannägare. Ofta sker i samband med tillverkningen en viss rening avkolet från svavel. Cenlralmall kolpulver är intressant för användning i pannordär lönsamhet saknas för en investering i en egen kolkvarn. Kolpulver är svårtatt lagra, eftersom del lätt kan självanländas. Kol- vätskeblandningar är avandra skäl svära att lagra . Sådana kolprodukter har börjat fåen viss kommersiell användning men är fortfarande under utveck- Prop.1984/85:53 41 Tillverkning är planerad på nägra få platser ilandet. Kol-vätskeblandningar används i första hand i anläggningar som byggtsför all eldas med olja. Anläggningar över en viss storlek som är uppförda föreldning med kolpulver har normalt egna kolkvarnar. Dessa är placerade intillpannan och det malda kolet transporteras direkt in i denna. utgjordekol som på detta sätt malts vid förbränningsanläggningen ca två tredjedelar avden kol som förbrukades i de svenska värmeverken.