prop · G803161 · 1984-12-31 00:00:00 — CivUförsvarsstyrelsenanser att benämningen "" inte är tillfredsstäUandevarför namnfrågan närmare bör prövas. Styrelsen bedömer all t. ex. civilförsvarsverketeller räddningsljänstverket är atl föredra. Vadgäller lokaliseringen till uttalar statens brandnämnd farhågor förminskad effektivitet vad beträffar verkets roll i fredsräddningstjänsten. Enflyitning av verksamhelen till medför enligt brandnämnden allvarligrisk för en uttunning av den kompelens som är nödvändig förfredsräddningstjänsten. De direkla konlakler som behövs med andramyndigheter samt kommunerna och deras samordnande organ kommer enligtbrandnämndens mening all försvåras. anser sig ha ett vidarekontaktfall lill myndigheter som är lokaliserade lill än vadcivilförsvarsslyrelsen har. anser alt det borde vara möjligt atltillsammans med befälsulbildningen behålla personalen på enhelen förräddningstjänst i . Även ultalar en viss oroöver den föreslagna lokaliseringen. Del kan enligt kommunen på goda gmnderbefaras att många av de befattningshavare som finns vid brandnämnden intekommer att följa med tUl , och del är en oroande utveckling omfredsräddningstjänstens kompelens går förlorad vid uppbyggandet av det nyaverket, särskilt nu när räddningstjänslkommitténs intentioner skallförverkligas. Kommunen framhåller atl brandnämnden har haflbetydande rekryteringsproblem och att rekryteringsproblemen beiräffandepersonal med praktisk erfarenhet inom räddningstjänsten förmodligen inte kommeralt förbättras vid en lokalisering lill Karislad. Svenska kommunförbundei delarkommilléns uppfattning all hänsynen liU tidigare av fattade beslut omlokalisering av nuvarande och till gjorda investeringari förvaltningsbyggnader m. m. lalar starki för att verkel bör lokaliseras lillKarlstad. 1984/85:161 70 3 Verkets uppgifter 3.1 Huvudfunktioner Dennya centrala myndighelen får enligt kommitténs förslag en tillsynsfunktionavseende den allmänna räddningstjänsten och en ledningsfunktion avseendecivilförsvaret. Myndigheten skall också ha en samordningsfunktion avseendefredsräddningstjänsten och civitförsvaret saml den kommunala och kyrkligaberedskapsplaneringen. Etl samordningsansvar för beredskapsplaneringen i frågorom skyddsålgärder mot olyckor i kärntekniska anläggningar skall enligtförslaget ligga hos myndigheten, liksom elt tiUsynsansvar för ärenden rörandeexplosiva och brandfarliga varor. läggs med förslaget ökad tyngd påuppgiften atl vara samordnande organ för samhällets olika räddningsljänstgrenaroch för den skadeförebyggande verksamheten. Vidare får forsknings- ochutvecklingsarbete saml erfarenhetsålerföringen en mera framskjuten plats. Remissinslansernahar inle någon erinran mot kommilléns förslag till huvudfunktioner för verket.De synpunkier som har framförts om vilka uppgifter som skaU föras över lill delnya verket inverkar naturligtvis också på dessa instansers syn på frågan omverkets huvudfunktioner. Några remissinslanser ulvecklar sin inslällning idenna fråga. framhåller alt utredningens förslag all varje slallig myndighel meduppgifler inom räddningstjänsten skall samråda med om avsnitti myndighetens anslagsframställning som berör personal och materiel iräddningsljänslen innebär all den erfarenhetsinsamling som verket bedriverkommer att utnyttjas för rationalisering parad med besparingseffekter.Trafiksäkerhelsverket fömtsätter atl, innan etl slutgiltigt beslul fattas omett räddningsverk och dess uppgifter, innehållet i elt sådanl verkssamordningsuppgifier ytterligare behandlas. Bland annat borde del, när detgäller vägtransporter, finnas behov av viss samordning i samband medräddningstjänst. Så skulle till exempel de försök som pågår itrafiksäkerhetsverkets och regi med permanent anordnadomledningsvägvisning som förebyggande åtgärd för etl evenluelll avbrott påslörre vägar kunna vara av inlresse i räddningsverkels uppgtfler. ser kommitténs förslag till centralt räddningsverk med ellsamlat ansvar för såväl den allmänna och särskilda räddningsljänslen som försotnings- och civitförsvarsverksamheten som en föruisättning för alt kunnagenomföra vitala delar av räddningstjänslkommitténs förslag. Del gäller bl.a.krav på ökad samverkan mellan räddningsorganen men också möjligheter att uppnåsamordnings-och effektivitetsvinster genom en närmare koordinering av olikamyndighelers verksamhet inom del skade- och olycksförebyggande områdel. Förbundelser även bl. a. kommunernas möjligheter att kunna samarbeta med en och sammamyndighet i alla frågor med någon anknytning till rädd- Prop.1984/85:161 71 ningsljänslen,som etl vikligl moliv lill etl centralt räddningsverk. Kommittén slår fast attsamspelet mellan del centrala och bl. a. kommunerna bör följade allmänna riktiinjer som gäller i övrigt för den statiiga tillsynenöver verksamhel. Förbundel delar denna uppfattning och anser i likheimed utredningen alt förekomslen av föreskrifter så långt möjligt bör begränsasför att ersättas av rekommendationer, allmänna räd och andra stödjandeåtgärder. Bredvid kommunernas räddningstjänst bör detla också gälla den lokalacivilförsvarsverksamheten och beredskapsplaneringen. CivUbefälhavaren i ÖvreNorrlands civilområde framhåller att inrikiningen för del nya verket bör varaen förskjutning av verksamheten från cenlral till regional och lokal nivå. Somföreslagits i beiänkandei bör detaljstyrning av den regionala och lokalaverksamheten undvikas och förekomsten av föreskrifier begränsas. Del nyaverkets roll bör väsentligen vara samordnande, utvecklande saml rådgivande ochstödjande. En annan viktig uppgtft för del nya verket måsle enligtcivilbefälhavaren bli informationsverksamheten inom räddningstjänslområdet.Länsstyrelsen i anser atl bör bli programmyndighetför räddningsljänslen. anser dock atl produktionsmyndigheter förutbildning bör vara lokala och delaljsamordningen ske regionalt. Del ceniralaverkets roll bör således inom hela räddningsljänslen vara rådgivande ochstödjande med strävan att begränsa förekomslen av föreskrifter. pekar på att räddningstjänslkommitténs förslag innebären markerad förskjutning av verksamhel från central till regional och framförallt lokal nivå. Även CESAM-kommitténs förslag sägs uttryckligen innebära ensådan förskjutning av verksamheten från central till regional och lokal nivå.Det är då enligt föreningens mening iveksaml om del samiidigi kan och skallinnebära en uividgning av den cenirala nivåns uppgtfler. Den nya rollen bördäremoi leda lill en förskjutning i från tillsynsrollen till rollen somsamordnande organ och ett organ som ägnar mycket uppmärksamhet åtskadeförebyggande arbete och utvecklingsfrågor. () framhåller alt del även i övrigl finns anledning allundersiryka all det föreslagna bör ha etl övergripandesamordningsansvar som sin viktigaste uppgtft och inte ledningsansvarel förvissa begränsade funktioner. TUl räddningsverkels viktigaste uppgifter börenligt TCO: s mening höra all aklivt stödja och främja brandförsvarens ochlänsstyrelsernas arbete med planläggning för räddningstjänsten, all uiarbetaanvisningar för räddningsnämndernas arbele med den förebyggande verksamhetensaml alt utveckla maierial och meloder i räddningsljänslen med hjälp av enslark forsknings- och utvecklingsfunklion. pekar pä att kommittén inle har ansett sig kunna la ställning sotningsverksamheten organisatoriskt bör inordnas, utan föreslår alt dettabeaktas i det fortsatta arbelel med all planlägga räddningsverkels organisationoch uppgifler. Riksförbundel viU framhålla all organisalions- 1984/85:161 72 tillhörighetenbör ha en knytning tiU lagfästa obligatoriska arbetsuppgifier och fömtsätteratt förbundet blir i tiltfälle att framföra synpunkter, när organisationsfrågantas upp lill behandling. mening skall i förhåUande liU de särskildaräddningstjänslgrenarna ha befogenhet alt utfärda föreskrifier för planeringenav samverkan vid räddningsinsatser. Myndighelen föreslås få förfoga översärskilt avsatla medel för t.ex. samordning av planläggning och störreövningar. Remissinslanserna hargenomgående inga erinringar mol kommitténs förslag i fråga omsamordningsansvaret för fredsräddningsljänsten. delarulredningens uttalande om nödvändigheten av att samordningsarbetet bedrivs inära samarbele med berörda myndigheter och organ. Mol den föreslagna rälien förverket att utfärda föreskrifier särskilt när det gäller planläggning avsamverkan vid räddningsinsatser finns i princip ingel att invända underförutsättning alt detta sker i nära samråd med berörda organ. Etl sådanlsamrådsförfarande synes enligt styrelsens mening vara synnerligen viktigt förall evenluella gränsdragningskonflikler skall kunna undvikas.Civilförsvarsstyrelsen delar kommitténs uppfattning att samordning avsamhällels fredsräddningstjänst blir framträdande i det nya verkel. Styrelsenanser all del samordningsansvar och de kommunikationer som är nödvändiga förden särskilda fredsräddningsljänsten måsle lösas i en situation som bygger påatt sakkunskapen fullt ut bibehålls vid de särskilda huvudmännen.Programansvarel för den särskilda räddningstjänsten bör således ligga kvar hosberörda myndigheter medan vissa samordningsuppgtfter rörande l.ex. visssamordnad planläggning, slörre gemensamma övningar, viss uppföljningsverksamhetbör åläggas del nya verket. Sjöfartsverkei delar den i betänkandet framfördauppfatlningen alt de centrala ledningsorganen för den särskildaräddningstjänsten inte bör knytas till och atl del nya verkelinle bör få programansvar för den särskilda räddningsljänslen.Räddningsverkels befogenheier bör enligt verkel begränsas lill alt utfärdaföreskrifter om planläggning för samverkan inom räddningstjänsten. Inomsjöräddningstjänslen finns på grund av att endast begränsade ekonomiskaresurser varil tillgängliga elt uppdämt ulbildningsbehov. börtilldelas medel även för sådan utbUdning. Ulbildningen bör enligtsjöfartsverkets mening som hitlills bedrivas på sjöräddningsskolan på har inga invändningar mot förslagel alt iförhållande till de särskUda räddningstjänstgrenarna får befogenhet allutfärda föreskrtfter för planeringen av samverkan vid räddningsinsatser.Verket utgår då från att föreskrifterna ulfärdas med vederbörligt samråd medifrågavarande ansvariga myndigheter. 1984/85:161 73 ningsverketshuvuduppgifter för räddningstjänsten i fredstid främsl bör gälla att planeraräddningstjänstens organisation och materielanskaffning så atl olika organ kansamverka effeklivl, planera och leda ulbildningen som räddningspersonalenbehöver, lillse och samordna de olika räddningsorganen på olika nivåer genomframför allt utbyte av erfarenheter samt förvaltning och ekonomisk reglering.Inom ramen för det löpande arbelet med all följa fredsräddningstjänstenföreslås också få i uppdrag att specielll bevaka vissa frägor.Förbundel vill här särskilt understryka uppgiften att följa kommunernassamverkan och indelning i s. k. räddningsregioner liksom uppdraget all uiarbetaen exempelsamling som visar hur kommunernas styrkor i beredskap ärdimensionerade. Också uppgiften atl följa och stimulera en standardisering avräddningstjänstens materiel skall understrykas. Molsvarande gäller även arbelelalt se över formerna för planeringen av räddningstjänsten. Sådana uppgtfler börenligt förbundets uppfattning redan nu initieras av statens etl senare skede överföras till . I berörda fall förutsätierförbundet också atl della kan ske i samarbete med de fackliga organisalionernaoch vad gäller styrkornas dimensionering alt arbetet resulterar i av parternaaccepterade riktlinjer. radio framhåller atlCESAM-kommittén redovisar med ulgångspunkl från räddningsljänstkommillénsförslag vissa uppgifler för , som gäller utveckling avräddningstjänsten. Bland uppgifterna nämns bl. - "överväga behovel ochföreslå ålgärder i fråga om lokalradions medverkan i räddningstjänstensledningsarbete". radio föreslår, alt uppgtften ges en någotvidare ram. Uppgtften bör vara, att tillsammans med studerafrågor rörande informationsverksamheten i samband med nödsituationer ochularbela eller medverka vid utarbetandet av råd och föreskrifter för ledningenav informationstjänsten vid sådana situationer. Kommitténföreslår att skall främja brandförsvarens och länsslyrelsernasplanläggning för räddningsljänslen genom rådgivning och stöd. Planläggningenför civilförsvarel föreslås så långl möjligt ske efler samma mönsier. Medhänsyn liU de speciella krav som krigsförhållandena släller är det enligtkommitténs mening nödvändigt atl i vissa hänseenden styracivUförsvarsplanläggningen genom föreskrifter. Remissinslansernaär i allt väsentligl posiliva liU kommitténs förslag. Synpunkter framförs iförsta hand om gränsdragning och fördelning av ansvar och befogenheter mellanstatliga och kommunala organ. För all klarlägga innebörden i och formerna förlillsynsverksamhelen är en mer ingående studie önskvärd. Delta är särskUtmotiverat eftersom det nya verket i betydande 1984/85:161 74 omfallningkommer atl vända sig till kommunerna med sin tillsynsverksamhet.Författningsmässigt är detta särskilt grannlaga. Det är vidare angeläget attbelysa fördelningen av tillsynsfunktionen mellan regional och central nivå.Beiräffande civilförsvarets planläggning finns etl bra underlag från ProCK: sförsta belänkande och regeringens slällningstagande lill detta. Det bör ocksåframhållas atl fördelningen av ansvaret för planläggningen vid det nya verkelsikraftträdande till väsentliga delar bör vara löst genom den pågåendeövergången lill ledning av del lokala civitförsvaret i krig. Ennoggrannare bedömning av behovet av insalser på cenlral nivå för att fullföljaden kommunala beredskapsplaneringen och att på vidmaklhålladensamma och därvid genomföra erforderliga förändringar kräver dock ytterligareerfarenheter. En viklig omständighet är att organisationsfrågorna i fred ochkrig skall ses som en uppgifl och därför handläggas integrerat inom verket.Samma princip bör också gälla planläggningsfrågor inom såvälkrigsräddningstjänsl som fredsräddningsljänst och beredskap. framhåller all en svaghet i svensk räddningstjänst är brislen påplanering och olikheterna i planering, vilken i hög grad kan hänföras tillbrislen på målsällning och riktlinjer. Det är enligt brandnämnden av slorbelydelse alt planläggnings-arbetet intensifieras, likformas och får enanpassning till såväl fred som krig. Enligt brandnämndens mening är del därförav vikt atl verket får resurser för atl detaljerade riktlinjer för planarbetetkan ulformas så alt freds- och krigsräddningsregionerna sammanfaller, altmålsättning för verksamheten anges, att de fördelar och rationaliseringsvinsteren gemensam freds- och krigsplanering medger understryks samt att planläggningensamordnas med berörd personals kompelens- och befattningsutbildning. CivUbefälhavareni Västra civilområdet delar uppfattningen att sirävan skall vara att så långtmöjligt begränsa omfattningen av föreskrtfter för verksamhetens bedrivande ochi stället utfärda allmänna råd. Det är emellertid väsentligt alt de olikadelarna av lolalförsvarel kan föras med en enheilig inriktning och stödjavarandra. Detta kräver enligt civilbefälhavarens mening statligatiUsynsmöjligheter. De tillsynsmöjligheter som ges får därför inte"urvattnas" så att de blir "kraftlösa". De konfliktermellan fredsräddningstjänstuppgtfter och krigsförberedande uppgifter som eventuelltskulle kunna uppkomma bedömer CivUbefälhavaren inle vara aUvarliga. I gmndenär del samma målsättning som gäller. Framför alll på det skadeförebyggandeområdet bör en positiv utveckling vara atl vänta. Arbetsmarknadsstyrelsenbilräder denna allmänna inriktning av formerna för verksamheten men vUl betonanödvändighelen av all de statliga organen, centralt och regionalt, ges rätl atlutfärda och utöva tiUsyn över efterlevnaden av föreskrifier för sådanverksamhel som i en krigssituation och vid förberedelsearbetet måste kunnabedrivas med en enheilig inriktning och, i vissa fall, enhgt fasla rutiner.Länsstyrelsen i län framhåller all det är nödvändigl att införa enklareplaneringsmtiner än de nu akluella. 1984/85:161 75 preciseringjämle skärpl samordning av räddningstjänst- och civitförs vars-intressenternasuppgtfter är etl säll atl förenkla planeringen. Samiidigi får man enligtlänsstyrelsen ökad självverksamhet inom räddningstjänsten och mer realistiskavillkor för de övningar och spel som bl. a. siarkt betonas i 1982 årsförsvarsbeslut. Eftersom kommunerna skallövertaga planläggningsansvarel för civilförsvarsverksamheten, ser Gnosjökommun del självfallet som en fördel om civitförsvars- ochräddningsljänstfrägorna kan samordnas till en cenlral myndighet. Kommunen villdock betona viklen av all det nya verket bör ägna sig åt att mer ge råd ochanvisningar än föreskrifter lill kommunerna. delar kommillénsuppfattning atl med hänsyn lill de speciella krav som krigsförhållanden innebärär del nödvändigt atl styra den kommunala planläggningen men vill betona altföreskrifierna ges en sådan ulformning alt hänsyn las till lokala förhållanden.Kommunen anser all försvarsenhet skall ge kommunerna stöd vidplanläggningsarbetel. Svenska kommunförbundethar förslåelse för synsättet alt del med hänsyn till de speciella krav somkrigsförhållanden ställer är nödvändigt att i vissa hänseenden styra denkommunala planläggningen genom föreskrifter men vill ändå markera vikten avdels att antalet föreskrtfter begränsas i största möjliga utsträckning, dels attföreskrifterna ges en sådan ulformning att vederböriig hänsyn kan las till delokala förhållandena. anser det vara angelägel att få tillstånd en klarare fördelning meUan de statliga och kommunala organen av ansvaroch befogenheter. förslag bör ulbildningen inom räddningstjänsten integreras medulbildningen för räddningstjänsten i krig. Härigenom kan redan befintiigaresurser när det gäller anläggningar och materiel m. m. ulnylljas. Samtidigtkan räddningstjänstens i krig behov av personal tillgodoses med utbildadepersoner som även i fredstid arbetar med räddningstjänst. Enligt förslaget omutbUdningen av personal inom sotningsväsendel har kommillén utgått från altverksamheten inom yrkesområdet kommer alt ulvecklas mol ökade inslag avenergihushållning. Beträffande utbUdningeninom räddningstjänsten föreslås att kompelensutbildning skaU vara ett krav förbåde hel- och deltidsanställd brandpersonal. Den heltidsanställde brandmannenfår efler tre veckors gmndulbildning vid brandförsvar med resurser förutbildning och hellidstjänslgöring i räddningstjänst vid egen kårgå igenom en lång kompelensutbildning. I denna utbildning ingåren vecka som ger kompelens för placering som gmppchef i civitförsvarelskrigsorganisation. 1984/85:161 76 hellidstjänslgöring i räddningstjänst vid kommunall eller slatligtbrandförsvar kan brandmannen gå igenom en lio veckor lång brandförmansutbildningsom leder fram till en brandförmansexamen och som ger kompetens somutryckningsledare. Den som önskar gå vidare och bli högre befäl kan, efler atlha erhållit erfarenhet som befäl under ell år och ha gått igenom en utbildningomfattande i förebyggande brandförsvar, Förebyggande I, antas tillbrandmäslarutbildning. Däri ingår bl.a. som ger kompetens somplutonchef i civilförsvarels krigsorganisation. Ulbildningen leder fram lillbrandmästarexamen med kompetens som högre utryckningsbefäl. Brandmästaren kandärefler gå igenom en utbildning i förebyggande brandförsvar, Förebyggande II, och får då kompelens att ansvara för förebyggande brandförsvar. Hankan också gå igenom en förvaltningsutbildning och får då kompelens somadministratör. Den brandmästare som går igenom både Förebyggande II ochFörvaltningsutbildningen blir kompetent all inneha Ijänst som brandchef ochvice brandchef i vissa kommuner. Kommiiténföreslår att brandingenjörsulbildningen skall anordnas som en fyraårig lekniskhögskoleutbildning. Ulbildningen inleds med två perioder om 40 resp, 30 veckorvid leknisk högskola med en mellanUggande period med handleddpraktisk brandmannautbildning. Efter den sista perioden vid teknisk högskolaföljer ytterligare praktik vid brandförsvar. Därefter skall denblivande brandingenjören gå igenom en utbildning i brandskyddsteknik om 30veckor följt av en ny praklikperiod . Denna praktik skall anpassaslill vilkel val av inrikining som görs för del sista årel i ulbildningen. Delena av de alternativ som föreslås innebär utbildning i räddningsljänslteknik,förvallning m. m. och innehåller dessutom fem veckors utbildning förde behov räddningsljänslen i krig släller. Utbildningen leder fram lUl enbrandingenjörsexamen som ger kompelens som brandchef och som chef för bl.a.civitförsvarsslab. Det andra alternalivel inriktas mot industrins ochförsäkringsbranschens m. fl. DenddtidsanstäUde brandmannen inleder, liksom den heltidsanställde brandmannen,sin utbildning med en gmndulbildning vid brandförsvar med resurser förutbildning. Den föreslås bli lång. Därefter följer enkompelensutbildning om tre eller . Flertalel, de som skall bligruppchefer i civilförsvarels krigsorganisalion, får fyra veckors utbildning.Efter tjänstgöring som brandman på dellid kan den deltidsanställdebrandmannen antas till en utbildning till brandförman på deltid om fem veckor.Kompetensulbildningen av deltidsanställda brandmän föreslås ske medcivitförsvarsplikt. Denintegrerade utbildningen i räddningstjänst föreslås i första hand ske vidcivilförsvarets utbildnings- och förradsanläggningar. Det bör ankomma på delkommande att detaljplanera var enskilda utbildningar börförläggas. Kommitténs förslag om utbildning inom räddnings- Prop.1984/85:161 77 tjänslen föreslås bli finansierade genom omfördelning avresurser inom den samlade räddningstjänsten. Den gmndläggande kompetensulbildningen inom sotningsväsendet,utbildning lill skorstensfejare, föreslås skall ske som gymnasial läriingsulbildningunder . Kompetensulbildningen skall vara obligalorisk. Den som efler dengmndläggande kompetensutbildningen tjänstgjort som skorstensfejare isolningsdistrikl under minst elt år kan antas till utbildning till tekniker.Den som gått igenom ulbildningen lill lekniker och varil verksam isolningsdistrikl i minsl elt år kan antas till utbildningen lill skorstensfejarmästare.I alla utbildningarna föreslås ingå inslag av energihushållning som enligtkommitténs uppfattning kommer att bli av allt större betydelse inomyrkesområdet. förslag lill utbildning förräddningstjänst och sotningsväsendet får i huvuddrag ett positivi moltagandeav remissinstanserna. stort anlal inslanser har tillstyrkt förslagel ulannärmare kommentarer av dess ulformning. De invändningar som har riklats motförslagel har framför allt inriktats på detaljer i utformningen av de olikautbildningarna, brisl på vissa uibildningsinslag, tfrågasällande avresurstillgång på CUFORna, lokaliseringen och de ekonomiska kalkylerna. Flertalel instanser, bl.a. , statensbrandnämnd, , civilbefälhavarna, länsstyrelserna, flerakommuner. , ochSvenska kommunalarbetareförbundet delar ulredningens uppfallning allulbildningen för räddningstjänsten i krig och fred bör ske integrerat och atldenna med fördel kan genomföras vid civilförsvarsslyrelsens förråds- ochutbildningsanläggningar (CUFA). Man menar all den samordnade ulbildningen välsynes motsvara fredsräddningstjänstens krav. kommun ställer sig docktveksam till den föreslagna integreringen, framför allt mol bakgrund avekonomiska skäl, och menar alt kommittén inte tillräckligt tycks ha beaklal ochbelyst del lillskotl i framför alll personellt hänseende somfredsräddningstjänsten kräver av resp. CUFA-anläggning. Liknande tankegångarframförs av som ifrågasätter om de resurser som finns vidCUFA-anläggningarna skall kunna användas ulan större kompletteringar. EnligtHärjedalens kommuns uppfattning kommer den nya utbildningen atl bli exlremluppspaUad och uppsplittrad. anser alt del saknas underiagför alt bedöma om den föreslagna utbildningen är motiverad med hänsyn tillambitionshöjning och kostnadsökningar. Kommittén anser all den delaljerade ulformningen avulbildningen för olika personalgrupper bör utformas av det kommanderäddningsverket och berörda ulbildningsmyndigheter.