prop · G803107 · 1984-12-31 00:00:00 — De insatser som jag nu har nämnt iir i huvudsak förenligamed den gällande lydelsen av förordningen om statligt slöd till fritidsfisket.Jag anser dock atl inom de områden som omfattas av det fria handredskapsfisketdel statliga bidragel om det finns särskilda skäl bör kunna utgå med ett beloppsom moisvarar hela den godkända kostn;iden för en viss fiskevårdande åigärd.Som ett exempel på när sådana särskilda skäl kan finnas vill jag nämna fiskevårdandeåtgärder som f. n. helt finansieras genom inkomster frånfiskekortsförsäljningen. befattning med frågor som rör ersällningtill fiskerättshavare medför en garanti för att en fiskerättshavare inte fårersättning för samma åtgärd enligt både ersättningslagen och förordningen omstatligt slöd lill fritidsfisket. Statens ökade koslnader för stöd till fritidsfisket börfinansieras på samma säu som övriga kostnader som är förenade med det friahandredskapsfisket. Liksom bör stödet till fritidsfisket prövas isamband med den årliga budgetbehandlingen. 1 enlighet med det anförda har inom jordbruksdepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändring i lagen (1950: 596) om rätt till fiske. 2. lag om ersättning för intrång i enskild fiskerätt. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. 4.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1950: 596) omrätt lill fiske Vid kusten av kommun i län. ochBlekinge län samt i , . och i Jämtlandfår svenska medborgare, ulöver vad som följer av 7-11 och 14-20§S. fiska ienskill vatten med metspö, kaslspö. pilk, pimpel och liknande redskap som försfrån hand och består av lina med en eller elt mindre antal krokar(handredskapsfiske). Prop.1984/85:107 22 Paragrafen är ny. Enligt paragrafen får allmänheten räll till frifiske med hamdredskapi vissa områden. Till handredskap räknas enligt paragrafen metspö, kastspö,pilk, pimpel och liknande redskap som förs från hand och beslår av lina med eneller elt mindre antal krokar. Fiske från bål är tillåtet men bålen får inlevara ett nödvändigt hjälpmedel för all redskapet skall kunna användasöverhuvudtagel. Detta gör atl exempelvis fiske med dragutler inte omfattas avreformen. Den räll lill frifiske med dragutler som redan finns i Vätternbegränsas inte. Vad som skall avses med ett mindre antal krokar kan varieramellan olika områden beroende på det traditionella handredskapsfisket. I vissutsträckning bör därför frågan överlämnas åt rällslill-lämpningen. Flera än tiokrokar skall dock aldrig kunna rymmas under uttrycket "etl mindre antal". Rätten till handredskapsfiske lillkommer enligt paragrafenendasl den som är svensk medborgare. Belräffande utländska medborgare hänvisaslill 21 §. Utlänning, som är stadigvarande bosatthär i riket, är likställd med svensk medborgare med avseende på fiske enligtföreskrifterna i 6-20a§§. 1 övrigt må den som ej är svensk medborgare bedriva fiskeenligt nämnda föreskrifier endast i den mån regeringen eller myndighel somregeringen bestämmer så medgiver. Första stycket har ändrats. Utlänning, som hårboll ilandel , får enligt lagändringen fiska med handredskap isamma omfattning som svenska medborgare. 1 övrigt är paragrafen oförändrad.Detla innebär, för andra utlänningar än de som har bott i landel , alt det behövs etl medgivande enligt 21 § andra stycket FL för all deskall komma i åtnjutande av reformen. Det ankommer på regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer atl besluta om sådant medgivande. Som framgår av denallmänna motiveringen kommer jag alt senare lägga fram ett förslag förregeringen i denna fråga. Till förekommande av att fiske som är förbehålletinnehavare av enskild fiskerätt hindras eller skadas genom fiske som utövas medstöd av 6-9 eller 11 § får regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddela föreskrifter rörande längden av de redskap som därvid får användas ochavståndet mellan dem samt meddela förbud mol atl utsätta skotar, nät ellerannat fiskeredskap inom vissl avstånd från notvarp som utmärkts med märke somfastställs av myndighet som sagts. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår också i annat fall än i första styckel sägs meddela de föreskrifier sombehövs för att förebygga att fiske med fasta redskap och nät som utövas medstöd av enskild fiskerätt hindras eller skadas genom fiske som får bedrivasutan stöd av sådan fiskerätt. 1984/85:107 23 1 paragrafen har första stycket ändrats redaktionellt ochandra stycket ändrats i sak. För att förebygga att skador vållas på fiske som utövasmed stöd av enskild fiskerätt med fasta redskap och nät genom allmänhetensfrifiske får regeringen eller myndighel som regeringen bestämmer meddela deföreskrifier som behövs. kunde föreskrifter endast meddelas till skyddför fasla redskap. Syftet med lagändringen är främst att förhindra skador påyrkesfiskares redskap till följd av det fria handredskapsfisket. Del böröverlämnas åt att meddela de föreskrifter som behövs för attdetta syfie skall uppnås. Enligt 31 S fiskeriförordningen ankommer det påfiskeristyrelsen att meddela föreskrifter om märkning av de redskap som skallskyddas. Denna lagskall inte tillämpas i den mån den strider mot föreskrifter som harmeddelats med stöd av naturvårdslagen (1964:822). Om fiskevårdsområde saml samernas rätt till fiske i vissadelar av landet gäller särskilda beslämmelser. 1 fråga om förhållandel lill naturvärdslagen innehåller FLf. n. endast en upplysnirg om alt särskilda beslämmelser gäller förnationalparker. Enligt första slyckel i paragrafen gäller i forlsäUningen ettgenerellt företräde för föreskrifier som meddelas med slöd av naturvårdslagen(1964:822) framför den fiskerätlsliga lagstiftningen. Som exempel kan nämnasatt föreskrifter för ett naturreservat, som är beläget inom ett område därfrifiske är tillåtet. upptar förbud för allmänheten alt fiska med handredskapom fisket kan leda till ett alltför stort slitage på naturen eller ge upphovtill andra oacceptabla effekter på naturvärdena. Det finns även andra lagarsom bör ha elt generelll företräde framför FL l.ex. lagen (1940:358) med vissabestämmelser till skydd för försvaret m. m. Liksom tidigare anges detla dockinte i FL. Jag kan i detta sammanhang också hänvisa lill vad lagrådet anfördevid tillkomsten av nuvarande beslämmelser om utlänningars fiskerätt (prop.1960: 39 s. 37). Andra slyckel innebär ingen saklig nyhet. 4.2 Förslaget till lag om ersättning för intrång i enskildfiskerätt Medför bestämmelserna om handredskapsfiske enligt 20 a § lagen (1950:596) om rätl till fiske elt inkomstbortfall för densom är innehavare av enskild fiskerätt, har han enligt denna lag räll lillersällning av slaten för En kommun eller en landstingskommun har inte räll lillersättning enligt denna lag. Detsamma gäller den som är fiskerättshavare lillföljd av etl avtal med en kommun eller en landstingskommun. Prop.1984/85:107 24 Paragrafen innehåller den grundläggande regeln om närersällning skall belalas till enskilda fiskerätlsinnehavare på grund avallmänhetens rätt till fiske med handredskap längs ochBlekinges , vid samt i de . För all bättreklargöra att ersättnings-rätten endasl omfattar minskade inkomster för den somär innehavare av enskild fiskerätt har promemorians lagtextförslagomformulerats. Innebörden av ersättningsbestämmelsen har i den allmännamotiveringim angetts i avsnitt 2.3. Med fiskerättsinnehavare avses endast den som fiskar medslöd av enskild fiskerätt. Vem som får fiska med slöd av enskild fiskerättframgår av 5 S FL. Den i paragrafen angivna ersällningsnormen skall tillämpasinte bara av domslolarna utan också vid de frivilliga uppgörelser sam kommerlill stånd. Enligt andra stycket föreligger inte någon ersättningsrätlför kommuner och landstingskommuner och inte heller för den som grundar sinfiskerätt på elt avtal med något av dessa rättssubjekt. Förulsättningar förersättning till kommuner eller landstingskommuner föreligger inte hcllei' omdessa arrenderar och upplåter vatten som ägs av annan. Ersättningen bestäms i pengar att betalas på en gång. Omdet är lämpligl och den ersättningsberättigade samtycker får ersättningen istället lämnas antingen i form av ett bidrag till den ersättningsberättigadeför fiskevård och andra åtgärder som främjar fritidsfisket eller genom attfiskeristyrelsen låter ulföra sådana ålgärder. Den ersättning som tillkommer en fiskerätlsinnehavarebetalas enligt första meningen med ett engångsbelopp. Enligt huvudregeln skall ersättning alltså betalas ipengar. Kompensation för en skada som skall ersättas kan dock i stället utgå iforrn av bidrag till fiskevård och andra åtgärder som främjar fritidsfisket.Åveri i delta fall skall ersättningen,utges vid etl tillfälle. 1 båda fallenåligger det fiskerättshavaren atl styrka att han går miste om en inkomst lillföljd av det fria handredskapsfisket. Bestämmelsen har i den allmännamotiveringen berörts i avsnitt 2.3. Med hänsyn till omständigheterna fåravgöras om bidrag till fiskevårdande ålgärder skall betalas tillfiskerättsinnehavaren eller om det är mer ändamålsenligt alt fiskeristyrelseneller vederbörande fiskenämnd direkt ombesörjer att lämpliga åtgärder vidtas.Oavsett vem som vidtar åtgärden fär dock bidragen användas endast till sådanfiskevård som kommer den ersättningsberättigade lill del. Den alternativaersiiUningsfor-men får dock användas endast när fiskerättshavaren samtyckertill det. Det kan vara elt sätl alt stimulera aktiva lokalafiskevårdsföreningar och fiskevårdsområdesföreningar lill fortsatt verksamhet.Utsättning av fisk torde vara den fiskevårdande åigärd som oftast kommer ifråga. Bidragen kan också avse kostnader för bildande av fiskevårdsområden,andra fiske- 1984/85:107 25 vårdsåtgärder som främjar frilidsfisket ochserviceanläggningar för fritidsfiskels behov. När ersättning skall beräknas för föriorad inkomst skallavdrag göras för de omkostnader som fiskerättshavaren haft för att förvärvainkomsterna. Ersättningen bör bestämmas lill ett belopp som kan antas motsvaradel framlida inkomstbortfallet efter del alt de nya beslämmelserna har träu ikrafl. Strävan bör vara att komma fram till ett belopp som är så realistisktsom möjligl vad gäller den tid som ersättningen skall beräknas avse. Detinkomstbortfall som del fria handredskapsfisket medför bör kunna kompenserasefler en ganska korl lidrymd. En ersättning som motsvarar mer än lio årsavkastning bör därför inte komma i fråga. Fiskerättshavaren kan ersättainkomstbortfallet antingen genom alt han själv bedriver fiske eller genom althan gör en upplåtelse till sådant fiske som inte omfaUas av frifiskerätlen. De situationer då ersättning skall utgå kan bli högslolika. Någon precisering genom lagtexten kan därför inle åstadkommas när delgäller den förmodade varaktigheten av ett inkomstbortfall. Del ankommer istället på och domslolarna att uiarbeta och genomföra enpraktisk tillämpning. Därvid bör allmänna skadeslåndsrättsliga principer kunnatjäna till vägledning. När bidrag skall betalas lill fiskevårdande ålgärder börbehovel av fiskevård bli avgörande. Därvid bör de omkostnader som enfiskerättshavare hafl tidigare få en väsenllig betydelse när det gäller attavgöra bidragets storiek. Det är nämligen bland dessa omkostnader som fiskerältsha-varenstidigare utgifter för fiskevårdande ålgärder lorde slå all finna. Vad som sägs i paragrafen bör vara vägledande även närfrivilliga överenskommelser förhandlas fram. Anspråk på ersättning skall framställas skriftligen hosfiskeristyrelsen före utgången av . Annars är rätten lill ersättningföriorad. beslutar för statens räkning om ersättningsfrågor.Styrelsen skall i första hand genom förhandlingar söka Iräffa överenskommelsemed den som framställt anspråket. beslut skall meddelas ulan dröjsmål.Beslutet skall innehålla en upplysning om vad som föreskrivs i 4§. Förfarandet vid fiskerimyndighelernas handläggning aversättningsfrågor har behandlats i avsniU 2.5. I denna paragraf anges att anspråkpå ersättning skall framställas skriftligen hos . Del ankommerpå styrelsen att meddela beslut i ersätlningsfrågor. Elt ersättningsanspråk somuppenbariigen saknar grund bör avslås på etl tidigt stadium. Som exempel påsådana fall kan nämnas att fiskerältsinnehavaren inte har haft några inkomsterav handredskapsfisket före frisläppandet. Den som begär ersättning måsteförutom sin inkomstförlust kunna styrka atl han har 1984/85:107 26 enskildfiskerätt enligt bestämmelserna i 5 § FL. Om det finns anledning atl anta attersättning skall utgå bör förhandlingar tas upp i syfte atl åstadkomma enfrivillig uppgörelse. Kontakterna med den enskilde fiskerättshavaren börsjälvfallet skötas på mesl ändamålsenliga sätl för att myndighelen så snarlsom möjligl skall få underlag för elt beslut. Ipraktiken torde beslut om ersättning komma att meddelas av enskilda tjänstemänhos . Det är angeläget att det finns allmänna rekommendationersom har beslutats av styrelse och som kan vara vägledande förde enskilda ersättningsbeslulen. Fiskeristyrelsensrekommendationer är inte bindande för domstolarnas domar. Det är också lämpligtatt rekommendationerna ändras när del finns domstolsavgöranden som påkallar ensådan åigärd. Tillundvikande av rättsförlust måste det av beslut klart framgåatt den som är missnöjd med beslutet måsle väcka talan vid faslig-helsdomstolför att inte föriora sin ersättningsrätl. En erinran härom har tagits in iandra stycket. Ärden som framställt anspråk på ersättning inle nöjd med fiskeristyrelsensbeslut, får han väcka talan mot staten vid den fastighetsdomstol inom varsområde fiskevattnet är beläget. Sådan talan skall väckas frånden dag då styrelsens beslut delgavs sökanden. Annars är rätten till talanförlorad. Omöverenskommelse som sägs i 3§ inle träffas, får fiskerältsinnehavaren enligtdenna paragraf väcka talan vid fastighetsdomstol. Skulle någon väcka talandirekt vid fastighetsdomstol utan att först framställa anspråk hosfiskeristyrelsen skall rättegångshinder anses föreligga. Talan skall alltsåavvisas. Kammarkollegietföreträder slaten vid talan inför domstol om ersättning Enligtparagrafen företräder kammarkollegiet staten när en fiskerättshavare för talanom ersättning vid domstol för inkomstbortfall på grund av det friahandredskapsfisket. Ömtalan om ersättning ogillas men käranden har haft skälig anledning att få sintalan om ersättning prövad av domstol, kan domstolen förordna att staten skallersätta honom hans rättegångskostnader eller atl vardera parten skall svaraför sina kostnader. Paragrafeninnehåller bestämmelser om fördelning av rättegångskostnad. Bestämmelserna,som motiverats i avsnitt 2.6, gäller endast för rätte- Prop.1984/85:107 27 gångeni fastighetsdomstolen och, efter överklagande, hovrätten och högsta domstolen.Av 2§ lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål följer att allmännabestämmelser om rättegångskostnader i skall lillämpas i defall som inte särskilt angetts i paragrafen. De särskilda bestämmelserna iparagrafen är främst avsedda att tillämpas så länge det inle finns någon fastpraxis på området, öm målel inle är av prejudikalsna-lur bör enligt huvudregelni den som föriorar målet ersätta motparten för hansrättegångskostnader. I fråga om förfarandet hos gäller enligtvanliga förvaltningsrältsliga principer att en sökande själv får slå för sinakostnader. Beslutav enligt denna lag får inte överklagas. Paragrafeninnebär alt beslut av i ärenden som gäller ersättningsfrågorinte får överklagas i administrativ ordning. Som framgår av 4 § är del islället möjligt att väcka talan vid fastighetsdomstol. Inkomstersom erhållits till följd av åtgärder som vidtagits efter den skallinte ligga till grund för beräkning av ersättning enligt denna lag. Inkomsterfrån enskilt fiskevatten som erhållits på grund av ålgärder som vidlagits efteroffentliggörandet av departementspromemorian skall enligt stadgandet inte liggatill grund för ersällning enligt den nya lagen. Jaghemställer atl lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lagom ändring i lagen (1950:596) om rätt lill fiske, 2. lagom ersällning för intrång i enskild fiskerätt. Regeringenbeslular i enlighet med föredragandens hemställan. 1984/85:107 29 1984/85:107 30 Medanledning av att (JoU 1982/83:7, rskr 66) hos regeringen har begärtförslag till frisläppande för allmänheten av fisket med handredskap uianförsödra ostkusten, längs och samt i de storasjöarna har denna promemoria upprättats inom . 2.3 Allemansrätten m. m. 2.5 Slatens stöd till frilidsfisket 3.1 beslut om etlfrisläppande för allmänheten av handredskapsfisket 3.2.2 Situationer där ersättning kanaktualiseras; kostnadsberäkningar 3.2.3 Handläggningen av ersättningsfrågor 3.3 Statligt stöd tillfiskevårdande ålgärder 3.4 Finansieringen av reformen 3.4.1 Skäl för en avgiftsfinansiering 3.4.3 Betalning av avgiften 3.4.4 Kontroll och tillsyn 5.1 Förslag till lag om ändring ilagen (1950:596) om rätt till fiske 5.2 Förslag till lag om ersättningför intrång i enskild fiskerätt 5.3 Förslag till lag omfiskevårdsavgifi 1984/85:107 31 Fråganom att utvidga allmänhetens möjligheter lill frilt fiske i enskill haraktualiserats i olika sammanhang. fiskevallensulredning föreslog ibetänkandet (SOU 1978:75) Fiska på frilid bl. a. alt allt fiske med röriigaredskap skulle göras fritt vid och vid samt att fisketmed handredskap skulle göras fritt i de , dvs. , ,, och i . Förslaget avvisades emellertid iprop. 1980/81: 153 om ålgärder för att främja fritidsfisket m.m. där dendåvarande departementschefen anförde atl del enligt hans mening saknadesanledning atl öka rätten till frifiske genom inlösen av enskild fiskerätt. Därefterhar frågan om ett utökat frifiske i enskill vatten tagits upp i motioner iriksdagen (1981:82: 1458, 1981/82: 1916och 1981/82:2110). Med anledning avmotionerna har hos regeringen begärt förslag till frisläppande förallmänheten av fisket med handredskap utanför , längs och saml i de (JoU 1982/83:7, rskr 66). Demotiv för att släppa handredskapsfisket fritt som anges i jordbruksutskottetsbelänkande och i nämnda motioner är i korthel följande. Möjlighelernalill fritidsaktiviteter är av stor betydelse för hälsa, anpassning och trivseli samhället. Fritidsfisket är härvid av utomordentlig betydelse. Delta fiskekan utövas av alla. Som fritidssysselsättning har del unika möjligheter. Delger kontakt med naturen saml motion och avkoppling. Fritidsfisket är också ellviktigt komplement till andra fritidsaktiviteter såsom båtliv, semesterresoroch camping. Del kan dessutom ge elt tillskott till utkomst och aktiviteter iglesbygder där andra utkomstmöjligheter är begränsade. Det är därför en vikliguppgifl för samhällel all medverka till all alla fiskeintresserade erbjudsmöjlighet lill ell rikt och varierat utbud av frilidsfiskemöjligheler. Dennuvarande lagsliftningen hindrar i många fall fritidsfiskarna all få tillgångtill fiskevatten. frisläppande av handredskapsfisket utefter södraostkusten, och Gotlands kuster saml i de skulleinnebära en väsentlig förbättring av allmänhetens möjligheter tillfritidsfiske. De flesta av dessa vatten ligger i anslulning till de storabefolkningskoncentrationerna i landel och kan därigenom användas av ett slortantal fiskande. Allmänna rekrealionspoli-liska motiv talar sålunda för ettfrisläppande av handredskapsfisket. Medanledning av motioner (1982/83: 1439 och 1453), i vilka bl.a. yrkades attriksdagen skulle återkalla sin hemställan till regeringen om fritthandredskapsfiske i berörda områden, framhöll jordbruksutskottet i belänkandelJoU 1983/84:4 (rskr 23) atl motiven för frisläppande av handredskapsfisketfortfarande äger full giltighet. Från fritidsfiskarenas synpunkl är reformen angelägenmedan den enligt utskottets bedömning är av underordnad betydelse föryrkesfisket. Prop.1984/85:107 32 Vattnet utmed kusterna och i de är antingenallmänl eller enskilt och ingår i det senare fallet i fastigheterna. Gränsenför del enskilda vattnet är av betydelse för bl. a. frågan om fisket ärförbehållet fastighetsägaren eller är frilt för vem som helsl. Regler om vad som är enskill vatten finns i lagen (1950:593) om gräns mol allmänl vallenområde. I havet sker gränsdragningen mellan allmänl och enskiltvatten efter tre huvudregler (2 och 3 §§). Enligt den första,strandvaltenregeln, skall allt vatten inom från stranden eller, omdjupkurvan för högst går längre ul, inom denna kurva tillhörastrandfastighelen. Den andra regeln, enklavregeln, innebär all vatten som harför bindelse med öppna havet endasl över enskilt vatten också skall utgöraenskilt . Regeln syftar till att motverka alt enklaver med allmänl vattenskall uppkomma i vikar med trång mynning. I ostkustens skärgårdar och iBlekingeskärgården gäller slulligen även den Iredje regeln, kUometerre-geln,enligt vilken allt vatten, som inle har förbindelse med öppna havet annal ängenom ell sund av högsl en kilometers bredd från fastlandet eller från ö avminst 100 meters längd, också ulgör enskilt . De tre nu nämnda reglernagäller inle generellt. I vattengränslagen finns åtskilliga undanlag, som gällersärskilt namngivna delar av kusterna. I fråga om de fem stora insjöarna föreskrivs ivattengränslagen att allmänt skall finnas endast i fyra av sjöarna,nämligen , , och i . Avgränsningen skerhär efter samma regler som i havet (strandvallen-, enklav- ochkilomelerreglerna) med vissa modifikationer. däremol är i sin helhetalt hänföra lill enskill vatten, men vissl fiske är fritt i de stora fjärdarnai mellersta delen av . Reglerna om räll till fiske finns i lagen (1950:596) omräll fill fiske, FL. I fråga om förhållandel mellan vattengränslagen och FL böranmärkas all vattengränslagen avser att dra den generella gränsen mellanallmänl och enskill , medan FL med utgångspunkt i denna gränsdragninginnehåller närmare beslämmelser om fiskerättens omfattning. I FL har gjorts en uppdelning på fiske i allmänl och fiskei enskill vaUen. Huvudregeln kan sägas vara all fiske i allmänl är frittför varje svensk medborgare medan fiske i enskilt vatten är förbehålletinnehavaren av den enskilda fiskerätten. Denna huvudregel har dock åtskilligaundanlag till följd av att fisket i enskill vatten genom lagregler i storutsträckning gjoris fritt för alla svenska medborgare (s.k. frifiske). I frågaom vissa kustavsnitt är undantagen så omfattande att en motsatt huvudregel rentfaktiskt kan sägas gälla. Prop.1984/85:107 33 Varjesvensk medborgare får fiska med rörligt redskap i allmänt vatten. Fiske medfast redskap kräver däremot, med visst undanlag (3 § FL), tillstånd avmyndighet. Medfast redskap avses i FL fiskebyggnad saml med ledarm försett fiskeredskap, sommed pålar eller tyngder eller på annal sätt fästs vid botten eller stranden ochavses stå kvar än i följd. Annat fiskeredskap kallasrörligt redskap. Den definition på fast redskap som lämnas i FL medför bl. a.att vanliga nät, som enligt allmänl språkbruk ofta kallas fasta redskapeftersom de är fästa vid botten med tyngder, enligt lagen kan vara rörligaredskap. Fiskemed fasl redskap i allmänt vatten kräver enligt huvudregeln tillstånd avmyndighet. har rätl att meddela sådana tillstånd. Tillstånd attsätta ut fast redskap för fångst av lax, öring och ål får endast beviljasfiskare för vars försörjning fisket är av väsentlig betydelse. Sådan fiskareskall även ges företräde till fiske med fasta redskap efter annan fisk. Enligthuvudregeln i 5 § FL får som nämnts fiske i enskilt vatten bedrivas endast avfastighetsägaren eller den som enligt avtal, urminnes hävd, dom ellerskattläggning eller på annan särskild grund har rätt därtill. Från denna regelfinns emellertid åtskilliga undantag genom stadgandena i 6-20 §§ FL. Med stödav undantagsbestämmelserna har varje svensk medborgare rätt att i vissutsträckning fiska fritt på enskilt vatten utefter kusten samt i sjöarnaVänern, , och samt i . För övrigtinlandsvatten saknas bestämmelser om frifiske. Frifiskebestämmelserna har olikaomfattning såväl vid olika kustavsnitt som i de . I dennaredogörelse avseende omfattningen av frifisket behandlas först de vattenområdensom avses med beslut, , ,läns kuster och de .