prop · G80393 · 1984-12-31 00:00:00 — KLYS vill visseriigen alltjämt hävda, alt man borde ha kunnatinföra ett särskilt inkomstslag för kulturarbetare, och 1984/85:93 42 beklagar att kommittén avvisar denna möjlighet(betänkandet, avsnitt 4.3). Även om denna och en del andra frågor lämnatsolösta, anser KLYS dock att ett genomförande av kommitténs framlagda förslagskulle komma att leda till så avsevärda förbättringar att de skyndsamt börförverkligas. De bakomkommitténs uppdrag liggande politiska besluten har uttryckligen avsettsärskilda lösningar för kulturarbetare. Kommitténs arbete har också varitinriktat pä dem. I en del hänseenden har kommittén emellertid valt att föreslågenerella lösningar, som alltså avses gälla rörelseidkare eller rent avskattskyldiga i allmänhet. KLYS häller det inte för uteslutet, att dengenerella karaktären hos några av dessa förslag kan komplicera frågan om derasgenomförande; så kan till exempel förmodas vara förhållandet med förslaget omavdrag för arbetsrum i bostaden. Om sä skulle bli fallet yrkar KLYS redan häratt dylika nya regler i enlighet medförutsättningarna i direktiven tillsvidare begränsas till att gälla kulturarbetare. Det vore högst olyckligt omkulturarbetarna, som väckt frågan, styrkt sina behov och fått dessa bejakade avkommittén, skulle bli utan föreslagna förbättringar endast därför att dessainte kan appliceras även pä andra yrkesutövare. Denuvarande oklara bestämmelserna i förening med bristande kunskap hostaxeringsmyndigheterna om kulturarbetarnas arbetssätt och -villkor leder oftatill missförstånd och helt onödiga tvister och skatteprocesser. De förslag som Kulturskattekommitlénlägger fram är ägnade att eliminera en del av dessa för alla parter besvärandeförhållanden och att generellt förbättra den atmosfär i vilken taxeringen sker.Förslagen kommer på så sätt inte bara kulturarbetarna till godo, ekonomiskt ochpsykiskt, de medför säkert också samhällsekonomiska och administrafivavinster. Som framgår av detta avsnitt i betänkandet - (9.Avslutande synpunkter) - har kommiftén inte behandlat och tagit ställning tillalla de frågor som kulturarbetarna har aktualiserat. Den inledningsvisåberopade socialdemokratiska motionen 1979 förutsatte också en betydligt mer omfattandebelysning av kulturarbetarnas ställning som rörelseidkare än som gjorts i detföreliggande belänkandet. KLYS konstaterar även alt till betänkandet avgivitsreservationer och särskilda yttranden av innebörd, att kommittén tolkat sinadirektiv för snävt. som vi vill beklaga alt sä uppenbarligen blivitfallet, vill KLYS dock understryka, att kommittéförslagen, med ett endaundantag (förändringen i uppskovssystemet, som vi avstyrkt) är ägnade att ledatill förbättringar av kulturarbetarnas skattesituation och därför skyndsamt börleda till lagstiftning. Föreningen anser att förslagen -utom de som avser upphovsmannakonto och likställighetsavtal bör genomförassnarast möjligt. Det är ett efterlängtat svar som föreligger och vikonstaterar att det skulle innebära avsevärda förbättringar förkulturarbetarna. Även om alla problem inte är lösta anser vi det viktigt att denu föreslagna förbättringarna genomförs utan dröjsmål. Vi upplever det som ettsteg i riktning mot ett rättvisare skattesystem. Dessutom är vi övertygade omatt det för myndigheterna också skulle medföra administrativa lättnader om detidsödande tvisterna kunde undvikas. 1984/85:93 43 Föreningen ansluter sig tillremissyttrandena från konstnärsnämnden och KLYS. Föreningen anser att dessmedlemmar ofta varit utsatta för godtyckliga bedömningar fråntaxeringsmyndigheternas sida. Föreningen ochindustriformgivare anför: KIF förutsäUer (i likhet med KLYS) att viljan attförbättra kulturarbetarnas villkor verkligen leder till att kommitténs förslagskyndsamt genomförs. Men skyndsamt är fel ord. I sammanhang som delta, när detgäller kulturarbetares ekonomiska och sociala ställning räcker ej heller ordetomedelbart. Nej, BUMS måste detta genomföras. Svenska artisters och musikers intresseorganisationbetonar betydelsen av att förslagen snabbt genomförs. Förbundet anser att det finns en risk att vissa problemuppstår för fotografer i och med att "konstnärlig och litterärverksamhet" i den praktiska handläggningen kan komma att hänföras endasttill kulturarbetare vars arbeten är skyddade av upphovsrättslagen. Förbundetanser del angeläget att ett klargörande görs i denna del. ansluter sig till KLYS'yttrande. Enligt förbundet kommer det att bli en förenklad och rättvisarebeskattning av skrivande och fotograferande frilansjournalister om förslagetgenomförs. framhåller att de föreslagnaändringarna utgör ett avgörande steg i rätt riktning för att förbättrakulturarbetarnas besvärliga skatlesituarion. erinrar om att utredningens arbeteoch förslag i stort sett inriktats på s. k. fria kulturarbetare. På grund av denna inriktning har emellertid skatte- ochavgiftsproblem för kulturarbetare inom område inte uppmärksammatsriilräckligt. I synnerhet för de s.k. frilansande kulturarbetarna finns idagmånga svårigheter i det här hänseendet. Uppenbara felbedömningar leder oftatill orimliga beskattningar, vilket ofta drabbar kulturarbetare varsinkomstlägen är mycket låga. Inkomstsituationen framgår inte minst av denutredning (KNUFF), som skaltekommittén refererar till. Alla de problem som hänger ihop med stort avstånd i lidenmellan investeringar i arbete och material, samt slutligt, inkomstbringanderesultat är extra påtagliga för en dramatiker. Vår yrkesgrupp är starkt avhängigav en oftast trög beslutsprocess på uppdragsgivarsidan, samt av växlandekonstnärliga konjunkturer. Vi måste därför räkna med drastiska svängningar iekonomin. Med åtföljande skaltebekymmer. ansluter sig därför helhjärtattill Per och reservarion, och till särskilda yttrande. En ny utredning, med sikte på Prop.1984/85:93 44 inrättandetav ett särskilt inkomstslag för kulturarbetare, är enligt vår uppfattning denenda framkomliga vägen, om de personer som axlat uppgiften att vidmakthålla enkulturskapande tradition inom ska kunna fortleva som fullvärdigamedborgare. ansluter sig till remissyttrandet frän KLYS och anför: EnligtSFFs mening är kommitténs förslag i långa stycken väl ägnade att förbättrakulturarbetarnas arbetsvillkor. SFF vill understryka vikten av ett skyndsamtgenomförande av förslagen och förutsätter att vissa förslags generellautformning inte får förhindra att kulturarbetarnas rättmäriga krav på ettrimligare skatte- och avgiftssystem tillgodoses. pekar på den sammantagna marginaleffekten av inkomstskatt och egenavgifteroch på all de sociala förmånerna mera sällan kan utnyttjas av frilansarna.Förbundet anför vidare: TRser dock med tillfredsställelse att utredningen har tillsatts och finner utredningensförslag i ock för sig väl motiverat. TR finner dock de föreslagna åtgärdernaotillräckliga och beklagar att utredningen av uppenbarligen administrativa skälinte ansett sig kunna införa ett särskilt förvärvskällebegrepp som måhändakunnat lösa en del ytterligare problem. Enligt TRs mening måste ytterligareansträngningar göras för att få ett slut på denna överbeskatlning avkonstnärligt arbete, som faktiskt är mycket mera påtaglig än vad som framgår avbelänkandet. framhåller att föreningens medlemmar utan tvivel är kulturarbetare.Föreningen anför: Attläromedelsförfattare över huvud taget kan arbeta under nu gällande villkorsammanhänger med att de som regel bedriver verksamheten som en bisyssla vidsidan av en tjänst som lärare, utbildare, forskare eller liknande. Tjänstenger den ekonomiska och sociala trygghet som andra kulturarbetare utananställning saknar. Det bör dock påpekas att det också bland läromedelsförfattarefinns de, som helt eller delvis lämnat sina anställningar, för alt helt försökaförsörja sig på sitt författarskap. Övrigaremissinstanser är överlag positiva. SUFanser att utredningen på flera punkter ej har behandlat flera för uppfinnarnaspecifika frågor. Dessa har avsetts bli behandlade i en särskild utredning. Mot bakgrund av atttidsperspektivet för denna utredning ej är känt, vill vi framhålla detangelägna i att uppfinnarna ej får en försämrad ställning jämfört medkulturarbetarna i för grupperna gemensamma frågor. Föreningenanser det beklagligt att förslagen om förvärvskällebegreppet,bokföringsskyldigheten, kvittningsregeln vid beräkning av rilläggsbe-lopp,fribelopp från allmän löneavgift och bostadsbidrag inte synes omfatta uppfinnare.Föreningen anför vidare: 1984/85:93 45 Gemensamtför denna grupp av förslag är att de tjänar till att undanröja orättvisor vidtaxering och bidragsgivning samt att underlätta det administrativa arbetet förvissa grupper med ringa omsättning i sin verksamhet (mindre än 20 basbelopp). kan inte finna något motiv för att inte utforma dessaförbättringar sä att de även innefattar uppfinnare. Sammanfattningsviskan alltså konstateras att de i betänkandet framlagda förslagen kompletterademed vad som ovan anförts kommer att ge uppfinnarna en rimligare arbetssituationjämfört med dagsläget under den fid som kommer att förflyta tills dess att densärskilda utredningen avseende uppfinnarnas beskattning genomförts. Utanatt i detalj diskutera kommitténs förslag vill /SR uttala det angelägna iatt på olika sätt underlätta kulturarbetarnas yrkesverksamhet. måstekonstateras att det nuvarande inkomstskattesystemet verkar hämmande också påandra yrkesgruppers verksamhet. Därför anser /SR att hela skattesystemetmåste reformeras med inriktning på avsevärda förenklingar samt begränsningar avinkomstskattens marginaleffekter. Denform av särlösning som här föreslås för vissa yrkeskategorier skapar svåragränsdragningsproblem och en mer komplicerad skatteförvaltning somprincipen om likabehandling av medborgarna i skattehänseende luckras upp.Därför förordar /SR i första hand generell reformering av skattesystemet.Eftersom inkomstsituationen för kulturarbetare och uppfinnare är så speciellkan det dock vara motiverat med viss anpassning av gällande skatter ochavgifter för denna grupp i avvaktan pä mer genomgripande skattereformer.SACO/SR har därför inget att erinra mot de av kommittén framförda förslagen. Deförslag som utredningen framlägger avser utgöra lösningar på mångåriga problemför en rad kulturarbetargrupper. socialdemokratisk riksdagsmotion 1978/79 väcktes krav på en parlamentariskutredning i syfte att se över kulturarbetarnas ställning. deltog LOoch TCO rillsammans med sina närmast berörda fackförbund och andra fackligakulturarbetarorganisationer i en uppvaktning för budgetministern ochkulturministern. Vid uppvaktningen underslröks behovet av en bred översyn avkulturarbetarnas situation och främst av problem som var att hänföra till derasställning som rörelseidkare. hade KLYS (Konstnärliga och ) i ett par utredningar ställt en rad krav päförändringar inom olika lagsrift-ningsområden bl. a. mot bakgrund av attkulturarbetarna inte schablonmässigt kunde hänföras till skattegruppen rörelseidkare/egenföretagare. Det främsta kravet var att inrätta ett nytt inkomstslag: Inkomst avkonstnärlig och litterär verksamhet. Utredningenhar av olika skäl inte tillgodosett delta; krav. Men även andra viktiga frågor,som LO ställt sig bakom, t.ex.'kulturarbetarnas förhandlingsrätt och liknandefrågor om deras ställning i samhället har inte Prop.1984/85:93 46 Skälet är främst att utredningens direktivuppenbarligen gjorts snävare än vad riksdagsmotion och kulturutskott avsett. En rad viktiga frågor återstår alltså att utreda ochpröva. Det får dock ske i särskild ordning. LO förordar att utredningens förslag i allt väsentligtgenomförs. Vissa av förslagen bör dessutom kunna genomföras . T. ex.förslaget att skattepliktiga bidrag och stipendier från ändras från B-inkomst till A-inkomst. TCO finner det angeläget att arbetsvillkor ochförsörjningsmöjligheter för kulturarbetarna förbättras så att de kantillförsäkras rimliga villkor i och för sin yrkesutövning. Detta bör enligt TCOi första hand ske genom en aktiv kulturpolitik. Det är viktigt att grunden förkulturarbetarnas möjligheter att träffa avtal om ersättning för sitt arbeteförstärks, framför allt genom en utveckling av upphovsrätten. En reellförhandlingsrätt om biblioteksersättning och visningsersättning bör därförsnarast genomföras. Därutöver måste man emellertid också se rill attkulturpolitiska åtgärder inte förlorar sin effekt genom åtgärder inom andrasakområden t. ex. skatteområdet. Konstnärliga och ()har enligt TCOs mening pä ett övertygande sätt dokumenterat att det krävssärskilda åtgärder för att åstadkomma ett rimligt hänsynstagande till dekonstnärligt och litterärt yrkesverksammas särskilda arbetsvillkor. TCO villockså erinra om utredningen som KLYS tillsatte 1977. Förändringar i skattelagstiftningen och dess tillämpningär enligt TCOs mening nödvändiga. De förslagsom utredningen lägger fram avses kunna utgöra lösningar på de problem somfunnits för många kulturarbelargrupper . Dessa förslag har dockenligt TCOs mening begränsad effekt genom att utredningen tolkat sina direktivpå ett alltför snävt sätt. TCO ställer sig positiv till att förändringar enligtutredningens förslag genomförs men vill framhålla vikten av att återståendefrågor utreds och prövas möjligt. Lantbrukarnas skattedelegation anför: Delegationen har förståelse för att kulturarbetarnas ochuppfinnarnas situation gjorts till föremål för en särskild utredning. Det bördock framhållas all många av de frågor som aktualiseras i betänkandet även rörandra grupper av skattskyldiga. De lagändringar som föreslås bör därför i regelges generell giltighet så att de kan tillämpas på alla berörda grupper. Ett allmänt intryck är att kommittén så långt möjligt försökttillgodose kulturarbetarnas önskemål. På några punkter kan diskuteras om inteförslaget blivit alltför detaljerat. I stort sett anser dock delegationen attkommittén lyckats väl med uppgiften att skapa en bättre ordning förkulturarbetare och uppfinnare i skatte- och avgiftshänseende. 1984/85:93 47 SHIO-Familjeföretagen hänvisar till remissvaret från KLYSoch anför: Organisationen noterar med tillfredsställelse attkulturskattekommittén nu framlagt förslag om förenklingar och konkretaförbättringar av skatte-och avgiftsbestämmelser för kulturarbetare ochuppfinnare. SHIO-Familjeföretagen anser det som särskilt glädjande attkulturskattekommittén i en del hänseenden valt att föreslå generella lösningar. instämmer i kommitténs uppfattning attdess förslag måste anses vara av myckel stor betydelse för kulturarbetarna ochuppfinnarna. De bör därför i huvudsak godtas och genomföras utan dröjsmål. anser att kommitténs förslag ärägnat att läggas till grund för lagstiftning. Vi har stor förståelse för de speciella problem som ipromemorian redovisas för kulturbranschen. Inom all lagstiftning måste dock enavvägning göras mellan det berätrigade i krav på särbestämmelser och de praktiskaoch administrativa komplikationer som uppkommer vid ett tillgodoseende avkraven. lyckats med denna avvägning kan bäst bedömas av deremissinstanser som företräder dessa intressen, dvs skatteadministrationen ochkulturbranschens organisationer. Grundtanken med det framlagda förslaget synes vara attmildra effekten av progressiv beskattning för en grupp skattskyldiga som harstarkt varierande inkomst mellan åren, att lagstiftningsvägen komma till rättamed den rättstillämpning som utvecklats bl. a. beträffande avdrag för arbetslokali bostad och resor, samt att förenkla redovisningskraven för fysiska personermed liten rörelseomfattning. FAR har inget att invända mot denna grundtanke. Emellertidhar förslaget riktats till endast en grupp av yrkesutövare, medan det isamhället finns åtskilliga andra yrkesutövare som har liknande förhållanden ochsamma intresse av förändrad rättstillämpning som så kallade kulturarbetare ochuppfinnare. FAR anseratt skattelagstiftning som ger vissa yrkesutövare en särställning är i stridmot allmänt rättsmedvetande. Lagstiftningen bör utformas sä alt den ger sammamöjlighet åt alla medborgare som befinner sig i samma situation. FAR vill vidare framhålla att det framlagda förslagetsynes gä stick i stäv mot eniga polifiska uttalanden om strävan att förenklagällande lag. Det framlagda förslaget omfattar ändringar i 23 paragrafer ochanvisningar i 12 olika lagar samt tillskapandet av två nya lagar. Ettgenomförande av lagstiftningen bidrar således till att ytteriigare kompliceraoch inte till att förenkla gällande rätt. Förslagets syfte skulle till stor delkunna uppnås redan genom direktiv om en generösare tillämpning av nu gällandelag. Prop.1984/85:93 48 Därvidbör övervägas lämpligheten av en lag om uppskovskonto tillämplig för alla medstarkt varierad inkomst, avsedd att ersätta nuvarande lag om skogskonto, upphovsmannakontooch uppfinnarkonto. Sammanfattningsvis anserFAR att det framlagda förslaget inte skall läggas rill grund för lagstiftning isin nuvarande utformning. Då emellerrid grundtanken synes riktig, bör förslagetåtertemitteras för omarbetning med beaktande av här framförda synpunkter. Svenskarevisorsamfundet SRS anför: Samfundetkan instämma i att skillnader i flera avseenden föreligger mellan"vanliga" företagare och kulturarbetare. I princip bör man dock enligtsamfundets uppfattning vara mycket återhållsam i fråga om särbestämmelser förvissa samhällsgrupper. Avde följande avsnitten framgår remissinstansernas synpunkter på de olikadelförslagen. I varje avsnitt återges först administrationens, därefter kulturinstansernasoch slutligen övriga remissinstansers synpunkter. Kommitténtar i betänkandet upp KLYS' förslag att hänföra konstnärlig och liUerärverksamhet till ett särskilt inkomstslag. Kommitténs majoritet anser att KLYS'önskemål i stället kan tillgodoses inom ramen för gällande ordning och avvisardärför förslaget. Flertalet remissinstanser godtar kommitténs bedömning. anfört innebär ett tillgodoseende av önskemålet om ytterligare ettinkomstslag en mycket omfattande omredigering av kommunalskattelagen samtkräver även följdändringar i ett stort antal andra lagar. Vidare tordeinförandet av inkomstslaget komma att medföra ökad administration för såvälskattemyndigheter som domstolar. I betänkandet (s. 113)anges att antalet verksamma kulturarbetare i riket uppgår till närmare 25000personer. Tillskapande av ett särskilt inkomstslag för en så relativt settbegränsad yrkesgrupp kan, mot bakgrund av bl. a. den komplicering avlagstiftningen som blir en ofrånkomlig följd, inte komma i fråga. Härtill börbeaktas att ett särskilt inkomstslag i sig i flera avseenden inte torde lösade, enligt kulturarbetarna, särpräglade problem ur skattesynpunkt, som gällerför denna yrkesgrupp. Rimliga kortigeringar av regelsystemet kan ske oberoendeav om det handlar om en särskild förvärvskälla inom inkomstslaget rörelse ellerom ett nytt inkomstslag. Till icke ringa del torde dessutom påtalade nackdelarav vissa skatte- och avgiftsregler inte vara begränsade till justkulturarbetare ulan gälla även för andra, t. ex. fria yrkesutövare. Tillstöd för förslaget har åberopats bl. a. en "orättvis" tillämpning av gällanderegler. Förutom genom vissa korrigeringar av regelsystemet synes flera av deanmärkningar som riktats mot t. ex. skattemyndigheternas olika bedömningar avskattefrågor kunna lösas genom bl. a. bättre utbild- 1984/85:93 49 ning av deklarationsgranskarna. Genom t. ex. anvisningarfrån riksskalteverket kan uppmärksamhet riktas mot en del av de svårighetersom fritt arbetande konstnärer menar sig möta i taxeringshänseende och förvilka utförligt redogjorts i betänkandet. Mänga tolknings- och tillämpningsproblem kommer förövrigt, enligt kammartättens mening, att bestå och nya tillkomma vid införandeav ett nytt inkomstslag. Kammartätten vill härvid särskilt peka på de gränsdragningssvårighetersom med stor säkerhet kommer att uppstå beträffande kretsen av dekulturarbetare vars inkomster skall taxeras som inkomst av konstnärlig ochlitterär verksamhet. Med hänvisning till ovan anförda ställer sig kammartättenhelt avvisande till inrättande av ett särskilt inkomstslag för kulturarbetare. Kommittén har inventerat de för- och nackdelar sorn ettsärskilt inkomstslag för kulturarbetarna skulle medföra. Kommittén har därvidfunnit så starka invändningar däremot att man ställt sig avvisande tillinrättandet av ett särskilt inkomstslag för kulturarbetare. RSV delar dennauppfattning, bl.a. beroende på det omfattande lagstiftningsarbete m.m. somskulle krävas om ett sådant inkomstslag infördes (se s. 76 i betänkandet).Förslaget innebär även utomordentligt stora gränsdragningsproblem när detgäller att avgöra om viss inkomst skall hänföras till detta inkomstslag ellerinte, d. v. s. när "litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet"skall anses föreligga. Beträffande det från kulturarbetarhåll framförda förslagetatt ett särskilt inkomstslag skall tillskapas för kulturarbetare delar uppfattning. RRV vill dessutom tillägga att införande av ettsärskilt inkomstslag för kulturarbetare torde kunna ge upphov till motsvarandekrav från åtskilliga grupper i samhället vilkas förhållanden i skattemässigtavseende skiljer sig från det stora flertalets. Det kan gälla småföretagare avolika slag, forskare, frilansjournalister m. fl. i län anför: Genom den utveckling som skett i samhället har vårnuvarande skattelagstiftning i många avseenden blivit komplicerad ochsvårhanterlig. Detta har medfört att ett allt större antal skattskyldiga intesjälva klarar av att hantera sina egna skatteproblem. kan deladen uppfattningen, som utgör grund för utredningsuppdraget, att kulturarbetareoch uppfinnare utgör en del av denna grupp. Detta problem bör, som utredningenfunnit, dock inte lösas genom att särskilda regler tillskapas för kulturarbetareoch uppfinnare. delar därvid den åsikt som framförts frånföreträdare för kulturarbetarna när dessa understrukit att de inte ifrågasätterförmånligare skatteregler för dem än vad som gäller för andra skattskyldiga.Mot denna bakgrund delar utredningsmajoritetens uppfattning attbärande skäl för inrättande av ett särskilt inkomstslag för kulturarbetaresaknas. 4 1984/85. Prop.1984/85:93 50 är bestämt emotatt med det nuvarande skattesystemels utformning införa ett särskiltinkomstslag för kulturarbetare. ansluter sig till kommitténs ställningstagandedå kommitténs olika förslag sammantagna till stor del tillgodoser syftena med KLYSframställning om ett särskilt inkomstslag. Frågan om ett sådant inkomstslagför konstnärhg och litterär verksamhet bör emellertid ånyo prövas om en samladöversyn av konstnärernas ekonomiska förhållanden senare kommer till stånd. pekar på att kommande ändringar iskattelagstiftningen för rörelseidkare inte alltid kan förväntas varaanpassade för den speciella grupp som kulturarbetarna utgör och att dettaförhållande skulle motivera införandet av ett nytt inkomstslag. Styrelsen för ansluter sig rillreservanterna och uppfattning att frågan om ett särskiltinkomstslag bör prövas ingående i en ny förutsättningslös utredning om kulturarbetarnassituation i dagens samhälle. KLYS och Föreningen beklagar attkommittén avvisat förslaget om ett nytt inkomstslag. SKÅP representerar den svenska populärmusikens upphovsmän.Inom det vida område som inryms i begreppet "svensk populärmusik"återfinns bland jazz/rockkompositörer, visdiktare och "song writers"många upphovsmän som enbart lever av sin konstnärliga verksamhet. För dessaskulle ett särskilt inkomstslag för kulturarbetare, av det slag KLYS föreslagit,vara synnerligen angeläget. SKÅP beklagar, att tiden tydligen ännu inte ärmogen att verkställa en sådan genomgripande förändring. Svenska artisters och musikers intresseorganisation anför: Kulturarbetare i allmänhet och utövande konstnärer isynnerhet kan inte schablonmässigt hänföras till skattegruppen rörelseidkare/egenföretagare.En stor och oftast helt dominerande del av en utövares inkomster utgöres av tjänsleinkomsler.I andra fall kan situationen vara den motsatta. Från denna utgångspunktbeklagar att kommittén inte ansett sig kunna förorda inrättandet av ettnytt inkomstslag.