prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Belräffande kravel på hållbarhel, varom beslämmelseinlagits i siadgan-dels andra punkl, har enligi förbundets mening även detavtalade prisel beiydelse för kvalitetsbedömningen. Förbundet föreslår alllillägg härom inlages i laglexlen. 2 kap. 5 § Paragrafen behandlar näringsidkarens rättighet respektiveskyldighel att utföra vad utredningen definierar såsom tilläggsarbete, dvs. "behov av arbete, som inle kan anses omfallal av uppdragel men som ärlämpligl atl utföra i samband med delta". Till utrönande av vilka åtgärdersom skall anses falla in under legaldefinitionen lämnar moliven, som innehållerofullsländiga och i viss mån motstridiga uppgifter, ingen annan upplysning (s.211 och 431) än att dessa skall ha "viss anknylning" till delursprungliga uppdragel och höra "naturligt samman med avtalstypen".Kravel pä lämplighel är uppfylll så snart konsumenien besparas lid, kostnadereller besvär om arbelet utföres i ett sammanhang. Med undantag för del s. k.nödfallet, vilkel knappasl larvar närmare förklaring, saknar moliven helllolknings-underlag till klargörande när behovskriteriet skall anses uppfylll.Om en bil inlämnals på verkstad för byle av brytarspetsar, skall då såsomtilläggsarbete enligt förslagels mening anses en begäran om utbyte även avtopp-lock och/eller bromsklotsar? Förbundet finner den av utredningen föreslagnadefinilionen vara alltför allmänl hållen och i egenllig mening sakna krav påkausalild mellan urspmngligen beställt arbele och tillkommande åtgärd. Särskiltmol bakgrund av atl i paragrafens Iredje stycke, vilket nedan kommenterasnärmare, föreslagits att näringsidkaren mol sin vilja i vissa fall skall kunnatvingas all utföra "lilläggsarbete" anser förbundel nödvändigl alldärunder inbegripna ålgärder begränsas lill all avse sådana momeni, som haretl orsakssamband med del ursprungligen beställda arbetet saml alldella kommer till klart uttryck i lagrummet. 1 stadgandets iredje slycke har utredningen föreslagit enregel som torde utgöra en civilrätlslig nyhet. Näringsidkaren har nämligenutanför det urspmngliga uppdragets ram och oberoende av sin egen inställningförkla- 1984/85:110 131 rals skyldig all i vissa siiualioner ulföra sådanaålgärder som faller in under beslämningen Ulläggsarbele. Denna arbelsplikl är idel s. k. nödfalld ovillkoriig, medan motsvarande skyldighel i den medbeslällningsfalld avsedda silualionen inlräder om konsumenien begär arbelet ochdella inle hindrar näringsidkaren i hans normala verksamhel eller är tillolägenhet för andra kunder. Obefogad vägran frän näringsidkarens sida skallenligt 3 kap. 1 § i förslaget bedömas som om arbetet hade beställts men lämnatsogjort, dvs. som brist eller fel (s. 434). Såsom en lättnad i näringsidkaren bevisbördaför all hinder i angivel hänseende skall anses ha förelegat har ulredningen imotiven förklarat (s. 434) atl denne endasl behöver göra förhållandelsannolikl. En sådan försvagning av bevisskyldighden lill näringsidkarens förmånbör, om förslagel godias, klart framgå av laglexlen. Mol den föreslagnaskyldighelen kan också invändas all näringsidkaren inle genom lagtexientillagts några garanlier för alt han får betalning för det måhända myckelomfallande Ulläggsarbdel. För konsumentens del kan den beslämmelse som avsernödfall medföra en för honom opåräknad och möjligen alltför betungandebelalningsskyldighel. Enligi förbundels uppfatlning uppväger ej dekonsumenträttsliga aspekter utredningen redovisal nackdelarna med deninskränkning av näringsfrihelen som en regel av föreslaget innehåll skulleinnebära. Förbundel släller sig därför avvisande till principen atl ålägganäringsidkaren arbetstvång. 2 kap. 6 § Förbundet noterar med tillfredsställelse atl den i vartfall inom vissa branscher allmänl tillämpade, för konsumenten synnerligenbetydelsefulla principen angående näringsidkarens skyldighel atl avråda, nuföresläs bli lagfäst. Enligt förslagel skall näringsidkaren vara skyldig atlavråda konsumenien från all låla ulföra Uänslen om den, framför alll iprishänseende, inle kan förvänlas komma konsumenten till rimlig nytta. För delfall näringsidkaren finner skäl alt avråda försl sedan Uänslen påbörjais, skallhan - för såvitt konsumenten ej kan anlräffas för meddelande av instruklioner- som regel avbryta arbelel. Härvid släller man sig frågan vilkenderakontrahenten som skall svara för del ekonomiska avbräck näringsidkaren kankomma all vidkännas såsom en följd av all arbelel insiälles. Näringsidkarenskall enligt förslagel äga rätl lill ersättning för det arbete han väl hunnitutföra. Men vem skall svara för de kostnader som till exempel en bilreparalöråsamkas till följd av alt en bil, som i demonterat skick svårligen kan flyttasoch för övrigt slår under reparatörens vårdplikt, lar upp ulrymme i hansverkstad i avbidan på atl bilägaren kan anträffas? praktiskt sell vikligaproblem synes icke ha beaklals av ulredningen. Rättsföljden för att näringsidkaren ej fullgör sin pliktatl avråda angives i 2 kap. 12 § 2 st. Konsumenten behöver ej "belala merän vad som skulle ha gälll om han efter avrådan från näringsidkaren ivederbörlig tid hade avbeslällt Gänsten". Den genom nyssnämnda lagrumsanktionerade situationen avser således de fall, där näringsidkaren fortsätterarbelel oakial skäl för avrådande förelegat. Del omvända förhållandel, dvs.fall där näringsidkaren som del senare visar sig felakligl iror sig ha skäl föravrådande och därför inställer arbetet, synes emellertid ha förbisdls av ulredningen. Prop.1984/85:110 132 5.16 Vissa organisationer inom näringslivet: "Resultatansvaret" (2 kap. 3. Ulredningen föreslår alt avlalel principielll skall ansesinnebära all näringsidkaren garanlerar all insaiserna leder lill eu resulial.han åläggs etl "resultatansvar". Organisalionerna vill en börjanpeka på del förhållandel att denna princip går vidare än näringsidkarenshuvudförpliklelse. såsom den uttrycks i 2 kap. I §. Här sägs nämligen allnäringsidkaren skall ulföra Uänsten på etl fackmässigl lillfredsslåilande sälloch med omsorg la tillvara konsumenlens intressen. Man kunde ju då ha vänlalsig alt han principielll skulle anses ha uppfylll sin prestation om hanförfaril på del angivna sättet. Konsekvenserna av resullalansvard blir särskilt allvarligaeftersom utredningen föreslår atl näringsidkaren inle kan aviala bort det ulomi sådana fall då detla kan anses skäligl. Införandel av en skälighdsregel förfastställandet av avtalets innehåll leder till otydlighet och är redan avdenna anledning inle önskvärt. 1 prakliken kan näringsidkarens förpliklelse allenligi 2 kap. 2§ ulföra Uänslen "på minsl kostnadskrävande sätt" böraleda lill atl han inte lar på sig ell resullatansvar. Vidare kan etl resultatansvarfresta honom atl uppfylla sin avrådningsskyldighet alltför ambiliöst och allsälja ny vara islälld för all reparera en gammal som kunnal görasfunktionsduglig till överkomlig kosinad. Organisationerna är medvetna om atl näringsidkarna i vissafall och för vissa avtalstyper är beredda all la på sig resultatansvar, mendetla gäller ingalunda generelll. Den föreslagna regeln kommer därför atl ivissa fall slarkl avvika från nuvarande praxis och därför ge parterna enfelaktig uppfattning om avtalets reella innehåll. Organisationerna föreslår alt3 § får följande lydelse: "Tjänsten skall utföras på del sätl som har avtalatsoch med iakttagande av näringsidkarens förpliklelser enligt 2 kap. I §." Härefter bör 4 § inledas på följande sätt: "Tjänsien skall ulföras i överensstämmelse medföreskrift ...". Tilläggsarbete (2 kap. 5 §) Organisalionerna kan acceptera atl näringsidkaren åläggsen skyldighel all utföra sådant tilläggsarbete som inle kan uppskjulas ulanbetydande risk för allvarlig skada för konsumenten ävensom annal tilläggsarbelesom konsumenien begär och som inte hindrar näringsidkaren i hans normalaverksamhel eller är till olägenhel för andra kunder. Emellertid måslenäringsidkaren i dessa fall få rält lill betalning i förskott förtilläggsarbetet. Organisationerna föreslår därför följande tillägg lillparagrafens iredje slycke; "Oavsett vad som avtalals med avseende påhuvudarbelel, har näringsidkaren rätt lill beialning i förskoll förlilläggsarbetel." Avrådningsskyldighet (2 kap. 6§) Såsom organisalionerna tidigare anfört' är del angelägelall näringsidkarna inle påverkas alt använda avrådningsskyldighelen som enmetod alt förmå konsumenien att köpa en ny vara i ställd för en vara somlämpligen kan repareras. Organisalionerna föreslår därför all paragrafen inledspå följande sätt: ' Se avsnitt 1.22. Prop.1984/85:110 133 "Näringsidkaren är skyldig alt avråda konsumentenfrån atl låla ulföra Uänslen, om det är uppenbart atl den, med hänsyn lillprisel ...". All Gänsten skall ulföras inom avialad lid är självklart.Vad problemel gäller är att försöka fastställa vad parterna avlalal. Om avlalelhelt saknar något tolkningsdatum återstår ingen annan möjlighel än att, såsomulredningen föreslagil, falla tillbaka på begreppel "skälig tid".Den omständigheten att näringsidkaren har sagt all arbelel skall vara klartvissl angivel datum innebär emellertid inle att avtalet ulan vidare kan lolkasså, alt hans utfästelse gäller under alla förhållanden. Det är sålunda inlehållbart atl med utgångspunkt från ell sådant anlagande dra slulsalsen attdröjsmål föreligger om tiden överskrids (3 kap. 11 §). En genomgång avföreliggande standardavtal visar att ovillkorliga utfästelser all prestera Ullbesiämd Ud endasl förekommer undanlagsvis. Organisalionerna vill föreslå att delyp-siluaiioner då näringsidkaren bör ha räll lidsförlängning preciseras ilagtexien. Under alla förhållanden bör del göras klart i ell tydliglmolivul-lalande all näringsidkaren i del individuella avlalel eller islandardavlal kan inla beslämmelser som svarar mol dem som förekommer i sedvanligabranschvillkor. Med hänsyn beslui 1979:17 i ärendel D2/77 KO ./. AB Skånska Cemenlgjuteriel vill organisalionerna framhålla som sinbestämda uppfallning all undanlag endasl för force majeure i köplagens meninginle är lillräckligi. framgår f.ö. lydligt redan av lydelsen av 24 §köplagen som, trols köplagens generelll disposiiiva karaktär, uttryckligenhänvisar säljaren till möjligheten alt genom förbehåll inskränka denprincipielll slränga förpliktelsen all leverera viss bestämd tid. Deomständigheler som bör verka Udsförlängande kan i prakliken vara svåra allförulse och precisera. Därför krävs även ell allmänl och opreciseral förbehållför s. k. "händelser ulom kontroll". Som i ovannämnda beslui framhåller kannäringsidkarnas rätl till lidsförlängning verka oskäligl mot konsumenien omdenne genom förlusl av hävningsrälten binds vid avlalel under oskäligl långlid. Denna nackdel begränsas dock genom förslagel all införa en avbeställningsrältför konsumenten. Om man ytteriigare vill begränsa effekten av Udsförlängandeomständigheter bör detta ske genom en bestämmelse att näringsidkaren endast harräll till skäUg lidsföriängning istället för ett generelll förbud molbeslämmelser avseende vissa typfall eller med generell ulformning. Med ensädan melod kan man på ell riktigare och mer effekfivt sätt motarbeta denoskälighet som eventuelll skulle kunna uppslå mol konsumenien vid lillämpningav de ifrågavarande beslämmelserna Gfr Marknadsdomslolens ovannämnda beslui,särskili s. 117 i besluiei). "Resultatansvaret" (2 kap. 3 och 4§§} Ulredningen föreslår att avlalel principielll skall ansesinnebära atl näringsidkaren garanlerar att insaiserna leder lill ett resulial,han åläggs elt "resultatansvar". Handelskamrarna vill lill en böGanpeka på det förhållandet alt denna princip går vidare än näringsidkarenshuvudförpliklelse, såsom den uttrycks i 2 kap. I §. Här sägs nämligen allnäringsidkaren skall utföra Gänsten på ett fackmässigl tillfredsställande sätloch med omsorg ta tillvara konsumentens inlressen. Man kunde ju då ha väntalsig att han principiellt skulle anses ha uppfylll sin prestation om hanförfarit på det Prop.1984/85:110 134 Konsekvenserna av resultatansvaret blirdesto allvarligare som utredningen föreslår all näringsidkaren inle kan avialabort del utom i sådana fall då delta kan anses skäligl. Införandet av enskälighdsregel för fastställandet av avtalets innehåll leder dessulom tillotydlighet och är redan av denna anledning inle önskvärt. Kamrarna är medvetnaom all näringsidkarna i vissa fall och för vissa avtalstyper är beredda atl lapå sig resultalansvar, men della gäller ingalunda generelll. Den föreslagnaregeln kommer därför all i vissa fall slarkt avvika från nuvarande praxis. Kamrarnavill därför föreslå atl 3 § får följande lydelse: "Tjänsien skall utföras på det säll som har avtalatsoch med iakttagande av näringsidkarens förpliktelser enligt 2 kap. 1 S." Härefter bör 4 § inledas på följande sätt: "Tjänsien skall ulföras i överensstämmelse medföreskrift ...". Tilläggsarbete (2 kap. 5§) Handelskamrarna kan acceptera att näringsidkaren åläggs enskyldighet all ulföra sådani lilläggsarbete som inle kan uppskjulas ulanbelydande risk för allvarlig skada för konsumenien ävensom annal tilläggsarbetesom konsumenten begär och som inte hindrar näringsidkaren i hans normalaverksamhet eller är lill olägenhel för andra kunder. Emellertid bör näringsidkareni della fall ha räll till betalning i förskott för Ulläggsarbelel. Kamrarnaföreslår därför följande lillägg till paragrafen: "Oavsett vad somavtalals med avseende på huvudarbetet, har näringsidkaren rält lill betalningi förskott för tilläggsarbetet." Avrådningsskyldighet (2 kap. 6§) Såsom handelskamrarna lidigare anfört' är det angelägetall näringsidkarna inte stimuleras att använda avrådningsskyldighelen som enmelod atl förmå konsumenten atl köpa en ny vara i ställd för en vara som börrepareras. Kamrarna föreslår därför all paragrafen inleds på följande säll:"Näringsidkaren är skyldig all avråda konsumenten från all låla utföraIjänslen, om det är uppenbart atl den, med hänsyn till prisel ..." Alt Gänsten skall utföras inom avtalad lid är självklart.Vad problemel gäller är all försöka faslslälla vad parterna avlalal. Om avtalethell saknar någol lolkningsdalum återstår ingen annan möjlighel än all, såsomulredningen föreslagit, falla tillbaka på begreppet "skälig lid".Den omständigheten atl näringsidkaren har sagt all arbetet skall vara klartvissl angivel datum innebär emellertid inle atl avtalet utan vidare kan lolkasså, atl hans utfästelse gäller under alla förhållanden. Del är sålunda orikligtatl med utgångspunkt från etl sådani anlagande dra slutsatsen atl dröjsmålföreligger om tiden överskrids (3 kap. 11 §). En genomgång av föreliggandestandardavtal visar att ovillkorliga utfästelser all prestera lill bestämd lidendasl förekommer undanlagsvis. Handelskamrarna kan i della sammanhang som ellexempel hänvisa till bilaga 2 i betänkandet, AB 72 kap. 4 § (s. 574) och villföreslå att de typsilualioner då näringsidkaren bör ha räll tilltidsförlängning preciseras i lagtexien. Under alla förhållanden bör del i etllydligt moUvullalande göras klart, all näringsidkaren i del individuellaavlalel eller i standardavtal kan ta in beslämmelser som svarar mol dem som nufinns i AB 72 kap. 4 § 3. ' Se avsnitt 1.23. 1984/85:110 135 5.18 SHIO-Familjeföretagen och : 1 § 1 sägs all näringsidkaren skall Ullhandahålla detmaterial som behövs. Organisalionerna anser del önskvärt all departemenischefeni en evenluell proposilion belönar all näringsidkarens skyldighet härvidlaginle siräcker sig utöver dennes normala verksamhetsområde. Kravet i §2 på alt näringsidkaren skall utföra Gänsten"på minst koslnadskrävande sätl" får inle lolkas så attnäringsidkaren skall gå utanför exempelvis normala inköpskällor för material.Eftersom del inle framgår av laglexlen bör del påpekas på annat sätl. I §3 sägs all Gänsien skall leda till "del resultatsom har avtalats eller som konsumenien har haft anledning alt räkna med".Vi inslämmer i del särskilda yUrande som de ire experterna avgivit angåendedenna form av resullatansvar pä sid. 516 i belänkandel. Näringsidkaren bör baraha ett slrikl resullaiansvar när detla uttryckligen har avialais. Desvårigheier som etl utökat resultalansvar medför torde få lill effekl attnäringsidkaren, för atl skydda sig mol konsumenlens subjekiiva uppfallning,utarbetar ddaljerade arbetsbeskrivningar. kan i sin tur leda lill högrekoslnader. I vart fall bör möjligheter lill alll för subjekiiva lolkningar hoskonsumenten undanröjas, exempelvis genom alt meningen i lagen får följandelydelse: "... hafl skälig anledning all räkna med". Vidare lorde uttrycket "hållbarhel" saknarelevans när Uänsten avser 1. ex. avloppsrensning, tvätt av kläder,fönsterpulsning m. m. Organisationerna hänvisar därulöver lillspecialmoliveringen på sid. 468, 3 slyckel. Vad gäller säkerhdssynpunklerna i §4 vill vi framföraföljande. Konsumenten kan för Uänstens utövande, t.ex. en VA-installalion,anlila en konsullerande ingenjör eller själv vara sådan yrkesman som upprättardetaljerad beskrivning enligi vilken arbelel skall utföras av näringsidkaren.Konsumenten kan lill och med länkas själv upplräda som ansvarig arbels-ledareenligi byggnadsstadgan. Vidare kan han också tänkas ha fåll föreskrifter frånmyndighel, försäkringsbolag o.dyl. som grund för sina föreskrifter förnäringsidkarens sätl all ulföra arbelel. Del måste ifrågasällas om denne isådana fall skall ha skyldighel atl konlrollera konslruklionen och rällaeventuella brisler och fel i denna. OrganisaUonerna ifrågasätter om näringsidkaren bör haskyldighel atl avråda enligt § 6 från t. ex. en lyxbetonad insiallaiion i eltbadrum eller en dyrbar reparalion av en gammal klocka. Delta krav kan medförabesvärliga konsekvenser för små haniverkare och kan komma all ulnyttjas avkonsumenten, som kanske ängrar sig sedan han fåll fakluran för arbelel. Vianser del därför lämpligt med ell uttalande från departemenischefen i vilkelklargörs alt en näringsidkares skyldighet all avråda bör begränsas till enfackmässig bedömning uiifrån lekniskl-ekonomiska skäl. Det måsle dessutomfinnas skäligl ulrymme för en näringsidkares felbedömningar belräffande rentlekniska konsekvenser av ell arbele. 1984/85:110 136 Föreningen och förbundel kan lillsiyrka all som normalkravpå näringsidkarens preslalion skall gälla all denne skall ulföra Uänslen påetl fackmässigl lillfredsslåilande säll. De bestämmelser som härutöverföreslås belräffande näringsidkarens preslation är emellerlid alltförkategoriska och onyanserade för all kunna vinna allmän lillämpning inomUänsleområdei. Del kan länkas alt den balansgång som ulredningen skisserarmellan de samtidiga kraven på fackmässigl och med omsorg ulfört arbele,billigasle ulförande, resultat- och funktionsansvar samt skyldighet all avråda- med de konsekvenser beträffande felansvaret och rätlen lill betalning somhärav följer - kan te sig någol så när genomförbara på mindre och hellokomplicerade ijänster, där bestämmelserna endasl undantagsvis lorde komma alllillämpas. För Gänsler av mer komplicerad karaktär, såsom reparalions- ochombyggnadsarbden på fasl egendom, är emellertid nyssnämnda regler inle allsanpassade för en praklisk lillämpning. Den primära grundregeln att avtal skallhållas och näringsidkarens behov av säkerhet för alt konsumenterna uppfyllersina förpliktelser enligt ingångna avtal -vilkel behov utredningen sagl sigvilja värna om (sid. 177 i belänkandel) -har satts ål sidan i en ulslräckningsom inle kan godtagas. Vid reparalions-och ombyggnadsarbeten avseende faslegendom är del iroligl. all en direkl konsekvens av föreslagna bestämmelser äralt näringsidkaren får nöja sig med den beialning som konsumenten frivilligtförklarar sig beredd atl betala, i de fall konsumenten i efterhand medhänvisning till föreslagna regler vill ifrågasätta riklighden av gjordadebileringar. Det är uppenbart all Ullskapandd av sådana regler kommer allmedföra all de seriösa företagen, som har att följa gällande lagstiftning,kommer atl få ell minskal inlresse av att åtaga sig reparalions- ochombyggnadsarbeten ål enskild konsumenl, som den redan nu besvärandes.k. svarta marknadens marknadsandelar kommer alt öka. Vad härefter gäller kravel på billigasle utförande kan detvisserligen -särskilt i de fall då avtal om arbelen om fasl egendom föregåttsav ell anbudsförande ofla anses all billigasle försvarbara utförande fåranses ligga inom ramen för vad parterna avtalat, i den mån avtalet inlepreciseral anger vad som skall utföras. I sådana fall får emellertidkonsumenten inle heller belala för mer än det som faktiskt utföres. Däremol ärdel felakligl att härutav skapa en generell regel om all billigaste utföranderegelmässigt skall gälla, i de fall näringsidkaren inle kan visa att annal äravtalat. Atl dessutom knyta en sanktion lill bestämmelsen av innebörd allnäringsidkaren inle skall vara berättigad lill högre ersällning, om han skulleulföra Gänsten på etl bällre säll än vad som vid en prövning i efterhand kananses vara del billigaste, måsle av prakliska skäl vara hell uteslutet - jfrexempelvis AB 72 kap. 2 § 1. Ett övergripande motiv för ulredningen har varit allföreslagna regler skall slimulera lill kommunikation mellan parierna, sä attavtalets närmare innehåll kan fastställas. Emellerlid synes den prakliskainnebörden av föreslagna regler i nu ifrågavarande del närmasl ulgöra elt kravpå näringsidkaren atl regelmässigl och under löpande arbelen skriftligendokumentera samlliga förda diskussioner, vid äventyr att näringsidkaren iefterhand inte kan fullgöra honom åliggande bevisskyldigheler. Ulredningens målsättningaroch förhoppningar härvidlag motsvaras inte av den praktiska verkligheten. Juslfrånvaron av en koslnadskrävande administration utgör Prop.1984/85:110 137 grunden för de mindre förelagens möjligheier atlpriskonkurrera om nu ifrågavarande objekl, vilka objekl ofla kan ulgöra denhuvudsakliga basen för dessa förelags verksamhel. Ulredningens förslag saml denbyråkrali och de ökade adminislralionskoslnader, som ulgör den direkla följdenhärav, skulle olvivelakligi avsevärt komma att begränsa de mindre förelagenskonkurrenskraft och kunna komma all rycka undan grunden för deras fortsallaverksamhel. Reparalions- och ombyggnadsarbelen på fasl egendom - särskilisädana arbelen som utföres av småförelagare - sker ofla formlöst på löpanderäkning. Härvid enas parierna om vilka arbelen som huvudsakligen skall utförasmedan de närmare arbetspreslalionerna växer fram genom diskussion mellanparterna och efter konsumenlens eller dennes rådgivares muntliga anvisningar.Anlag all en småföretagare vid elt ombyggnadsarbete t.ex. ålagit sig all bylakakel i badrum. 1 sådani fall förekommer i marknaden en mängd olika kakellypermed högsl skiftande kvaliid och kostnader. Anlag vidare atl konsumenien underarbdenas gång ger uttryck för önskemål om elt kakel med förhållandevis högkvaliid och alt ulförande kommer till slånd med sådani kakel. Möjlighelernaför näringsidkaren all i efterhand bevisa alt avtal träffats genom muntliganvisning från konsumentens sida om den högre kvaliteten torde vara yllersibegränsade. All konsumenien i siluationer som den beskrivna genom denföreslagna regeln kan tillgodogöra sig den högre kvaliteten genom att betalaför lägsta möjliga kvalitet, ter sig direkl siölande. Vid mer omfallandereparalions-och ombyggnadsarbelen på fasl egendom är den föreslagnabeslämmelsen, med dess konsekvenser för felbegreppel och rällen lill betalning,inle möjlig alt lillämpa enligi sin ordalydelse. Härtill kommer all regeln slåri direkl motsatsförhållande lill beslämmelserna om fackmässigl ulförande ochansvar för resultatet. Det kan på goda gmnder antagas all bestämmelsen, om denleder till lagstiftning, kommer atl leda lill många och onödiga ivisler, särskilinär del gäller arbelen avseende fasl egendom, vilka ofta gäller betydandebelopp. Risk föreligger härvidlag all den föreslagna bestämmelsen tas lillintäkt för obehöriga "prutningar" i efterhand på en avtalad ellereljest korrekt beräknad ersällning. 3 § i lagförslagel skall Uänsten leda lill avlalal resultat eller delresullat, som konsumenten hafl anledning att räkna med.