prop · G803209 · 1984-12-31 00:00:00 — Värme, ömhet, glädje och närhet mellan barn och vuxna är en väsentligdel i delta. Alt fostra lill goda vanor när det gäller hygien, mållider,utevistelse, vila och aktiviteter är andra vikliga delar. De dagliga rutinernager en välkänd struktur och stadga och kan användas för att skapa ett positivtkänslomässigt klimat i förskolan. De kan också pedagogiskt utnyttjas för attträna självständighet och hjälpsamhet och kan ge rika inlärningstillfällen inomolika områden i för barnen naturliga och meningsfulla sammanhang. Barnomsorgen skall också i övrigt ge barnen del av enpedagogisk verksamhet som i gruppens form omfattar arbele, lek och inlärning. Arbele,lek och inlärning står i ett nära inbördes förhållande. Prop.1984/85:209 11 oberoende av det andra. Barn lär medan de leker ocharbetar. Lek och skapande är av central betydelse för barnsutveckling i förskoleåldrarna. Leken behöver stoff och näring för attutvecklas. Här är arbete - barns och vuxnas - en viktig källa. Inlärning iförskoleverksamheten skall ske i naturliga konkreta sammanhang genom lek och arbete.Gemenskap, samarbete och ansvar, som är väsentliga delar i social fostran,skall utvecklas genom all barnen deltar i vardagsarbetet. Grundförutsättningenför inlärning under förskoleåldern är den konkreta upplevelsen. Barnens förmågatill abstraktioner ökar i takt med mognad och ålder. Barnens värld bör inte isoleras från vuxnas liv och arbele.Liksom i samhället i övrigt behöver barn ha en funktion i förskolan och erfaraatt de är delaktiga i de vuxnas liv. Barnen bör efter ålder och förmåga tillsammansmed de vuxna få delta i och ta ansvar för olika dagliga sysslor inne och ute.Det gäller uppgifter som l.ex. matlagning, disk, tvätt, städning, reparationer,trädgårdsskötsel, växtodling och att gå ärenden. Barnen bör också få tillfälleatt se vuxna i arbele genom besök på olika arbetsplatser. På detta sätt kanbarnen få del av en omvärld som berikar deras egna lekar och skapande. Leken måste få stort utrymme i förskolebarnens liv och ibarnomsorgens dagliga verksamhet. I många av barnens lekar ser man kopplingenmellan lek och arbele. I den fria leken bearbetar barnen sina konflikter ochupplevelser. Därför bör leken ges mycket lid. De vuxna bör finnas i närhetenför alt stödja, stimulera och inte minst lära av barnens lek. Barnomsorgen haren vikiig uppgift i att ge förutsättningarna för alt barns lekkultur hållslevande och utvecklas. Den spontana leken är ett viktigt mått på barnsvälbefinnande och utveckling. En annan funktion har de olika regellekar sombarn i alla lider lärt av äldre kamrater och vuxna. Den organiserade leken ibarnomsorgens verksamhet skall därför ge barnen del av den gemensamma lekkullurav sånger, danser, rim och ramsor, regler, sagor och berättelser som längebundit samman generationerna. En annan vikiig del av innehållet i barnomsorgen är denskapande verksamheten. Förskolans pedagogiska verksamhet har av tradition fäststor vikt vid aktiviteter för, med och av barn inom musik, dans, teater, bildoch form och litteratur. Detla måste tillvaratas och medvetet utvecklas medutgångspunkt i de skiftande sociala och kulturella miljöer där barnomsorgenfinns. Jag vill i detta sammanhang nämna den rapport från statenskulturråd som överlämnades till regeringen med ideér och förslag om hurkulturen i förskolan kan utvecklas (Rapport från 1982:5.Kultur i förskolan). En genomgående tanke är att kultur inte kan särskiljasfrån övrig verksamhet utan måste ses som en dimension av all verksamhet iförskolan. En utgångspunkt är barns behov av att genom egna erfarenheter skaffasig kunskaper om omvärlden. Estetiska aktiviteter bidrar till att stärka barnsförmåga alt upptäcka mer, urskilja allt fler nyanser i tillvaron och alluttrycka 1984/85:209 12 sig på ett mångsidigt sätt. Verksamheter som knyter antill kulturarv och traditioner ger barn förankring och trygghet i den miljö deväxer upp i. Kullur i förskolan är också viktig för alt motverka negativaeffekter av den kommersiella påverkan som barn ofta utsätts för. Mot dennabakgrund är del angelägel alt barn redan i förskolan ges rika tillfällen tillskapande verksamhet och kommer i kontakt med ett levande kullurliv. Under 1970-talel har en generellt sett väl fungerandepedagogisk verksamhet utvecklats för de yngsta barnen i daghemmen. Verksamhetenför barn i åldern har varil föremål för ett särskilt utrednings- ochutvecklingsarbete av som avlämnat betänkandet (SOU1981:25) Bra daghem för små barn. Det är viktigt att de erhållna kunskaperna omde yngsta barnens behov och förutsättningar och hur dessa skall mötas idaghemmet vidmakthålls och vidareutvecklas. Debatten om förskolans innehåll har under senare lid merarört hur de något äldre barnens sociala och intellektuella kapacitet kan lastillvara och utvecklas i förskolan. Hela förskoleåldern är en intensiv periodav utveckling. Barns behov av vuxenkontakter, omsorg och pedagogisk handledningändrar dock karaktär varefter barnet blir äldre och självständigare. Därför ärdel väsentligt att barnen får möta nya utmaningar och vidgade perspektiv ochatt de successivt får utveckla självständighet, initiativ och eget ansvar. Viktigt är också alt beakta att barn har olika behov ochbehöver stöd och stimulans i oHka avseenden. Förskolan skall vara ettkomplement till hemmet och lill barnens sociala och kulturella miljö. Detlainnebär att verksamheten kan behöva utformas på olika sätt i olikabostadsområden, alt vissa barn kan behöva särskilt slöd alt utveckla sin socialakapacitet, andra sina språkliga och intellektuella kapaciteter. Att inlärning främst sker genom lek och arbele i naturligasammanhang bör vara utmärkande för den pedagogiska verksamheten. Barnen bör fåen kunskaps- och erfarenhelsgrund i förskolan som är anpassad lill deras olikautvecklingsnivåer och egen miljö. Verksamheten bör utformas så alt denstimulerar barnen till alt aktivt utforska omvärlden. Inlärningen i förskolanbör ske dels i anslutning till barnens egna upplevelser och frågor och dels påett planerat sätl ge barnen kunskaper om olika företeelser i närmiljön som ärväsentliga för barnen all känna till. Barns kommunikationsförmåga omfattar socialt samspel ochförmåga all uttrycka sig genom språk, bild, musik och rörelse. Det samband somfinns mellan barns motoriska utveckling och deras självkänsla ochintellektuella utveckling bör uppmärksammas. Förskolan bör ge alla barn en aklivspråkstimulans samt en grundläggande begreppsbildning som förbereder läsning,skrivning och räkning. särskilt ansvar har förskolan i detta avseende förbarn som kommer från språkligt eller socialt eftersatta miljöer. Men även debarn som visar språklig mognad och vilja alt läsa och skriva bör få stöd ochstimulans för detta i förskolan. Prop.1984/85:209 13 Den pedagogiska planeringen av förskolans verksamhet, förvilken personalen ansvarar i samråd med föräldrarna, bör på ett målinriktat ochstrukturerat sätt anpassas lill barns behov, ålder och utvecklingsnivå. Kravenpå struktur i förskoleverksamheten bör vara större allt efter som barnen bliräldre. En uppstramning av innehållet i förskolan med hjälp avsuccessiva inlärningsmål i förhållande lill det enskilda barnets ochbarngruppens fillväxlprocess bör leda fill att innehållet i verksamheten övertiden visar en utvecklingslinje från del enkla till det mer komplexa. Verksamheten bör växla mellan aktiviteter istorgrupp, i smågrupper eller individuellt. Gruppsammansättningen kan utgå fränpersonalens bedömning av barnens behov, förutsättningar och intressen, menockså från barnens egna önskemål och spontant bildade lekgrupper. Det ligger i förskolans uppgift att stimulera varje barnsutveckling utifrån barnets egna förutsättningar och behov utan inriktning påjämförande prestationer. Vissa riktmärken för vad förskolan bör ha givit barnenav kunskaper och färdigheter inför övergången till skolan kan dock varaangeläget all ange. Exempel på detla är - att kunna taemot instruktioner och information i grupp, - att kunnauttrycka sig i fullständiga meningar, ha ordförståelse och kunna vissa begreppsom l.ex. över-under, före-efter, stor-storre-störst, - att ha fåttviss kännedom om sitt bostadsområde, hemland, andra länder, - att ha visskunskap om naturen, - alt underledning och i samarbete ulföra gemensamma vardagssysslor, - att ha fillägnatsig sånger, lekar, sagor och berättelser, - att kunnahantera enkla verktyg och redskap, - att hautvecklat kompetens och självständighet när det gäller påklädning, hygien ochmåltider. Förskolan kan genom en mer strukturerad verksamhet för deäldre barnen lägga en god grund för arbetet i skolan. från barnensutgångspunkter måste förskolan och skolan utgöra delar i en helhet där hänsynbör tas lill barnens successiva utveckling och till del förhållandet att barnenutvecklas i olika takt. En gemensam syn på barns utveckling och inlärningbehöver arbetas fram i förskolan och skolan. Större överensstämmelse behöverockså skapas när det gäller arbetssätten i förskola och skola. Frågan omsamverkan mellan förskola och skola utreds f.n. av Förskola-skola-kommiltén.Det finns, som jag nämnt inledningsvis, anledning att närmare återkomma tillsamspelet mellan förskolans och skolans innehåll och arbetsformer efter del attkommitténs förslag presenterats och remissbehandlats. Det kan gälla frågor somberör fortbildning av personalen samt områden som ur detla perspektiv särskiltbehöver beaktas i pedagogiska program för förskolan. 1984/85:209 14 Pedagogiskt program för förskolan Med detta har jag velat peka på några grundläggande dragför mål, innehåll och arbetssätt i vår barnomsorgsverksamhet som bygger påsåväl gamla traditioner som nyvunna erfarenheter under 1970-lalels utbyggnadsperiod.Jag anser all det nu är av största vikt att förskolan får ett pedagogisktprogram fastlagt. Jag ser det därvid som väsentligt att alla barn oavsett om devistas i daghem, deltidsgrupp eller öppen förskola - helt eller delvis - fårdel av det pedagogiska programmet för förskolan. Jag avser att återkomma tillregeringen med frågan om uppdrag till att utarbeta ett sådantprogram. har påbörjat ett arbete som syftar tillett pedagogiskt program för förskolan och som omfattar verksamheter för barnfrån 1 till . publicerades ett programförslag somremitterades till bl.a. ett stort antal kommuner. Remissammanställningen pågår f.n.I programförslaget görs en översiktlig strukturering av ett tänkbart innehålli förskoleverksamheten som kan anpassas till olika åldrar och till barnens egenmiljö. Innehållet är indelat i fem ämnesområden. Det framhålls dock särskiltatt förskolan skall ha ett temainriktat arbetssätt och att dessa teman kanomfatta flera ämnesområden, Detla innebär att den övergripande planeringen avaktiviteter utgår från ett tema, som håller ihop innehållet för samtliga barn igruppen. Ett tema kan ha kulturell innebörd, röra natur, leknik eller samhälleoch fortgå under längre eller . Del pedagogiska programmet för förskolan bör enligt minmening ange ramarna för den verksamhet som bedrivs. Programmet måste redovisaförskolans mål samt principer för innehåll och arbetssättet. Programmet börutformas så att det kan tjäna som underlag för kommunernas ledning, utvecklingoch utvärdering av den pedagogiska verksamheten och för personalens pedagogiskaplanering. Om del pedagogiska programmet skall kunna genomföras ochbli verkningsfullt bör det anpassas till lokala förutsättningar och behov. Detlabör ske genom utarbetande av kommunala riktlinjer - till vilka jag senareåterkommer - och genom förskolepersonalens egen pedagogiska planering. De kommunala riktlinjerna för förskolans pedagogiskaverksamhet skall vara kommunernas instrument för ledning och utveckhng. Syftebör vara att åstadkomma en lokal anpassning genom att ange förutsättningar ochpreciseringar för programmets genomförande och förskolepersonalens arbete. Den pedagogiska planeringen bör utföras av personalen iden enskilda förskolan. Detta bör ske inom de ramar som anges i del pedagogiskaprogrammet och med de förutsättningar som anges i de kommunala riktlinjerna.Pedagogisk planering innebär all förskolepersonalen med kännedom om den egnabarngruppen utformar den pedagogiska verksamheten med utgångspunkt i barnenslivsvillkor, erfarenheter och behov. Prop.1984/85:209 15 Frågan om föreståndarens uppgift och ställning ibarnomsorgens förskoleverksamhet har varit föremål för olika uppfattningarunder senare år. Barnslugeulredningens betoning av att personalen skulle arbetai arbetslag, som var ett värdefullt nytänkande i början av 1970-talel, gjordeatt föreslåndarrollen kom alt ifrågasättas. Denna hållning har så småningomomprövats. framstår det som mera självklart att verksamhetenkräver ett pedagogiskt ledningsansvar och att detta bör innehas avföreståndaren. 1 föreståndarens uppgift ingår att tillse att verksamhetenplaneras på ett målinriktat sätl och att detla sker i samråd med föräldrarna. Varjebarnomsorgsenhet bör finna lämpliga former för föräldrarnas medverkan i denpedagogiska planeringen. De förändringar och den kvalitetsutveckling avbarnomsorgen som ett pedagogiskt program innebär påverkar personalen inom verksamheten.Grundutbildning, vidareutbildning och fortbildning är av central betydelse närdet gäller att utveckla kvaliteten inom barnomsorgen. Grundutbildning är en långsiktig väg att påverkaverksamhetens inriktning. Fortbildning ger effekt på kortare sikt i ettförändringsskede. Barnslugeulredningen föreslog att den årliga regelbundnafortbildningen skulle utgöra 30 limmar för varje anställd inom förskolan.Riksdagen hänsköl frågan lill arbetsmarknadens parter att reglera genom avtal.Något sådant avtal har ännu inte träffats. En stor del av landets kommuner haremellertid legat nära den rekommenderade omfattningen på 30limmar för varje anställd och år. Jag vill i delta sammanhang särskilt framhålla denbetydelse som barnomsorgspersonalens möjligheter lill fortbildning har för enkvalitativ utveckling av verksamheten. För alt erforderlig fortbildning skallvar möjligt all genomföra är del angeläget att finna former för denna som inteär alltför kostnadskrävande. En möjlighet som jag vill peka på är attfortbildningen förläggs till lider när beläggningenär låg i verksamheten, l.ex.i anslutning till semestrar eller lill sommaruppehåll. bör utarbeta studiepaket och annatvägledande material i anslutning till det pedagogiska programmet som kanställas till kommunernas förfogande. Dessa studiepaket bör vända sig till deolika verksamhetsformerna daghem, dellidsgrupp, familjedaghem knutet lillöppen förskola och öppen förskola. Prop.1984/85:209 16 2.4 Riktlinjer för barnomsorgen Min bedömning: Kommunen bör besluta om riktlinjer förbarnomsorgens förskoleverksamhet som är anpassade lill lokala förhållanden. 1riktlinjerna bör anges vilka resurser som erfordras för alt nå uppställda mål. Skälen för min bedömning: För att ell pedagogiskt programför förskolan skall kunna fylla sitt syfte på bästa sätt bör del enligl minmening ange ramarna för innehållet i barnomsorgen. Programmet måste dockanpassas fill lokala förutsättningar och behov i kommunerna. Därför börkommunerna utarbeta kommunala riktlinjer för barnomsorgens pedagogiskainnehåll. Ett sådant arbete pågår redan i många kommuner. Jag vill understryka att riktlinjerna bör utformas så attbarnomsorgsverksamheten särskilt kompletterar barnens egen sociala ochkulturella miljö. I riktlinjerna bör också anges vilka resurser som erfordrasför att nå uppställda mål. Kommunen bör i sina riktlinjer ange förutsättningarna förpersonalens pedagogiska planering av verksamheten. 2.4.1 Organisationen av barnomsorgen Det statsbidragssystem för barnomsorgen som infördes den 1januari 1984 syftar till alt ge kommunerna stor frihet att utforma sinbarnomsorg så att de lokala förutsättningarna kan las tillvara. Del ärnödvändigt att befinthga resurser kan utnyttjas effektivt som utrymmeges för alt utveckla verksamhetsformer anpassade lill barnfamiljernas behov aven kvalitativt god barnomsorg. Jag har tidigare pekat pä behovet av att mål, innehåll ocharbetssätt i barnomsorgens förskoleverksamhet fastställs i ett pedagogisktprogram för förskolan, som bildar en ram för verksamheten i landet. Däremot bör organisationen av den kommunala barnomsorgenenligt min mening beslutas av kommunen. Del finns en relativt goderfarenhets-grund att bygga på i kommunerna när del gäller barnomsorgensorganisation. Den lokalkännedom som finns i den enskilda kommunen är nödvändigför alt en flexibel resursfördelning skall kunna tillämpas så att resurser kan styrasdit de bäst behövs. Därför är det viktigt att ansvaret för barnomsorgensorganisation vilar på kommunen. Del innebär att kommunen beslutar omfördelningen mellan barnomsorgens olika verksamhetsformer och även i övrigafrågor av organisatorisk art, l.ex. när det gäller barngruppernas slorlek,personaldimensionering, extra resurser för barn i behov av särskilt stöd, lokalulform-ningoch öppethållande. Prop.1984/85:209 17 bör dock även fortsättningsvis noggrantfölja utvecklingen i kommunerna i dessa frågor. Att kommunen har ett huvudansvar för barnomsorgensorganisation strider inte mot den uppfattning jag tidigare framfört om behovetav alternativa barnomsorgsformer. Alt föräldrar sluter sig samman och ikooperativa former svarar för omsorgen av sina barn anser jag vara positivt.Alt ideella organisationer av olika slag startar och driver barnomsorgsverksamheterär också av värde. Dessa alternativ till barnomsorg kan ge viktiga impulsertill den kommunala verksamheten. 2.5 Genomförande av utbyggnaden Mitt förslag: Barnomsorgen byggs ul så att alla barn varsföräldrar så önskar kan erbjudas plats från ett och tilldess de börjar skolan . Skälen för mitt förslag: Ett fastläggande av principen omalla barns rätt att fr.o.m. ett och ell halvt års ålder delta i kommunalförskoleverksamhet, enligt vad jag har föreslagit, innebär attbarnomsorgen byggs ut så att alla barn vars föräldrar så önskar skall kunnaerbjudas plats. Utbyggnaden bör därvid ske i sådan takt attbarnomsorgsverksamheten är fullt utbyggd . Som jag fidigareframhållit, avser jag att senast återkomma till regeringenom en lagstiftad rätt lill förskola för alla barn. För de barn vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerarär det i första hand fråga om behov av barnomsorg i daghem eller familjedaghem.För övriga barn avses öppen förskola eller deltidsgrupp. Som jag tidigare anförtser jag det som en naturlig utveckling alt kommunerna mer generellt öppnardeltidsgrupperna för de fyra- och femåringar som inte finns i daghemmen. Försexåringarna finns redan denna möjlighet. F.n. finns totalt ca 570 000 barn i åldrarna halvtt.o.m. Av dessa barn är f.n. 266 000 barn inskrivna idaghem eller familjedaghem och ca 78 000 barn finns i deltidsgruppsverksamhet.Vidare finns ca 640 öppna förskolor i 200 kommuner. Om man antar att ca 50 barnhar möjlighet att besöka någon av dessa öppna förskolor har ca 32 000 barntillgång lill sådan verksamhet . Bland barn under ärca 19 000 barn inskrivna i daghem eller familjedaghem. Med ledning av SCB:s senaste undersökning om efterfråganpå barnomsorg (1982/83) beräknar jag att totalt ca 380 000 barn i åldrarna ettoch t.o.m. de börjar skolan har föräldrar som förvärvsarbetareller studerar. Av dessa beräknas 307 000 efterfråga barnomsorg i daghem ellerfamiljedaghem. Detla innebär all del för barn i dessa åldrar saknas platsför ca 41 000 barn i daghem eller familjedaghem. Prop.1984/85:209 18 Jag föreslår således alt barnomsorgen i daghem ochfamiljedaghem byggs ul så alt alla barn över ett och medförvärvsarbetande och studerande föräldrar kan erbjudas sådan plats år 1991.Det totala utbyggnadsbehovet av daghem och familjedaghem beräknar jag till nära 55 000 inskrivna barn. Jaghar då förutsatt en viss ökning av den kvinnliga förvärvsfrekvensen underperioden och att kommunerna bygger ut barnomsorgen ienlighet med sina planer. Jag har då även utgått ifrån att antalet inskrivnabarn under ett och inte minskar. Bland förskolebarn över ett och finnsdrygt 325 000 barn som inte är inskrivna i daghem eller deltidsgrupp. Jagräknar med att en stor del av dessa barn kommer att utnyttja rätten lill deltagandei öppen förskola eller dellidsgrupp. Det är dock realistiskt all anta att enviss andel av barnen inte kan eller önskar delta i verksamheten. Mot dennabakgrund och på grundval av befintlig befolkningsstatistik, aktuellabefolkningsprognoser och antaganden om förvärvsfrekvensens utveckling har jagberäknat del totala utbyggnadsbehovet i landet åren 1987 - 1991 lill drygt 170000 barn i den öppna förskolan och dellidsgrupper. Jag har då utgått ifrån atten viss utbyggnad av öppna förskolor och deltidsgrupper sker under åren 1985och 1986. Del är självklart att en utbyggnad av den omfattning jaghar redogjort för måste åstadkommas genom en planmässig utbyggnad under ett anlalår. Jag förordar således att regeringen föreslår att godkänna principenatt barnomsorgen byggs ut så alt alla barn vars föräldrar så önskar kanerbjudas plats i daghem eller familjedaghem eller får möjlighet att delta iverksamhet i öppen förskola eller deltidsgrupp . För alt närmare bedöma omfattningen av behovet anser jagalt bör få i uppdrag att genomföra eflerfrågeundersökning-arav den typ som gjordes /83. Dessa undersökningar visar,förutom för landet som helhet, för varje kommun den aktuella efterfrågan påplats i daghem och familjedaghem. Jag avser att återkomma till regeringen i denfrågan. Sammanfattningsvis förordar jag att den faktiskautbyggnaden av barnomsorgen sker på följande sätt.Behovet av barnomsorg i daghem och familjedaghem, öppen förskola ochdeltidsgrupp mäts /86 genom efterfrågeundersökningar. Medledning av dessa undersökningar skall kommunen bygga ul barnomsorgen till fullbehovstäckning . Det innebär exempelvis alt behovet tillgodosesgenom all barnomsorgen byggs ul med 1/5 . Antalet barn som kanerbjudas att delta i de olika verksamhetsformerna bestäms dock av kommunen. Jagvill som en utgångspunkt för kommunernas egna beräkningar av utbyggnadsbehovetredovisa några exempel på hur utbyggnaden kan genomföras. Exemplen visarutbyggnadstakten när behovet är statiskt, när det ökar och när det minskar. 1984/85:209 Ex 1 Behovet är statiskt Behov av nya platser Utbyggnad Antal platser under efterföljande år Ex 2 Behovet ökar Behov av nya platser Utbyggnad Antal platser under efterföljande år 50 1/1 Behovet som är 100 ökar alltså med 40 år1987, Eftersom 20 platser byggs blir återstående behov 120 osv. Ex 3 Behovet minskar (dvs. 1987 1988 1989 1990 Behov av nya platser Behovet som är 100 minskar alltså med 30 år1987, Eftersom 20 platser byggs minskar således behovet med 10 utöver vad somföljer av utbyggnaden, 2.6 Statsbidrag till barnomsorgen Del nuvarande statsbidragssystemet för barnomsorgen träddei kraft (prop. 1983/84:9, SoU 12, rskr 43). Enligt detlasystem utgår ett bidrag per inskrivet barn i daghem, fritidshem ochfamiljedaghem kombinerat med ett bidrag per årsarbetare i daghem ochfritidshem. Ett särskilt bidrag lämnas för barn med behov av särskiltstöd beräknat i förhållande lill antalet inskrivna barn i daghem ochfritidshem. Vidare omfattas även den öppna förskolan av statsbidragsgivningen.Följande bidragsbelopp gäller fr.o.m. : för varje barn inskrivet heltid (minst 7 tim./dag) . för varje barn inskrivet deltid (mellan 4 och 7 tim./dag) . b) Fritidshem; för varje inskrivet barn . Prop.1984/85:209 20 c) Bidrag per årsarbetare i daghem och för varje barn inskrivet heltid (minst 7 fim./dag) . för varje barn inskrivet deltid (mindre än ./dag) . e) Öppen förskola; per enhet . f) Barn med behov av särskilt stöd: Bidrag för vart 10:e inskrivet barn i daghem och fritidshem . Bidrag per inskrivet barn i daghem och fritidshem kan ävenlämnas till kommunen för verksamhet som har annan huvudman än kommunen underförutsättning alt daghemmet eller fritidshemmet finns angivet i kommunens barnomsorgsplan.Därutöver kan bidrag lämnas med .