prop · G803193 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag avvisar alltså tanken på enkodifiering av nuvarande praxis att hänföra hela emissionspriset tillskuldebrevet. I fråga om vilken fördelningsmetod som bör ligga tillgrund för lagstiftningen gör jag följande bedömning. De remissinstanser som förordar proportionell fördelningpå grundval av skuldebrevets och optionsrättens respektive marknadsvården (B-metoden)framhåller i första hand all metoden används i skattepraxis vid fördelning aven gemensam köpeskilling. De anser att metoden är den principiellt riktiga ochall en ny fördelningsmetod bör införas endast om starka skäl talar för det. Enligt min uppfattning bör betydelsen av nämndafördelningsprincip inte överdrivas. Att den kommit till användning beror i deflesta fall på all något annat alternativ inte funnits tillgängligt och attsakliga skäl inte motiverat en annan fördelning. Så är t.ex. fallet vidförsäljning av en del av en fastighet. Några egentliga marknadsvärden på enfastighets olika delar Prop.1984/85:193 30 Proportioneringen sker därför i allmänhetmed ledning av olika delvärden av fastighetens totala taxeringsvärde. Den situation som föreligger är delvis annorlunda.Skuldebrevet får regelmässigt efter emissionen ett marknadsvärde sommed mycket små variationer uttrycker det pris som en kapitalplacerare är villigatt betala för skuldebrevet. Vidare finns noggranna och allmänt accepterademetoder för teoretisk beräkning av ett skuldebrevs värde. Detta kan därför lättberäknas. Oavsett om detla sker genom avläsning av det faktiska marknadsvärdeteller genom en teoretisk beräkning kan värderingen ske i nära anslutning tillemissionen. En fördel med den av kapitalvinstkommitlén förordademetoden att åsätta skuldebrevet dess marknadsvärde (C-metoden) är att endastett marknadsvärde behövs, nämligen skuldebrevets. För tillämpning av B-metodenär det nödvändigt att också ha vetskap om optionsrättens marknadsvärde. Ävenom noteringar finns på ett flertal optionsrätter är dessa ibland osäkra pågrund av låg omsättning. Optionsrätters marknadsvärde kan i allmänhet inteheller avläsas förrän en lid gått efter emissionen. Jag vill tillägga all delheller inte är möjligt att teoretiskt beräkna optionsrättens värde med någonstörre grad av säkerhet. I sammanhanget vill jag särskilt framhålla att kapitalvinstkommmitténsförslag om emissionsprisets fördelning är grundad på en ekonomisk analys av deför optionslånen tillämpade villkoren. Metoden ger skuldebrevet ett riktigtvärde vilket inte blir fallet med B-metoden. En fördelning enligt C-metoden harockså den fördelen att ofta varken vinst eller förlust uppkommer vid enavyttring av skuldebrevet i anslutning lill emissionen. Eftersom sådana avyttringarär mycket vanliga anser jag att denna följd av en fördelning enligt C-metodenär en fördel för såväl skattskyldiga som taxeringsmyndigheter. En fördelning enligt B-metoden leder regelmässigt till atten realisationsvinst uppstår vid en försäljning av skuldebrevet omedelbartefter emissionen. Detta förhållande kan leda till rubbningar av den skattemässiganeutraliteten mellan optionslån och andra finansieringsformer. Vid en fördelning enligt C-metoden kommer optionsrättensanskaffningsvärde för en i emissionen deltagande aktieägare att bli indirektbestämt av marknadsvärdet pä skuldebrevet. Värdet kommer således inte attbestämmas av marknadsvärdet på optionsrätten. Jag vill emellertid betona attvid emissioner där emissionprisei understiger unitens marknadsvärde - vilka ärde vanligast förekommande i - inte heller B-metoden ger optionsrättenett "rikligt" värde. Båda fördelningsmeloderna medför attoptionsrätten kommer att åsätias ett värde som understiger dess marknadsvärde.Detta är emellertid naturligt vid en sådan emission och direkt jämförbart medvad som gäller för teckningsrätter vid nyemissioner. Om optionslånet emilteras lillsitt marknadsvärde ger de båda nu diskuterade fördelningsmetoderna i principsamma resultat. Jag kan inte finna att en Prop.1984/85:193 31 fördelning enligt metod B i delta avseende är att föredrajämfört med en fördelning enligt metod C. Sammanfattningsvisgör jag följande bedömning. Såväl önskemålet om en neutral skaltemässigbehandling av olika finansieringsformer som lill-lämpningsskäl lalar för C-metoden.Detta bör tillmätas avgörande betydelse. All C-metoden innefattar en annanfördelningsprincip än den i beskattningssammanhang gängse kan inte uppväga defördelar som är förenade med metoden. Enligt min uppfattning talar övervägandeskäl för metod C. Jag föreslär således att emissionspriset vid en emission avett optionslån skall fördelas så att skuldebrevet åsätts sitt marknadsvärde ochoptionsrätten tillförs det överskjutande värdet. Skulle marknadsvärdet påskuldebrevet i något fall överstiga emissionspriset skall hela priset hänförastill skuldebrevet. Jag vill tillägga alt fördelningen skall gälla för alla slagav skuldebrev som kan förekomma i ett optionslän, alltså även för konvertiblaskuldebrev och vinstandelsbevis som ingår i ett opiionslån. Det är skuldebrevets marknadsvärde vid förvärv, som skergenom teckning, som skall fastställas. Teckningen pågår , vanligtvis ej överstigande en månad. Vid de företagnaemissionerna av optionslän torde det övervägande antalet av emissionsdellagarnaha sålt skuldebrevet efter teckningen. I vissa fall haremissionsbanken åtagit sig att försälja skuldebrevet på marknadsmässiga villkorför långivarens räkning i anslutning till emissionen. Härigenom har inom denkorta tidsperiod som teckningen pågår marknadsvärden noterats för skuldebreven.Ett sådant värde har således kunnat avläsas i anslutning till emissionen. Det finns anledning att anta att längivarna mycket oftaäven vid framlida emissioner av optionslån kommer att avyttra skuldebrevet iomedelbar anslutning till emissionen. De flesta aktieägare torde endast varaintresserade av optionsrätten. Den binder i motsats till skuldebrevet ettförhållandevis litet kapital och ger dessutom delaktighet i en eventuellvärdestegring pä aktien. Enligt min bedömning torde därför faktiskamarknadsvärden för skuldebreven med stor sannolikhet att kunna avläsas ianslutning till emissionen även . Alternativet med ett teoretisktberäknat värde har fördelen att del kan fastställas redan vid leckningstidensbörjan. Den som tecknar länet kan således i ett myckel tidigt skede överblickakonsekvenserna av olika alternativ och planera sina åtgärder utifrån klaraförutsättningar. Emellertid påverkas ett skuldebrevs värde av många olikafaktorer. De viktigaste av dem är visserligen enkla att utpeka men ytterligareett stort antal omständigheter kan påverka värdet. Jag anser det inte möjligtatt i författningstexten med tillräcklig noggrannhet precisera hur en teoretiskberäkning av marknadsvärdet skall ske. En sådan beräkning mäste därför görasenligt en förenklad modell. Därmed ökar risken avsevärt för Prop.1984/85:193 32 alt ett pä så sätl beräknat värde inte obetydligt kommeralt avvika från det faktiska marknadsvärdet. Under alla förhållanden geranvändning av det faktiska marknadsvärdet en mera korrekt fördelning avemissionspriset. Dessa omständigheter anser jag avgörande vid valet mellanfaktiskt marknadsvärde och ett på teoretisk väg beräknat värde. Jag förordaralltså användning av faktiska marknadsvärden. Vid avyttring eller inlösen av skuldebrevet utgörmarknadsvärdet avdragsgill anskaffningskostnad. Detla värde måste bestämmasför varje skallskyldig som deltar i länet oavsett om han överlåter skuldebreveteller ej. Enligt min uppfattning kan det inte komma i fråga att denskattskyldige själv skall förebringa utredning om marknadsvärdet. En störreenhetlighet i bedömningen måste eftersträvas. Det kan därför ifrågasättas ominte RSV borde utfärda bindande föreskrifter om marknadsvärden i förekommandeemissioner. Även här är emellertid förhållandena så komplexa all den vägledningsom i sä fall måste ges knappast kan precieras i författningstext. Jag serdärför inget annat realistiskt alternativ än att RSV, efter ansökan av de emitterandebolagen, utfärdar anvisningar om emissionsprisets fördelning. Detla är enpraktisk lösning som ger möjligheter alt la skälig hänsyn lill alla de olikafaktorer som i det enskilda fallet kan påverka marknadens värdering av ettskuldebrev. RSV skall enligt sin instruktion genom bl.a. anvisningarfrämja en riklig och enhetlig tillämpning av gällande föreskrifter inom sittverksamhetsområde. Beträffande realisationsvinstbeskattningen av värdepapperbrukar verket utfärda anvisningar om del sökande bolagets aktier ärbörsnoterade eller föremål för liknande notering. Anvisningar på optionslåneområdetbör ges av RSV i samma utsträckning som gäller i andra värdepappers-frågor.Det ankommer på verket att avgöra om anvisningar skall utfärdas eller ej. 1 defall anvisningar inte begärs eller ej utfärdas får det på vanligt sätt ankommapå den skatiskyldige att i sjålvdeklarationen förebringa utredning om sinaanskaffningsvärden. 1 klarhetens intresse vill jag framhålla att det här ärfråga om anvisningar till ledning för taxeringen och inte om bindandeföreskrifter. I många fall noteras de störte aktiebolagens skuldebrevofficiellt på fondbörsen. Omsättningen av dem är dock i allmänhet liten och delkan i vissa fall dröja en avsevärd tid innan en sådan notering finns. De flestaskuldebrev som avyttras av deltagarna i en emission i anslutning till dennatorde säljas direkt via emissionsbanken lill institutionella placerare. Vetskapom marknadsvärdet finns dä hos det emitterande bolaget och emissionsbanken menkan däremot vara svår att erhålla för utomstående. Med hänsyn till dessaförhållanden anser jag det inte bara lämpligt ulan också nödvändigt all bolagentill sina ansökningar fogar utredning om marknadsvärdet. Utredningen böromfatta den tidsperiod som erfordras för alt marknadsvärdet med rimlig grad avsäkerhet skall kunna avläsas. Hur lång liden skall vara kan inte generelltanges. Tidsperioden fär bedömas med Prop.1984/85:193 33 hänsyn till de föreliggande omständigheterna i detenskilda fallet. Ofta kan marknadsvärdet avläsas i omedelbar anslutning lillall handeln i skuldebrev påbörjas. I inget fall torde än enmånad vara behövlig. Marknadsvärdet kommer att vara av betydelse under långtid efter emissionstidpunkten. På grund härav bör endast ett värde anges ianvisningen som anskaffningsvärde och delta även om olika marknadsvärdennoterats, t.ex. under olika dagar . Ettmedelvärde bör sålunda anges i anvisningen på samma sätt som sker näranvisningar ges för värderingen av exempelvis inköpsrätter. Vad jag nu sagtinnebär alltså alt jag anser att endast ett marknadsvärde bör anges även omt.ex, marknadsräntan ändrats under en pågående emission och skuldebrevetsmarknadsvärde därför ändrats. Optionsrättens värde bestäms indirekt av marknadsvärdet påskuldebrevet som skillnadsbeloppet mellan emissionspriset och skuldebrevetsmarknadsvärde. Även optionsrättens värde bör givelvis anges i anvisningen. Skulle flera optionsrätter förekomma i samma unit måste enfördelning av nämnda skillnadsbelopp ske dem emellan. I den frågan gör jagföljande bedömning. I emitteras optionslån i allmänhet medföreträdesrätt för aktieägarna. Därvid tillämpas nyemissionsvillkor, vilketinnebär alt emissionspriset understiger marknadsvärdet på de utgivnavärdepapperen. Eftersom skuldebrevet skall åsätias sitt marknadsvärde fallerhela övervärdet på optionsrätterna. Enligt min uppfattning medfördetiaförhållande att del mest kortekta resultatet erhålls om fördelningen sker medledning av optionsrätternas resp. marknadsvärden. För bestämning av dessa marknadsvärdenbör de principer, som jag tidigare redovisat för skuldebrevens del tillämpas sälångt som möjligt. Det kan dock visa sig nödvändigt alt utsträcka tidsperiodenunder vilken marknadsvärdena avläses, Å andra sidan bör i delta fall denoterade värdena kunna användas i större utsträckning. Vad jag nu sagt tar i första hand sikte på emissioner somgörs av börsbolag eller bolag vars aktier omsätts marknadsmässigl vid sidan avfondbörsen. När optionslån ges ul av sädana bolag följer regelmässigt enomsättning av skuldebrev och optionsrätter. Om ett optionslän ges ut av etirenodlat familjeförelag, t.ex. vid en riktad emission till en utomståendeintressent, torde i allmänhet några konstaterbara marknadsvärden inteframkomma. Även i ett sådant fall finns emellertid ett behov av alt fastställaett marknadsvärde på skuldebrevet för att möjliggöra en uppdelning avemissionspriset. 1 den situationen blir man hänvisad lill att utifrån formellränta och löptid på lånet genom en teoretisk beräkning bestämma skuldebrevetsvärde vid leckningslidpunklen. 1 sådana fall torde det inte föreligga någotbehov av anvisningar från RSV. 3 1984/85. Prop.1984/85:193 34 2.5 Beskattningen vid avyttring av skuldebrev utgivna ioptionslån Mitt förslag: Ett skuldebrev utgivet i ett optionslänskall vid avyttring i likhet med vad som f.n. gäller beskattas enligt reglernaför övrig lös egendom i 35 § 4 mom. kommunalskatlelagen. förslag: Beskattningen skall skeenligt aktievinstreglerna i 35§ 3 mom. KL. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrkerkommitténs förslag eller lämnar det utan erinran. Ett antal remissinstanseravstyrker dock förslaget. Några av dem anser alt den förutsebaravärdestegringen på underkursskuldebrevet skall räntebeskattas. Vissaremissinstanser anser det vara en stor nackdel all endast skuldebrev utgivna ioptionslån skall beskattas enligt 35 § 3 mom. KL medan övriga skuldebrev -bortsett frän de konvertibla skuldebreven - skall beskattas enligt 4 mom, sammaparagraf. Dessa remissinstanser framhåller att det i princip inte finns någonskillnad på skuldebrev utgivna i opiionslån sedan oplionsbevisen avskiljts ochövriga skuldebrev. Skälen för mitt förslag: En följd av valet av metod förfördelningen av emissionspriset blir alt skuldebrevet i ett optionslån urlångivarens synvinkel förvärvas lill underkurs i förhållande lillskuldebrevets nominella värde. Villkoren i företagna emissioner av optionslånhar varit sädana att underkursen oftast uppgått till av nominelltskuldebrevsvärde. Vid löptidens slut inlöses skuldebrevet av bolaget tillnominellt belopp. Frågan uppkommer därför om hur denna värdestegring och annanvärdeförändring på skuldebreven skall beskattas. Rådande praxis torde innebära följande. Värdeförändringarpå skuldebrev beskattas normall som realisationsvinst efter en avyttring. 1vissa fall har dock förändringar i kapitalvärdet på skuldebrev ansetts utgöraränta (se t.ex. RÅ 1969 Fi 1396, RÅ 1972 ref 51 och RÅ 82 Aa 152). Å andrasidan beskattas värdeförändringar pä skuldebrev, som ulgetts lill parikurs mendär kursen sedan sjunkit, enligt realisationsvinstreglerna. För vissa typer avskuldebrev bankcertifikat, statsskuld växlar och skattkammarväxlar - följerav särskild lagstiftning (41 e§ KL) att alla värdeförändringar behandlas somränta. Nuvarande praxis för beskattning av realiseradevärdeförändringar på olika slag av skuldebrev är ulan tvivel svåröverblickbar.Uppkomsten av en penningmarknad och nya typer avfinansieringsinstrument har ylteriigare komplicerat beskatlningssitualionen. har föreslagit alt alla värdeförändringarpå skuldebrev utgivna i optionslån bortsett från upplupen formell ränta skall realisationsvinstbeskattasenligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom. KL. Prop.1984/85:193 35 slaget har mött relativt stark kritik frånremissinstanserna. Enligt min mening finns visst fog för kritiken, främst avdet skälet att endast ett visst slag av skuldebrev skall omfattas av nya reglermedan andra likartade typer av skuldebrev lämnas utanför. Enligt sina direktiv skall kapitalvinstkommittén bl.a. seöver beskattningsreglerna på skuldebrevsområdel. Kommittén skall också utredagränsdragningen mellan realisationsvinst och ränta i vissa fall. Enligt vad jaginhämtat har kommittén påbörjat arbetet med dessa frågor. Ett betänkande medförslag till nya regler om skuldebrevsbeskattningen kan förväntas under våren1986. Det sagda leder lill den slutsatsen att det inte ärlämpligt att nu ändra reglerna för beskattningen av värdeförändringar på endastde skuldebrev som utges i optionslån. saknas underiag för en lillföriitligbedömning av hur värdeförändringar på andra slag av skuldebrev bör beskattas.Jag år av det skälet inte heller beredd att nu föreslå ändringar i gällanderegler för skuldebrevsbeskatlningen i övrigt. Jag vill tillägga att jag ocksåser det som en fördel alt kapitalvinstkommittén härigenom ges bättremöjligheter för en förutsättningslös prövning av beskattningsreglerna pä helaskuldebrevsområdet. Avslutningsvis vill jag i klarhetens intresse göraytterligare ett påpekande, Mitl ställningstagande i den nu aktuella frågan fårinte uppfattas så att jag lar avstånd frän kommitténs principiella uppfattningom beskattningen av värdestegringen pä ett skuldebrev utgivet i ett opiionslån.Tvärtom är jag av samma mening som kommittén på den punkten. Jag avser därföralt pä nytt la upp frågan sedan kommittén avlämnat sitt förslag till beskattningsreglerför skuldebreven. 2.6 Beskattningen vid avyttring av företrädesrätter attteckna konvertibla skuldebrev och optionslån Mitt förslag: Företrädesrätter att teckna konvertiblaskuldebrev och optionslän skall beskattas enligt aktievinstreglerna i 35S 3mom. förslag: Samma som mitt. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig ifrågan har tillstyrkt förslaget. Skälen för mitt förslag: Konverterings- och optionslån kanemitteras såväl med företrädesrätt för aktieägarna som ulan sådan rätt. Det ärockså möjligt att utge lån där annan än aktieägare i bolaget fär företrädesrättatt teckna. Enligt 5 kap 2§ aktiebolagslagen (1975: 1385) har emellertid aktieägarna- vid emissioner som sker mot vederlag i pengar - företrädesrätt Prop.1984/85:193 36 att teckna sig för förvärv av skuldebrev såsom omemissionen gällde de aktier som kan komma att träda i stället för skuldebreveneller nytecknas på grund av optionsrätt. Som framgår av lydelsen av bestämmelsen i aktiebolagslagenhänför sig företrädesrätten civilrätlsligt till skuldebrevet. Frågan är nu hurdessa företrädesrätter skall infogas i regelsystemet för beskattning av realisationsvinster. Såvitt avser företrädesrätten att teckna ett konvertibeltskuldebrev är situationen okomplicerad. Som jag tidigare anfört skall ettkonvertibelt skuldebrev vid avyttring beskattas enligt aktievinstreglerna. Detär därför naturiigt att också företrädesrätten att teckna ett sådant skuldebrevskall beskattas enligt de bestämmelserna . Därigenom uppnås även överensstämmelsei beskattningen mellan denna företrädesrätt och en teckningsrätt till aktie. När det sedan gäller företrädesrätten att teckna ettoptionslån är lägel något annorlunda. Del beror på att teckningen i ett opiionslånavser en unit bestående av ett skuldebrev och en optionsrätt. Eftersom jag harföreslagit att skuldebrevet i ett sådant lån vid avyttring skall beskattasenligt reglerna för övrig lös egendom i 35 § 4 mom. KL kan det hävdas att ocksåföreträdesrätten borde beskattas enligt samma bestämmelser. Kommittén haremellertid i belänkandet Reavinst på optionslån pä ett övertygande sätl visatatt företrädesrättens värde uteslutande beror pä optionsrätten (se sid 68-70och 91-93 i betänkandet) och mot den bakgrunden föreslagit att företrädesrätteni skattehänseende även knyts till optionsrätten. Jag biträder förslaget att företrädesrätten iskattehänseende bör knytas till optionsrätten. Som en följd av detta finner jagdet naturligt alt beskattningen av företrädesrätten skall ske pä samma sättsom gäller för optionsrätlen. Mitt förslag är således att företrädesrätten attteckna ett optionslån skall beskattas enligt aktievinstreglerna i 35 § 3 mom.KL. Härigenom uppnås skaltemässig neutralitet i behandlingen av de tecknings-och företrädesrätter som kan förekomma i olika slag av aktieemissioner. 2.7 Beskattningskonsekvenser när en företrädes-, konverterings-eller optionsrätt utnyttjas Mitt förslag: Utnyttjande av en företrädes-, konverterings-eller optionsrätt skall inte medföra realisationsvinstbeskattning. förslag: Samma som mitt. Remissinstanserna: De remissinstanser som berört frågantillstyrker förslaget. Prop.1984/85:193 37 Skälen för mitt förslag: När en innehavare av en teckningsrältutnyttjar denna för förvärv av en ny aktie i del emitterande bolaget utlöserförvärvet inte någon realisationsvinstbeskattning. Denna regel är inte alldelessjälvklar. Ett förvärv av aktier genom teckning med stöd av en teckningsrättkan jämföras med ett byte. Byte är ett oneröst fång vilket normalt medförrealisationsvinstbeskattning. Regeln är dock både enkel och praktisk. Den ärockså logisk med hänsyn till att aktieägaren vid en nyemission endast beredsmöjlighet att behålla sin andel i bolaget. Samma ordning bör därför gälla förföreträdesrätter att teckna konvertibla skuldebrev och optionslän. Del finnsnämligen ingen anledning att utnyttjandet av en företrädesrätt skatlemässigtskall behandlas på annat sätt än en teckningsrätt eftersom konverterings- ochoptionslån i avgörande hänseenden kan jämställas med nyemission. Enoptionsrätt att teckna eller köpa en aktie anses utslockna när den utnyttjas.Inte heller då utlöses någon realisationsvinstbeskattning. Del är däremotfallet vid utnyttjandet av en konverteringsrätt. Ett utbyte av ett konvertibeltskuldebrev lill en aktie realisationsvinstbeskattas alltså enligt nu gällandepraxis. Somtidigare framgått är det min uppfattning att de skalterättsliga reglerna börutformas så att de nya finansieringsformerna kan utnyttjas i enlighet med desyften som ligger bakom den civilrätlsliga lagstiftning genom vilken detillskapades. Jag anser alt nuvarande praxis vid konverteringar ulgör etthinder för ett rationellt utnyttjande av de konvertibla skuldebreven somfinansieringsalternativ. Härtill kommer att syftet med konverteringsrätten ärdetsamma som med optionsrätlen, nämligen att ge innehavaren av rätten möjlighetall förvärva en aktie. Som en konsekvens av vad jag nu anfört bör följa att enkonvertering i realisationsvinsthänseende jämställs med ett utnyttjande av enoptionsrätt. Jag föreslår således att ett utbyte av ett konvertibelt skuldebrevtill en aktie inte skall föranleda realisationsvinstbeskattning. Delsamma börgivetvis gälla om en optionsrätt utnyttjas för teckning av en aktie. 2.8 Beräkning av innehavstid Mitl förslag: Innebörd en av reglerna om anskaffningstidpunkt anges i Annan a) företrädesrätt skaltskyldig med b) konvertibelt skuldebrev dagen för förvärvet av företrädesrätten 3 Skuldebrev utgivet i ell opiionslån dagen för teckningen av lånet dagen för teckningen av lånet 4 Optionsrätt a) lill nyteckning dagen för förvärvet av företrädesrätten b) till köp av aktie dagen för teckningen av länet 5 Ny aktie i a) via konvertibelt skuldebrev dagen för förvärvet av det konvertibla skuldebrevet b) via optionsrätt till nyteckning dagen för förvärvet av optionsrätten c) via optionsrätt till köp av aktie dagen för teckningen av lånet ' gäller ej utbyte som förslag: Samma som mitt Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom RSV ochlänsstyrelsen i tillstyrker förslaget eller lämnar detulan erinran. RSV anser att reglerna är för svåröverskådliga och förordar enmarkant ökning av antalet schabloner. i och länvill behälla nuvarande ordning. Skälen för mitt förslag: Med innehavstid förstås tidenfrän den dag dä egendomen förvärvades till den dag då avtal träffas om dessavyttring. Vid beräkning av skattepliktig realisationsvinst är innehavstiden avavgörande betydelse. Innehavstidens längd påverkar nämligen storleken av denskattepliktiga realisationsvinsten. Avyttras egendom som skall beskattasenligt aktievinstreglerna i 35§ 3 mom. KL skall hela vinsten tas upp tillbeskattning om innehavstiden understiger . Om innehavsliden är tvä äreller längre beskattas av vinsten. Skall egendomen beskattas enligt reglerna för övrig lösegendom i 35 § 4 mom. KL gäller likaledes att hela vinsten är skattepliktig ominnehavstiden är kortare än . Är innehavsliden två är eller längre menkortare än bestäms skattepliktig vinst enligt en fallande skala.