prop · G80393 · 1984-12-31 00:00:00 — Någonojämnhet i avgiftsuttaget av det slag som kommittén påtalat uppkommer därförinte. Enligt min mening finns det inte anledning att överväga problematikenytterligare innan ställning har tagits till staketmodellen. Ifråga om den allmänna löneavgiften har kulturskattekommittén ett konkretändringsförslag. Kommittén föreslår att egenföretagare med inkomst av litteräreller konstnärlig verksamhet skall befrias från allmän löneavgift för inkomsterupp till ett fribelopp om 16 basenheter. a. kommitténs ordförandeframhållit i en reservation bör en särlösning för en viss yrkesgrupp inteinföras innan frågan prövats i ett större sammanhang. Jag kan således intebiträda förslaget. haringående behandlat frågan om likställighetsavtal inom socialförsäkringen. Medlikställighetsavtal avses en överenskommelse mellan parterna i ettuppdragsförhållande om att en ersättning, som utgör inkomst av rörelse ellerjordbruksfastighet och normalt skulle utgöra underlag för beräkning av egenavgifter,i stället hänförs fill inkomst av anställning för vilken uppdragsgivaren skallerlägga arbetsgivaravgifter. En sådan överenskommelse kan komma i fråga endastom ersättningen avser arbete för annans räkning och uppgår till visstminimibelopp, f.n. . och fr. o. m. 1000 kr.Likställighetsavtal regleras i 3 kap. 2 § andra stycket lagen (1962: 381) omallmän försäkring, AFL. Frågan omlikställighetsavtal har vid ett flertal tillfällen aktualiserats i samband medträffande av allmänna avtal mellan kulturarbetarorganisa-lioner, å ena sidan,och stat, kommun eller andra motparter, ä andra sidan. harlikställighetsavtal ansetts inte kunna träffas inom ramen för gällandebestämmelser. I andra fall har sådant avtal träffats. 1984/85:93 24 Kulturskattekommitténvill möjliggöra att avgiftsskyldigheten för kultur-arbetarinkomster i ökadomfattning flyttas över på kulturarbetarnas motparter genom ökad användning avlikställighetsavtal. Kommittén föreslår därför en utvidgning av den i 3 kap. 2§ AFL angivna ramen för de situationer då inkomst av rörelse genomöverenskommelse kan bli likställd med inkomst av anställning. Flertalet remissinstanserhar ställt sig posifiva till den föreslagna utvidgade möjligheten att träffalikställighetsavtal. är däremot mycket kritiskt och anseratt förslaget helt bryter mot gällande regler. Verket menar att omförslaget skulle genomföras är det uppenbart att det bör utvidgas rill ettgenerellt system och detta skulle helt rycka undan grunden för nuvarandesystem. RSV, å andra sidan, som är posirivt fill förslaget, anser attmöjligheten till likställighetsavtal bör omfatta fler grupper än de somkommittén föreslår. RSV föreslår därför att denna fråga utreds i ett störtesammanhang. Det är i och för sigönskvärt att de bestämmelser som reglerar möjligheterna att sluta likställighetsavlalrevideras. förslag aktualiserar emellertid även fråganom vad som skall gälla för andra grupper. I det uppdrag som har getts tillsocialavgiftsutredningen (S 1981:04) ingår bl. a. att förbättra möjligheten attförutse i vilka situa-rioner arbetsgivaravgifter skall betalas och när istället egenavgifter skall betalas. Jag har inhämtat att ävensocialavgiftsutredningen kan komma att föreslå vissa ändringar beträffande möjligheternaatt träffa likställighetsavtal. Frågan om ändring i reglerna omlikställighetsavtal bör övervägas i ett sammanhang. Jag räknar därför med attdet finns anledning att återkomma när socialavgiftsutredningens förslagföreligger. Ienlighet med vad jag har anfört i det föregående har inom finansdepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändring i lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt, 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623). Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3'. 'Av bilagan har här endast medtagits lagförslag 1. Lagförslagen 2 och 3 överensstämmer- med den jämkning som föranleds av ett ändringsförslag i ett annat lagstiftningsärende- med propositionens lagförslag. Prop.1984/85:93 25 4.1Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Momentetinnehåller en exemplifiering av vad som skall räknas som avdragsgilladriftkostnader i rörelse. Vad gäller "vetenskaplig, litterär, konstnärligeller därmed jämförlig verksamhet" nämns f. n. särskilt facklitteratur,instrument o.d. Ändringen innebär att ordet "resor" läggs till uppräkningen. Som framhållits i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.6) innebär tillägget ingen ändring i sak utanskall ses som en markering av att resor ofta utgör ett naturligt inslag iverksamheten. Avdragsrätten skall alhså även i fortsättningen prövas enligt deprinciper som gäller. Tillägget av ordet "resor" för just en visstyp av rörelse påverkar naturligtvis inte avdragsrätten för resor i andratyper av rörelser. Punkt11 av anvisningarna till 29 § allmänna motiveringen (avsnitt 2.5) har redogjorts för de förutsättningarsom f. n. skall vara uppfyllda för att avdrag skall medges för lokalkostnaderi den egna bostaden. Första stycket i den nya anvisningspunkten är avsedd attåterge dagens praxis. Uttrycket "särskilt inrättad lokal" innebär attlokalen med hänsyn till läge, inredning eller användning inte alls eller högstobetydligt kan utnyttjas som bostad. Ärvillkoren enligt första stycket uppfyllda skall avdrag medges för skälig del avbostadskostnaden. För den som bor i en hyres- eller bostadsrättslägenhetberäknas avdraget pä grundval av den del av hyran eller avgiften tillbostadsrättsföreningen som kan anses belöpa på arbetslokalen. Bor rörelseidkareni egen eller makes villafastighet måste hänsyn tas till den avdragsrätt förräntor som föreligger enligt allmänna regler. Avdraget skall därför i dettafall begränsas till övriga kostnader för arbetslokalen, exempelvis uppvärmning,belysning och förslitning. Somredovisats i den allmänna motiveringen bör kulturarbetares och andra rörelseidkaresrätt till avdrag för arbetslokal i den egna bostaden utvidgas något.Bestämmelserna om detta finns i andra stycket. En förutsättning föravdragsrätt är här att arbete av betydande omfattning faktiskt utförs ibostaden. Gränsen har satts vid . Något krav på attarbetstimmarna skall fördela sig jämnt över året har inte ställts upp. Enfast fimgräns ger utrymme för dispositioner från den skattskyldiges sida. Hankan t. ex. i syfte att komma över gränsen - förlägga arbete till bostaden somlika gärna kunde ha utförts i en rörelselokal utanför bostaden. Sådant arbetetillgodoräknas inte. Detta följer av uttrycket "på grund av verksamhetensart". Vidberäkningen av antalet arbetstimmar medräknas arbete som utförts av denskattskyldiges barn endast om barnet har uppnått den Prop.1984/85:93 26 året före taxeringsåret. Arbete som utförts avden skattskyldiges make tillgodoräknas bara om makarna kan anses ha bedrivitrörelse gemensamt enligt anvisningarna rill 52 §. Särskilt för kulturarbetarnas del kan det förekomma attinkomster av en och samma verksamhet beskattas delvis som inkomst av rörelseoch delvis som inkomst av tjänst. Vid beräkningen av antalet arbetstimmar börden skattskyldige tillgodoräknas även det arbete som svarar mot tjänsteinkomsterna.Någon uppdelning av antalet arbetstimmar på "rörelsedelen" och"tjänstedelen" skall således inte behöva göras i dessa fall. Som framhållits i den allmänna motiveringen innebär deökade möjligheterna till avdrag för lokalkostnader i egen bostadadministrativt merarbete. Det är därför önskvärt att den nya avdragsregeln iandra stycket görs så enkel som möjligt. Eftersom de avdrag som kan komma ifråga avser relativt blygsamma belopp bör taxeringsnämndens prövning inriktaspå om den skattskyldige över huvud taget är berättigad till avdrag och inte påavdragets storlek. Reglerna i tredje stycket har utformats mot denna bakgrund.Där anges att avdraget är . om arbetet utförts i egen eller makesfastighet och i andra fall . Dessa schablonbelopp torde normalt ge fulltäckning för de lokalkostnader som föranletts av rörelsen. Det kan förekomma att kraven i både första och andrastyckena är uppfyllda. Avdrag bör i sådana fall medges med åtminstoneschablonbeloppen . Visar den skattskyldige attkostnaderna för den särskilt inrättade arbetslokalen är större än sä bör avdragmedges enligt första stycket, dvs. med skäligt belopp. I KL finnsbestämmelser om vad som skall gälla när den skattskyldige använt sin egenfastighet i rörelsen. Så t. ex. skall schablonintäkten av en villafastighetsättas ned om en del av fastigheten använts i rörelsen. Av fiärde stycketframgår att den skattskyldiges fastighet inte skall anses använd i rörelsen omavdrag medges enligt schablonreglerna i andra stycket. Punkt 18 b av anvisningarna till 29 § Som framgår av första stycket förutsätter avdrag för utvecklingskostnaderett yrkande från den skattskyldiges sida. Det ankommer också på denne att visaatt förutsättningarna för avdrag är uppfyllda. De tidsmässiga begränsningarna i avdragsrätten framgår avandra stycket. Om exempelvis verksamheten får karaktär av rörelse den 1 septemberår 2 medges avdrag i efterhand för löpande omkostnader som hänför sig tilltiden år 1-den 31 augusti år 2. gäller förutgifter för anskaffning av inventarier. Del skall här vara fråga om s. k. treårsinventariereller inventarier av mindre värde. Vid prövningen av avdragsrätten saknar detbetydelse om omkostnaderna eller utgifterna representerar ett värde för denfortsatta rörelsen. För avdrag i efterhand skall inte krävas mer än att avdragskulle ha medgetts direkt om verksamheten redan är I hade bedömts som rörelse. Prop.1984/85:93 27 Reglerna i tredje stycket syftar till att förhindra attden skattskyldige överkompenseras. För det första kan avdrag ha medgetts i enannan förvärvskälla. Situationen kan t. ex. vara den att utgifterna redan hardragits av mot en tjänsteinkomst. Givetvis skall utgifterna inte få dras av engång till. Det saknar i det sammanhanget betydelse när det tidigare avdragetgjordes. Även det andra fallet som regleras i tredje stycket syftartill alt förhindra dubbelavdrag. Avdragsbeloppet skall nämligen också reducerasom de ifrågavarande utgifterna lett till att en tillgångspost tagits upp irörelsens första balansräkning. Tillgångarna kan avse lager, inventarier,patent e. d. eller andra aktiverade utgifter. Av tredje stycket framgår också att avdragsbeloppet skallminskas med eventuella obeskattade inkomster i verksamheten. Inkomsterna skallhänföra sig till samma är som rörelsen påbörjats eller det närmast föregåendeåret. Reducering skall ske även om den skattskyldige skulle kunna visa att deutgifter som genererat inkomsterna ligger längre tillbaka i tiden. 'Enl\g\. fiärde stycket får avdraget inte leda tillunderskott vid taxeringen till inkomstskatt. Det avdrag som intekunnat utnyttjas får dras av vid taxeringen . Inom denna ram kan avdraget fördelas fritt mellan de sex åren. Punkt 20 av anvisningarna till 29 § Till anvisningspunkten har överförts den hänvisning rillanvisningarna till 22 § som har funnits i punkt 11 av anvisningarnatill 29 §. Enligt förslaget skall de nya reglerna träda i kraft tvåveckor efter det att författningen kommer ut från trycket i Svenskförfattningssamling. Eftersom reglerna innebär lättnader i förhållande tillvad som gäller f. n. behövs inga särbestämmelser för rörelseidkare medräkenskapsår som påbörjats före ikraftträdandet. De nya reglerna kan alltsåulan undantag tillämpas fr. o. m. Förslaget att all inkomst av tjänst skall utgöra A-inkomstföranleder ändringar i 9 § 3 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och72 a § taxeringslagen (1956:623). De nya reglerna tillämpas första gängen vid1986 års taxering. 1984/85:93 28 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändring i lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt, 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop,1984/85:93 29 Kulturskattekommitténsuppgift har enligt meddelade direkfiv varit att se över de bestämmelser, somreglerar inkomstbeskattningen och uttaget av socialavgifter beträffandekulturarbetare och uppfinnare. Inom direktivens ram ligger också att ta uppfrågor, som kommittén finner ha ett så nära samband med skatte- ochavgiftsreglerna att de bör behandlas i ett sammanhang. Kommitténkonstaterar att den inte haft i uppgift att med avseende å kulturarbetarnapröva de mångahanda frågor utanför skatte- och avgiftsområdet, som kan sägasinrymmas under 1974 tillkännagivna allmänna mål för kulturpolitiken.Inte heller svarar kommitténs i direkfi-ven fastlagda uppgift mot denvittomfattande översyn av kulturarbetarnas allmänna situation, som i anledningav motionsvis (1978/79:1851) framställda yrkanden uttalat sig för(se härom närmare under avsnitt 2.1.2 i detta betänkande). Oaktatbegränsningen i kommitténs uppdrag avser detta frågor av väsentlig betydelseför kulturarbetare och uppfinnare. Kommitténs ställningstaganden och förslagkan sammanfattas sålunda. () har fört fram ett. förslag tillett nytt inkomstslag inkomst av konstnärlig och litterär verksamhet - dit defria kulturarbetarna, även när de hade inkomst av tillfällig anställning inomsitt verksamhetsområde, skulle hänföras. Därigenom skulle det bli möjligt attför denna speciella grupp av skattskyldiga ställa upp regler anpassade justtill dem. Sålunda skulle t. ex. vid inkomstberäkningen valrätt föreligga mellanden bokföringsmässiga redovisningsmetoden och kontantprincipen. Kommitténhar funnit alt införandet av det ifrågasatta nya inkomstslaget skulle medförabetydande administrativa nackdelar. En mycket omfattande omredigering avkommunalskattelagen blev erforderlig. Följdändringar fick göras i ett stortantal andra skattelagar samt i lagar pä taxerings-, uppbörds- ochsocialförsäkringsområdet. av deklarationsblanketter och annat fördeklaration och taxering av riksskalteverket framarbetat material skullebehöva omarbetas. Bestämmelserna för det nya inkomstslaget med dess valrättmellan inkomstberäkningsmetoder skulle bli invecklade och leda tilltillämpningssvårigheter. Kommitténhar mot denna bakgrund ifrågasatt om vad som kunde vinnas med del nyainkomstslaget stod i rimlig proportion till de insatser som skulle behöva görasoch till den komplicering av lagstiftningen och dess tillämpning som blev enföljd. Sedan kommittén funnit att - i de hänseenden som kommittén har attpröva - den kritik, som bär upp förslaget, pä 1984/85:93 30 ett betydligt enklare sätt kan tillgodoses inom ramen förgällande ordning, har kommittén avvisat tanken på det nya inkomstslaget. Det skall här inskjutas att ett av KLYS åberopat skäl förett särskilt inkomstslag för kulturarbetare är att, om en ändring görsbeträffande rörelsebeskattningen, denna ändring inte automatiskt skulle gällakulturarbetarna. Kommittén har inte funnit synpunkten äga någon störte tyngd,dä lagstiftaren måste förutses ha klart för sig vilka grupper skattskyldiga somskall omfattas av regeländringar. Vill man undanta kulturarbetarna, kan detlikaväl ske med nuvarande ordning som ett nytt inkomstslag tillskapats. Kommitténs ställningstaganden i övrigt innebär följande. Invändningar har riktats mot att de fria kulturarbetarna ikommunalskattelagen hänförs till rörelseidkare med verksamhet i vinstsyfteoaktat sådant syfte inte är utmärkande för kulturarbetarnas verksamhet.Kritiken grundar sig på att lagtextens ord "yrkesmässigt bedriven"inrymmer krav pä ett vinstsyfte. Kririken bör enligt kommittén föranleda enföreskrift i kommunalskatlelagen om att litterär eller konstnärlig verksamhetskall anses yrkesmässigt bedriven även om ett egentligt vinstsyfte ejföreligger men verksamheten medför eller kan antas medföra intäkter. Beträffande de fria kulturarbetarnas bokföringsskyldighetförutsätts visserligen att denna, såsom i direktiven angivits, skallbibehållas. Men kommittén föreslär att för kulturarbetarna skall starktförenklade regler gälla. Vid sidan av uttag ur rörelsen skall endast vad somkontant flutit in och getts ut tas upp i räkenskaperna. Skattereglerna haranpassats härtill. Det förutsätts vidare att bokföringsnämnden medverkar tillframtagandet av en lättillgänglig informationsskrift i ämnet. I anslutning till överväganden inom kommittén rörandeförvärvskällebegreppet har KLYS framhållit att det inte sällan hänt att vidtaxeringen den fria kulturarbetarens verksamhet , då inga eller ringaintäkter funnits att redovisa, felaktigt bedömts som en hobby med vägrat underskottsavdragsom följd. Rörelse har med andra ord ansetts inte föreligga när vinst interedovisats. Att det ej skett kan ha hängt samman med att vederbörande haft entillfällig anställning inom sitt verksamhetsområde och haft att redovisa inkomstendärav under tjänst. Men det kan också ha berott på den oregelbundenhet, somofta präglar intäktssidan i en kulturarbetares verksamhet. Kommittén, som inte finner anledning föreslå annan ändringi gällande bestämmelser än den ovannämnda om innebörden av uttrycket"yrkesmässigt bedriven", konstaterar att det är vid lagtillämpningensom felbedömningar på sina håll synes ha gjorts. resonemangom när en förvärvskälla för kulturarbetare och uppfinnare skall anses vara förhanden: när den uppkommer, om den består och när den upphör. Det förordas frånkommitténs sida att i en proposition gällande kulturarbetare och uppfinnare gestill känna att det ankommer på riksskat- Prop.1984/85:93 31 teverketatt utarbeta taxeringsanvisningar i enlighet med kommitténs uttalanden. Enannan uppmärksammad fråga har varit de numera i praxis starkt begränsademöjligheterna, av särskild betydelse för många kulturarbetare och uppfinnare,att få avdrag för arbetslokal när denna inryms i den egna bostaden. Efter enskärpning 1975 i regeringsrättens praxis kan sådant avdrag medges endast omarbetsrummet är sä avskilt frän bostaden i övrigt eller sä inrett att utrymmeti fråga inte kan utnyttjas för bostadsändamål. Kommitténföreslär en bestämmelse av generell räckvidd som medger avdrag för kostnaderför en i bostaden inrymd arbetslokal om dennas användande som sådan i väsentligmån hindrat att lokalen i fråga kunnat utnyttjas för bostadsändamål. Har dentillika kunnat utnyttjas för sistnämnda ändamål, skall det eljest avdragsgillabeloppet i skälig män jämkas. Kommitténhar också haft att uppmärksamma frågan om kulturarbetarnas avdrag förresekostnader och ökade levnadskostnader under resor. KLYS har redovisaterfarenheter, som visar att yrkanden avseende sådana avdrag ofta bedömts medmisstro av taxeringsnämnderna och av dem helt eller delvis vägrats. Kommitténhar bibragts uppfattningen inte bara att en överdriven misstänksamhet intesällan visas från taxeringsmyndigheternas sida, när avdragsyrkanden avifrågavarande slag prövas, utan även att det på sina häll saknas en egentliginsikt om att kulturarbetarna, om än i olikartad omfattning, är beroende avatt genom resor skaffa underlag för den fortsatta skapande verksamheten. Kommitténföreslår därför att lagreglerna kompletteras på så sätt att bland exemplen i 29§ 1 mom. kommunalskattelagen på avdragsgilla kostnader för bl. a.kulturarbetare tas med även sädana för resor. Vidare förutsätter kommittén att riksskalteverketi taxeringsanvisningarna fäster uppmärksamheten på att resor är ett normaltinslag i kulturarbetarnas verksamhet och kostnaderna därför följaktligenavdragsgilla. Entill rörelse hänförlig verksamhet kan ha föregåtts av ett skede, då kostnadernedlagts utan att karaktären av förvärvskälla framträtt. När så äter sker kan iviss omfattning avdrag erhållas för utvecklingskostnader, nämligen genomaktivering av dem i räkenskaperna. Detta kan dock inte ske genomgående, ochmöjligheten till sådan aktivering kan också förbises. Kommitténföreslår generella bestämmelser om rätt till avdrag för fysisk person förkostnader som nedlagts innan rörelse i skattelagstiftningens mening uppkommit.Vissa tidsgränser har satts upp. Är fråga om sådana kostnader som - om rörelseförelegat - varit avdragsgilla, får dessa beaktas i den mån deuppkommit under de närmast föregående tre åren. Beträffande kostnader, somvarit under nyssnämnda förutsättning avdragsgilla i form av ärligavärdeminskningsavdrag, är motsvarande tidsgräns fem är. Prop.1984/85:93 32 Den föreslagna avdragsrätten för äldre kostnader gällersjälvfallet inte sådana som aktiverats i räkenskaperna. Avdraget får fördelasmellan det första beskattningsåret och de fem närmast följande åren. - Avdragetfår inte utnyttjas i sådan omfattning att underskott uppkommer i förvärvskällan. Som ovan nämnts föreligger f. n. ingen kvittningsrätt vidberäkningen av underlaget för det i den statliga inkomstskatten ingåendetilläggsbeloppet mellan underskott i en rörelse avseende litterär ellerkonstnärlig verksamhet och inkomst av tjänst föranledd av en tillfälliganställning inom samma verksamhetsområde. förslag om ensådan kvittningsrätt, en rätt som också skulle gälla mellan olika rörelseravseende litterär eller konstnärlig verksamhet. Frågan om ett förlustavdrags inverkan på storleken av egenavgiftertill socialförsäkringen har observerats. En förlust, som uppkommit i en förvärvskälladäri överskott utgör underlag för egenavgifter, får ett kommande vinstårutnyttjas som förlustavdrag vid inkomsttaxeringen. Men avdraget har då gettskaraktär av allmänt avdrag, dvs. underlaget för beräkning av egenavgifter förvinståret påverkas inte. Kommittén anser att detta bör tillrättaläggas, men denfinner att så helst borde ske i samband med en allmän översyn av den befintligalagen om rätt till förlustutjämning vid taxering för inkomst. Enklare lösningarskulle då antagligen kunna uppnås än som är möjligt. Del vill ocksåsynas som om en sådan översyn är nära förestående. För den händelse dettalikväl inte skulle vara fallet eller om vid en översyn frågan om egenavgifternaskulle i sammanhanget förbigås, har kommittén angivit två olika sätt att mednuvarande förlustutjämningslag lösa problemet. Lagtext för båda alternativenredovisas under avsnitt 6.6 i detta betänkande. Vissa från och konstnärsnämnden,inklusive , utgående bidrag och stipendier är enligtsärskilda föreskrifter pensionsgrundande inom den allmänna försäkringen förtill-läggspension. Detta ger uttryck för att bidragen och stipendierna bedömtsstå arbetsinkomst nära. Dessa bidrag och stipendier beskattas som periodiskaunderstöd och hänförs till följd därav till B-inkomst. Detta föranleder attsambeskattning i förekommande fall sker. Kommittén föreslår att ifrågavarandebidrag och stipendier från författarfonden och konstnärsnämnden hänförs tillA-inkomst i stället för B- inkomst. Möjligheterna att ernå en mer enhetlig och insiktsfullbedömning av kulturarbetarnas självdeklarationer har kommittén haft tillfälleatt diskutera med landets skattechefer vid ett i riksskatleverkets regianordnat möte. Förståelse visades då för önskemålet och olika framkomliga vägarangavs. Kommittén finner det lämpligt all regeringen ger till känna attåtgärder skall vidtas i syfte att skapa förbättrade förutsättningar för eninsiktsfull handläggning på taxeringsnämndsnivå av kulturarbetarnasdeklarationer, vilket enligt kommitténs mening bör ske genom inrättandet avsärskilda taxeringsnämnder. Prop.1984/85:93 33 Frågan om skalteutjämning genom upphovsmanna- och uppfinnarkontohar ägnats ingående uppmärksamhet. Kommittén har funnit att vissa grundläggandedrag i nuvarande regelkonstruktion leder i åtskilliga fall till mindreönskvärda resultat som bestämmelserna ter sig krångliga och till sininnebörd svåröverskådliga. Avdrag för avsättning kan i vissa fall inte medgesoaktat en avdragsrätt är välmofiverad. I andra fall kan långt störte avdraggöras än som svarar mot inkomstökningen. Detta sammanhänger med attavdragsrätten gjorts avhängig av bruttointäkterna utan något som helstbeaktande av omkostnaderna. Kommittén föreslår att rätten att skattefritt avsätta tillkonto skall göras beroende av att nettointäkten av förvärvskällan det aktuellaåret ökat i förhållande till nettointäkten under något av de båda ifrågakommandejämförelseåren.