prop · G803115 · 1984-12-31 00:00:00 — Likafullt kommer denprognoserade tillväxten att ha en avgörande betydelse för den totalasysselsättningsutvecklingen i samtliga landsdelar/kommungmpper. I tre fallkommer den (allt övrigt lika) att upprätthåUa en viss tiUväxt och förhindraatt en slörre minskning sker totall sell, nämligen i saml istödjepunkter i norr resp. söder. I flertalel av de övriga landsdelarna/kommungmppemakommer sysselsält-ningslillväxten inom den offenfliga sekiom all bidra till attsysselsällningsminskningen totalt blir något eller väsentiigt mindre än denannars skulle ha bUvit. Prop.1984/85:115 177 Anlalelförvärvsarbetande som pendlade ökade starkt , vUkel bl. a.berodde på etl ökat småhusboende. Som framgår av tabell 1.12 var ökningen avpendlingen mellan enskilda kommuner omkring så stor under perioden1970-1975 som under 1970-talels senare hälft. Länsslyrelsernas senasteprognoser innebär beräknad en ökning av pendlingen mellan kommunerna med ca 8%under 1980-lalet. I detla sammanhang har storstadsregion behandlatssom en enda kommun. Antal pendlare (1 OOO-tal) 1970 1975 1980 Relativ förändring (%) 1970- 1975-1975 1980 -H36 -H3 Från tätort till tätort tätort till glesbygd Från glesbygd till tätort H-64 -1-16 -1-18 -H8 -1-20 -1-16 -1-46 -1-16 Källor:FoB , 1975 resp. 1980 (avser förvärvsarbetande 20-W tim.) Resultatetav in- och utpendlingsströmmama över kommungränserna blir den s. k.nellopendlingen, vilken fördelad på landsdelar/kommungmpper visar alldet endasl är de tre slorsladsregionema samt större kommuner i norr och södersom har posiliva värden, dvs. atl fler förvärvsarbetande pendlar in än ul. Iförhållande till antalet arbetstiUfäUen inom resp. område var dennanetloinpendling någol slörre i storstadsregionerna än i störte kommuner. Dennaskillnad kommer enligt prognosema att bli ännu mer markerad . Prognosemavisar nämligen på en ökad netloinpendling till storstadsregionerna, medannelloinpendlingen lill slödjepunklema i slort sett vänlas upphöra. Omman för de landsdelar/kommungmpper som hade en nettout-pendlingrelaterar detta till arbelskraftsutbudel inom resp. område finner man altmedelstora/mindre regioner i söder hade den klart största netlout-pendlingen.För övriga områden var netloulpendlingen jämförd på molsvarande visförhållandevis lika med undanlag för Bergslagen, som hade en klart lägrenettoutpendling. Andelenförvärvsarbetande av befolkningen inom en viss åldersgmpp den s. k.sysselsältningsgraden - har utgjort en av de viktigaste mätarna pålångsikliga regionala arbetsmarknadsproblem. Trots en förbättradmellanregional balans i befolkningshänseende visar sysselsätl-12 Riksdagen1984185. 1984/85:115 178 ningsgradernabetydande skUlnader mellan olika län främsl beroende på atl variationen i den kvinnligasysselsättningsgraden är mycket slörre än för männen. Olikheterna beträffandesysselsältningsgraden är ännu slörre om man jämför kommuner av olika storlek.Den förbättring av den mellanre-gionala balansen som ändå skett isysselsättningshänseende har inte åtföljts av motsvarande förbättring av deninomregionala balansen, utan i flertalet län har det skett en inte oväsentligkoncentralion av arbetslillfällena tiU de större kommunerna. Avtabell 1.13 framgår en del av den meUanregionala utjämning avsysselsättningsgradema som skett och den förändringsom länsstyrelsema väntar skall ske fram t.o.m. . Som framgår av dennatabell tycks, enligt vissa beräkningar som gjorts av SCB, sysselsättningsgradenha minskat någol inom samtliga tre länsgmpper . Omdetta stämmer skulle det innebära ett trendbrott, då sysselsättningsgraden förbåda könen sammanlagna ökat stadigt. Prognosema lyderdock på en allmän ökning av sysselsättningsgradema inom de tre länsgmppemaunder varvid skogslänen, hksom under 1970-lalels senarehälft, beräknas få en något gynnsammare utveckling än storstadslänen och enklart bättre utveckling än gmppen övriga län. Under 1990-talel väntas sysselsättningsgradeni stort sett stagnera inom de tre länsgmppema. Tabell 1.13 Sysselsättningsgradema bland män och kvinnorinom åldersgruppen i vissa länsgrupper och i riket under perioden1975-2000 Sysselsättningsgrad, M-l-K, Förändring (procentenheter) 1975- 1980- 1982- 1990- 1975 1980 1982 1990 1980 1982 1990 2000 Storstadslän Skogslän Övriga län -0,7 -1,8 -1,3 -0,5 -1,0 Källor: FoB 1970, 1975 resp. 1980, en specialbearbetningav 1982 ärs inkomststatistik (SCB) samt länsstyrelseprognoser. Serman på utvecklingen av sysselsättningsgraden inom olika åldersgrupper kanbl.a. konstateras att den nedgång som lycks ha skell under perioden 19801982beror på en betydande minskning av sysselsättningsgraden inom åldersgmppen16-24 år. En viss minsKning inom denna åldersgmpp inträffade redan under1970-lalets senare hälft. Prognoserna tyder däremot på att denna gmpp kommeratl få den gynnsammaste utvecklingen fram t.o.m. . Under perioden1975-1982 ökade sysselsättningsgraden inom åldersgmppema och 45-64 årmed . Prognosema för dessa båda åldersgmpper innebärför en stagnation för gmppen och drygt enprocentenhets ökning inom gmppen 45-år. 1984/85:115 179 Sysselsättningsgradeni enskilda län ökade allmänt senare hälft. Höjningen varförhållandevis likartad och låg i allmänhel inom inlervallel två lUl treprocentenheter. Beräkningarna för visar däremot förflertalel län på en minskning med en till . Länsstyrelsernasprognoser visar i sin tur på en svag ökning av sysselsättningsgraden iflertalet län . Därvid väntas , Värmlandsoch få den gynnsammaste utvecklingen med närmare fyraprocentenheters ökning. Den ogynnsammaste förändringen beräknas ske i Uppsalaoch län med drygt en procentenhets minskning. Prognosema för 1990-taletvisar en mer splittrad bild med en mindre ökning av sysselsättningsgraden änunder i flertalel län som fler län vänlas få en svagminskning. Sysselsättningsgradensutveckling med hänsyn till kön utmärks av en förhållandeviskrafiig ökning för kvinnomas del och en stagnation eller svag minskning förmännens del. När del gäUer männens sysselsättningsgrad visar SCB:s beräkningarall den minskat i samtliga län . Minskningen tycks havarit förhållandevis likartad och i storleksordningen två till fyraprocentenheter. Prognosema för innebär däremot en ökning avmännens sysselsättningsgrad i flertalet län. I en tredjedel av länen beräknassysselsättningsgraden i stort sett stagnera. Den slörsia ökningen beräknas skei , och län med mellan plus fyra tUl femprocentenheter. Under 1990-talel vänlas dock en mer nämnvärd ökning endasl skei , och , medan flertalel övriga län liksomunder 1970-talel beräknas få en svag minskning av männens sysselsättningsgrad. Närdet gäller kvinnornas sysselsättningsgrad inom åldersgruppen 16 så ökadedenna förhållandevis kraftigl , vilket lill största delen kanförklaras av den mycket kraftiga ulbyggnaden av den offentliga sekiom.Höjningen av kvinnomas sysselsättningsgrad var förhållandevis likartad mellanlänen och uppgick senare hälft till mellan fem till nioprocentenheter. Utvecklingen tycks ha inneburit enväsenlligl lägre ökning än tidigare i samtliga län. Prognoserna för perioden1982-1990 innebär i sin tur en fortsatt ökning i de flesta län, men avväsentligt mindre omfattning än under 1970-talel. Noleras bör atl några länl.o.m. vänlas få en mer nämnvärd minskning, nämligen , ,och län. Under 1990-lalet väntas endasl omkring hälflen av länenfå en mer belydande, ökning vilken dock i samtliga fall är långl mindre änunder 1970-talel. och län kommer all få en fortsalt svagminskning, medan den kvinnliga sysselsällningsgraden i övriga län i stort sellkommer alt stagnera kring nivå. Avtabell 1.14 framgår att sysselsättningsgraden bland män och kvinnor inomåldersgmppen i olika landsddarlkommungrupper var om- Prop.1984/85:115 180 kringlio procentenheter lägre i norra inlandet än i . Somjämförelse kan noteras all molsvarande skillnad mellan sämsta och bäsla länsamma år var . Av tabeUen framgår också atl förulomStockholmsregionen, Golland och det norra inlandet och i viss mån ocksåmedelstora/mindre regioner i norr var sysselsättningsgraden förhållandevislikartad i de olika landsdelarna/kommungrupperna. Tabell1.14 Sysselsättningsgraden bland män och kvinnor inom åldergruppen iolika landsdelar/kommungrupper och i riket Förändring (procentenheter) Män -1- Kvinnor -0,5 -0,3 -0,2 -0,5 -1,6 -1,3 -0,2 -0,6 73.,0 -1,4 -0,4 -1,8 -1,6 -2,1 -0,2 -0,2 -0,3 -0,2 -0,6 -1,6 -1,7 -1,0 Källor:FoB 1970, 1975 resp. 1980, en specialbearbetning av inkomststatistik(SCB) samt länsstyrelseprognoser. Serman lill utveckUngen av sysselsältningsgraden kannoteras att flera av områdena haft en gynnsammare utveckling änslorsladsregionema och stödjepunkterna i söder. Delta gäUer särskilt för östraSmåland, norta inlandet och . Efler tycks detla mönsier habmtits med en allmän minskning av sysselsättningsgraden, vilken med undantagför sydvästra varil någol mindre inom storstadsregionerna än blandflertalel av de övriga landsdelarna/kommungmppema. Prognosernainnebär för en ökad sysselsättningsgrad i flertalellandsdelar/kommungmpper. Ökningama av sysselsättningsgradema är dock, medvisst undanlag för det norra inlandet resp. medelstora/mindre regioner i norr,förhållandevis små. Prognoserna för 1990-ta-let betyder i sin tur atl hälftenav landsdelama/kommungrupperna väntas få en viss minskning avsysselsällningsgraden. Den klart ogynnsammaste förändringen beräknas ske iSjuhäradsbygden med omkring en och en halv procentenhets minskning.Slockholmsregionen vänlas i sin tur få den mest positiva förändringen mednärmare två procentenheters ökning av syssel- 1984/85:115 181 sättningsgraden,men även del norra inlandet beräknas få en förhållandevis positiv utveckling. Ser man påsysselsällningsgraden bland män och kvinnor inom åldersgruppen i deolika stödområdena och i övriga delar av landel kan bl.a. konstateras alt dennavar lägre i stödområde A än i området utanförstödområdena . Molsvarande skiUnad var , vUkelinnebär atl del inle sketl någon nämnvärd utjämning. Slödområdena B resp. Chade en sysselsättningsgrad som var omkring nio respeklive fyraprocentenheter lägre än i området utanför slödområdena. Motsvarande skillnad år1975 var ca åtla respektive . Inle heller beträffandestödområdena B och C har således någon utjämning skett. Detfinns en belydande skillnad beiräffande sysselsällningsmöjlighe-lema inomfrämst slödområdena A och B och området utanför stödområdena. För atlyllerligare belysa denna skUlnad kan konstateras atl det skuUe habehövts alt omkring 22000 eller fler av de som bodde inom stödområdena Aoch B hade varil sysselsatta för all sysselsältningsgraden skulle ha legat påsamma nivå som i områdel ulanför stödområdena. Prognosemaför sysselsättningsgraderna innebär för hela 1980-talel fördelade överstödområden en svag ökning i stödområdena A och C och en så slorökning i stödområde B, medan sysselsältningsgraden i övriga delar av landetväntas stagnera. Om man i stället utgår från de beräkningar som SCB gjort överulvecklingen 1980-1982 visar prognosema för på en ungefärdubbell så slor ökning i stödområde B som i A resp. C. För övriga delar avlandel väntas även under denna något en stagnation avsysselsättningsgraden. Enviktig faktor alt la hänsyn tiU när man söker beräkna mer långsiktigabetingelser inom skilda lokala arbeismarknader är arbelskraftsutbudel och dessförändringar. I den mån detta arbetskraftsutbud minskar inom yrkesverksammaåldrar inom en region minskar också, åtminstone teoretiskt, behovet avarbetstUlfåUen och vice versa. Utbudets nuvarande stmktur är en följd avnettoflyttningseffekler som kan sträcka sig långl bakåt i liden och dessframtida siruklur påverkas i sin tur av de flyttningseffekter som uppstår. Föratt översiktligt belysa något av sådana förändringar redovisas i tabell 1.15 deförändringar som länsstyrelsema förväntar skall ske av arbetskraftsulbud under1980- resp. 1990-talen i olika landsdelar/kommungrupper. Tabell 1.15 Prognfiserad förändring av arbetskraftsutbudbland män och kvinnor, i olikalandsdelar/kommungrupper Förändring arbetskraftsutbud (1 OOO-tal) -0,6 Stödjepunkter i Syd- och -5,0 -1,6 -5,5 -1,0 -2,1 -1-89,5 -1-2,3 -1-73,4 -1-1,8 Källor: FoB 1980 samt länsstyrelseprognoser. Somfiamgår av tabell 1.15 väntas arbetskraftsutbudet bland män och kvinnor inomåldersgmppen öka förhållandevis kraftigl inom Slockholmsregionen undersåväl 1980- som 1990-talen. Även sydvästra , samt stödjepunkternaoch de medelstora/mindre regionerna i söder får enligt dessa prognoser en klarökning. En nästan lika kraftig förändring av utbudet som i Slockholmsregionenberäknas ske i Bergslagen, men i detta fall är det fråga om en minskning. Ävenunder 1990-talel kommer denna landsdel att få en viss minskning. Vid sidan omBergslagen tyder prognosema på att arbelskraftsulbudet kommer att minska merpåtagligt i östra och det norra inlandet. Under 1990-talel vänlas dockulbudel öka något i dessa båda landsdelar. Den största och enda mer betydandeminskningen av arbelskraftsulbudet beräknas ske iSjuhäradsbygden. 1984/85:115 183 Regionalutveckling och mellanregional utjämning Uidragur bilagedel V till regionalpoliliska utredningens betänkande (Ds I 1984:25).Viss redigering gjord inom industridepartementet. Redovisningenavser vissa regionalpolitiska basdala om befolkningen och dess förändringar,arbetsmarknadsfrågor, näringsgrensslmktur och syssel-sättningsutveckUng förlän, landsdelar och kommungmpper (geografiska avgränsningar se bilaga 1.1.4).Det statistiska underlaget utgörs i huvudsak av officiell statistik frånstatistiska centralbyrån (SCB). I vissa fall har specialbearbetal maierialanvänts. Kartoma är dalaritade vid högskoleregions datorcentral. Folkmängdensslorlek och regionala fördelning har förändrats slarki . Den starkastebefolkningsökningen har ägl mm i , och . ÄvenSödermanlands, , och , och Väslmanlands länhar ökat siarkt. För saml har skett enstagnation . I dessa län väntar man också en stagnation under1980-talel. Expansionen väntas fortsätta i , och Hallandslän. , Gollands ochVästernorrlands län har minskal sin folkmängd efter 1950. För ochGotland skedde en ålerhämlning med början omkring . Västemorrlands länfömtser i olikhet med , , och enminskning av befolkningen fram tUl . Även för flera av länen i södraSverige väntas en tillbakagång fram liU 1990. TabeU I och karta 1 visarbefolkningsutvecklingen per län 1950-1980. Folkmängd i länen perioden 19501980.Nuvarande indelning. Länenhar sammanfattningsvis haft en stark spridning ifråga om befolkningsutvecklingenefter . Samma tendens kan spåras också för de landsdelar och grupper avkommuner som beskrivs i tabeU 2. Folkmängd (avrundat) år (1 OOO-tal) regioner i Syd- och Befolkningsutvecklingi länen 19501980 Index 1980 (1950=100). MINSKN I NO MINST lOt MINSKNING <-9t OKNINO UPP TILL 31 OKNINO 10-19t ÖKNING 20-29> OKNINO 30-Sai OneA HOaSKOUEREa I OMS OATOnCCNTRAU Detendenser som kan spåras i materialet på länsnivå framträder bär klarare.TUlväxlen har i stor utsträckning sketl i storstadsområdena och islödjepunklema. Där väntas - frånsell Göleborg också tillväxten fortsätta.Därefter har vi en fallande skala där Norra inlandet har hafl den svagasleulvecklingen med en minskning efler 1950. Även framgent väntas Norrainlandet få en svag befolkningsminskning. Den starkaste minskningen förulsesför Bergslagen. Ulvecklingen för enskilda kommuner visar på karta 2 och 3. Redanför en så som framkommer stora skillnader i befolkningsutvecklingen.TabeU 3 visar de kommuner som hade den starkaste lUlbakagången resp. ökningenav folkmängden . De 20 kommuner som hade den starkasteminskningen resp. ökningen av folkmängden perloden Dekommuner som har hafl den starkaste befolkningsminskningen efter 1975 är i storutsträckning sådana som drabbats av svår industriell omställning i samband mednedläggningar eUer ralionaliseringar. Hämtöver finns vissa glesbygdskommunerbland de som hafl den snabbaste minskningen. Densnabbaste tUlväxten har skett i kommuner inom pendlingsavstånd till störrearbetsmarknader, både i storstadsområdena och i andra områden. Befolkningsutveckling Index 1983 (1975 = 100).Riket = 101,5 I_ I SVAQ ÖKNING (1-5ti CD STARKARE ÖKNING ( .-TI i BS mkt stark OKN i ng (Si > ) uneA MOusKouenea I C3IMS DAToMceiMTAi. Befolkningsutveckling Index mot 1983 årsbefolkning STARK TILLBAKAGÅNG I I VISS T H_l_BAKAGNG( 2-*OJ smärre förändringar!+-5« . 9 KRAFTIG ÖKNING ITJ -i-i LIMEA MOC>9Kai_enea I ONS OATOnCENTRAU Prop.1984/85:115 189 Enväsentiig skillnad mellan kommuner i södra och och kommunemai norr är del befolkningsunderlag som kan nås inom ett visst avstånd från t.ex.kommunemas centralorter. Karta 4 visar det befolkningsunderlag som nås inom enradie, fågelvägsavslånd, från varje kommuns centralort. Här har denförenklingen gjorts att hela befolkningen i en ort antas bo i centralorten. Detfel som uppstår med denna förenkUng är dock inte så stort att del kullkastarbilden av väsentliga regionala skiUnader i befolkningsunderlagens storlek. Iinre ned till väsira är underlaget genomgående, frånsellÖstersund med omnejd, lägre än 40000 invånare inom . Sexton kommuner harett underlag på mindre än 20000 invånare, vilket grovt räknat motsvarar ca 250personer i en ålderskull vid relativt jämn åldersfördelning. Detta antal ärolillräckligt för att t. ex. ha fullständig gymnasieundervisning i en kommun.Ingen kommun i södra eller meUersta har så låga befolkningsunderlaginom en radie. För stora områden mnt , , västraSkåne saml mnt är underlaget 320000 invånare eller mer inom ,vilket tordet vara tillräckligt för all upprätthåUa merparten av delserviceutbud som kan efterfrågas. Befolkningenförändras dels genom den s. k. nalurliga befolkningsförändringen, dvs genomfödslar, åldrande och dödsfall, dels genom flyttningar. Den nalurligabefolkningsförändringen har genom successivi minskande födelsetal och enåldrande befolkning medfört atl vi totalt i landel nu har ungefarlig balansmellan antalet födda och antalet avlidna. TabeU 4 visar relationstalenför landsdelama åren 1970,1975 och 1980 saml enligt akluella prognoser för år1990. Prognosema är myckel ogynnsamma för Norra inlandet, de mindre orterna inorr. Bergslagen saml för . Slockholmsregionen har den mestgynnsamma bilden. Antal födda, relativt antal avlidna 1970-1990 regioner i Syd- och Befolkningsunderlag per kommun inom en radie på 50 km.1982 års befolkning. UrteA MOQSKOi_EF.e3 I Orvis o>To«CC.-w Prop.1984/85:115 191 Karta5 visar kommunvis relationstalet födda/avlidna. De successivi minskadefödelseöverskotten beror delvis på etl allmänl selt minskal födande, en trendsom kan iakltas i hela västvärlden. De beror emellertid också på atl antaletkvinnor i de fmktsamma åldrarna blir en minskande andel av befolkningen. Genomdet successiva åldrandet i befolkningen ökar andelen personer . TabeU5 visar andelen personer i kommungmppema. Uppgifterna avseråren 1970, 1975, 1983 och 1990. Karta 6 visar kommunuppgifter. Andel 65-åringar och äldre 19701990 regioner i Syd- och Medel stora/mindre Andelenäldre är särskilt hög i , mindre kommuner i norr, inlandet samt iBergslagen. Andelama är relativt låga i saml istödjepunkterna i norr. Denrelativt ogynnsamma åldersstmkturen i bl. Norra inlandet har sin grund i ensnabb utflyttning av personer i de arbetsföra åldrama från dessa kommuner.Flytlningsströmmama gick i slor utsträckning mol storstadslänen samlstödjepunkterna i skogslänen. TabeU 6 visar nettoeffekterna avflyttningsströmmarna per län för perioden , uppdelad på delperioderna1951-1960, 1961-1965, 1966-1970, 1971-1975, 1976-1980 samt 1981 -1983.Uppgifterna avser enbart den inrikes omflyttningen. Relationen nyfödda/avlidna 19771982 -.lYCKET STORT Ö./ERSKOTT MOG>SKU'_e£REG : OOJS UA T CjnCErJTR/\:_ Andel65-W år av befolkningen 13 1984185.1 saml. MKT LAG ANDEL (.t. LAG ANDEL (a.S-1.i.bliANDEL UNG RIKET ( M.b-IS.S HOG ANDEL (13.b TILL 2*.t.« MYCKET HOG ANDEL (D/ER Z-I.b UMCA HOCSSKOLenEO I ONS OA TOWCeNTM Al_ Nettoflyttning länsvis 1951-1983. a. brister i statistiken 1951 -1960 avviker summan från noll. Anm.Tabellens första och sista kolumner har korrigerats inom industridepartementetp. g. a. vissa felaktigheter. Denregionala omfördelning som framträder i tabeUen ovan visar sig än mer när manser tUl flyttningama för kommungmppema. TabeU 7 sammanfattarnettoflyttningaraa 1971-1982 med uppdelning på periodema 1971-1976 resp. 1977-1982.Skälet lill denna updelning är den kraftiga nedgång i flyttningama som skeddefrån mitten av 1970-talel. Denna tabell omfattar hela flyttningen, dvs. bådeinrikes och utrikes flyttningar. Nettoflyttningar1971-1982 andel av befolkningen STARK TILLBAKAGÅNG VISS TILLBAKAONGf 1 3MAHRE FÖRÄNDRINGAR I ) m VISS OKNING( 1-3 > > KRAFT I G OKN I NO t S I ... 1 UMKA HOSSKOUSRSO ONS OATOnCelTR/U i_ I MELLANGRUPP bd LAG PENDLING HOG PENDLING UMCA MOS»K01_eReO I OTMS OATORCCNTRAl- Prop,1984/85:115 197 Nettoflyttning per kommungrupp 1971-1982 Stödjepunkter i norr, Mindre komm syd-mellsv. Mindre komm i norr Vissaförskjutningar i mönslrel kan iakttas. Stödjepunkterna har haflnettoinflytlning båda periodema. En tendens tUl tyngdpunktsförskjutning tiU demindre ortemas förmån kan iakttas för den senare perioden. Samma tendens kanockså spåras i den uppbromsning som skett för Norra inlandet. Den senaretendensen är särskilt anmärkningsvärd, eftersom Malmfälten - Kimna ochGäUivare kommuner - haft nettoutflyttning efter mitten av 1970-lalet. Förövriga delar av Norra inlandet måste vi således ha hafl en belydandenettoinflytlning under periodens andra hälft. En krafiig expansion har inlettsför Slockholmsregionen under periodens senare del. Den tenderar att förstärkasunder . Övriga storstadsregioner har haft netloulflyttningunder båda penodema och tendensen är snarasl att denna trend förstärks mellanperiodema. Flyttningamapå kommunnivå för hela perioden illustreras av karta 7. Inflyttning harskett främsl till storstadsregionemas förortskommuner samt lill andra mindrekommuner inom pendlingsavstånd från större arbetsmarknadsområden. Intressant ärall notera en viss inflyttning netto, också till delar av inlandet. Enjämförelse med karta 2 visar emellertid atl denna inflyttning har varitotiUräcklig för att kompensera dessa områden den befolkningsminskning man fårtill följd av en ogynnsam åldersstmklur, vilkel i sin lur är en effekt avutflyttningarna tiden . Denmesl påtagliga förändringen ifråga om flyttningarna är ändå det totalt minskadeantalet flyllare. Jö/jW/Äsammanfattar utvecklingen . Uppdelning på olika typer av flyttningar Olikahypoteser har förts fram om orsakema tUl flyttningamas minskning. En faktorsom sannolikt har stor betydelse är det ökade småhusbyggandet och den dännedsammanhängande ökade stabiliteten i boendet. Kartan över nettoflyttningamaunder 1970-lalel bestyrker denna hypotes. TUlflödet har i stor utsträckninggåll liU kommuner i utkanterna tiU de större arbetsmarknadsregionerna.Samtidigt har den dagliga arbetspend-lingen ökal dramatiskt. Denna ökning ärmånga gånger slörre än den minskning som skell av antalet förvärvsarbelandeflyttare. TabeU 9 visar ulvecklingen för kommungmppema. Pendlingens utveckling 19701980 i kommungrupper regioner i Syd- och Denminskning som skett i flyttningarna måsle slällas i relation till den kraftigaökningen av pendlingen. Mol minskningen i anlalel förvärvsarbetande flyttarefrån ca 200000 omkring lill ca 150000 skall slällas ökningen avpendlingen över kommungräns med , totalt mer än 250000 personer. Prop.1984/85:115 199 Pendlingenär, som framgår av tabeUen ovan och av karta 8, i hög grad koncentrerad tUlslorsladsregionema och stödjepunkterna. I Norra inlandet är ökningenobelydlig. Den största relativa ökningen har skelt bland mindre orter i Syd-och . En bearbetning av pendlingsstatistiken därkilometeravslåndet räknats fram för samtliga större pendlings-strömmar -materialet läcker av populaiionen visar, att pendlingen tUlövervägnade del äger mm inom avstånden på högsl . Tyngdpunkten i ökningenmellan 1970 och 1980 ligger också i denna kategori. Det är en relativt litenökning i antalet pendlare över de längsta avstånden. Förändringama sammanfattasi tabeU 10.