prop · G803157 · 1984-12-31 00:00:00 — När fondkommissionären hari uppdrag atl enligi mer allmänna direkliv förvalla en kundsvärdepappersportfölj och göra erforderliga omplaceringar gäller dock förbudeni vanlig ordning. Detandra av utredningen föreslagna undantaget, som saknar motsvarighet i miltförslag, stadgar alt förbuden inte utgör hinder för ledamot av slyrelsen förjuridisk person eller annan som är ställföreträdare för den juridiska personenatl delta i eller verkställa beslut om all den juridiska personen skall köpaeller sälja aktie i aktiemarknadsbolag, om styrelseledamoten ellerställföreträdaren inte verkar för tillkomsten av sådant beslut. Ytteriigare enförutsätlning är alt han eller hon inte är anmälningsskyldig för den juridiskapersonens aktieinnehav. Sådan anmälningsskyldighet föreligger omstyrelseledamoten eller ställföreträdaren har ett väsentligt inflytande i denjuridiska personen och om styrelseledamoten eller ställföreträdaren eller vissanärstående eller dessa tillsammans har en väsenllig ekonomisk gemenskap med denjuridiska personen. Detiredje av utredningen föreslagna undantaget (p. 3 i mitl förslag) gäller endasti förhållande lill del allmänna förbudet mol insiderhandel. Undantaget medgeralt köp får ske då den kurspåverkande omsländighelen är av beskaffenhet attsänka kursen. FörsäQning får ske när omsländighelen är kurshöjande. DetQärde fall (p, 4 i mitl förslag) i vilkel enligt ulredningen förbuden inte börutgöra någol hinder avser försäljning av akiier från konkursbo. Undantagetberor på att del i konkurslagen (1921: 225) förutsatts att boets egendom skallsäljas. Advokatsamfundethar föreslagit atl undanlaget för förluslbringande affärer även skall gälla vidoffentligt erbjudande. Undantag bör enligt samfundet vidare göras för del fallbåde köpare och säljare är insider. Vidare bör köp och försäQning inte hellerhindras av förbuden om transaktionen bygger på tidigare avtal elleroptionsrätt liksom om priset inte är beroende av akluell börskurs eller omtransaktionen av godtagbart skäl måste genomföras . Ellgenerellt undantag för transaktioner som inte har lill syfte atl uppnå vinsteller undvika förlust är motiverat. Jaggår nu över till att behandla de av utredningen föreslagna undantagen frånförbuden. Först villjag uppehålla mig vid förslagel att en insider som ärslyrelseledamol eller ställföreträdare för en annan juridisk person än detbolag (aktiemarknadsbolaget) som han har insynsställning i får delta i beslutom handel med aktier i aktiemarknadsbolaget, även i de fall han har sådanförtrolig informalion om bolaget som avses i 7 eller 8 §, Enligt ulredningensförslag skulle insidern i delta fall få delta i eller verkställa beslulel underförutsättning all han inle verkade för tillkomsten av beslu- 1984/85:157 43 tel.En sådan ordning skulle enligt min mening i vissa fall kunna försätta insiderni en besväriig situation. Skälet härtill är att det måste vara mycket svårt förinsidern all avgöra vad han får säga och inte säga, t, ex, när styrelsen tarupp en ("råga om köp eller försäljning av aktier i det bolag om vilkel hanhar sädan förtrolig information som omfattas av förbuden. Det är enligt minmening mycket svårt att utforma lagbestämmelser som ger insidern en klaranvisning om hur han kan agera. Eftersom överträdelse av förbuden kan medförastraffar det av rättssäkerhetsskäl nödvändigl aU det klarl framgär hur insidernskall förfara. Jag anser därför att man i detla fall bör söka en annan lösningän den av utredningen angivna. En lösning som skulleligga nära till hands är alt föreskriva att en person som har insynsställningenligt 6 § aldrig får della i beslut om köp och försäljning av akiier iaktiemarknadsbolagel. En sädan regel, som skulle innebära all en slagsjävssiluation konstruerades, skulle emellertid innebära en betydande avvikelsefrån de principer som bär upp den av mig föreslagna insiderlagstiftningen.Insidern skulle då inle få della i beslutet ens om den förtroliga informalionenföll utanför det förbjudna området. Undanlagsregeln skulle fä en betydligtvidare omfallning än huvudregeln. En jävsbeslämmelse av antytt slag har därförinle sin nalurliga plats i den nu föreslagna insiderlagstiftningen. Jag anservidare atl denna lösning skulle innebära sädana ändringar i förulsältningarnaför styrelsearbetet i många juridiska personer atl den inle kan genomföras utannärmare utredning. Jag vill därför inle här förorda en jävsregel av antyttinnehåll. Den lösning som dååterstår är atl styrelseledamoten i den angivna situalionen inle dellar istyrelsens behandling av fräga om köp eller försäQning av akiier iaktiemarknadsbolagel. Jag är medvelen om alt även denna lösning har nackdelareftersom styrelseledamoten, genom atl inle delta i styrelsens behandling avfrågan, antyder atl en insidersituation föreligger. Olägenheterna torde dockvara mindre än om han får delta utan att verka för tillkomsten av ett beslul omt. ex. köp av akiier. 1 vart fall blir gränsdragningen mellan vad han får göraoch inle får göra klarare. Jag förordar därför denna lösning, vilken frånlagteknisk synpunki innebär att något undantag från förbudet mot insiderhandelinle görs i detta fall. Jagvill vidare påpeka all insidern är förhindrad all delta i behandlingen av etlärende av angiven lyp enligt elt i lag angivet straffsanktionerat förbud.Del förhållandet att han inle medverkar torde därför inle kunna få lill föQdalt han kan anses ha brutit mot den allmänna princip som innebär attstyrelseledamöter och verkställande direktör på grund av densysslo-mansslällning de har i en juridisk person är skyldiga att främja dennasiniressen (jfr beträffande aktiebolag prop. 1975:103 s. 376 f.). I övrigt anserjag all deav ulredningen föreslagna undantagen behövs för att sysiemel inte skall blialltför stelt och i onödan hindra insiders affärer med aktier och andravärdepapper. Jag har i avsnitt 2.2.2 förordal att förbudet vid offenlliglerbjudande skall gälla även försäljning av aktier 1984/85:157 44 Undantaget för förluslbringande affärer bör därför även gälla vid offentiiglerbjudande. I likhet med vad som förordats i avsnitt 2.2.3.4 bör vidareomständigheten vara ägnad att ändra kursen, dvs. den skall typiskt selt geupphov lill kursrörelse. Advokatsamfundetsförslag om undanlag när både köpare och säljare är insider anserjag däremotvara för långtgående. Eftersom samtliga insiders i etl företag inte harkännedom om förtrolig information är del inle säkert tväinsiders fått samma information när de skall göra en affär. Särskilt tydligt ärdella om den ene insidern är en ledande befattningshavare i företaget och denandre en stor aklieägare eller, om fråga är om offentligt erbjudande, en annanarbetstagare i företaget. De sistnämnda kategoriema skall dessulom inte las uppi den förteckning över personer med insynsställning som förs av bolaget. Enledande befattningshavare kan därför ha svårt atl avgöra om hans motpart ärinsider eller ej. Inte heller i övrigl anserjag del lämpligl all föra inytterligare undantag än de jag tidigare förordat. 2.2.5Följder av att förbud överträds 2,2,5,1 Straffansvar Mktförslag: Den som uppsålligen eller av grov oaktsamhet bryter mot någol avförbuden mot insiderhandel kan dömas lill böter eller fängelse. Medverkan tillbrott mot förbuden är inle straffbart. Utredningensförslag: Överensstämmer i sak med milt förslag bortsett frän att utredningeninte föreslagit atl fängelse skall ingå i straffskalan vid grov oaklsamhel (sebetänkandet s, 123-125). Remissinstanserna:De flesta remissinstanserna har godtagit utredningens förslag eller inte haftnågol att erinra mot dem. Riksåklagarenhar förordat alt fängelse bör kunna följa på brott som begåtts av grovoaklsamhel, alt gradindelningen av del uppsåtliga brottet slopas och attmedverkan i form av anstiftan straffbeläggs (se bil. 3 avsnitt 2.6.2). Hovrättenför Nedre , vars flertal inte anser atl grov oaktsamhet bör medförasiraff, har ifrågasatt om inte bestämmelserna om siraff bör införas i brottsbalken.Hovrättens majoritet anser också att de föreslagna brollsbenämningarna -"ekonomiskt missbruk av förtrolig företagsinformation" och"ovarsamt ekonomiskl utnytQande av förtrolig företagsinformation" -är alllför otympliga (se bil. 3 avsnitt 2.6.3). Bankinspektionenhar inte annan erinran mot förslaget än atl grovt uppsåtligt brott normalt börinträda först vid köp eller försäQning om Prop.1984/85:157 45 och inle som utredningen i specialmotiveringenförordal redan vid lOOOOOkr. (se bil. 3 avsnitt 2.6.1). . , Skälen för mitt förslag: För atl förbuden motinsiderhandel skall bli lillräckligt effektiva och avhålla personer iinsynsslällning från alt på elt otillåtet sätl handla med aktier m. m. krävs enmöilighet att beivra överträdelser. Två alternativ står här till buds - enstraffrättslig ordning eller ett system med sanktionsavgift. 1 likhet med utredningen anserjag atl etl avgiftssysteminte är någon lämplig lösning på det här området. Bl.a. villjag nämna attstraffbestämmelser på etl tydligare sätl markerar atl man från samhällels sidaser allvariigl på överträdelser av förbudet. Jag kan inle heller finna atlinförande av en sanktionsavgift vid otillåten insiderhandel skulle vara helt iöverensslämmelse med de riktlinjer för sädana avgifter som regeringen lidigarehar redovisal och som har slälll sig bakom (prop, 1981/82:142 s,24-26, Ju U 53 s, 6-8), Därtill kommer alt man skulle stöta pä storasvårigheter, om man här skulle försöka konstruera ett verkningsfyllt avgiftssystem- inte minst när del gäller atl pä ell schablonmässigt sätt beräkna elteventuellt avgiftsbelopp. Jag anser således att den straffrättsliga ordningenerbjuder de mest ändamålsenliga sanktionerna vid överträdelser av förbuden motinsiderhandel. Eftersom straffbestämmelserna mol insiderhandel utgör enmyckel viktig del av det regelsystem som föreskrivs i den av mig förordadelagen om värdepappersmarknaden anser jag det vara av slor belydelse att ocksåstraffbestämmelserna återfinns i denna lag. När det gäller uppsåtliga broll mot förbuden anserjag,lill skillnad från riksåklagaren, en gradindelning av brottet vara atl föredraframför en enhetlig straffskala. Genom en gradindelning ges domstolarna ökademöjligheter atl beakla omständigheterna i varje enskilt fall som delmed särskilt eftertryck betonas med vilket allvar grova överträdelser avförbuden bör betraktas. Till hur gränsen för grovt broll skall dras återkommerjag i specialmotiveringen. Utredningen har enligt min mening anfört beaklansvärdaskäl för att även överträdelser som begåtts av grov oaktsamhet skallbestraffas. För alt särskilt understryka med vilket allvar samhällel ser påinsiderbrott och för atl markera de krav på försiktighet som en insider böriaklla anserjag dock i likhet med riksåklagaren att fängelse bör ingå istraffskalan även vid grov oaklsamhel. Jag har tidigare framhållit atl förbuden endast bör gällapersoner med särskild anknylning till elt aktiemarknadsbolag och etl förelagsom planerar etl s, k, take-over-bid eller avses bli föremål för sådant. Motdenna bakgrund skulle en kriminalisering av den särskilda form av medverkan somkallas anstiftan föra alltför långl. Jag kan därför inte slälla mig bakom 1984/85:157 46 riksåklagarensförslag alt även anstiftare till brott, t, ex, rådgivare, bör omfattas av deföreslagna bestämmelserna. Däremot omfattar den av mig föreslagnastraffbestämmelsen att en insider genom lämnande av tips eller på annat sättföranleder annan lill köp eller försäljning. Förmin del anserjag atl de föreslagna brottsbenämningarna - "ekonomisklmissbruk av förtrolig företagsinformation" för uppsåtligt brott och"ovarsamt ekonomiskt utnyttjande av förtrolig förelagsinformalion"för oaktsamt brott - är alllför långa och krångliga. Särskilda brottsbenämningarbrukar inte heller användas i speciallagstiftning. Jag föreslår därför att desärskilda brottsbenämningarna utgår. Mhtförslag: Har vid brott mot förbuden uppkommil fär värdel av vinningenförklaras förverkad om detta inte är oskäligt. Utredningensförslag: Bortsell frän atl ulredningen inte diskuterat frågan om hur ettförverkat belopp skall behandlas vid laxeringen överensslämmer utredningensförslag i sak med milt förslag (se betänkandet s. 125-128). Remissinstanserna:De flesla remissinstanserna har tillstyrkt utredningens förslag eller inte haftnågot att erinra mot det. anser det oacceptabelt all förverkande skall kunna ske från densom föranletts till handel även när denne saknat vetskap om alt det råd hanföljl byggl på förtrolig informalion (se bil. 3 avsnitt 2.7.3). Föratl minska tillämpningssvårigheterna föreslär attendasl väsenllig som uppkommit genom en uppenbar följd av brottet skallkunna förverkas (se bU. 3 avsnitt 2.7.4). Riksskatteverkethar tagit upp frågan huruvida del förverkade beloppet skall vara avdragsgilltvid beräkning av inkomsi av tillfällig förvärvsverksamhet eller i rörelse isamband med en senare försäljning av aktierna (se bil. 3 avsnitt 2.7.1). Skälenför mitt förslag: Bakom utnyttjande av förtrolig informalion vid köp ellerförsäljning av aktier m. m. ligger en önskan att göra en bra affär, dvs, göraen vinst eller undvika en föriusl. Det framstår därför som i hög gradolillfredsslällande om en insider skulle få behålla vad han vunnit på alt brytamot förbuden. Eftersom en skyldighet att ulge skadestånd lill en motpart sällantorde vara för handen krävs yllerligare åtgärder för att förhindra att eninsider, som brutit mot förbuden, får en orättmälig av sitt handlande.Som utredningen föreslagil bör därför en insiders under vissaförutsättningar kunna förklaras förverkad. 1984/85:157 47 Enligt utredningens förslag skall emellertid förverkandeinte bara kunna riklas mol gärningsmannen, dvs. insidern själv, utan även molden för vars räkning insidern köpt eller säll aktier m. m, eller den som avinsidern genom råd eller på annat jämföriigt sätt föranlelts till handel medvärdepapperet (s, k. tipee). Möjlighelen alt förverka av ett brott molförbuden frän annan än insidern är, som jag i avsnitt 2.2.3.3 påpekat,värdefull bl. a. för att avhålla en aktieägande juridisk person frän allutnyttja förtrolig information till sin egen förmän. Nägon särskild bestämmelseom detta behövs emellertid inte, eftersom den generella regeln i 36 kap. 4 §första stycket c) föreskriver alt förverkande kan ske hos den somhar beretts genom ett brott. Jag delarockså utredningens uppfattning att det bör finnas möjlighet för domstolarna attinom vida gränser träffa avgörande om och i vad män förverkande bör ske.Förverkande bör därför inte ske om detta är oskäligt. Generellt gäller ocksåalt domstolen får uppskalla del värde som skall förverkas till ell skäliglbelopp, om det inte går att beräkna vinningen. När delgäller den av bankföreningen väckta frågan, dvs. förverkande från s. k. tipeesom saknat vetskap om att det råd han följt utgjort förtrolig information,färdetta bedömas efter gällande allmänna regler. Därvid bör beaktas att endomslol har möjlighet att hell eller delvis underlåta förverkande när eltförverkande skulle vara oskäligt. I fall av nu berört slag torde, somjag serdet, föreligga skäl att avstä från förverkande. Ulredningenhar inte berört frågan om hur förverkande av en insider-vinsl skall påverkabeskatlningen av aklieförsäQningen. () har i siltremissyttrande anfört all en viss oklarhet får anses föreligga om ellförverkat belopp är avdragsgillt vid realisalionsvinslbeskattning-en. Verketanför vidare alt det mesta talar för att etl belopp som förverkas inte bör varaavdragsgillt och föreslår att en generell regel tas in om detta i 20 §kommunalskallelagen (1928: 370) för alla typer av förverkanden. Enligt RSV:smening får det däremot anses rimligt all endast nettot av insidervinsten, dvs.vinsten minus skatten pä grund av försäljningen, blir föremål för förverkande. För egen del fär jag anföra följande. De inkomstslag därfrågan om avdrag för förverkande av en insidervinst aktualiseras är inkomst avrörelse och inkomst av lillfällig förvärvsverksamhet (realisationsvinst). 1praxis har avdrag medgetts för förverkande av likartal slag vidrealisationsvinstbeskattningen i ett fall (RÅ 1968 Fi 209). Att en avdragsrättföreligger i inkomstslaget rörelse har inte ifrågasatts. Av vad jag sagl framgär all ett förverkande tordekunna beaktas vid beskattningen av den akluella aklieförsäQningen. Närdomstolen faslsläller det belopp som skall förverkas bör detta därför ske utanhänsynstagande lill en evenluell skall på vinsten. Milt förslag om förverkandeav insider-vinster påkallar således inte nägra ändringar ibeskattningsreglerna. 1984/85:157 48 Mittförslag: Den som har insynsslällning i ett akliemarknadsbolag är skyldig alttill Värdepapperscentralen VPC Akliebolag anmäla eget och vissa närslåendefysiska och juridiska personers innehav av aktier m, m. Även ändringar iinnehavet skall anmälas. Anmälan skall ske från det atl förvärv,överiåtelse eller annan anmälningsgrundande omständighet inträffat. När delgäller aktier skall anmälan dock inle ske om innehavet eller ändringen iinnehavet inle uppgår till 50 akiier. Ökning av aktieinnehavet genomfondemission och split (dvs. sänkning av aktiernas nominella belopp genom atlvarje aktie delas upp) behöver inte heller anmälas. För andra värdepapper änaktier skall anmälan inte ske om innehavet eller ändringen understiger 10 000kr. Anmälningsskyldigheten är straffsanktionerad, I vissa fall skall bolagetoch dess moderförelag föra förteckning över de anmälningsskyldiga. Ulredningensförslag: Undantaget från anmälningsskyldigheten när det gäller andravärdepapper än aktier är utformat på samma sätt som beträffande aktier. Vidareär ändring föranledd av split inle undantagen frän anmälningsskyldighet,Dessulom skall i vissa fall motpartens namn och adress samt avtalat pris angesi anmälan, I övrigt överensstämmer utredningens förslag med mitt förslag (sebelänkandet s, 128130). Remissinstanserna:De flesta remissinslanserna har tillstyrkt utredningens förslag eller har intehaft något att erinra mot det. och har ifrågasatt om inte anmälningsskyldigheteninnebär självangivelse till broll mol förbudsbestämmelserna (se bil. Fleraremissinstanser, däribland bankinspektionen, ochSveriges industriförbund, anser atl gränsen 50 aktier för undantag från anmälningsskyldighetenär för låg. och anser att gränsen bör ligga vid minst en börsposl ellernoteringspost. föreslår att gränsenersätts med en beloppsgräns refererad till marknadsvärdet (se bil. Hovrättenför Nedre Norriand och anser att anmälan ejskall ske om aktieinnehavet ökas genom split (se bil. 3 avsnitt 2.8.2 och2.8.8). Allmännapensionsfondens , och Stockholmshandelskammare samt anser att är en alltförkorl frist för ingivande av anmälan. hävdarå sin sida att är en alltför (se bil, 3 avsnitt 2,8), Prop.1984/85:157 49 Vadgäller påföljden för underiåtenhet atl fullgöra anmälningsskyldighet harAllmänna pensionsfondens ifrågasatt om fängelse bör ingå istraffskalan (se bil, 3 avsnitt 2,6,5), Någraremissinstanser - Allmänna pensionsfondens , och , . samt - ifrågasätter om prissamt namn och adress pä köpare och säljare skall behöva uppges vid affär som ejsker genom fondkommissionär (se bil, 3 avsnitt 2,8), VärdepapperscentralenVPC Akliebolag har ifrågasatt om det är rationeUt att anmälningarna förstskall inges lill VPC, Regisler skall ju enbart föras av bankinspektionen (sebil. 3 avsnill 2.8,11), Skälenför mitl förslag: Enligt den nu gällande lagen om registrering av aktieinnehavskall ell börsbolag till tillsynsmyndigheten anmäla vilka som är insiders ibolagel. De som är insiders skall därefler anmäla sitt och vissa närståendefysiska och juridiska personers innehav av börsregistrerade akiier ochförändringar i innehavet. För andra ledande befattningshavare änstyrelseledamot, verkslällande direktör och revisor jämte ersättare för dessainträder dock anmälningsskyldigheten först sedan de fått meddelande därom fränbolaget. Förutom aktier gäller anmälningsskyldigheten också aktie- ochemissionsbevis, konvertibla skuldebrev och vinstandelsbevis. Anmälan skall skeinom en månad. Den skall ske till den som för aktieboken, dvs. med någotenstaka undanlag till . Anmälningarnaregistreras i en särskild förteckning, som är offentlig. Förteckningen skallförutom hos VPC finnas hos bolaget. Bolagel skall lämna bankinspektionenuppgifl om innehållet i förteckningen. Den som underlåter att göra föreskrivenanmälan kan dömas lill böler eller fängelse . Utredningenär av den meningen atl anmälningsskyldigheten bör bibehållas. Förutom alt denär av avgörande betydelse för kontrollen av de föreslagna förbuden fylleranmälningsskyldigheten en återhållande funktion. Anmälan skall ske till VPCsom vidarebefordrar den till bankinspektionen och bolaget. Jagdelar utredningens bedömning alt en straffsanktionerad anmälningsskyldighetkrävs för alt göra förbuden lillräckligl effektiva. Anmälningsskyldighet börgälla för dem som är insiders jämle vissa närslående. Somjag tidigare påpekat iavsnitt 2.2.3.2 avses med aktier i förslaget även emissionsbevis, interimsbevis,konvertibla skuldebrev, skuldebrev förenade med optionsrätt lill nyleckning,optionsbevis och vinstandelsbevis. Även dessa värdepapper kommer således,liksom redan nu i vart fall delvis är fallet, au omfattas avanmälningsskyldigheten. Vidare delar jagutredningens uppfattning att aktiemarknadsbolag och dess moderföretag skallföra förteckning över vissa anmälningsskyldiga 4 1984185. 1984/85:157 50 personer.Förelaget skall ocksä i vissa fall underrätta de anmälningsskyldiga om att dehar insynsställning och anmälningsskyldighet. Vilka personer som skallunderrättas om sin anmälningsskyldighet framgår av specialmotiveringen. 1likhet med utredningen anser jag atl anmälningsskyldighet inte skall gälla förandra ledande befattningshavare än de vilkas befallningar alllid medför att dehar insynsställning förrän bolaget underrättat dem om deras skyldighel.Detsamma gäller för kvalificerade uppdragstagare. Somjag i annat sammanhang påpekat tar bestämmelserna om förbud mot insiderhandelsikte på att förhindra mer allvariiga fall av insiderhandel. Det är därför,som också utredningen påpekat, naluriigl alt anmälningsskyldigheten slopasbeträffande affärer av mindre omfattning. Härom har också råu enighet vidremissbehandlingen. Vad som ifrågasatts är endast var gränsen föranmälningsskyldighet skall dras. Eftersom anmälningsskyldigheten skall omfaltainle blott akiier utan även andra värdepapper torde det ligga nära lill handsalt förorda en beloppsgräns. Skälet härtill är all det för de flesla andravärdepapper än akiier lorde vara svårt atl lillämpa någon annan melod. En fastbeloppsgräns har emellertid vissa nackdelar när det gäller aktier. Det tordesålunda vara mer naluriigt för den enskilde insidern alt hålla reda på hurmånga aktier han innehar resp. köpt eller säll än alt ta reda på värdet vid etlvisst tillfälle. Värdel på aktier i olika företag är också myckel olika. Enfast beloppsgräns skulle därför medföra all insiders i olika förelag inteskulle vara underkastade anmälningsskyldighet för samma anlal, något som mästeställa lill besvär inte minst för den som är insider i flera bolag. Vadjag nu anfört leder till den slutsatsen att gränsen för anmälningsskyldighetinle kan dras från samma utgångspunkt när det gäller akiier som i fräga omandra värdepapper. Jag föreslår därför att gränsen när det gäller akiier, ilikhei med vad utredningen förordat, anges i anlal akiier, medan denbeträffande övriga värdepapper anges till elt bestämt belopp. Eftersom mindre innehavoch affärer inte skall anmälas föreslär jag au anmälningsskyldighet för andravärdepapper än aktier inte skall vara för handen när innehavet ellerförändringen i innehavet understiger . Man får därvid ulgå frånmarknadsvärdet vid del lillfälle då anmälningsskyldigheten uppslår. Närdet gäller frågan om vilket antal aktier som skall medföra anmälningsskyldighethar under remissbehandlingen påpekats atl den av utredningen valda gränsen 50akiier bör höjas till 100 aktier eller mer. Del har också hävdats alt enbörsposl eller noteringspost skulle vara en naturligare gräns.