prop · G803160 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är betydelsefuUtatl dessa delar av lotatförsvaret, trols deras mänga gånger heterogenakaraktär, kan samordnas på elt effekiivt sätt inom ramen för en effektivledning av hela lotatförsvaret. Som framgålt av del föregående finns på centralnivå inte något organ som har del samlade ansvarei för beredskapsförberedelsernaför denna funktion. Jag anser all detla bör vara en uppgift för ÖCB. Genomatl ett organ på central nivå i fred åläggs denna uppgifl underiättassamverkan mellan totatförsvarets mililära och civila del. Överbefälhavaren kani fred samverka med elt organ som samlal företräder de civUa delarna avtotalförsvaret när det gäller civila operativa ledningsfrågor. Mol bakgmnd avregeringens riktiinjer bUr en viktig uppgifl för ÖCB att tillsammans medfunktionsansvariga myndigheter, CB och länsslyrelser uiarbeta principer förcivil operativ ledning i krig. En annan viklig uppgifl blir all bedrivaoperativa sludier som underlag för krigsplanläggningen. Etl annatsamordningsområde gäUer den cenirala ledningens krigsorganisalion,krigsgmppering, samband, skydd och krigsorganisering. ÖCB bör också företrädade civUa delama av lotatförsvaret vid utbyggnad av gemensammakrigsuppehållsplatser för regionala ledningsorgan. Ettviktigt underlag i sludie- och planeringsprocessen är den gemensammaförsvarsforskning som bedrivs vid försvarets forskningsanslaU. ÖCB bör samordnabehoven av gemensam försvarsforskning för de civila delama av lotatförsvaret. Ellvikligl medel för att uppnå en god beredskap inom totalförsvaret är UtbUdningoch övning. ÖCB bör därför ha elt övergripande ansvar för utbildning och övningav de civila ledningsorganen på alla nivåer. Chefen för bör ulöva dencivila ledningen av stora övningar för CB/MB (civil övningsledare). Uppgiftenall biträda den civila övningsledaren bör därför föras över fråntotatförsvarets chefsnämnds kansli tiU ÖCB. Enväsenllig fömtsättning för att de civila delama av lotatförsvaret skall fungeraväl är den personal som i fred svarar för beredskapsförberedelsema. ÖCB bördärför ha ett ansvar för ledningsfunktionens kompelens och etl övergripandeansvar för ulbildningen i della hänseende. ÖCB bör vidare bevaka alt balansråder mellan uppgifter och resurser på olika nivåer. FRI har föreslagit engemensam personalram för ledningsfunktionen. Jag är inte beredd att taställning i denna fråga i delta sammanhang. Mittförslag: ÖCB skaU ha tiU uppgtft atl på central nivå leda och samordna sludie-och planeringsverksamheten för totatförsvarets civila delar. FRLsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitl förslag. Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser är posiliva tiU FRI: s förslag. Vissaremissinstanser, däribland Cfs och socialslyrelsen, redovisar alternativaförslag (se bU. 3 avsnitt 4). SkälenUH mitt förslag: Genom beslul av infördes, som jag lidigare harnämnl, elt nytt syslem för långsiktsplanering inom del militära försvaret ochcivilförsvaret fr.o.m. /73. Det ekonomiska försvarei och övrigtlotatförsvar omfattades inte av della beslut. År1978 fastställde slalsmakterna ulformningen i stort av del planeringssystemsom nu tiUämpas inom det ekonomiska försvarei. Systemet ansluter lUl deprinciper som tillämpas inom det militära försvaret och civilförsvarel. Långsiktsplaneringenssyfte är bl.a. att ge statsmakterna underlag för successiva beslut rörandetotatförsvarets inrikining och utveckling. Dessa beslut skall gmndas på en inomhela totalförsvaret samordnad planering. Planeringen genomförs i föQande faser,nämligen Desäkerhetspolitiska studierna leds av regeringen och syflar främst lill all lafram underlag för inriktningen av myndigheternas perspektivstudier och förstatsmaklemas överväganden om vår säkerhetspolitik. Prop.1984/85:160 22 Perspektivsludiernaskall ge statsmakterna och myndighetema en uppfattning om dels vUkasammansättningar av lotatförsvaret som under olika fömlsätlningar kan varaakluella alt helt eUer delvis eftersträva på lång sikt, dels vilka beslut ochåtgärder (handUngsvägar) som under olika fömtsättningar kan vara aktuella iett kortare tidsperspektiv samt hur de inverkar på möjlighelema alt uppnå oUkalångsikliga mål. Perspektivsludierna skall härigenom ge underlag för inriktningav det femåriga handlingsprogram som dokumenteras i programplanerna. Ilångsiktsplaneringen indelas lotatförsvaret vanligtvis i föQande s. k.lotatförsvarsgrenar, nämUgen det militära försvaret, civitförsvaret, ekonomiskaförsvaret samt övrigl totalförsvar. För de tre förstnämndatotatför-svarsgrenama finns ett klart lednings- och samordningsansvar på myndighetsnivåmedan övrigl lotatförsvar samordnas av försvarsdepartemenlel. Undersenare år har vissa av de funklioner som faller under mbriken övrigl lotatförsvargenomfört en långsiktig planering i tillämpliga delar enligt ovan nämndaprinciper. Regeringens anvisningar för perspektivplaneringen årsförsvarsbeslut omfattar således uiöver det militära försvaret, civitförsvaretoch det ekonomiska försvarei även del psykologiska försvaret, hälso- ochsjukvården med socialQänsten saml telekommunikationerna. De anvisningar förprogram- och verksamhetsplanering som regeringen lämnade riklade sigdessutom lUI och . Utformningenav totalförsvaret styrs av statsmaktemas överväganden om den säkerhetspolitiskainriktningen, ulvecklingen i samhällel och av ekonomiska reslriktioner ochövriga handUngsregler. Detta utgör de viktigaste utgångsvärdena förlångsiktsplaneringen. FRIanser alt nuvarande system för långsiktsplanering inom totatförsvarets civiladelar kan användas även . FRI finner del dock önskvärt atlplaneringsmodellen omfattar alla civila funktioner. FRI betonar atl planeringsmodeUenmåste ulformas så att de enskilda beredskaps-myndigheterna behåller ansvaretför sina beredskapsförberedelser inför regeringen. Genomförandet av beslutadeberedskapsåtgärder skall enligt FRI: s uppfattning ske inom ramen för resp.myndighets egna mliner. Erfarenheternafrån del under drygl använda pläh"eringssystemet är enligt minuppfattning övervägande goda. Under dessa år har inom områdena civilförsvar ochekonomiskl försvar utvecklats etl omfattande samarbete i den sludie- ochplaneringsprocess som resulterat i alt medel och resurser fördelats på ett välavvägt sätl inom resp. område. Det finns nu anledning atl vidga samarbetetmellan områdena och all låta samarbetet omfatta alla civila delar avlotatförsvaret. Delhar visal sig atl lillämpningen av planeringssystemets olika delar harstimulerat intresset för försvarsfrågor hos dellagande myndigheler. Handläggareav beredskapsfrågor för ofta en isolerad lUlvaro hos sina resp. myndigheler.Inom myndigheten i övrigt är intresset ofta begränsat för myndighetensuppgifter under kriser och i krig. De dagsaktuella frågorna dominerar chefernasoch handläggamas tid. Genom en väl organiserad samordning och samverkan inomlångsiktsplaneringens ram bör inlressel och förståelsen för beredskapsfrågornakunna ökas hos dessa. Erfarenhetema från det ekonomiska försvarei tyder pådetta. Jaganser att ÖCB inom ramen för de riktiinjer regeringen lämnar bör få lilluppgtft atl på cenlral nivå samordna sludie- och planeringsverksamheten inomde civUa delarna av lotatförsvaret. Denna samordning bör avse följande områden. ÖCBbör samordna perspektivstudierna inom den civUa delen av totalförsvaret bl. a.genom atl sammanhålla och ge direktiv för planeringen hos berördafunktionsansvariga myndigheler. ÖCB bör för regeringen presenlera en samladperspeklivstudie för den civila delen av totalförsvaret. ÖCBbör vidare samordna programplaneringen för totatförsvarets civila delar bl. a.genom att svara för gemensamma planeringsfömlsätlningar och alt se tiU attmyndigheternas förslag är sinsemellan förenUga och väl avvägda. En utgångspunktför ÖCB: s samordning bör liksom hittiUs vara regeringens direktiv förprogramplaneringen. ÖCB bör sammanställa och för regeringen presenleramyndighetemas programplanering i en översikllig form. Varje funktionsansvarigmyndighet skaU emellertid ha rätl all själv liU regeringen lämna inprogramplaner och göra yrkanden för sin funkfion. För funktioner med tungaberedskapsuppgtfter, t. ex. civilförsvarel och hälso- och sjukvården m. m.,finnerQåg delta naturligt. ÖCBbör slutligen yttra sig över myndigheternas anslagsframställningar tiU den deldessa berör lotatförsvaret. Myndighetema skall dock hksom hittiUs la upplotatförsvarsutgtftema i sina ordinarie anslagsframslällning- 2.4.3Uppgifter under kriser och i krig Mittförslag: ÖCB skaU finnas kvar under kriser och i krig. Fördjupade studier avÖCB: s uppgtfter under kriser och i krig bör genomföras. FRI:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser behandlar inte frågan om den nya myndighelenskrigsorganisation. Några remissinslanser anser all den nya myndigheten bäslbehövs i ett krigsläge och att förutsättningarna all ge myndigheten en operativroll i krig bör ytterligare analyseras. Skälenför mitt förslag: Under en allvarlig kris eller i krig måste inriktningen avtotatförsvarsansträngningama anpassas till snabbt föränderliga yttreförhållanden. För regeringen kommer dessa frågor all slå i centmm för 1984/85:160 24 uppmärksamhetenpå etl hell annat säll än under normala förhållanden medan däremoi en radförvallningsuppgtfter kommer att delegeras liU resp. myndigheler. Enviktig uppgtft för regeringskansUet blir att utarbeta lägesbedömningar, somanalyserar den aktuella siluationen och möjliga utvecklingsriklnin-gar ochföreslå inriktning i slort av den fortsatta verksamheten på kort och lång sikt.Sådana lägesbedömningar är en gmnd för regeringens inilialiv och församordningen av arbetet inom . Förall skapa gemensamma ulgångspunkler för myndigheternas arbele med förslag lillregeringen och med genomförande av regeringens beslul torde erfordrasmotsvarande, men belydligl mera detaQerade lägesbedömningar. Det blir ennaturlig uppgtft för ÖCB att utarbeta dessa på gmndval av regeringenslägesbedömning och med sakunderlag från berörda myndigheler. Underen uppväxande konflikl kan man räkna med att myndigheterna lämnar förslag tiUregeringen om beredskapshöjningar, ålgärder för atl förbättra försörjningslägetoch ikraftträdande av beredskapsförfattningar. För ÖCB skuUe del kunna vara enrimlig uppgtft alt verka för en samordning och priorilering av förslagenulgående från en gemensam grundsyn och bedömningar av de mesl angelägna behoven. Ikrig kan det visa sig naturUgt all ÖCB samordnar de civila myndighelemassamverkan med ÖB när det gäller att uiarbeta övergripande mililäraoperationsplaner och däremoi svarande planer för övriga delar av totalförsvaret.Dessa planer skall sedan i allmänhet underställas regeringen. Från civil sidagäller det att tUlgodose dels förvarsmaktens behov av förnödenheter ochijänsler, dels befolkningens behov av bl.a. skydd, försörjning, sjukvård ochinformalion. Problemen kan l.ex. gälla att öka krigsulhållighelen i någon delav landet eller all i elt slörre område genomföra utrymning, undanförsel ochförstöring. Frågorinom elt civUområde lorde i huvudsak lösas direkt i kontakt meUan CB ochregeringen. Medverkan av ÖCB kan bli aklueU vid resursöverföringar mellanflera civilområden. Del kan exempelvis gäUa att i etl storstadsomåde, som äreller väntas bli utsall för bekämpning, samordna insalser för utrymning,omflyttning, undsättning, reparalion av försörjningssystem och omdirigering avtransporter. krissituation med belydande störningar av utrikeshandeln aktualiserasomfallande omställningar i näringsliv och samhällsfunktioner, vilka kräver enbred samverkan mellan olika myndigheter. Denna samverkan skuUe kunna samordnasav ÖCB såväl när del gäller alt utarbeta underlag för regeringens beslut somnär det gäller att verkställa ell fattat beslut. Exempel är omställning tillplanerad krisproduktion med utnytQande av knappa resurser, t.ex.beredskapslager. Underetl krig aktualiseras inle enbart omedelbara, operativa frågor utan ocksåfrågor om uthållighet och försörjning på något längre sikl. Prop.1984/85:160 25 gäUakrigsproduklion, konsumtionsbegränsningar, omställningar i samhället ochUtnytQande av beredskapslager. Det skulle kunna vara rimligt att regeringenuppdrar ål ÖCB all genomföra övergripande uiredningar på dessa områden. Detankommer dock på resp. funktionsansvarig myndighet atl genomföra uiredningaroch föreslå ålgärder inom sitl ansvarsområde. ÖCBskulle med detta synsätt kunna få en rådgivande roll i förhållande tillregeringen med uppgift all göra samordnade lägesbedömningar och uiredningar somgmnd för regeringens beslut. ÖCB skuUe i vissa fall också vid verkstäUande avbesluten kunna få en samordnande roll. Somframgår av vad jag har anfört krävs fördjupade sludier av ÖCB: s och övrigamyndighelers uppgifter under kriser och i krig. Erfarenheterna av den övning avdel ekonomiska försvaret som ägde mm bör härvid uppmärksammas. Jagär därför inle beredd alt f n. ta slutlig ställning i frågan utan avser atlåierkomma i ärendet. Mittförslag: ÖCB får två huvuduppgifler, nämligen dels all samordna totalförsvaretscivila delar på central nivå och all vara ansvarig myndighet för funktionenledning och samordning, dels atl vara ansvarig myndighet för funktionernaövrig vamförsörjning och kyrklig verksamhet. ÖCB leds av en slyrelse. Chef förmyndigheten är en generaldirektör. En personalram om 205 årsarbetskrafter skallgäUa för organisationsarbetet. FRI:s förslag: FRI föreslår atl de som ÖEF har disponeras såall tillförs civilbefälhavarkansliema, överförs lillstatens energiverk och ÖCB erhåller . ÖCB tillförs dessutom 8 personårfrån andra myndigheler (Cfs och ,totalförsvarets chefsnämnd ). Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har inle närmare kommenterat hur många personår dennya myndighelen bör ha. ÖEF framhåller atl det förefaUer som omsamordningsfunktionen ökats på bekosinad av vam-programmen, vilket äroacceptabelt. Vidare påpekar ÖEF atl det i första hand inte är kvantitetenpersonår ulan kvaliteten som är avgörande när det gäller samordningsuppgtften(se bU. 3 avsnitt 2). Skälenför mitt förslag: En utgångspunki för ÖCB: s organisalion bör vara all verketfår två huvuduppgtfler, nämligen dels atl samordna totalförsvarets civiladelar på cenlral nivå och alt vara ansvarig myndighet för funktionen ledningoch samordning, dels all vara ansvarig myndighel för funktionema övrigvamförsörjning och kyrklig verksamhel. ÖCB leds av en slyrelse. Chef förmyndighelen är en generaldirektör. Med hänsyn lUl de 1984/85:160 26 förändradearbetsuppgifterna kommer styrelsens sammansättning att ses över. FRI:s förslag om personalresurserna bygger pä de övriga förslag som har lämnats.Mot bakgrund av de vidgade uppgifter rörande samordning av totatförsvaretscivUa delar som jag i del föregående har förordat för ÖEF anser jag att enförstärkning av samordningsfunktionen är nödvändig. I likhei med ÖEF anserjagemellertid att det i första hand inte är kvantiteten personår ulan kvalitetensom är avgörande när del gäller samordningsuppgtften. En viss kvantitativ förstärkningmåste dock ske. Enligtmin mening bör 205 årsarbetskrafter utgöra ramen för organisationsarbetetrörande ÖCB. Jag har härvid utgått från att 15 årsarbetskrafler, inkl. förDrivmedelscenlralen AB, överförs liU statens energiverk, att en årsarbetskraftöverförs från totatförsvarets chefsnämnd lill ÖCB och atl fem årsarbetskrafteröverförs från Cfs till ÖCB, varav tre svarar för riksnämndens för kommunalberedskap kanslifunktion. Jagavser senare denna dag föreslå regeringen all ge ÖEF i uppdrag att lämnaförslag till detaQorganisalion för ÖCB. Härvid skall särskilt uppmärksammasmöjligheterna tUl långsiklig effektivisering. 2.5Ledning på regional och lokal nivå Mittförslag: Civilbefälhavamas roll förstärks. Kommunstyrelsen är högsta civUatolalförsvarsmyndighet på lokal nivå. FRI:s förslag: Överensstämmer i slort med mitt förslag. Försvarsenheten föreslåsdock vara placerad direkl under landshövdingen (rapporten s. 146-154). Remissinstanserna:Tillstyrker i huvudsak förslagen (se bil. 3 avsnUlen 2.3 - 2.5). Ett flertalremissinslanser är dock negativa till att försvarsenhe-tema skaU vara placeradedirekt under landshövdingen. Skälenför mitt förslag: Jag vill lill en början understryka betydelsen av alt ävenlotatförsvaret på regional och lokal nivå blir väl samordnat. Detla gällernaturligtvis i både fred och krig. Det är väsentligt all CB: s roll försiärksför att detta mål skall kunna uppnås. Enligt min mening är det viktigt att CBär mer inordnad än f n. i det fredstida planeringsmönstrel. Detta kan bl. a.ske genom atl CB i slörre utsträckning deltar i del cenirala planeringsarbetet. Enligtmin mening bör CB i första hand genomföra sina uppgifter genom aktivasamordningsinsatser i form av rådgivning, utbUdning, övning m. m. I enlighetmed FRI: s förslag anserjag att CB bör ha föreskriflsrätt mot länsslyrelser ochsidoordnade statiiga myndigheter när del gäUer bered- Prop.1984/85:160 27 Härigenom säkerstäUs en enhetlig inriktning avberedskapsförberedelserna inom civilområdet. Vad gäller frågan omföreskriftsrätt till andra än statliga myndigheler viU jag framhålla alt dennamåste gmndas på lagstifining. Jag avser all återkomma lill denna fråga. FRIföreslår att en av landshövdingarna inom civilområdel redan i fred utses somersättare för civilbefälhavaren. Flertalet remissinstanser har avslyrkt dettamed hänsyn tiU behovet av landshövdingarnas insalser på lägre regional nivå.Jag delar dessa remissinstansers inställning. Närdet gäller lolalförsvarsfrågornas handläggning inom länsstyrelserna anserjagatt försvarsenhelens nuvarande uppgifler bör hållas samman i en enhet. Förnyadeöverväganden om tolatförsvarsfrågornas handläggning inom länsslyrelserna börenligt min mening komma till stånd sedan de pågående förändringarna påcivilförsvarsområdet har genomförts samt då erfarenheler vunnits av denaviserade försöksverksamheten med samordnad länsförvaltning. Jagdelar FRI: s uppfattning att kommunstyrelsen som den högsta civUalolatförsvarsmyndigheten på lokal nivå bör ha ansvar för att samverkan kommertUl stånd meUan totatförsvarets civUa delar på denna nivå. ansvar böremellertid inte vara förknippat med några befogenheter gentemot statiiga ellerlandstingskommunala organ. Mittförslag: Den nya organisationen och principema för ledningen av den civiladelen av lotatförsvaret genomförs , medan krigsorganisationenbör ses över ytterligare. Planeringssystemet bör utvecklas successivt. FRI:s förslag: Överensslämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Några myndigheter anser atl förändringen bör genomföras . Vissaremissinstanser anser atl genomförandet bör senareläggas, medan andraframhåller atl ytterligare utredning bör ske innan beslut fallas (se bil. 3avsnitt 2). Skälenför mitt förslag: Jag anser det vara av värde att förändringarna iledningsstmkturen genontförs som , som jagsenare denna dag kommer att föreslå, inrättas. Det är också väsentligt attsamordningen mellan totedförsvarets civila delar förstärks så snart sommöjligt, trols alt den nya organisationens krigsuppgtfler inle helt klarlagts.Krigsuppgtfterna bör dock klarläggas och fastställas inom ramen för enfortsall utveckling av ledningsfrågorna inom lotatförsvaret. Prop.1984/85:160 28 Medhänvisning tUl vad jag nu har anfört hemsläller jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. godkännade av mig förordade rikllinjema för ledningen av total försvarels civUa delar, 2. godkännaatt överstyrelsen för ekonomiskt försvar den Ijuli 1986 ombildas tUl överstyrelsen för civU beredskap enligt de aUmänna riktiinjer somjag har förordal. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genom propositionföreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1984/85:160 29 1978års försvarskommilté tog i sill belänkande Säkerhetspolitiken ochlotatförsvaret (Ds Fö 1981:1) bl.a. upp frågan om vad som menas medtotalförsvaret. Kommiitén konstaterade all framlida krig och kriser kommer attpå olika sätt beröra hela samhällel och hela befolkningen. Med begreppeltotalförsvar bör därför inte avses någon organisation ulan en sammanfattning avalla de åtgärder som är nödvändiga för alt förbereda landets försvar mol yllrehol och samhällels omställning lUl kris- och krigsförhållanden. I sådanasituationer omfaltar lotatförsvaret strängt taget hela det omställda samhällel. Totatförsvaretshuvuddelar har traditionellt angetls vara militärt försvar, civitförsvar,ekonomiskt försvar, psykologiskt försvar och övrigl lolalförsvar. DetmUitära försvarets vikligasle uppgifl är all vara fredsbevarande genom sinkrigsavhållande förmåga. CivUförsvaretsviktigaste uppgifl är alt skydda befolkningen mot skadeverkningar på gmnd avkrigshandlingar samt rädda överlevande. Civilförsvarsverksamheten omfattardels skadeförebyggande ålgärder i form av alarmering, skydd och utrymning, delsskadeavhjälpande ålgärder i form av undsättning. Civilförsvaretsskadeavhjälpande åtgärder företer betydande Hkheler med de ålgärder som vidtasi fredstid för alt lindra skador till följd av olyckshändelser av olika slag. Ekonomisklförsvar är elt samlingsbegrepp för aUa de ålgärder som behövs för all vårtnäringsliv och vår försörjning skall kunna anpassas lill de ändradeförhållanden som kriser och krig innebär. Del ekonomiska försvarei bygger i aUlväsentligt på det fredstida samhällets resurser. Planläggning och övrigaberedskapsålgärder i fred inriklas på all göra del möjligt all, underkrigsförhållanden och i situationer då krig eller konflikter utanför Sverigebotar vårt oberoende och stör försörjningen, lillhandahålla de varor ochQänster som behövs för landets försöoning och försvar. Del ekonomiska försvareiinnefattar åtgärder som berör alla de personella och materiella resurser samtall den verksamhel i övrigt som erfordras för atl uppnå en tiltfredsstäUandeförsörjningsberedskap. Sålunda ingår beredskapsåtgärder som berörråvamförsörjning, industriell förädling, handel, försörjning med energi ocharbetskraft, transporlverksamhet, väghållning, post- och bankväsende,försäkringsverksamhet m. m. Detpsykologiska försvarets främsta uppgift är alt genom en mångsidig och sakligupplysningsQänst och nyhetsförmedling underiälla för befolkningen ochlolalförsvarets personal all uthärda etl krigs påfresiningar. Prop.1984/85:160 30 Genompsykologiskt försvar skall vår försvarsviQa ocb motståndskraft mol främmande propaganda,ryktesspridning m. m. vid krig och krigsfara byggas upp och vidmakthållas. Dedelar av lotatförsvaret som inte ingår i militärt försvar, civitförsvar,ekonomiskt försvar och psykologiskt försvar innefaltar bl. a. telekommunikationer,polisverksamhet saml hälso- och sjukvård. 2 Totalförsvarets lednings- och ansvarsförhållanden 2.1Totalförsvarets ledning i fred Tolatförsvarelleds i fred av regeringen och under denna av överbefälhavaren () ochcentrala civila myndigheler saml av regionala och lokala myndigheter. Regeringenutfärdar riktlinjer för krigsplanläggningen till ÖB och berörda civilacenirala och högre regionala myndigheter som grund för försvarsplaneringen. ÖBger militärbefälhavarna () uppgtfler och beslular om fördelningen på olikamilitärområden av resurser i form av stridskrafter, förnödenheter samlsambands- och transportmedel m.m. ÖB beslutar också om mUitära operationsplanersom skall ligga till gmnd för planläggningen inom försvarsmakten. De civilacentrala myndigheterna ger var och en inom sill ämbetsområde motsvarandeföreskrifter m. m. beträffande totalförsvarets civila delar. Försvarsförberedelsernainom samhällets civila delar omfallar huvuddelen av alla samhällsfunktioneroch därmed också ell slort antal civila myndigheler och andra organ.Krigsplanläggning och andra uppgifler med anknytning tiU lotatförsvaret ärdärför också spridda på ett mycket stort anlal organ på central, regional ochlokal nivå. Enviklig roll inom det civila försvaret har länsstyrelserna där huvuddelen avkrigsplanläggning, samordning och övningar m. m. utförs. Samordningen överlänsgränserna görs på högre regional nivå av civilbefälhavarna (), som ocksåsamverkar med MB.