prop · G80378 · 1984-12-31 00:00:00 — Ändring av sjukpenninggrundande inkomstavseende egenföretagare bör ske efter det atl fåttkännedom om inkomsländringen, oberoende av den karenstid som gäller förförsäkringen. När det gäller beräkning av SGI för egenföretagareinstämmer jag- Uksom flertalet remissinstanser - i de bedömningar som gjorts avkommittén och som innebär att nuvarande regelsystem bibehålls men med en meraflexibel lillämpning. och försäkringskassorna har ocksåsedan någon tid intensifierat sin uppföljnings- och utbildningsverksamhet föratt uppnå en smidigare tillämpning. Flera remissinslanser har påpekat vikten av attutföriiga riktlinjer utfärdas av . Verket har i sittremissyttrande också sagt sig berett atl pröva nya vägar för att underlättaförsäkringskassornas arbete genom administrativa förenkUngar på området.Kommittén har föreslagit att verket skall förse kassorna med uppgifter omvilken jämförelselön som kan gälla för de olika kategorierna egenföretagare.Jag anser i Ukhet med flera remissinstanser att det får ankomma på verket attpröva hur man på bästa sätt skaU bistå försäkringskassorna med uppgifter isyfte att uppnå en flexiblare fillämpning när det gäller SGI-beräkningen föregenföretagare. 1984/85:78 105 11Socialförsäkring för statens utsända tjänstemän Mittförslag: En arbetstagare som av en statlig arbetsgivare sänds till ett annatland för arbete för arbetsgivarens räkning skall anses bosatt i riket enligtAFL även om utsändningen är avsedd att vara längre än . Detta gällerockså medföljande make och barn, som inte fyllt . Med make likställs densom utan att vara gift med den utsände lever tillsammans med denne, om detidigare har varit gifta eller gemensami har eller har haft barn. De utsändatjänstemännen skall även omfattas av arbelsskadeförsäkringen . Regeringen bemyndigas att för vissa kategorierutsända göra undantag från dessa beslämmelser. Vid beräkningen av den sjukpenninggrundandeinkomsten för slatens utsända tjänstemän skall bortses från sådana lönetilläggsom betingas av ökade levnadskostnader och andra särskilda förhållanden isysselsättningslandet. Skälenför mitt förslag: Staten har som arbetsgivare personal utsänd till utlandet förtjänstgöring exempelvis på ambassader eller som handelssekreterare. Reglerna i1 kap. 3 § första stycket AFL innebär för den utsände tjänstemannen att hananses bosatt i riket endast om han vid avresan avser att tjänstgöra utomlandsunder längst . Flertalet är emellerlid utsända för atl tjänstgörautomlands . Genom atl bosättning i riket då inte kan anses föreliggagår de miste om en del förmåner som utges enligt bestämmelserna i . 1 lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring finns motsvarande bosättningsbegrepp som iAFL. De av staten utsända tjänstemännen skall i regelkyrkobokföras i den församling i vilken de senast var eller hade bort varakyrkobokförda vid avresan (20 § folkbokföringsförordningen). Detta gäller ocksåmedföljande make och barn . Dessa regler gäller fr.o.m. den 1januari 1979. var huvudregeln den att tjänstemannen med sin familjskulle kyrkobokföras i storkyrkoförsamlingen i . Den som inte är bosatt i beskattas i regelbara för inkomster som kan sägas härröra från förvärvskällor i . lön från svenska staten. De som är utsända av staten för arbete utomlandsfår alltså, tiU skillnad från det privata näringslivets utsända, alltid betalaskatt i på sin lön. Detta inkluderar även den svenskabeskickningspersonalen utomlands. gäller detta ävenvanlig kommunalskatt. Hemvistssakkunniga framhöll i sitt betänkande (SOU1976:39, sid. 298) att bristen på överensstämmelse mellan skyldigheter ochrättigheter i förhållande till svenska staten borde undanröjas när fråga är ompersoner som sänts ut för att tjänstgöra utomlands och som därunder får sin lönfrån svenska staten. Detta borde ske genom en utvidgning på förmånssidan. 1984/85:78 106 avstaten utsända borde därför enUgl hemvistssakkunniga ha rätl att vara inskrivnahos . De regler som gäller förkyrkobokföring och beskattning av personer som sänts ut av staten markerar ännutydligare den starka anknytning som de har till under tjänstgöringenutomlands och bör följas upp med åtgärder så att de behandlassom bosatta i även inom socialförsäkringsområdet. Det bör isammanhanget noteras atl flertalet UD-anstäUda har skyldighet att tjänstgörautomlands och att staten erlägger socialavgifter för de utsända oavsettutsändningstidens längd. Mot bakgrund av vad nu sagts bör bestämmelserna i 1kap. 3 § AFL kompletteras med föreskrifter om att statens utsända tjänstemänoch deras medföljande familjemedlemmar fortfarande skall anses bosatta i riketäven om utlandsvistelsen är avsedd att vara än . Dessa föreskriftertas in som etl fjärde stycke till 1 kap. 3 § AFL. Med medföljandefamiljemedlemmar avses make och barn som inte fyllt . Med make likställsden som utan atl vara gift med den utsände lever tillsammans med denne om detidigare har varil gifta eller gemensamt har eller har haft barn. Eftersomdessa regler utgör kompletterande bestämmelser till de gällandebosättningsreglerna får en annan medföljande sammanboende kvarstå som bosatt iriket om utlandsvistelsen för denne avser längst . Från SIDA har emellertid begärts alt denfältpersonal som är kontraktsanställd för arbele i biståndsland inte skaUomfattas av förslaget. Denna personal ställs tillmottagarlandets förfogande för att genomföra biståndsprojekt. Det är därför irealiteten snarare mottagarlandet än SIDA som får anses som arbetsgivare. Pågrund härav kan det vara svårt för SIDA att t.ex. kunna ge föräldraledighet fördenna personal. Mot bakgrund härav bör det finnas möjlighet att undanta dennagrupp från de nya bosättningsbestämmelserna. Det kan även för annan personalsom staten sänder ut tänkas uppkomma behov av alt göra undantag från de nyabosättningsreglerna. Regeringen bör därför få ett bemyndigande att undantavissa utsända från bestämmelserna. De föreslagna reglerna i 1 kap. 3 § AFL innebär attden som insjuknat utomlands kommer att behandlas som övriga bosatta i han söker sjukvård i . Motsvarande gäller för förlossningsvård ochtandvård. Även inom sjukförsäkringen i övrigt, inklusive föräldraförsäkringen,medför förslaget jämställdhet med övriga försäkrade. Detta innebär bl.a. atttillfäUig föräldrapenning kommer att kunna utges. En viktig effekt är också attutlandsvistelsen inte längre behöver leda fill atl viUkoret om viss fids inskrivninghos kassan för rätt fill föräldrapenning inte kan uppfyllas. Vidare kan nämnasatt rätten fill folkpensionsförmåner kommer att bedömas i förhållande till 5kap. 1 § AFL i stället för att som tUl 2 § samma kapitel. Rätten tiUfolkpension blir alltså inte, så länge som utsändningen består, beroende av attATP-poäng har intjänats. Denutsände uppbär i regel utöver sin lön vissa tillägg som är betingade av 1984/85:78 107 ökadelevnadskostnader i utlandet t.ex. naturaförmåner. Vid beräkningen avpensionsgrundande inkomst bortses numera från sådana tillägg (11 kap. 2 § AFL).Motsvarande bör gälla vid beräkningen av SGI för statens utsända tjänstemän. Slatens utsända tjänstemän bör även omfattas avarbetsskadeförsäkringen oavsett utsändningstidens längd. Detla bör dock endastgälla i samma omfattning som de utsända omfattas av de nya bosättningsreglernai AFL. Regeringen föreslås därför få ett bemyndigande att undanta vissa grupperfrån arbetsskadeförsäkringen på samma sätt som i 1 kap. 3 § AFL. De nya bestämmelserna är avsedda atl gälla även förde utsända och medföljande familjemedlemmar som vid ikraftträdandet befinnersig utomlands. 12Arbetstagares möjligheter att tillhöra det svenska ATP-systemet under arbeteutomlands Mittförslag: Svenska medborgare som är anställda i svenska företag och arbetarutomlands, men som på grund av konvenlionsbestämmelser inte anses försäkrade iriket, skall få möjlighet att kvarstanna i ATP- systemet. Förutsättningen skallvara att arbetsgivaren avger en förbindelse, som godtas avriksförsäkringsverket, atl svara för ATP-avgiften. Detsamma skaU gälla svenskamedborgare anställda hos utiändska dotterbolag lill svenska företag. Skälenför mitt förslag: har ingått konventioner om social trygghet med bl.a.de flesta västeuropeiska länder inklusive de nordiska länderna. Syftet medkonventionerna är att lösa de problem på den sociala trygghetens område som kanuppslå för utländska medborgare i liksom för svenskar i utlandet.Behovet av konventioner har blivit allt större på grund av den ökaderörligheten på arbetsmarknaden. Förhandlingar om konventioner med ytterligareländer pågår f.n. Konventionernas regler kan innebära både enutsträckt och en inskränkt tiUämpning av den svenska lagstiftningen.Huvudregeln är dock att den som lämnar skall omfattas av lagstiftningeni det andra landet under vistelse där. Som exempel på inskränkningar itillämpningen av den svenska lagstiftningen kan nämnas den effekt somkonventionerna har när det gäller försäkringen för tilläggspension. En svensk medborgare tillgodoräknas enligt AFLpensionsgrundande inkomst för tilläggspension även om han inte är bosatt iriket, förutsatt att hans inkomst härrör från en arbetsgivare i eller,efter särskild förbindelse, från ett utländskt dotterbolag tUl ett svensktbolag. Detta gäller oavsett hur länge bosättningen utomlands består. Om enarbetsgivare i sänder ut en svensk medborgare till ett annat land föratt utföra ett 1984/85:78 108 arbeteför arbetsgivarens räkning kvarstår han alltså utan tidsbegränsning iATP-systemet. Arbetgivaren är på motsvarande sätt skyldig atl fortlöpandeerlägga avgifter till ATP. Reglerna gäller även om en svensk utomlands anställsav en svensk arbetsgivare. Konventionerna innehåller emellertid särskildaregler för utsända arbetstagare, som påverkar deras möjligheter alt kvarstå iATP-systemet. Dessa regler innebär visserligen att den utsände skall omfattasav socialförsäkringslagstiftningen i under arbetet i det andra landet.Detta gäller emellertid endast för en begränsad tid. 1 flertalet konventionergäller en tidsgräns . Sedan denna fid gått ut omfattas den utsändeav motsvarande lagstiftning i vistelselandet. Den utsände börjar då intjänarätl fill pension i detta land. Konventionernas regler innebär således på dettasätt en inskränkning i den svenska lagstifiningen, bl.a. såvitt avser rättenatt tjäna in ATP. Bakgrunden till konventionsregleringen är givetvis behovetatt lösa konflikten mellan den svenska lagstiftningen och den utländskalagstiftningen, som eljest normalt skulle vara tillämplig även i fall då detrör sig om tidsbegränsat arbete i landet. Det bör dock tilläggas att del finnsvissa möjligheter för arbetstagaren att få en förlängning av den utsändningsfidsom gäller enhgt konventionerna. För svenska medborgare som är anställda hos ettufiändskt dotterbolag till ett svenskt moderbolag kan moderbolaget ingå enförbindelse att svara för avgiften till ATP. Med moderbolag avses härvid ettbolag som har ett bestämmande inflytande över del utländska bolaget. godtar denna förbindelse anses lönen till de anställdasom pensionsgrundande inkomst. För att en förbindelse skall kunna godtas krävsatt förbindelsen avser samtliga svenska medborgare anställda hos dotterbolaget.En förbindelse anses dock inte kunna godtas avseende svenska medborgareanställda hos ett bolag i ett konventionsland. Anledningen härfill är att denutländska lagsfiftningen är tillämplig enligt konventionerna. Detta innebär attde anställda inte kan anses som försäkrade enligt 1 kap. 3 § AFL, varför någonpensionsgrundande inkomst inte heller kan beräknas för dem enligt 11 kap. 2 §AFL. Vad nu sagts utgör ytterligare ett exempel på att konventionernainskränker den svenska lagstifiningens regler om försäkringen förtUläggspension. Det bör dock tUläggas att det finns möjligheter fördotlerbolagsanställda att begära dispens från konventionernas regler omtillämplig lagstiftning. En person som lämnar för att ta anställning iett svenskt dotterbolag i ett konventionsland är alltså inte helt uteslutenfrån möjligheten att kvarstå i det svenska ATP-systemet. Det är den behörigamyndigheten i konventionslandet som kan bevilja dispensen. Om så sker innebärdet att arbetstagaren omfattas av den svenska socialförsäkringslagstiftningen idess helhet med full avgiftsskyldighet för arbetsgivaren. Det ligger emellertidi sakens natur att dispensvägen, liksom motsvarande möjlighet till förlängningav utsändningsreglernas tUlämpning, är avsedd enbart för enstaka fall. Även om rätt till pension uppkommer i det andralandet på grund av atl en konvention har ingåtts, finns ofta intresse av att fåstå kvar i ATP-systemel. Detta gäller bl.a. beträffande resebyråanställda, somunder arbete utomlands ibland kommer att vistas i flera länder under samma år,t.ex. ömsevis i konventionsländer och länder som inte har ingått någonkonvenfion om social trygghet med. Arbetsgivare har också i många fall betalatATP-avgifter även i fall då sådan skyldighet inte förelegat på grund av en konvention.Delta kan de ha gjort av sådana skäl som att de i anställningskontrakten haråtagit sig atl vidmakthålla ATP-skyddet under arbetet utomlands. Dettahandlande av arbetsgivarna har i viss ulsträckning godtagits och lett till atlpensionsgrundande inkomst har tillgodoräknats arbetstagarna. har det emellertid inle varit ovanligt atl de lokalaskaltemyndigheterna med hänvisning till konventionsregleringen har underkäntarbetsgivarnas inrapportering av pensionsgrundande inkomst i fall av dennakaraktär. Enligt min mening bör i de fall som avses skapasmöjlighet att behålla arbetstagarnas ATP-skydd även vid arbete utomlands. Ivissa fall kan det nämligen vara komplicerat att beräkna vilket skydd denutländska pensioneringen ger, trots att konventionerna garanterar att enexportabel pension kommer att utgå från konventionslandet i vart fall omarbetet där varat . Det bör därför öppnas möjligheter för enarbetsgivare att hålla sina anställda försäkrade i ATP-systemet parallellt medatt de på grund av en konvention tillhör pensionssystemet i det andra landet.Detta är visserUgen ingen idealisk lösning, eftersom det leder tilldubbelpensionering. Lösningen bygger dock på frivillighet från denavgiftsbetalande arbetsgivarens sida och bör därför kunna godtas. Genom attgöra det möjligt för arbetsgivare att lämna förbindelse tillriksförsäkringsverket att svara för ATP-avgift även i de nu aktuella fallen kandet avsedda resultatet uppnås. Konventionernas regler bör inte lägga hinder ivägen för detta. Arbetstagarnas tillhörighet tiU lagstiftningen i det andralandet påverkas ju inte. Dessutom bygger denna lösning, som sagts, påfrivillighet. Lösningen bör kunna användas även vid behov att stärkapensionsskyddet för de lokalanställda utomlands som har svenska staten somarbetsgivare. Regler med angivet innehåU bör således, i den månenighet kan uppnås vid konventionsförhandlingarna, tas in i desocialförsäkringskonventioner som sluts med andra länder. Så har för övrigtredan skett i ett fall, nämligen i konventionen med (SFS 1982:249). Ett problem utgör emeUertid här övriga redaningångna konventioner. Den nu avsedda anordningen innebär som nämnts ett slagsfrivillig försäkring och sådan försäkring berörs regelmässigt inte i enkonvention annat än om man, som skett i fallet , behöver tillskapasärskilda möjUgheter att få tillgång till försäkringen. Att i efterhand införamotsvarande regler i övriga konventioner skulle kräva förhandlingar med ettdussintal stater. Med hänsyn till den tidsutdräkt detta skulle vålla och denosäkerhet som 1984/85:78 110 därigenomskulle komma atl råda för enskilda , vill jag som en temporäråtgärd förorda att en regel införs i den svenska lagstiftningen, som kommer attfungera som en utfyllnad av beslämmelserna i redan ingångna konventioner tUlsde av andra skäl revideras. Med en sådan uppläggning uppnås fördelen atl denutfyllande lagregeln kan upphävas då de äldre konventionernakunnat revideras. De förutsättningar som f.n. gäller för allriksförsäkringsverket skall kunna godta en förbindelse bör även gälla i de nuaktuella fallen. Såvitt gäller anställda i ett dotterbolag i eltkonventionsland bör förbindelse således godtas endast om den avser samtiigasvenska medborgare anställda i dotterbolaget. När det gäUer anställda i svenskabolag som arbetar utomlands bör inte heller individuella förbindelser kunnaingås. Fråga uppkommer dock här hur omfattande förbindelsen bör vara. EnUgt minmening bör det inte krävas att förbindelsen avser alla som bolaget sänder tillkonventionsländer utan det bör vara tillräckligt om förbindelsen avserarbetstagare som sänds ut till ett visst konventionsland. Är pensionsskyddet idel andra landet gott finns det ingen anledning att tvinga fram att de utsändai detta land skall omfattas av förbindelsen och därigenom ges eti dubbelt skyddendast därför att utsända till ett annat konventionsland har behov av attkvarstå i ATP-systemet. Här bör även en parallell kunna dras med vad som gällerför dotlerbolagsanställda. I detta fall uppställs inte kravet att förbindelsenskall avse svenska medborgare i alla dotterbolag som moderbolaget har iutlandet. Ett genomförande av detta förslag förutsätterändringar i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Eftersom situationenuppkommer enbart som en följd av att en konvention har slutits, bör ändringenske genom att ett andra stycke införs i 20 kap. 15 § AFL, där möjligheten attsluta konventioner behandlas. Bestämmelserna i detta stycke kommer att utgöraen komplettering till bestämmelserna i 11 kap. 1 och 2 §§ AFL och innebär attde som kommer att omfattas av en förbindelse blir att behandla som försäkradeenligt 1 kap. 3 § AFL på grund av det svenska medborgarskapet. För att undvika luckor i ATP-skyddet bör enmöjlighet ges att utfärda förbindelser även för inkomståren 1982 -1984. Det bördock understrykas att redan avgivna förbindelser givetvis inte kan till följdav den nya bestämmelsen utan vidare ges en utvidgad tillämpning utan detfordras en ny förbindelse för här avsedda fall. Av denna förbindelse måsteframgå från vUken tidpunkt förbindelsen är avsedd att gälla. Det ankommer påuppbördsmyndigheten att övervaka att ATP-avgifter erläggs i här avsedda fall. 1984/85:78 Ul 13Förenklingar av nuvarande försäkringsregler Mittförslag: Äldre övergångsbestämmelser i sjuk- och arbetsskadeförsäkringen, sommedger att lägre inkomstnivåer än . skall grunda rätt tillsjukpenning, upphör vid utgången av . Skälenför mitt förslag: I samband med ändringar i försäkringsbestämmelserna sombl.a. inneburit höjning av den lägsia inkomstnivå som grundar rätt tillsjukpenning har övergångsvis medgivils rätl att kvarstå i försäkringen enligttidigare regler. Till sjukförsäkringslagen, som infördes ,finns således övergångsbestämmelser som medger den som var försäkrad i erkändsjukkassa vid utgången av räll att behålla sin tidigare försäkring.Bestämmelserna tog sikte på att förhindra en försämring i del skydd som deförsäkrade genom frivilliga avgifter redan försäkrat sig för. I samband med att lagen om allmän försäkringinfördes fick de försäkrade, som omfattades av den dittillsvarandeobligatoriska försäkringen och som inte skulle komma att få sjukpenning enliglde nya reglerna på grund av att deras årsinkomst inle uppgick tiU minsl 1 800kr., genom en övergångsbestämmelse rätt att behålla sin tidigare försäkring,som innebar en sjukpenning med . per dag, så länge de har en årsinkomstmellan 1 200 och . gavs den som hade en frivUligsjukpenningförsäkring baserad på annan inkomst än av anställning rätt attbibehålla sin frivilliga försäkring. innehar endasl 8 personeren sådan friviUig försäkring. När den beskattade sjukpenningen infördes år 1974bestämdes att den lägsta inkomstnivån som skulle grunda rätt till sjukpenningskulle vara . Den som vid ulgången av hadeförvärvsinkomst . fick i samband härmed rätt attbehålla sin lidigare försäkring som innefattar sjukpenning mellan 6 och 9 kr.per dag samt eventuellt barnfillägg med högst . Knappt 700 försäkrade omfattas f.n. av de tvåsenast nämnda övergångsbestämmelserna om ändrad lägsta inkomstgräns för attfillhöra den obligatoriska sjukpenningförsäkringen. I samband med att deklarationspUktgränsen år 1979ändrades tUl . höjdes den nedre inkomstgränsen inomsjukpenningförsäkringen fill samma belopp. Även här gäller enövergångsbestämmelse om rätt att behålla fidigare försäkring så länge denförsäkrade har en inkomst , vilket motsvarar ensjukpenning om . Ersättningen är beskattad. Cirka 2 000försäkrade omfattas f.n. av denna övergångsbestämmelse. I lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring finnsmotsvarande övergångsbestämmelse av innebörd att en försäkrad varssjukpenning- eller 1984/85:78 112 livränteunderiagvid utgången av uppgick tiU 4 500 men ej . får beräknaersättning enligt äldre bestämmelser. Arbetsskadan skaU dock ha inträffatsenast . Endast ett fåtal försäkrade berörs av denna bestämmelse. Tasövergångsbestämmelsen bort skulle ersättningen istället beräknas enligthuvudregeln som innebär att lägsta sjukpenning- och livränteunderiag är 6 000kr. I samtliga fall, där en försäkrad omfattas avövergångsbestämmelser, skall eventuell ersättning beräknas enligt de regler somgällde i det tidigare försäkringssystemet. Detta innebär atl kunskaper omdetaljer i tidigare försäkringssystem måste finnas vidförsäkringskassekontoren. Det ringa antalet ersättningsärenden och de särskildabeslämmelser som gäller för dessa innebär att administrationskostnaderna förvarje ärende bUr betydUgt högre än i normalfallet och ofta inte står i rimUgproporfion till den utbetalda ersättningen. Förekomsten av så många övergångsbestämmelsertynger regelverket och innebär etl administrafivt merarbete. Avsikten medsådana bestämmelser är att de skall gälla under en begränsad fid i samband medändrade försäkringsregler. Som framgått av redovisningen är vissaövergångsregler mer än . I flertalet faU är den ekonomiskainnebörden av övergångsbestämmelserna mycket begränsad. Det kan också anförasprincipieUa skäl mot att de som omfattas av övergångsbestämmelserna som det här är fråga om ges försäkringsförmåner som andra personer,som är i samma inkomstiäge och även i övrigt i samma situation, inte ärberättigade tiU. Den utbyggnad jag föreslår av den frivilliga sjukpenningförsäkringeninnebär också att de som har försäkring enUgt övergångsbestämmelseristället kan erbjudas en frivillig försäkring. Mot denna bakgrund anser jag att de här redovisadeövergångsbestämmelserna bör upphävas med verkan från . 14 Kostnader och finansiering Mittförslag: De föreslagna ändringarna finansieras genom omfördelningar inom sjuk-resp. föräldraförsäkringen. Skälenför mitt förslag: De föreslagna utvidgningarna av ersättningsreglerna inomföräldraförsäkringen beräknas medföra en kostnadsökning för den allmännaförsäkringen med ca 100 milj. kr. Kostnadsökningarna hänför sig ihuvudsak till de nyinrättade särskilda kontaktdagarna, höjningen avåldersgränsen inom den tiUfälliga föräldrapenningen för vissa bara med ettsärskilt tillsynsbehov, att föräldrapenning i fortsättningen utges med beloppmotsvarande sjukpenningen oberoende av den andre förälderns sjukpenningnivåsamt att fäders särskilda rätt till ersättningsdagar i samband med barnsfödelse utökas vid flerbarnsbörd och adoption. 1984/85:78 113 De föreslagna ändringarna av reglerna om SGI vidföräldraledighet, införande av sjukhusvårdsavdrag avseende föräldrapenning övergarantinivån samt ändrad tidsram för uttag av den sammanslagnaföräldrapenningen innebär minskade kostnader för försäkringen med ca100 milj. kr. Kostnaderna för den utvidgade havandeskapspenningenoch för den förstärkta sjukpenningrätten till gravida kvinnor beräknas blimarginella med hänsyn till att föreskrifter om förbud mot arbete undergraviditet f.n. endast gäller för blyarbete. Vidare skall kvinnan i första handomplaceras. Den utbyggda frivilliga sjukpenningförsäkringenmedför att statsbidraget ökar som statsbidraget förhemmamakeförsäkringen beräknas minska. Kostnaderna inom den friviUigasjukpenningförsäkringen regleras genom de individuella avgifterna,ianspråktagande av räntor och medel från befintUga fonder och statsbidraget på15 %.