prop · G8032 · 1984-12-31 00:00:00 — Syftet med detta förbud är i försia hand att förhindraatl kommersiellt drivna spermabanker i utlandet per postorder eller pä annal säulevererar sperma till en kvinna här i landet för självinsemination. Däremotfinns det inget hinder mot iilt allmänna sjukhus, som bedriver inseminationsverksiimhet.utan särskilt tillstånd för in frysl sperma frän utlandet. En sädan införselkan behöviis exempelvis i de fall inseminalion skall ulföras för makar eller saniboendesom lillhör en etnisk minoritetsgrupp bland invandrare och för vilka lämplig givareinte finns alt tillgå här i landet. Efter särskilt tillstånd av socialstyrelsenkan fryst sperma la införas även av andra än allmänna sjukhus. Om påföljd för olovlig införsel av sperma eller försök tillsådant brott finns bestämmelser i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling.1 fråga om förvaring och förstöring m.m. av sperma som inte fär föras in här ilandet finns bestämmelser i lagen (1973:980) om transport, förvaring ochförstöring av införselreglerade varor. Den som i strid mol denna lag vanemässigt eller för atlbereda sig utför insemination eller tillhandahäller sperma för inseminationdöms till böter eller fängelse i högsl . (Jfr 12 S i utredningens förslag) ' Lagtexten har jiimkatsniigoi i proposilionsförslagel. 1984/85:2 30 Föralt siraff enligt denna paragraf skall inträda krävs alt någon vane- Specialmotivering mässigteller för atl bereda sig ulför insemination eller tillhandahållersperma för insemination. Med "vanemässigt" får förslås att nägon vidupprepade tillfällen erbjuder sina tjänster åt olika kvinnor. Kravet pä vanemässighelkan alllsä inte anses uppfyllt om någon i ett enskilt fall hjälper en kvinnaalt bli gravid genom inseminalion, även om inseminalionen utförs eller spermantillhandahälls vid flera lillfällen. Straffenligt paragrafen kan komma i fråga för läkare som vanemässigt eller ivinningssyfte utför insemination på ensamstående kvinnor. Även t. ex.privatpraktiserande läkare som vanemässigt eller i vinningssyfte utför givarinseminationerkan bestraffas enligt paragrafen. Detsamma gäller varje annan form av privalverksamhet som sker mera organiserat eller i vinningssyfte. Ocksä en man somprivat vid upprepade tillfällen eller för atl göra sig ekonomisk vinningtjänstgör som givare kan alltså straffas. Ävenpersoner som medverkar lill en mer organiserad eller vinningsin-riktadverksamhet av otillåten karaktär kan enligt de principer som har kommit till utirycki 23 kap. 4 eller 5 § straffas för sin medverkan, i den mångärningen inle är straffbelagd enligt någon annan lag eller författning. Ansvarför sådan medverkan kan komma i fråga bl. a. för hälso- och sjukvårdspersonalsom har varit läkaren behjälplig i en olaglig verksamhet. Utanfördet straffbara områdel hör den situationen atl en kvinna på prival väg skaffarsig sperma som hon låter inseminera pä sig själv. Inseminalionen sker ju intei detta fall vanemässigt eller i vinningssyfte. Del ligger i sakens natur attkvinnan inle heller kan straffas för anstiftan eller medhjälp lill inseminationsom har ulförls på henne i slrid mol denna lag. Detkan lilläggas att disciplinärt ansvar enligt lagen (1980: 11) om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen m.fl. kan komma i fräga i vissa fall när läkare ellerannan hälso- och sjukvårdspersonal inle bestraffas enligt förevarande paragraf.Det kan t. ex. gälla fall då en läkare utför inseminalion utan att demedicinska förhållandena är godlagbara, säsom då kvinnans hälsa inte medgeratt hon föder barn. Behandlingen har då inte utförts i överensstämmelse medvetenskap och beprövad erfarenhet. Dennalag träder i kraft . Bestämmelseni 4 § gäller inte i fall då spermagivaren har lämnat sperma föreikraftträdandet. Dennya lagen har i princip omedelbar verkan fr.o.m. ikraftträdandet. Det innebär bl.a.att, om en insemination har inletts efter elt muntligtsamtycke från kvinnans make eller samboende, denne måste lämna elt skriftligtsamtycke innan inseminalionen kan fortsätta efter ikraftträdandet. Vid en givarinseminationsom har påbörjats före Prop.1984/85:2 31 ikraftträdandet mäste vidare makarnas eller de samboendeslämplighet Specialmotivering somföräldrar därefter utredas och prövas, om det inle redan har skelt. Etl undantag frän principen all den nya lagen slår igenomomedelbart gäller dock i fräga om rätten för ett barn som har kommit till genomgivarinsemination att enligt 4 S få veta vem spermagivaren är. En sådan rättföreligger inte när denne har lämnal sperma före ikraftträdandet, även ombarnet har avlats genom att sperman har använts därefter. Med hänsyn härtill ärdet angeläget att sperma som har lämnats före ikraftträdandet inte användsefter denna tidpunkt. 4.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 7 kap. I § Sekretess gäller, om inle annat följer av 2 §, inom hälso-och sjukvården för uppgifl om enskilds hälsotillstånd eller andra personligaförhållanden, om det inte står klart alt uppgiflen kan röjas ulan att denenskilde eller någon honom närstående lider men. Detsamma gäller i annanmedicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rätispsykiatrisk undersökning, in-seinination.faställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrcring och åtgärdermot smittsamma sjukdomar, samt i verksamhel som avser omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda. Sekretess enligt första slycket gäller också i sådanverksamhet hos myndighel som innefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsynöver allmän eller enskild hälso- och sjukvärd. I fräga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst sjuttio är. Utan hinder av första stycket får uppgifter om inseminationi vissa Jäll lämnas till enskild enligt vad som Jöreskrivs i lagen 11984:000)om insemination. (Jfr 7 kap. I och 3 SS i utredningens törsliig) 1 förtydligande syfte har i försia slycket lagts till ordel"inseminalion" som exempel pä "annan medicinsk verksamhet"i vilken sekretess gäller. Med insemination avses verks.imheten i dess helhet. Detbetyder alt sekretess gäller för sädana uppgifter om den enskildes hälsoiillständeller andra personliga förhållanden som kommer fram frän det att friigaom insemination har uppkommit i etl enskill fall eller en givare anlitas förstagängen lill dess alt ett barn har avlats genom inseminalionen. Även andrauppgifter som kan finnas om barnet och som har samband med inseminationsbehandlingenhör hit. Bestämmelserna om sekretess gäller i förhällande säväl tillmyndigheler och andra utomstående som till de makar eller samboende som harbegärt inseminalionen. den man som har tillhandahällit sperma (givaren) och detbarn som har kommit till genom inseminalionen. Normalt fär alltså inte uppgiftom givaren lämnas ut till makarna eller de samboende, och givaren har inteheller rätt att fä veta vem dessa är eller vilka barn som han har gelt upphovtill. Av 4 S lagen om insemination följer dock au barnet självl 1984/85:2 32 undervissa förutsättningar har rält atl fä del av de uppgifter om givaren Specialmotivering som har antecknats pä sjukhusel. Densekretess som del här är fräga om gäller till förmån för barnet, dess föräldraroch spermagivaren. Av 14 kap. 4 § sekretesslagen framgår atl den enskilde iprincip kan efterge sitt sekretesskydd helt eller delvis. Skyddet kan dockefterges endast till den del det rör den enskilde själv. Till den delsekretessen gäller lill förmån för etl underårigt barn som har kommit tillgenom insemination - dvs. i allmänhet uppgift om atl barnet har avlats pä dettasätt - kan det ibland räcka med all barnels vårdnadshavare samtycker påbarnets vägnar till alt uppgiften lämnas ut. Sä är fallet beiräffande myckelsmå barn. För nägot äldre barn kan del krävas samtycke av bäde barnets vårdnadshavareoch barnet självt. Och när barnet är så pass moget atl det ensamt bör kunna taställning, är det tillräckligt atl samtycke lämnas enbari av barnel såviitgäller dess sekretesskydd (jfr prop. 1979/80:2 Del A s. 330). Som harsagts gäller emellertid sekretessen även till förmån för föräldrarna. Omen kvinna vid faderskapsulredning hos en socialnämnd uppger all barnet harkommit till genom insemination, kan nämnden vilja kontrollera hos sjukhuset alluppgiflen är riktig. En förutsättning för att uppgiften skall lämnas ul tillnämnden är dock att kvinnan går med pä det för egen del och i egenskap av vårdnadshavareför barnet. Nämnden kan inte heller utan medgivande av den man som kvinnan ärgift eller annars bor lillsammans med fä uppgift om huruvida denne har samtycktlill behandlingen, vare sig inseminalionen har skelt med sperma från honomeller nägon annan är spermagivare. Vill mannen inle lämna ell sådant medgivandeoch påstår kvinnan att mannen har samtyckt till inseminalionen. fär nämndenöverväga alt föra faderskapsfrägan lill domstol för prövning. Av 5 S lagen om inseminationframgår alt den som är ansvarig för inseminalionen eller annan som har tillgängtill uppgifter om inseminalionen därvid är skyldig atl lämna domstolen deupplysningar som är nödvändiga för alt faderskapet skall kunna prövas. Somulredningen har framhållit kan uppgifler om inseminalionsverksamheien vid deallmänna sjukhusen behövas också för forskningsändamål. För all underlättaforskningen när det gäller inseminationer, liksom uppföljningen i övrigt av inseminalionsverksamheienoch socialslyrelsens tillsyn över denna, torde del vara lämpligl atl de sjukhussom bedriver sådan verksamhel för viss slalisiik över verksamheten. 1 den månså sker, bör statistiken - för att materialet lätt skall kunna bearbelas ochsammanställas - föras enhetligt över hela landel. Det bör ankomma päsocialstyrelsen att i samverkan med svara för enhetlighetenoch samordningen. Med hänsyn till atl del i detla sammanhang rör sig om mycketintegritetskänsliga uppgifter kan en lämplig ordning vara att statistikenförvaras pä resp. sjukhus. Genom försorg bör de 1984/85:2 33 sombedriver forskning om inseminationer lätt kunna få uppgift om vilka Hemställan sjukhus som ulför inseminationer(se specialmotiveringen till I S). Destatistiska uppgifter som sjukhusen kan komma att lämna ut bör vara sädana atlenskilda personer inle därigenom kan identifieras. Om uppgiflerna lämnas ulför forskningsändamål bör de etiska normer som gäller för sådant ullämnandeiakttas. Jaghemsläller alt lagrådels yllrande inhämtas över förslagen till 1. lagom ändring i , 2. lag om insemination, 3. lag om ändring i sekrelesslagen(1980: 100). legeringenbeslular i enlighet med föredragandens hemställan. y 1984/85. 1984/85:2 34 Närvarande:f.d. regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet och chefen för beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag till 1. lagom ändring i . 2. lag om insemination, 3. lag om ändring i sekretesslagen(1980: 100). Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessornNina Pripp.Förslagen föranleder följande yttranden. Deremitterade lagförslagen avser en rättslig reglering av s. k. artificiell inseminationpå kvinnor och konsekvenserna härav i faderskapshänseende. Någon lagsliftningpå området finns inte . Artificiell insemination haremellertid,som framgår av remisshandlingarna, förekommit och har under senareär ökat i omfattning. Inseminationer-na utförs främst på sjukhus, men ävenprivatpraktiserande gynekologer ägnar sig i viss utsträckning åt dennaverksamhet. Denföreslagna särskilda lagen om insemination innehåller främst föreskrifter omförutsättningarna för att insemination skall få ske. Den kan sägas anknyta tillden verksamhel som hitlills ägt rum pä detta område och godtar insemination endaslunder de förutsättningar, som i huvudsak utvecklats i praxis. Inseminationskall sålunda fä äga rum endast om kvinnan är gift eller bor tillsammans med enannan man under äktenskapsliknande förhållanden och under förutsättning attsamtycke till inseminalionen lämnats av maken eller den samboende. Fri°igan ominsemination kan godlas i andra fall har departementschefen ställt pä framtideni avbidan pä forlsall forskning pä området. S.k. givarinseminationer - dvs. inseminationermed sperma från annan man än maken eller den samhoende - skall inte få utförasannat än pä sjukhus medan s. k. makeinsemination även i fortsätt-ninpen kan fäutföras exempelvis av privatpraktiserande gynekolog. Inse-minationslageninnehåller den avvikelsen frän vad som tillämpas att barnet medges rätt att.om det uppnått tillriicklig mognad, fä lii del av uppgifter vid sjukhuset omden biologiske fadern, således bland annat Prop.1984/85:2 .35 uppgift om hiins namn. Ändringen i föriildriibiilkeninnebär i huvudsiik att. om insemination utförts med siimtycke :iv niiiken ellerden man som kvinnan bor tillsammiins med under iiktenskiipsliknande förhällanden.den som lämnat samtycket skiill iinses som barnets läder om det är siinnoliktatt biirnet iivlais gi. 'ni>m inseminalionen. Bl.a. den bctydelsefullii frågan om faderskiipel till inseminalionsbarnär således f.n. hell oreglcrad. vilket mäste bcteckniis som cn brisl. Det ärdärför tillfredsstiilliinde att liigstiftning nu föresläs i iimnet. Innchället i de fnimliigdii försliigen föriinleder. frände synpunkier lagrådet har iitl beakta, inte andni erinringiir än som framgärav det följande. Lagen om ändring i I specialmotiveringen till den föresliignii nya I kiip. 6 Sframhålls, alt vad som där siigs om atl moderns make eller siimboende skallanses som fiir till ett biirn som hiir iivlats genom insemination gäller ävenvid tillämpning av bestämmelser i liig eller anniin författning som tilliigger sliiktskapeller svägerhig riittslig betydelse. Nägon siirskild föreskrifl om deltii angesinte vara behövlig. 1 anslutning härtill iinförs vidare, iitt n:°igot undanlagfrån angivna principer, motsvarande det som finns i 4 kap. 8 S iindra stycket,inte "heller" har siiillis upp för dessa fall. Innebörden av sisinämnda uttalande är oklart. Det kansålunda tilläggas den betydelsen alt frånvaron av cn uttrycklig undantagsregelendast är en direkl följd av all en motsvarighet lill huvudregeln i 4 kap. 8 §första stycket iinsetts onödig. Det iir emellertid iiven liinkharl atl avsiktenmed uttalandet iir det. niimligen atl ge utiryck för uppfatlningenatt en riillstilliimpning i enlighet med en si°idiin undanliigsregcl över huvudtagetinle bör komma i frågii i nu aktuella fall. I denna fråga vill higrädet till cn början erinra om attutredningen i sitl försliig till ändringar i (I kap. 8 S) uigiimed en direkt motsvarighet till liigbestiimmelsernii i 4 kap. 8 § och därvidsärskilt motiverat behovet av den föresliigna undantagsregeln i andra stycket.Utredningen anförde i denna del följande: "I vissa hänseenden i lagsiiftningenkan rättsförhållandets natur moiivera en avvikelse från huvudregeln. Det rörsädana fall där de rent biologiska biinden är avgörande under det att den sociiilasamhörigheten inle skall tillmätas belydelse. Som exempel kan nämnas reglernaom fastställande av faderskap i . om äk-lenskapshinder i giftermålsbalkenoch om straff för otukl med avkomling eller syskon i . "(Betänkandet s. 77) 1 proposition 1983/84: 105 har försliig lagts framom ändringar i brottsbiilkens bestämmelser om sedlighetsbrott. I motsats tilldet utredningsförslag (SOU 1982:61) som ligger till grund för propositionenföreslås därvid bl.a. alt del nuvariinde straffansvaret för sexuellt umgängemed Prop.1984/85:2 36 avkomling (6 kap. 5 S) skall bibehållas. Begreppet avkomlingåterfinns Lagrådets yttrande även i den föreslagna nya bestämmelsen om "sexuelltutnyttjande av underårig" (6 kap. 4 S). Av motiveringen i propositionen framgäralt sannolikt bl.a. arvsbiologiska skäl legat bakom åtminstone en del remissinstansersnegativa inställning till utredningens förslag iitt avskaffa straffansvaretenligt nuvarande 6 kap. 5 S (prop. s. 33-34). Giftermälsbalkens bestämmelser om äklenskapshinder pågrund av släktskap (2 kap. 3 §) ändrades i sak . Ändringeninnebar att lidigare gällande förbud mol äktenskap mellan halvsyskon ersattesmed en dispensmöjlighet för sädana fall. Förbudet mot äktenskap mellan dem somär i rätt upp- och nedstigande släktskap och mellan helsyskon lämniides däremoiomhb i. I samband därmed genomfördes även den ändringen i 6 kap. 5 Sbrottsbalken att sexuella förbindelser mellan halvsyskon avkriminaliserades. Imoiiven till den föreslagna ändringen i 2 kap. 3 § anfördeföredragande statsrådet bl.a. följande: "För äklenskapshinder på grund avsläktskap har arvsbiologiska hänsyn spelat avgörande roll. Även etiskasynpunkter har haft betydelse. De anförda skälen har fortfarande sinbärkraft." (NJA II 1973 s.129). Eflersom det remitterade förslaget innebär att ett barnsom tillkommit genom s. k. givarinsemination skall ha möjlighel att senarekomma i kontakt med givaren synes det inte uteslutet all en sådan situationkan uppkomma som i varje fall berörda bestämmelser i giftermålsbalkenavser all förhindra. Det kan vidare med fog ifrågasättas om det ä andra sidanskulle överensstämma med straffrättsliga principer att på elt barns "rättslige"far lillämpa de föreslagna nya bestämmelserna i 6 kap. 4 S ,såvitt angår sexuellt umgänge med "avkomling" som inte står underhans fostran, och i 6 kap. 5 S samma balk när det av motivuttalandena klartframgår atl bestämmelserna lar sikte på barnets "biologiska"föräldrar (prop. 1983/84: 105 s. 27, 29, 53). Mot bakgrund av vad som anföris finner lagrådet attövervägande skäl talar för all hithörande problem bör lösas enligt sammaprinciper som gäller vid adoption. För alt undvika varje oklarhet ellermissförstånd pä denna punkt bör lagtexten därför lämpligen kompletteras medbestämmelser efter förebild från 8 § i utredningens förslag. Mueller tillägger för sin del beträffandeinnehållet i den föreslagna I kap. 6 S : Enligt förslaget skall även ett muntligt samtycke godlasnär det gäller faderskapet lill inseminalionsbarn. Detta avses gälla även i defall dä den föreslagna lagen om insemination blir tillämplig. Enligt 2 S i denlagen krävs emellertid att samtycket är skriftligt, vilkel krav dessutom ärstraff-sanktionerat enligt 7 § i samma förslag. Det lorde finnas väl sä starkaskäl för att kräva skriftlighet när det gällerfaderskapsreglerna som när det Lagrådetsyttrande Jiig förordar därför altreglerna i 1 kap. 6 § och 2 S lagen om insemination ges sammainnebörd i vad avser formen för samtycket. I förslagel ges regler om faderskap i de fall dä samtycke tillinseminalionen föreligger vid det inseminationstillfälle dä barnet kan antasha avlats. Det kan ifrågasättas om det inte också behövs regler för de fall dåden äkta mannen eller den sammanboende mannen lämnat sitt samtycke först efter inseminiUionslillfället.Ett sådant behov föreligger inte minst i de fall dä inseminalionen skett föreikraftträdandet eller t. ex. utomlands. Belriiffande övergängsregleringen anför lagrådet: För liigändringen har inte föresliigits niigon annanövergångsregel än att äldre bestämmelser skall tillämpas om före lagensikraftträdande talan har väckts om att en man inte är fader till ett barn somhar avlats genom insemination. Avsikten är att. bortsett frän nämnda undantag,de nya fiiderskapsreglerna skiill gälla fullt ut även pä äldre förhällanden. Beiräffande tillämpningen av ny lagstiftning gäller inomsvensk rätt som en allmän princip att nya regler i materiellt hänseende normaltäger giltighet endast beträffande förhällanden som uppkommit efter den nyalagens ikraftträdande. Principen är uttryck för ett rältssäkerhetskrav. somrättsordningen har ansetts böra tillgodose. Bakom principen ligger tanken attden som töretar en rättshandling skall kunna räkna med att rättsverkningarnaav handlingen regleras av de bestämmelser som gäller när handlingen företas ochatl han därför inte skall behöva riskera iilt nya regler i efterhand skallmedföra andra, lör honom oförmånliga rättsverkningar av handlingen, som haninte kan undgä. Övergängsregleringen i remissförslaget siär enligt lagrådetsmening inle i god överensslämmelse med de tankegängiir. som ligger bakom angivna principen. Den nya lagsiiftningen lillerkiinner ju en insemination.som sketl med samtycke av kvinnans make eller iinnan man. med vilken hon bortillsammans under äktenskapsliknande förhällanden. den rällsver-kan att den somlämnat medgivandet skall anses som fader till barnet om det är sannolikt attbarnet avlats genom inseminalionen. Enligt gällande rätt däremot är frågan omfaderskapet till barn. som avlats genom insemination. helt oreglerad, och det lordestå klart au etl medgivande lill insemination inte i och för sig kantillerkännas den verkan att den som lämnal medgivandet skall anses som fader lillbarnet. Med den genom remissen föreslagna övergängsregleringen skulle såledesen insemination. till vilken samtycke har lämnats, lilläggas en annan, för denenskilde mera långtgående rättsverkan än som följer av de regler som gällde närrättshandlingen företogs. En siidan ordning kan inte godtas. Del må tilläggasatt 4 1984!85. 1984/85:2 38 ävenom del i undanlagsfall skulle kunna ledas i bevis att den som lämnat Lagrådetsyttrande samtycketill inseminalionen därmed också avseit alt lill alla delar godta det rättslägesom etl faderskap innebär, exempelvis i underhålls- och arvshänseende, det ändåfrån principiell synpunkt ler sig mindre tilltalande att på detta sätl ge nyabestämmelser retroaktiv verkan. Vadnu sagts har främst tillämpning på s. k. givarinsemination. Lägel är i viss månelt annat beiräffande s.k. makeinsemination, där sperman har lämnats avkvinnans make eller den man, med vilken hon sammanbor under äktenskapsliknandeförhållanden. I sådana fall är ju den man som lämnat medgivandet till inseminalionenäven barnels biologiske fader. Någol rättsligt problem synes ej heller vidtillämpning av de nya bestämmelserna kunna uppkomma om kvinnan var gift. Däskall ju maken enligt I kap. 1 § presumeras vara fader tillbarnet, och någon möjlighet till förklaring enligt 2 § att han ändå inte ärfader synes inte föreligga. Om däremot sperman lämnats av en man med vilkenkvinnan sammanbor ulan att vara gift med honom kan komplikationer tänkasuppstå. Om mannen erkänt faderskapet enligt 1 kap. 4 S torde visserligen inleföreligga möjlighet för honom atl få erkännandet ogiltigförklarat enligt tredjestycket av paragrafen under hänvisning till att barnet avlats genom inseminalion.Om däremoi undantagsvis erkännande inte har lämnats och faderskapel såledesskall fastställas genom dom enligt 5 § synes det vara tveksamt om han enligt nugällande rättsregler kan förklaras som fader eftersom paragrafen för sådanförklaring förutsälter att mannan haft samlag med modern, nägot som ofta inte lordevara förhållandet i dessa situationer. En övergångsreglering i enlighet medremissförslaget synes alltså även i etl sådanl fall, älminslone teoretiskt,kunna leda till nackdel för den enskilde. Medhänsyn till det anförda anser sig lagrådet inte kunna tillstyrka en övergångsregleringenligt det remitterade förslaget. I stället förordas i detla hänseende enbestämmelse av innebörd alt den nya lagen inte skall gälla i fräga om inseminationer,som ulförls före lagens ikraftträdande. Medden av lagrådel förordade lösningen kan fråga uppkomma att, i syfte att gebättre skydd ät de inseminalionsbarn, som avlats före lagens ikraftträdande - ilikhet med vad utredningen föreslagit - begränsa den tid inom vilken talan fårföras enligt 1 kap. 2 S om atl mannen inte är fader till makensbarn respeklive enligt 4 § tredje stycket om att etl lämnat erkännande avfaderskap till ett barn som avlats genom insemination saknar laga verkan.Lagrådet har inte något alt erinra mot atl en sådan begränsning föreskrivs.Tidsgränsen bör därvid avpassas så atl mannen får skäligt rådrum för talansväckande efter del all barnet fötts. Detta innebär, om tidsgränsen för väckandeav talan besläms generellt med utgångspunkt för lagens ikraftträdande,alt gränsen lämpligen fastställs till efler ikraftträdandet.Begränsningen av talerätten bör givetvis endasl avse sådana fall då mannen lämnalsamtycke lill inseminalionen. Prop.1984/85:2 39