prop · G80377 · 1984-12-31 00:00:00 — Några olägenheter p.g.a. atl vederbörande medlemhafl vagnskadegaranli i stället för vagnskadeförsäkring, har härvid inleförevarit. Från konsumentsynpunkt synes man sålunda inte kunna rikta någraanmärkningar mol det sätt varpå garanligivarna handhar skaderegleringen. Detkan naturligtvis hävdas atl ett avskaffande av garantimomentel rimligen börmedföra en sänkning av nybilspriset. M är emellertid av den bestämdauppfattningen atl denna eventuella prissänkning är väsentligt lägre än denkostnad som uppslår för normalbilisten när han via vagnskadeförsäkring skallskaffa sig etl skydd moisvarande vagnskadegarantins. M hemställer därför attnågon ändring av det nuvarande systemet inte sker. 1984/85:77 115 De juridiska resonemangen om vagnskadegarantiernaskall betraktas som försäkringsrörelse eller inte är knappast relevanta fränkonsumentsynpunkt. För bilkonsumenlen är den viktigaste frågan vilket syslemsom är billigast och fördelaktigast. Enligt MHFs mening har den hilfillsvarandeerfarenheten visat att vagnskadegarantierna inle varit till konsumentensnackdel. Del finns inga sakliga skäl till att ändra del nuvarande systemet ienlighet med utredningens förslag. Ett genomförande av utredningens förslag tordemedföra ökade kostnader för konsumenterna. MHF avstyrker förslaget. 2 Den materiella koncessionsprövningen Behovsprövningen ulgör f n. en hörnsten ikoncessionsbedömningen. Vid införandet av behovsprincipen 1948 var etl viktigtskäl härtill alt åstadkomma en reduktion av antalet företag päförsäkringsmarknaden. Man pekade därvid på behovel av kostnadsminskanderationaliseringar och önskvärdheten av alt göra marknaden mera överblickbar förkonsumenterna. Detta synsätt har också präglat inspektionens ställningstagandelill koncessionsansökningar. har dock inspektionen molbakgrund av den fortgående reduceringen av antalet bolag tillämpat en någotliberalare tolkning av behovsprincipen, vilket har lett till koncessionsutvidgningaroch även nyetablering på marknaden. Enligl inspektionens uppfattning har det svenskaförsäkringsväsendet en i slort setl ändamålsenlig struktur. Etableradeförsäkringsbolag tillgodoser på etl i huvudsak tillfredsställande sätt rådandebehov av försäkringar. Detla hindrar ej atl en viss nyetablering - särskiltinom förelagsförsäkringsområdet - skulle kunna vara till fördel förförsäkringstagarna bl.a. genom en slörre variation i produktutbud och en högreservicenivå. Det kan heller inle uteslutas att tillkomsten av ytterligareföretag skulle kunna medföra en ökad priskonkurrens mellan bolagen. En vissliberalisering av koncessionspolitiken kan mol bakgrund härav vara motiverad. En liberalisering av koncessionspolitiken kangenomföras inom ramen för gällande lagstiftning genom en mer flexibeltillämpning av behovsprincipen än vad har varit fallel. Nägon ändringav lagstiftningen är alltså i och för sig inte nödvändig ulan det ärfillräckligl att statsmakterna till stöd för den fortsatta lagtillämpningen görde uttalanden som anses erforderliga. Till förmån för etl bibehållande avnuvarande ordning talar att en överelablering av marknaden effektivt kanförhindras genom behovsprövningen. Emellerlid lorde man även med den avkommittén föreslagna 1984/85:77 116 ordningenkunna undvika en överelablering under åberopande av alt ytterligare etableringskulle vara oförenlig med "en sund utveckling av försäkringsväsendet".Som kommittén framhållit saknas dessutom anledning anla - i vart fall på kortsikl - all ell slopande av behovsprincipen skulle leda till en slor ökning avantalet koncessionsansökningar. På konsument-försäkringsområdet skulleexempelvis de slora iniliala kapitalinsatserna, som krävs förorganisalionsulbyggnad för all tillgodose försäkringslagarnas krav pånärhetsservice, sannolikt utgöra en viss spärr mot nyetablering. Risken föratt elt boritagande av behovsprövningen skulle leda lill en uppsplittring avmarknaden är således lilen. Mot bakgrund av del anförda vill inspektionen intemotsätta sig kommitténs förslag i denna del. Inspektionen kommer dock att meduppmärksamhel följa utvecklingen och givetvis måste koncessionsfrågan tas upptill förnyat övervägande i den mån utvecklingen skulle ge anledning därtill. NO anser del vara i hög grad angeläget ochmotiverat att de nuvarande principerna för materiell koncessionsprövning iförsäkringsrörelselagen modifieras i konkurrensfrämjande riktning. Denlångtgående etablerings-konlroll, även innefattande behovsprövning, som finnspå försäkringsområdet måsle anses stå i viss motsatsställning fill engrundtanke bakom konkurrenslagstiftningen nämligen principen om fritt marknadstillträde.De nuvarande reglerna och deras lillämpning i prakliken har otvivelaktigtutgjort en faktor som möjliggjort den långtgående koncentration lill etl fåtalslora koncerner som uppkommit på försäkringsmarknaden. De redan etableradeförsäkringsföretagen har med rådande förutsättningar inte varit utsatta för detpotentiella konkurrenstryck och härav följande incitament till rationaliseringoch produktutveckling som etableringsfrihel innebär. För försäkringsbolag medbegränsade koncessioner har koncessionsreglerna medfört atl de inle smidigthar kunnat anpassa sitt produktutbud till ändrade marknadsförutsättningar. Den i lagen inskrivna behovsprincipen och dennastillämpning är del inslag i hilfillsvarande koncessionsregler som tett sig mestnegativt från de konkurrensaspekter som NO har atl beakia i sin verksamhei. NOfinner del tillfredsställande alt kommittén föreslår atl behovsprincipenupphävs och tillstyrker förslaget. 1 ett läge med slopad behovsprövning är detnaturligt alt, som kommittén också gör, ställa sig frågan om några materiellaregler för koncessionsprövning över huvud taget behövs. Kommillén kommer lillslutsatsen att en prövning inriktad på en allsidig bedömning huruvida denplanerade verksamhelen kan antas vara förenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendetinle kan undvaras. De skäl som kommittén anför för sin ståndpunkt - atlförsäkringsverksamhel slarki skiljer sig frän industriell 1984/85:77 117 verksamhei,att det inle är tillrådligt aU utforma reglerna uteslutande pä grundval av nurådande förhållanden på den svenska försäkringsmarknaden, möjligheten attslyra utvecklingen på lång sikl och handskas med problem som för närvarandeinte kan överblickas saml att möta problem som sammanhänger med frågor pä deninternationella marknaden - anser NO inte helt övertygande för alt motiverafortsalt etableringskontroll från statsmakternas sida. Resonemanget som förs avkommittén är på denna grundläggande punkt myckel kortfattat och allmänt hållet. NO vill ändå inte motsätta sig atl principen om ensund utveckling av försäkringsväsendet läggs till grund för en fortsaltmateriell koncessionsprövning. Mot bakgrund av alt branschen under så lång tidomfattas av långtgående etableringskontroll hyser NO viss förståelse för atlman inte nu kan överblicka evenluella problem som kan uppslå i en silation medenbari en formell koncessionsprövning. AU NO finner sig kunna acceptera den föreslagnaordningen beror givetvis på, förutom förslaget afi slopa behovsprövningen, denmycket betydelsefulla förändring som ligger i förslaget all ersätta kriteriet"ägnad att främja en sund utveckling av försäkringsväsendet" med"bedöms vara oförenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet".Bevisbördan kan härigenom sägas flyttas över från den som söker koncession tillmyndigheten som beviljar koncession. NO anser atl del, om förslaget genomförs, måslekrävas att utredningen i koncessionsärendet visar atl ell bifall skulle varaoförenligt med en sund utveckling. 1 annal fall blir utrymmet för godtyckestorl i avsaknad på definition av begreppet sund utveckling avförsäkringsväsendet eller närmare kriterier för innebörden. NO vill också understryka och instämma i kommitténsuttalande att grundsynen bör vara atl koncession skall beviljas. Med en sådanutgångspunkt för bedömningen får de av kommittén föreslagna reglerna förkoncessionsprövning anses ulgöra en mild och från NOs utgångspunkter godtagbarform av etableringskontroll. Belräffande de faktorer som kommittén anser börbeaktas vid koncessionsprövningen vill NO endast kommentera uttalandet altbeträffande enskilda försäkringskonsumenters skadeförsäkringar böruppmärksammas risken för en tilltagande överflyttning av försäkringar mellanbolagen. NO är visseriigen medveten om atl sådana överflyttningar medförkoslnader för bolagen. Vid fungerande konkurrens mellan försäkringsbolagenväljer en rationell konsumenl bolag beroende pä faktorer såsom vem som erbjuderlägst premie, förmånligaste villkor eller bäsl service. Detta leder givelvistill atl konsumenten ibland har anledning att byta försäkringsbolag. Att seökade valmöjligheter och härav ökad rörlighet på marknaden som en negativfaktor att beakta när koncession skall beviljas är främmande för NOs synsätt. 1984/85:77 118 När det gäller den materialla behovsprövningen,anser kommittén alt behovsprincipen inte längre bör tilldelas den domineranderoll som den nu har i lagstiftningen. Inspektionen vill fästa uppmärksamhetenpå att försäkringsbolag och banker inom vissa områden om än i begränsadomfattning bedriver en konkurrerande verksamhei. Det gäller förutom ovan nämndaverksamhet t. ex. direkt långivning, kredilförmedling samt ekonomisk ochjuridisk rådgivning. Därför bör enligl inspeklionens mening så långt möjligtlikartade kriterier gälla vid den maleriella behovsprövningen för alt på såsätt undvika snedvridna konkurrensförhållanden. Samma ställningslagande fräninspektionens sida gäller belräffande utländska försäkringsbolags rätl attetablera sig i . Eftersom strukturfrågorna på kreditmarknaden avseskomma alt behandlas av en särskild kommitté förutsätter inspektionen atl dennakommitté i sitt arbete kommer atl beakia ovan nämnda frågor i samråd medförsäkringsverksamhetskommitlén. Inspektionen anser således alt ändringar iförsäkringsrörelselagen i denna del bör avvaktas så atl enhefiiga principerbeträffande koncession kan komma all gälla inom såväl bank- somförsäkringsområdena. Bankinspektionen finner del slutligen rationelltatl försäkringsinspektionen i lag bl. a. ges rätt att ta ställning till omförsäkringsrörelselagen är tillämplig på verksamhei som bedrivs ulankoncession och att myndighelen efter ansökan skall lämna förhandsbesked omkoncession för verksamhelen krävs. Fullmäktigeintar samma ståndpunkt som kommittén. har haftallvarliga betänkligheter beträffande koncentrationen på försäkringsgivarsidani . Fåtalskonkurrens medför nämligen nackdelar för försäkringslagarna.Bl.a. minskar förutsällningarna att få elt produktutbud anpassat tillmarknadens behov. Med anledning härav eftersträvar enväl fungerande försäkringsmarknad, som ger utrymme för försäkringskundernasbehov av alt pröva nya lösningar och atl kunna välja mellan försäkringstjänsterfrån olika försäkringsgivare, i och utomlands. Bl.a. mot bakgrund avatt SIRF, Industriförbunds Risk- och Försäkrings-grupp, bildades imitten av 1970-talel har dock kontakten mellan särskilt storindustrin ochförsäkringsgivarna medföri en större flexibilitet i produktutbud och bällreförståelse för kundernas krav. uppfattning är del därför angeläget atl låla 1984/85:77 119 marknadskrafiernaråda genom fri etablering och fri konkurrens i så slor utsträckning sommöjligt, även vad gäller försäkringsmarknaden. Mol bakgrund härav ser förbundet positivt pä detankegångar för liberalare etableringsregler som återspeglas i betänkandet.Sveriges Industriförbund tillstyrker därför i princip förslaget men villsamtidigt understryka vikten av alt exempelvis inskränkningar i friheten atlteckna försäkringar utomlands inte införs. Förbundei vill dock särskiltkommentera vissa enskilda delar av förslaget. ser i och för sig med tillfredsställelse på förslaget alt avskaffabehovsprincipen vid koncessionsprövningen. Utrymme för tillstånd ökas sålunda ijämförelse med den gällande lagtexten. vill vi peka på riskenalt koncessionsregeln kan leda till fortsalt osäkerhet om lagstiftningensinnebörd. Uttrycket "sund utveckling av försäkringsväsendet" ärnämligen etl subjektivt begrepp som lämnar ulrymme för fri tolkning. Liksomlidigare överlåter därmed lagstiftaren i stort sell ål regeringen atl bestämmaullryckets innehåll. Begreppet måste enligt förbundels uppfattning gesen liberal lillämpning. Delta ger ulredningen också klart uttryck för, framförallt beträffande företagsförsäkring som man anser i huvudsak skall få utvecklasfritt. Vi vill understryka vikten av att del verkligen blir en "presumtionför fri etablering" avseende denna försäkringsgren genom atl görabeviskravet starkare. Mol den bakgrunden kan övervägas om man inte skallinföra etl särskilt rekvisit i lagtexten belräffande koncession förföretagsförsäkring, innebärande atl tillstånd skall ges såvida inte del ansesuppenbart oförenligt med en sund utveckling av försäkringsväsendet. Som förslaget är utformat ger det, om man utgårfrån lagtextens ordalydelse, ingen garanti för en liberalisering. Därför villvi framhålla betydelsen av att man i propositionen i vart fall, medutgångspunkt i de tankegångar som framförs i betänkandet belräffande denmaleriella koncessionsbesiämmelsen, lar in uttalanden lill ledning förtolkning av bestämmelsen. Enligt ulredningen skall kriterierna för tillståndockså ge möjlighet atl ta hänsyn lill om den planerade verksamhelen kan länkaskomma att stå i slrid mot andra väsentliga samhällsområden. Delta måste enligtvår uppfattning avse synnerligen sällsynta fall, där tillstånd skulle varaoförenligt med något väsentligt samhällsintresse. En liberalisering beträffande koncessionsgivningenfär inte las lill inläkt för en inskränkning att teckna försäkring utomlands.Denna möjlighet måste finnas för svensk industri med hänsyn lill bl.a. dessinlernatonali-sering och de därvid uppkomna riskerna. 1984/85:77 120 Det är tillfredsställande alt kommittén i sittarbete funnit skäl all föreslå en liberalisering av elableringsreglerna förförsäkringsrörelse. Delta lorde vara speciellt motiverat inom företagssektorn,vilkel även särskilt påpekas av utredningen. Förbundei instämmer i utredningensskrivning i detta hänseende att "samhällsintressen av handels- ochvalutamässig art" talar för atl företagsförsäkringsmarknaden skalltillåtas "i huvudsak utvecklas fritt". Enligt förbundels mening bördessa synpunkter ligga fill grund för den koncessionsprövning som skall äga rumunder den tilltänkta lagstiftningen. Förbundei finner del mot den angivna bakgrundenvara riktigt alt överge behovsbedömningen som etl huvudkriterium. Enetableringskontroll av denna inriktning borde i dagens försäkringsmarknad intevara adekvat. Viktigt är också atl notera kommitténs förslag attdel nya koncessions-kriteriet innebärande förenlighet med en sund utveckling avdel svenska försäkringsväsendet skall lillämpas så all koncession skallbeviljas om inle den planerade verksamheten bedöms vara oförenlig medhuvudkriteriet. Den enskilda detaljhandeln är utomordentligt differentieradoch lorde totalt omfatta ca 40000 enheter frän slora koncerner ned tillenmansföretag. Smäföretagsamheten svarar för det helt dominerande antaletenheter. En så differentierad företagsstruktur kan också kräva differentieradeförsäkringslösningar. Olika försäkringsallernaliv bör här kunna brytas motvarandra och intressanta gruppbaserade försäkringslösningar uppmuntras. Del ärviktigt att konkurrensaspekten ständigt hålls levande så alt marknadentillförs nya systemlösningar till så låga som möjligt. I delta arbetetorde näringslivels egna intresseorganisationer kunna spela en belydande roll. Slutligen bör uppmärksammas alt den svenskalagstiftningen bör moderniseras vad gäller elableringsreglerna inte minsl avhänsyn till de internationella förhållandena och de krav på reciprocitet somkan resas inom EG och . ställer sig positivt tillutredningens förslag om en friare eiableringsrätl för försäkringsrörelser. delar kommiiténs bedömning attförhållandena på försäkringsområdet inle motiverar ett fasthållande avbehovsprincipen i koncessionsgivningen. Denna bör med fördel kunna ersättas meden "sundhetsbedömning", dvs. en allsidig prövning av frågan om"den plane- 1984/85:77 121 raderörelsen bedöms vara oförenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet"eller inte. Liksom kommiUén anser även riksförbundet alt någonprecisering av detla nya riktmärke för koncessionsgivningen inle är erforderiigutan att dess innebörd ska kunna anpassas till försäkringsväsendets utvecklingi det långsiktiga perspektivet. Kommillén uttalar i detta sammanhang att del skullevara ett naturligt led i den materialla koncessionsprövningen alt la hänsynlill om den planerade verksamheten står i slrid med strävandena å andraväsentliga samhällsområden där samhället har angivit en viss målsättning. Somexempel nämns områdena konsumentskydds-, kredil-, valuta-, har svårt att se all sådana överväganden kan komma in vidkoncessionsprövningen. Sedan en koncessionsprövning skett enligt riktmärket"en sund utveckling av försäkringsväsendet" har naturligtvis bolaget,om koncession beviljas, att rälla sig efter alla regler som gäller förverksamheten. Om förslagen i betänkandet genomförs kommerkonkurrensen på den svenska försäkringsmarknaden att främjas. haralllid förespråkat största möjliga frihet i kampen om kunderna, eftersom deltaär lill deras fördel genom ett slörre och mer varierat utbud avförsäkringslösningar. Kommitténs förslag går långl på vägen mot en minskning avetablerings-hindren i vårt land och detta bör med synsätt hälsas medtillfredsställelse. Förslagen kan i allt väsentligt tillstyrkas. Koncessionsprövningen ska enligl förslaget varaberoende av att den planerade rörelsen inte bedöms vara oförenlig med "ensund utveckling av försäkringsväsendet" (2 kap. 3 §försäkringsrörelselagen). Uttrycket "sund utveckling" är vagt ochmedger en ganska stor frihet i bedömningen. Vad man ytterst vill förhindra medden nya, mera liberala koncessionsprövningen är sådana nyetableringar som blirtill skada för försäkringskonsumenterna, och det borde övervägas om man iskrivningen inte borde mera direkt anknyta härtill. Vid prövningen pä konsumentförsäkringsrådel angesalt koncessionspolitiken inle får äventyra en lugn och stabil utveckling avden svenska konsumenlförsäkringsmarknaden. Uttalandel, liksom flera andra idenna del av betänkandet, återspeglar svårigheterna alt undvikakvanliletsöver-väganden av samma slag som vid tillämpningen av behovsprincipen.Folksam ulgär emellerlid från alt de nya grunderna för prövningen garanteraratt behovsprincipen inte återuppstår. Problemet med överflyttning av försäkringar mellanbolagen bör enligl kommittén uppmärksammas såväl vid koncessionsprövningen somi samband med försäkringsinspeklionens löpande tillsyn. 1984/85:77 122 detuttryck för aktiv konkurrens som överflyttningarna av försäkringar mellanbolagen utgör ska inverka på koncessionsprövningen, även om de påverkarkostnaderna och därmed priset på försäkringsprodukterna. Del skulle varaalltför enkelt alt avfärda ytterligare konkurrens med della argument. Föreningen accepterar med tillfredsställelsekommitténs förslag all koncessionsprövningen bör, i stället för vad som gällerför den nuvarande behovsprincipen, vara inriktad på att bedöma om ettbeviljande av en koncession kan antas vara oförenligt med en sund utveckling avförsäkringsväsendet. Förutsatt alt i försäkringslagsliftningen uppställdaformella och kvalitativa krav är uppfyllda bör grundsynen vara att koncessionskall beviljas. 2.11 Landsorganisationeni (LO) Den huvudinriktning som kommittén genom förslagen ibetänkandet anger, nämligen att främja konkurrensen på den svenskaförsäkringsmarknaden har LO inle något all erinra emot. En huvuddel av betänkandet rör den materiellakoncessionsprövningen. Kommittén föreslår, med ingående motivering, att den nugällande behovsprincipen avskaffas och atl koncession skall beviljas, omformella förulsättningar är uppfyllda, såvida inle den planerade rörelsenbedöms vara oförenlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet. Föreningenfinner det välmotiverat att avskaffa behovsprövningen. En följd härav bliremellertid atl bedömningen av vad som är en "sund utveckling av försäkringsväsendet"får ökad belydelse. Föreningen anser att detta ämne bör utredas närmre (sebetänkandet s. 117 ff). Föreningen ställer sig något frågande lill atl"solidariletssynpunkten" skulle kunna lägga hinder i vägen mol allförsäkringsbolag bildas som specialiserar sig på särskill goda risker, därföratl i så fall mindre goda risker inom kolleklivet finge svårt att ordna sittförsäkringsskydd (s. 118, jfr även s. 182 O- Det synes tvärtom överensstämmamed skälighelsprincipen alt de goda riskerna inle skall nödgas betala alltförhöga för att de sämre riskerna skall dra fördel därav. En mindre nyhet är alt lill koncessionsansökanskall fogas en plan för den tilltänkta verksamhelen. Föreningen anser deltveksamt om en bestämmelse härom bör ingå i lagen. Redan nu lorde det varasjälvklart atl elt företag som ansöker om koncession - vare sig för en hell nyrörelse eller 1984/85:77 123 fören ny verksamhetsgren - mäste prestera en ingående utredning om den tilltänktaverksamheten. Enligt vad som anges (beiänkandei s. 123) skall planen enbartvara ett slöd vid prövningen av koncessionsansökan, och sålunda inte ha denvittgående betydelse som exempelvis en "Geschäfts-plan" har enliglden tyska tillsynslagsliftningen. Ett uttryckligt stadgande om att en planskall inges torde emellertid kunna leda till orikliga slutsatser, nämligen allplanen skall ha betydelse även för hur verksamheten skall bedrivas i framliden. Redan i sitt remissyttrande över den översyn avförsäkringsrörelselagen som skedde av försäkringssakkunniga (SOU1960:11) uttryckte KF sin tvekan om behovel av nyetableringskontroll. Därefterhar utvecklingen inom europeiska gemenskapen (EG) i enlighet med etlrådsdirekliv , att beviljandet av koncession ej får göras beroende avmarknadens ekonomiska behov, lett till alt behovsprövning ej sker inomEG-anslutna länder. KF hälsar med tillfredsställelse det steg motslopande av en etableringskontroll som föreslås. KF utgår ifrån atttillämpning av den föreslagna principen om en sund utveckling kommer att ske ienlighel med kommitténs förslag, nämligen alt den verksamhei, som uppfyllerformella och kvalitativa krav skall medges koncession. Kommittén har i beiänkandei framfört åsikten, attvid koncessionsbedömningen skulle hänsyn tas till den risk för överflyttningav försäkringar från ett bolag lill elt annal, som en nyetablering inomkonsumentförsäkringsområdet skulle kunna innebära. KF delar inle denna uppfattning. En ökadöverflyttning av försäkringar mellan bolagen måste rimligen bero på attkonsumenten uppfattar vissa försäkringsbolag mera konkurrenskraftiga. En ökadkonkurrens med därav följande förbättrad effektivitet och sänkta koslnader kanendasl gagna konsumenterna och fär ej bli ett hinder för nyetablering. Kommittén föreslår, alt koncessionsansökningenskall vara åtföljd av en plan för den tilltänkta verksamheten och att detta börframgå av lagen. Kommittén har givit fyra exempel på vad en sådan plan böromfatta. önskar komplettera dessa exempel med följande: Del koncessionssökande bolaget skall i sin planprincipiellt definiera den marknad det ämnar bearbeta. Detta för all ge försäkringsinspeklionen någonmöjlighet att bedöma huruvida en osund selektion av den totala marknaden kanförväntas till skada för den övriga marknaden. 1984/85:77 124 Det kan med tillfredsställelse konstateras att densedan länge förlegade s. k. "behovsprincipen" enligl delbetänkandelnu föreslås borttagen. Man föreslår även all principen om rörelsensbefrämjande av försäkringsväsendets sunda utveckling ändras så att del nuskall ankomma på myndigheten att visa all den tilltänkta rörelsen är oförenligmed en sund utveckling av försäkringsväsendet för atl koncessionsansökan skallkunna avslås. Vad som är väsentligl är då att definiera begreppei"sund utveckling" av försäkringsväsendet.