prop · G80362 · 1984-12-31 00:00:00 — Tvärtom anses arbetslagaren vara skyldig att under permitteringstidenstå till arbetsgivarens förfogande och att med kort varsel kunna återupptaarbetet så snart del hinder som föranledde permiiteringen har bortfallit. Den praktiskt viktiga frågan i samband med permitteringgäller arbetslagarens rätt lill lön. På de avtalsområden där permitteringförekommer går arbetstagaren miste om lön och andra anställningsförmåner ,såvida inte annat särskilt har avtalats eller föreskrivits i lag. Detta tillskillnad från vad som gäller på de avtalsområden där permittering inte förekommer,bl. a. inom tjänstemannasektom, där utgångspunkten är den motsatta.Kollektivavtalen på dessa senare områden anses i princip innefatta enskyldighet för arbetsgivaren alt betala full lön lill arbetstagaren även omarbetsgivaren inte kan tillhandahålla något arbete. Rättsläget brukar här,måhända något oegentligl, beskrivas så alt arbetsgivaren saknar permitteringsrätt.Att en arbetsgivare även på dessa områden kan komma i en situation där han p.g. a. arbetsbrist eller driftsstörning inte kan erbjuda arbetstagare arbete äremellertid oomtvistligt och del är regelmässigt också klart att arbetsgivarendå kan befria från skyldighet att vara pä arbetel, låt vara alt arbetstagarensrätt till lön står kvar. På de avtalsområden där det inte klart framgår av avtalenvad som gäller i fråga om permittering blir löneformen av stor betydelse vidbedömningen av om permitteringsrätt föreligger i bemärkelsen räll att permitlerautan lön. Betydelsefullt är vidare om det är fråga om privat eller offentliganställning. 1 grova drag kan det i denna mening permitteringsbara området påarbetsmarknaden avgränsas enligt följande. Allmänt anses att en arbetsgivareöver huvud saknar räll att ensidigt besluta om permittering på hela Ijänslemannasektornoch sannolikt också på de kommunala och landstingskommunala områdena ävenutanför tjänstemannaområdet. För privatanställda arbetare, varmed jämställsarbetare i statiiga bolag, är huvudregeln att månadsavlönade arbetstagare inteär skyldiga att underkasta sig permittering. Däremot föreligger traditionellten vidsträckt permitteringsrätt belräffande timanställda och förveckoavlönade, om permiiteringen inte gäller för endast del av vecka. Även förackordsavlönade och arbetstagare som uppbär betingslön är permittering iallmänhet tillåten. I praktiken har det visat sig att del främst är arbetareinom verkstads-, trä-och metallvaruindustrin som berörs av permitteringar. .1 1984/85. Prop.1984/85:62 34 dustrinutgörs en betydande del av permitteringarna av s.k. väderpermitleringar. Enpermittering kan genomföras på olika sätt. Den kan avse en på förhand bestämdtidsperiod, såsom ett vissl anlal dagar eller veckor eller endasl några timmar.Men den kan också gälla tills vidare, antingen fortlöpande eller inlermitlenl.En numera vanlig form av permittering är införande av s. k. korttidsvecka. Permiiteringengäller då återkommande under en eller . Arbetsdomstolenhar i sin rättspraxis utbildat vissa begränsningar i arbetsgivarensrätt att ensidigt permittcra. Dessa begränsningar har bl.a. gällt permitteringarnasomfaltning och de omständigheter på vilka permitteringsålgärderna har grundatsig. Däremot har arbetsdomstolen utgått från att någon rättslig prövning intekan göras av det från företagsekonomiska eller arbelsmarknadspolitiskautgångspunkter ändamålsenliga i att i en given situation över huvud tillgripa permittering. Enav de begränsningar som har uppställts i rättspraxis gäller arbetsgivarensrätt att tillgripa permittering när en uppkommen arbetsbrist kan väntas blilångvarig eller om arbetstagaren inte vidare skall användas i arbetsgivarenstjänst. Domstolen har med avseende på sådana situationer vid flera tillfällenuttalat att permittering inte får tillgripas där en uppsägning framstår som dennaturliga och riktiga åtgärden. Rättsfallet AD 1976 nr 2 avsåg en intermittent som med säkerhet skulle pågå och kundekomma att fortsätta längre. Domstolen fann att denna åtgärd utgjorde en sådan permitteringför som arbetsgivaren inle har rätt att ensidigt beslula om. Irättsfallet AD 1978 nr 76 var det fråga om en permittering som hade pågåttunder en åttaveckorsperiod med avbrott för arbete under den andra, fjärde och sjätteveckan. I det fallel blev ulgången denmotsatta. Domstolen fann att arbetsgivaren hade räu att besluta om permitteringenutan hinder av att arbetstagarsidan motsatte sig åtgärden. På motsvarande sättbedömdes i AD 1982 nr 16 en permiltering som pågått dels under en sammanhängandetid av i anslutning till juluppehållet, dels i form av fyradagarsveckaunder en period av molsvarande . Domstolenhar emellertid också påpekal alt synvinkeln skulle bli alltför snäv om denrättsliga prövningen enbart har som utgångspunkt vilken omfattning en viss permitteringhar. Även arbetsbristens karaktär och omfattning bör kunna vägas in vidprövningen av en permilteringsåtgärd som gmndas pä en sådan omständighet. Irättsfallet AD 1978 nr 76. där saken fördes på tal, anförde domstolen någraexempel till klarläggande av delta. Domstolen uttalade bl. a. följande. "Intermittentpermittering, dvs. regelbundet återkommande permittering exempelvis en ellerflera dagar (korltidsvecka), torde när man prövar permilteringenstillåtlighet böra jämställas med sammanhängande Prop.1984/85:62 35 fastän sammanlagda antalet permitteringsdagarkan vara avsevärt mindre (jfr AD 1976 nr 2). Blir arbetstagaren först permitleradpå grund av arbetsbrist och därefter uppsagd från sin anställning av sammaanledning och har arbetsgivaren vid den tidpunkl dä permitteringen inleddesbort inse att den anställde inle kan beredas fortsatt sysselsättning, ler sig permitteringenobefogad även om den är helt kortvarig. Följs en permitteringsperiod inom korttid av ny permittering och kan det begäras av arbetsgivaren att denne redanfrån början bort inse att den första permitteringen inte var tillräcklig föratt lösa föreliggande sysselsättningsproblem, bör naturligen båda permitteringarnases i ett sammanhang. Omfattningen och varaktigheten av den för permiiteringenfömlsebara arbetsbristen kan alltså få betydelse vid prövningen av omarbetsgivaren har rält att ensidigt vidtaga permilteringsåtgärd. Vad som därvidskall beaklas är dock arbetsbristens aktuella verkningar på sysselsätlningen.Om exempevis en ofrånkomlig produktionsbegränsning genomförs först genom permilteringoch därefter genom annan åtgärd, exempelvis utbildning, som inte påverkar deanställdas sysselsältning. bör inle tillmätas någon särskild betydelse attarbetsbristen kvarstår vid permitte-ringsperiodens slut." En annan begränsning som har uppställts i rättspraxisligger i att permittering inte får tillgripas annat än då objekivt godtagbaraomständigheter föreligger för en sädan åtgärd, dvs. arbetsbrist, driftsstörningeller liknande. En arbetsgivare får inte ensidigt permitlera sina anställda avhelt ovidkommande skäl. Det skall inte heller vara möjligt alt kringgå exempelvislagreglerna om uppsägning eller uppsägningslön genom att missbmka permilteringsrätten.Permiiteringen måste med andra ord gmnda sig på nägon omständighet som gör detsakligt moliverat att tilirälligt inte hålla verksamhelen i gång i normalomfattning. Som tidigare nämnts är den rättsliga utgångspunkten att enpermitlerad arbetstagare inte är berättigad till lön och andra anställningsförmånerunder permitleringsliden. Denna princip har dock efterhand genombmtils på säsätt att permitieringslön under vissa fömtsättningar betalas ut enligtbestämmelser i permitteringslöneavtalen och anslällningsskyddslagen. Enarbetstagare ansluten till en arbetslöshetskassa har också möjlighet att få ersällningfrån kassan. De flesta arbetstagare på SAF-LO-områdel uppbär lön ellerannan ersättning , låt vara att denna ersättninginte till fullo motsvarar inkomstbortfallet. Summariskt och något förenklatkan följande sägas gälla för dessa arbetstagare. De första fem dagama, dvs.under karensliden för arbetslöshetsförsäkringen, betalar arbetsgivaren permitteringslönenligt bestämmelser i permitteringslöneavial. Därefter får arbetstagarendagpenning från arbetslöshetskassan fram till dess att permitteringslönereglernai anställningsskyddslagen blir tillämpliga. betalararbetsgivaren full lön. En arbetstagares inkomstbortfall i samband med permitteringkompenseras således av skilda regelsystem. 1 vilken utsträckning det sker äremellertid beroende av flera omständigheter, bl. a. anställningstidens längd 1984/85:62 36 iföretagel, om arbetstagaren är ansluten till en arbetslöshetskassa och om upparbetadersättningsrält föreligger. I del följande lämnas en kortfattad redogörelse förde olika regelsystemen. Enligl21 § anslällningsskyddslagen är en arbetstagare som har varil permitlerad merän eller sammanlagt under samma kalenderårberättigad lill lön och andra anställningsförmåner (permitteringslön) föröverskjutande permitteringstid. Lönen får inte understiga vad som vanligenbetalas lill arbetstagaren. Vid beräkningen av karenstiderna om två veckorrespektive medräknas i sammanhängande permitteringsperioder ingående arbetsfriadagar. Arbetsfria dagar före eller efter en permitteringsperiod medräknasdäremot inte. En arbetstagare som övergår till annan anställning inom sammakoncern eller som byter arbelsgivare i samband med en företagsöverlåtelse kanåberopa tidigare permitteringslid vid beräkning av permitteringslön. Permitteringslönereglernaär enligt en undantagsbestämmelse i lagen inle tillämpliga om permitteringen ären följd av att arbetet är säsongbetonat eller av andra skäl inlesammanhängande till sin natur. De permitteringar som då åsyftas är sådana somsker inom ramen för en tillsvidareanställning. När det gäller arbetstagare medtidsbegränsade anställningar i form av säsonganställningar uppkommer överhuvud inte fråga om permitteringslön, eftersom dessa arbetstagare inte är attbetrakta som permitterade mellan två säsonger. Enarbetstagare som är medlem i en arbetslöshetskassa kan för permitteringstid dålön inte betalas från arbetsgivaren få ersättning från arbetslöshetskassan.Enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring krävs att arbetstagarenvarit medlem i kassan , medlemsvillkoret, och utfört arbete viss tidföre arbetslöshetens början, arbetsvillkoret. Arbetstagaren måste också varaanmäld som arbetssökande hos arbetsförmedlingen och vara beredd att anla etterbjudande om lämpligt arbete. Ersättningen från arbetslöshetskassan, den s.k.dagpenningen, betalas ut efter en karenstid . Dagpenningen, som iregel motsvarar av lönen, bestäms av kassan inom viss i lagennärmare angiven ram. Om det inte har förflutit mer tid än tolv sammanhängandemånader sedan den försäkrade senast uppbar ersättning, föreligger enligt lagenrätt till ersättning ulan föregående karenstid. De som inte tillhör enarbetslöshetskassa kan under permitteringslid få ersättning enligt lagen(1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd. Enligl1964 års överenskommelse om permitteringslön mellan SAF och LO, vilken harantagits som kollektivavtal på de flesta avtalsområden inom SAF-LO-områdel, ären arbetsgivare skyldig att betala permitieringslön lill permitteradearbetstagare under per s. k. försäkringsår. För arbetstagare somär anslutna till en arbetslöshetskassa och som har upparbetad ersältningsrättbetalas permilteringslönen för arbetslöshetsförsäkringen,dvs. som regel de fem första dagama av 1984/85:62 37 permitleringsliden.För rält till permitteringslön gäller dock all arbetstagaren skall ha ensammanlagd anställningslid hos arbetsgivaren av under desenaste 24 månaderna och ha varil anställd att utföra arbeie under i genomsnittlägst . Permilteringslönen betalas med ett beloppmotsvarande tidlön under de arbetstimmar som permiiteringen avser. 3 Defackliga kraven och de nya permitteringslöneavtalen Arbetsgivarnasrätt att ensidigt besluta om permittering utan lön har länge kritiserats avfrämst induslriarbetargrupperna inom LO. Särskilt pådrivande i frågan harSvenska varit, vilket är naturligt mot bakgrundav att verkstadsindustrins arbetare i större utsträckning än andraarbetarkategorier har drabbats av permitteringar. LO har vid flera tillfällenhemställt alt rätten att permitlera utan lön skall avskaffas. Defackliga argumenten för att avskaffa permilteringsrätten kan i huvudsaksammanfattas enligl följande. Det är inte rättvist att arbetsgivaren ensidigtskall kunna besluta om permittering av arbetarna vid ett företag medantjänstemännen i samma förelag är skyddade mol permittering. För de enskildaarbetstagarna innebär arbetslöshetsförsäkringen och permitteringslöneavtalen inlenågon fullgod kompensation för lönebortfallet vid permittering. Det ärprincipiellt inle heller rikligt alt arbetslöshetsförsäkringen skall behövabära en väsentlig del av kostnaderna för företagens permitteringar. Ettavskaffande av permilteringsrätten skulle bidra tiU en bättre planering avförelagens verksamhet och en större aktsamhel vad gäller arbetslagarnas förhällanden. Fördel fall ändringar skulle övervägas i lagstiftningen har LO:s mening varil altde nuvarande reglerna i 21 § anslällningsskyddslagen bör ersättas av enbestämmelse om att arbetstagarna har rätt till lön och andra anställningsförmåneräven för tid då arbetsgivaren inte kan tillhandahålla arbete. Undantag kan dockenligt LO:s uppfattning göras för arbete som är säsongbetonat eller annars lillsin natur inte sammanhängande. LO kan också tänka sig att bestämmelsen görsdispositiv så att en central arbetstagarorganisation för särskilda fall kanmedge permittering utan lön. Frånarbetsgivarsidan har å andra sidan i skilda sammanhang riktats kritik motlagens nu gällande regler om permitteringslön och begärts lättnader, bl.a. ifråga om skyldigheten att betala lön vid permittering i samband med arbetskonfliktoch vid s. k. force majeure. Permilteringsrättenomfattades av direktiven för anställningsskyddskommittén (A 1977:01) men den kommitlénsarbete lades ned innan frågan hade hunnit utredas (jfr Ds A 1981:6 AnstäUningsskydds. Sominledningsvis nämndes har SAF och LO respektive SFO och LO i 4 1984/85. Prop.1984/85: 62 38 irältät överenskommelser om permitteringslönsamt om inrättande av en s. k. permitteringslöneanordning för parternasrespektive områden. Överenskommelserna föreskriver alt permillering enligtöverenskommelserna får för en arbetstagare omfatta perkalenderår. Permiileringstid räknas i (arbetsdagar). Permittering som föranleds av oförutsedda driftsavbrott, t.ex.strömavbrott, och som beslutas efter den ordinarie arbetstidensbörjan räknas som en permitteringsdag. För permitteringslid utbetalararbetsgivaren permitteringslön. Denna motsvarar vad arbeisiagaren skulle haerhållit om han arbetat . Hur permilteringslönennärmare skall beräknas skall fastställas av förbundsparterna inom respektiveavtalsområde. Permilteringslönen beräknas med hänsyn lill del anlal timmar päarbetstagarens ordinarie arbetstid, varunder han eljest skulle ha arbetat. Permitteringslöningår i underiaget för beräkning av lagstadgade arbetsgivaravgifter ochsemesterlön. Från skyldigheten att belala permitteringslön görs vissa undantag.Permitteringslön skall sålunda inte betalas vid permillering som föranleds avarbetstagarens eget vållande, olovlig konflikt inom LO:s område, semesterslängningi samband med huvudsemeslern, dock högsl ,eller offentlig myndighets beslut som arbetsgivaren inte bort räkna med. Vidareförutsätts förbundsavialen kunna innehålla särskilda regler om permiltering somär en följd av att arbetet är säsongbetonat och vid hemarbete. Parterna är vidare ense om all inrätta en särskild permitteringslöneanordningsom skall svara för viss del av företagens kostnader för permitteringslön. Permitleringslöneanordningensverksamhet skall ledas av en styrelse med förelrädare för SAF (SFO), LO ochstaten. Till anordningen skall anslutas företag inom avtalsområden som omfaltasav permitterings-löneöverenskommelsen. Det förulsätts dock att även förelagutanför SAF-LO-områdel (SFO-LO-området) där permitteringsrätt finns skall kunnaanslutas till anordningen. En arbetsgivare som har betalat permitteringslöntill en arbetstagare skall ha rätt att från permilleringslöneanordningenuppbära elt visst kronlalsbelopp per permitteringsdag med undantag för första,andra, tredje, elfte, tolfte, tjugoförsta och tjugoandra permitleringsdagenunder ett kalenderår. Storleken på krontalsbeloppet skall fastställas av permilleringslöneanordningen.Parterna har i sina förhandlingar utgått från att permilleringslöneanordningenmed undantag för de angivna karensdagarna skall lillföras statsmedel om300 kr. per permitteringsdag under vilken permitteringslön betalats ut. I överenskommelsen mellan respektive SFO och LOhar gjorts undanlag för vissa förbundsområden där permitteringsrätt inte ansesföreligga. Därjämte har gjorts etl preliminärt undantag för byggnadsindustrin,dock med förbehållet att ett slutUgt ställningstagande skall ske före utgångenav . 1984/85:62 39 Deenskilda arbetstagarnas ekonomiska skydd vid permitteringar har successivtförstärkts under årens lopp.Både permitteringslöneavial mellan SAFoch LO och anställningsskyddslagens regler om permitteringslön har inneburitförbättringar för arbetslagarna i förhällandetill vad som tidigare gällde. Dennya permitleringslöneöverenskommelsen innebär att en arbetstagare som omfattasav överenskommelsen kommer att vara bibehållen vid sin lön även omarbetsgivaren tillfälligt inte kan tillhandahålla något arbete. I praktikenhar därmed de på SAF-LO- och SFOLO-områdena permitteringsbara arbetargruppernafått etl löneskydd vid permitteringar som motsvarar vad som gäller för de s.k. icke-permilleringsbara arbetstagarkollektiven, bl. a. tjänstemännen. Rättför arbelsgivare att permitlera arbetstagare utan lön saknas därmed över iprincip hela arbelsmarknaden. Mol bakgmndav den rättsutveckling som har ägl rum pä permilterings-löneområdet böranställningsskyddslagens permitteringslöneregler anpassas lill de förhållandensom kommer att gälla på arbetsmarknaden framöver. Den lagändring som föreslåsi denna promemoria går ut på all en arbetstagare skall vara tillförsäkrad lönoch andra anställningsförmåner även när arbetsgivaren inte kan tillhandahållanågot arbete och därför befriar arbetstagaren från skyldighet att vara påarbetsplatsen. Denföreslagna nya lagregeln tar liksom 21 § anställningsskyddslagen i gällandelydelse sikte på permiltering med den innebörd som detta begrepp har i denpraktiska avtalstillämpningen på arbetsmarknaden. 1 vissa kollektivavtalframgår uttryckligen vad som menas med permittering. Av § 12 i byggnadsavtaletframgår t. ex. att s. k. väderpermiltering uppfattas som en permittering irättslig mening. Om arbetet avbryts lilifälligt till följd av en driftsslörningeller annan liknande omständighet utan att arbetstagarna befrias fränskyldigheten att närvara på arbetsplatsen är det inte fräga om permittering iden pä arbelsmarknaden vedertagna meningen. Då utgår således inte lön och andraanställningsförmåner enligl den nya regeln. På flera avtalsområden innehållerkollektivavtalen regler om s. k. vänlelidsersättning, vilka blir tillämpliga isådana situationer. Även om avtalen inte innehåller sådana regler torde enarbetstagare ha rätt till lön om arbetsgivaren inte har befriat honom frånskyldigheten all vara på arbetsplatsen. Denföreslagna lösningen anknyter vidare principiellt nära till nu gällande regleri anställningsskyddslagen, såtillvida som lagregeln tar sikte enbarl på löneskyddel.Medan delta enligt gällande lag inträder föreskriver den nyaregeln alt arbetstagaren har rätt till full lön och andra anställningsförmånerunder hela permitteringstiden. Lagregelnberör alltså inte permilteringsrätten som sådan. Det fömtsätts i lagen att permitteringförekommer på arbetsmarknaden och att begreppet permiltering har en vissrättslig innebörd, lät vara att denna innebörd i viss Prop.1984/85:62 40 mening har förskjutits med inlörandci av den ny;i grundsatsenom full lon under permitleringsliden. Med (.Icnuii lösning ar del inte nödvändigtall närmare gä in pä fiägiui hiii' l.ex, ijänsiemannaavialen skall tolkas ochvilken betydelse som skall lillniäias arbetsgivarens räll enligl de avtalen allbefria arbetstagarna fiän arbetsuppgifter i samband med arbetsbrist under rörutsätlningall full lon bcUilas. Inle heller finns det anledning all gä närmare in pägränsdragningen till ledighcicr a\ Lmdra skäl än sädana som har att göra medtillgängen pä arbeie. i. e.\. ijänsiledigheicr och ledighet lör sjukdom ni. m.1 de avseendena kommer all gälla deisamma som . Undanlag frän regeln au en arbelsgivare skall beUiUi fulllön vid permillering har i förslaget gjorts för del fall all arbelet är säsongbetonateller av andra skäl inte sammanhängande lill sin nalur och perniiltei ingenberor därav. Redan enligt nuvarande besiiimmclser i 21 S anställningsskyddslagengäller elt sådani undanlag. Del kan visscrlijien ifiägasiiiias om det finnsbehov av undantaget när kigen taktiskt gi. 'r uiiymme för sasongsan-slällning. Ivissa branscher har inan emellerlid inriiiiai sig efter den befintligaregleringen pä sä säll att man anställer personal tills vidare och permillerarnär arbeie inle kan ulföras. irois all del i och för sig hade varil möjligt atti ställel använda siisongsanställning, Arhelslagarnu har vid ingåendet avsädana ansiällningsavial i allmänhel klart lör sig förulsällningarna förarbetets bedrivande och frän anställningsskyddss>'npunkl finns del därför knappaslanledning au ställa sig kritisk lill förläringssäiiei. Undanlaget i lagen förarbete som är sasongbelon;ii ellei' annars lill sin natur inle sammanhängande harav dessa skal ansetts bör.i kvaislä oförändrat. Den föreslagna 21 S fömtsätts bli dispositiv i den meningsom åsyftas i 2 S anställningsskyddslagen, dvs. kollektivavtal om avvikelser kantrallas på förbundsnivå på arbetstagarsidan. De lörbimi.tsavuil som träffas pägrundval av SAF-LO- och SFO-LO-överenskommelserna kommer att utgöra sådana kollekiivavuil. I 21 S andra stycket har föreslagits en lill sin räilsligainnebörd ny regel om räll för oorganiserade arbetsgivare inom elt verksamhelsområdeall tillämpa del pä området gällande kollektivavtalet i fräga om permiltering.Konstruktionen bör ses mol bakgrund av bl. a. följande lorhällanden. En rådande uppfattning pä arbetsmarknaden är au del ivissa speciella permilteringssiluationer inle är rimligt att en arbelsgivareskall vara skyldig att betala full lön . SFO ochLO har i de nya permitteringslöneöverenskommelsern;) gjort undantag fränskyldigheten att betala permitieringslön i fyra sädana fall, Elt undantaggäller del fallel alt arbetstagaren genom eget vällande har föranlett permitteringen.Arbetsgivaren är då inle skyldig all betala permitieringslön lill arbetstagaren.Inle heller betalas permitieringslön om permiiteringen är en följd av olovligkonflikt inom LO:s område eller en följd av en offentlig myndighets beslut somarbetsgivaren inte bort räkna med. Prop.1984/85:62 41 inle skyldig all belala permitteringslön vid sädan permilleringsom ftiran-letls av semeslerstängning i samband med huvudsemeslern. Även för arbetsgivaresom inte blir bundna av nägol förbundsavlal inom ramen för de nya permitleringsUincöverenskommcIsernaulan har alt till-lämpa lagen är det rimligt alt frän huvudregeln om full lönvid permiltering göra vissa undanlag av nu angiven art. Del kunde i och för sigsynas naturligt att direkl i lagen ange vilka undanlag som skall gälla ochutforma dessa i huvudsaklig överensstämmelse med vad som giiller enligt pcrmil-teringslöneöverenskommelscrna.Undantagsreglernas utformning och om-fnltning är emellertid i grunden en intressefräpa.vilkeii enligt sakens natur är föremal för föränderliga värderingar ochdessutom präglad av de förhällanden som gäller inom varje bransch pä arbetsmarknaden.Den är därför i hög grad ägnad att lösas genom förhandlingar och kollcklivavial,Mol denna bakgrund och dä rättsutvecklingen även i övrigt i realiteten kommeratt styras av kollektivavtalens regler, har den löreslagn;! lösningen i 21 stycket bedömts lämplig.