prop · G80398 · 1984-12-31 00:00:00 — Genom 1977års förordning - som grundar sig folkhögskoleutrednings (U 1972:08)betänkande (SOU 1976:16) Folkhögskolan och regeringens prop. 1976/77:55 omfolkhögskolan - har en större stringens numera uppnåtts. 11-12 §§folkhögskoleförordningen har följande lydelse: 11 § Styrelsen för folkhögskola med enskild huvudmanskall bestå av minst fem ledamöter. Dessa skall utses av huvudmannen. I fråga om styrelse för folkhögskola med kommun ellerlandstingskommun som huvudman tillämpas föreskrifterna i 3 kap. 2 §, 3 §första stycket, 4 §, 5 § tredje stycket, 7 och 8 §§, 9 § första stycket, 10 och11 §§ samt 12 § andra och tredje styckena kommunallagen (1977:179) påmotsvarande sätt. I landstingskommun och i annan kommun än kommuntillämpas även föreskrifterna i 3 kap. 5 § forsla stycket och 6 § nämnda lag påmotsvarande sätt. Utan hinder av 2 § 2. förvaltningslagen (1971:290)tillämpas 4 och 5 §§ nämnda lag i samtliga ärenden hos styrelse förfolkhögskola med kommun eller landstingskommun som huvudman. 12 § Företrädare för de studerande, lärare och övrigpersonal får närvara vid styrelsens sammanträden med rätt att deltaga i överlägg ningarna och med rätt att ställa förslag. Sådan företrädare har även rätt att till protokollet anteckna skiljaktig mening. Hänvisningarna till kommunallagen i 11 § andra stycketinnebär att följande bestämmelser om förvaltningsutskottet är tillämpliga pålandstingskommunal folkhögskolsestyrelse: val avledamöter och suppleanter, antal ledamöter och suppleanter, inkallelseordningför suppleanter (3 kap. 2 §) valbarhet ochvalbarhetshinder för ledamöter och suppleanter (3 kap. 3 § första stycket) rätt tillledighet från anställning för ledamöter och suppleanter (3 kap. 4 §) valperiodenslängd, förfarandet vid omval och avgång (3 kap. 5 § första och tredje styckena) val avordförande och vice ordförande m. m. (3 kap. 6 §) sammanträdenoch närvarorätt (3 kap. 7 §). suppleantstjänstgöring (3 kap. 8 §) beslutförhet (3kap. 9 S första stycket) möjlighet tillproportionellt val av avdelning eller beredningsorgan; beslutsfattande, protokollföringm.m. (3 kap. 10 §) när handlingskall anses ha kommit in; delgivning (3 kap. 11 S) delegation avbeslutanderätt (3 kap. 12 § andra och tredje styckena). 1984/85:98 23 Att den fakultativa regeln om reglemente förförvaltningsutskottet i 3 kap. 12 § första stycket kommunallagen inte ärtillämplig på folkhögskolestyrelse beror på att reglemente för folkhögskolaenligt 9 § folkhögskoleförordningen är obligatoriskt och följer särskildaregler (antas av , fastställs av ). Hänvisningen till förvaltningslagen i 11 § tredje stycketinnebär att förvaltningslagens jävsregler alllid skall tillämpas påfolkhögskolestyrelse med landstingskommunal huvudman. I konsekvens härmedhänvisar andra stycket inte till kommunallagens jävsregler i 3 kap. 9 § andrastycket. De rättigheter som enligt 12 § tillkommer företrädare förde studerande, lärare och övrig personal går i två hänseenden utöver vad som ärmöjligt enligt lagen (1972:271) om närvarorätt vid sammanträde med kommunaleller landstingskommunal nämnd (förslagsrätten och rätten till s.k. tystreservation). Hithörande frågor har i särskild ordning och från mer generellautgångspunkter behandlats av kommittén (Kn 1978:02) för medbestämmandefrågor ibetänkandet (SOU 1982:56) och medbestämmanderätt. Utifrån den principiella terminologiska skillnad somgjorts i det föregående mellan kommundelsnämnder, distriktsnämnder ochinstitutionsstyrelser är folkhögskolestyrelserna utpräglade insrilutionsstyrelser. inom hälso- och sjukvården gäller, med tidsbegränsning tillutgången av , lagen (1980:12) om förtroendenämnder inom hälso- ochsjukvården. Den verksamhet som lagen reglerar är en försöksverksamhet, somenligt förarbetena (i denna del'') socialutskottets betänkande (SoU 1979/80:16)bör utvärderas innan försöksperioden löper ut. Lagens 1 § har efter en ändring(1982:765) följande lydelse : För den hälso- och sjukvård som en landsfingskommun och enkommun som inte tillhör landstingskommun ombesörjer enligt hälso-och sjukvårdslagen(1982:763) skall det finnas en eller flera förtroendenämnder med uppgift attfrämja kontakterna mellan patienterna och hälso- och sjukvårdspersonalen samtatt åt patienterna förmedla den hjälp sorti förhållandena påkallar. Landstingskommunen eller kommunen får tillsätta särskildförtroendenämnd eller uppdra åt någon annan nämnd alt vara förtroendenämnd.När flera förtroendenämnder finns, skall varje nämnd fullgöra de uppgifter somsägs i första stycket för en viss del av landstingskommunen eller kommuneneller för en viss vårdinrättning. ' Enligt de grundläggande förslagen frän medicinalansvarskommittén(S 1974:02) i betänkandet (SOU 1978:26) Hälso- och sjukvårdspersonalen.Ansvarsfrågor. Samverkan personal-patienter samt i regeringens prop.1978/79:220 om samhällets tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m. fl.skulle bestämmelserna om förtroendenämnderna föras in i sjukvårdslagen. 1984/85:98 24 Med något undantag har landstingskommunerna valt attinrätta en enda fristående landstingskommunen. Denmöjlighet som föreligger att tillsätta lokala nämnder har sålunda nästan inteutnyttjats. Det framgår av paragrafen att förtroendenämndernasuppgifter är av ett ganska speciellt slag. Del är sålunda knappast fråga omsådan förvaltning och verkställighet som enligt 1 kap. 5 § andra stycketkommunallagen normalt skall ankomma på de landstingskommunala nämnderna. Likvälär förtroendenämnderna självfallet nämnder i kommunallagens mening och dennalags samtliga bestämmelser om nämnder är tillämpliga också på förtroendenämnderna.Av 2 § förtroendenämndslagen framgår alt bestämmelserna om förvaltningsulskotteti 3 kap. 2-12 §§ i deras helhet skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga omde särskilda förtroendenämnderna. Det innebär bl. a. alt del är kommunallagensjävsregler som gäller för ledamöter och suppleanter i förtroendenämnd. Terminologiskt är förtroendenämnderna närmast attjämställa med kommundelsnämnder eller distriklsnämnder i den mån det i sammalandstingskommun inrättats mer än en sådan nämnd. Styrelse för hem för vård eller boende Enligt 22 § socialtjänstlagen (1980:620) skall kommunenssocialnämnd sörja för att den som behöver vårdas eller bo i ett annat hem ändet egna tas emot i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende. Desenare definieras närmare i 6 § socialtjänslförordningen (1981:1226). Av 23 §socialtjänstlagen följer vidare att behovet av hem för vård eller boende inomvarje landstingskommun skall tillgodoses av landstingskommunen och kommunerna iområdet saml att dessa gemensamt upprättar en plan över behovet av sådana hemoch fördelningen av ansvaret för deras inrättande och drift. I fråga omledningen av hem för vård eller boende gäller följande enligt 11 § lagen(1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM): Vård med stöd av denna lag lämnas genom hem som drivs avlandstingskommuner eller kommuner och som enligt den plan som anges i 23 §socialtjänstlagen (1980:620) är särskilt avsedda alt kunna lämna vård enligtdenna lag. Ett sådant hem skall slå under ledning av en styrelse. Landstingskommunen eller kommunen kan antingen utse ensärskild styrelse eller uppdra ål någon annan nämnd att vara styrelse. Tvåeller flera hem kan ha en gemensam styrelse. I fråga om särskild styrelse tillämpas 3 kap. 2-12 §§kommunallagen (1977:179) på motsvarande sätt. ellerkommunfullmäktige får besluta att även annan än ledamot eller suppleant istyrelsen får närvara vid styrelsens sammanträden och delta i överläggningarnamen ej i besluten samt få sin mening antecknad till protokollet. Styrelsen föreslår vården vid hemmet i den mån uppgifteninte har överlåtits på en särskild föreståndare. Förarbetena till LVM återfinns i socialberedningens (S1980:07) betan- 1984/85:98 25 kände (SOU 1981:7) LVM Lag om vård av missbrukare i vissafall och i regeringens prop. 1981/82:8 i samma ämne. Till följd av övergångsbestämmelsertill socialtjänstlagen och LVM har de kommunala huvudmännens ansvar förinstitutionsvården enligt 23 § socialtjänstlagen och 11 § LVM fått full verkanförst fr. o. m. . En särskild vårdhemsstyrelse av detta slag är terminologiskten institu-fionsstyrelse. Den skiljer sig från folkhögskoleslyrelsen i trehänseenden: dels står möjligheten att låta en annan nämnd vara vårdhemsstyrelseöppen, dels medger lagtexten uttryckligen alternativet att låta två (ellerflera) hem ha en gemensam styrelse, dels slutligen är 3 kap. 2-12 §§kommunallagen helt och hållet (och därmed bl. a. kommunallagens jävsregler)tillämpliga på vårdhemsslyrelse. Såvitt gäller möjligheterna till delegation avbeslutanderätt enligt 3 kap. 12 § andra stycket måste emellertid observerasalt dessa möjligheter har en begränsning genom en specialbestämmelse i 16 §andra stycket LVM: rätlen att besluta om förlängning av vårdtid fåruttryckligen inte delegeras utan tillkommer endast styrelsen i dess helhet. Den särskilda närvarorätt som möjliggörs genom tredjestycket tillfördes paragrafen på förslag av socialutskottet (SoU 1981/82:22).Utskottet anförde i denna del följande: En omständighet som kommer alt sätta en särskild prägel påinstitutionsstyrelsernas verksamhet är vidare att den ansvariga kommunen ellerlandstingskommunen ofta kommer att ha vårdavtal med andra kommunala huvudmän avinnebörd att dessa mot ersättning får disponera viss del av vårdplatserna vidinstitutionen. Fråga kan då uppkomma om hur man kan tillgodose det berättigadeintresse ulnyttjarkommunerna kan ha av att få en löpande insyn i hur ärendenarörande deras klienter handläggs liksom i hur vården bedrivs i stort. Särskiltnär det rör sig om ett långvarigt och fast samarbete kan det anses önskvärt attden placerande kommunen ges tillfälle till insyn i mera organiserad form. Attkalla en representant för annan kommun att närvara vid styrelsens sammanträdenär dock inte möjligt enbart med stöd av kommunallagens regler. 1 syfte att ökamöjligheterna för huvudmännen att utforma vårdavtal med beaktande av eventuellaönskemål om styrelserepresentafion föreslår därför utskottet ett tillägg till11 § LVM. Det blir härigenom möjligt att genom beslut av landsting resp.kommunfullmäktige tillförsäkra en placerande kommun rätt till adjunklion istyrelsen. Såväl förtroendemän som tjänstemän eller experter kan komma i fråga.Regeln har emellertid ansetts böra begränsas till särskilt utsedda institutionsstyrelser. Denna speciella närvarorättsregel går utöver den somföljer av 3 kap. 15 § kommunallagen och som avser vissa förtroendevalda sominte är ledamöter eller suppleanter i en viss nämnd. Den liknar denbestämmelsen genom alt del är , inte nämnden/styrelsen, som beslutarom närvarorätten. I vilken utsträckning möjligheten att inrätta separatavårdhemsstyrelser utnyttjats eller kan komma att utnyttjas kan tillsvidare inte överblickas. Prop.1984/85:98 26 Särskildaorgan inoirChälso- och sjukvården Enligt11 § 1 mom. sjukvårdslag skulle tillsynen vid och ansvaret förförvaltningen av sjukhus närmast under sjukvårdsstyrelsen utövas av en direkfion,i den mån inte personaladministration och/eller egendomsförvaltningcentraliserats till någon annan nämnd genom ett sådant beslut som avses i 3kap. 14 § kommunallagen. En direktion kunde vara gemensam för två eller flerasjukhus och kunde utöver sjukhusförvaltningen anförtros andra motsvarandeuppgifter inom sjukvården, framför allt inom den öppna vården. Landstingetkunde besluta att sjukvårdsstyrelsen tillika skulle vara direktion. Enligt 4 §första stycket 7. sjukvårdskungörelsen (1972:676) ålåg det sjukvårdsstyrelsenatt ge sjukhusens direktioner de anvisningar för förvaltningen som behövdes. Bestämmelseni 11 § 1 mom. sjukvårdslagen var alltså en sådan regel som gav erforderligtlagstöd för undantag från principen om kommunen som en odelad förvaltningsenhetgenom inrättande av lokala organ för förvaltande och verkställande uppgifter.Den hade motsvarigheter även i äldre lagstiftning: direktioner för enbartsjukhusförvaltning omnämns sålunda redan i 8 § lagen (1928:302) om vissa avlandsting eller kommun drivna sjukhus (sjukhuslag). Enligt10 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) - som ersatte sjukvårdslagvid - utövas ledningen av den landslingskommunala hälso-och sjukvården av en hälso- och sjukvårdsnämnd, i den mån inte dess uppgifterbegränsats genom ett sådant beslut som avses i 3 kap. 14 § kommunallagen.Uppgiften att vara hälso- och sjukvårdsnämnd kan läggas på en fristående nämnd,på en befintlig annan nämnd eller på förvaltningsutskottet. Bestämmelsen omdirektioner i sjukvårdslagen motsvaras i hälso-och sjukvårdslagen av 11 §, somhar följande lydelse: Etteller flera särskilda organ får tillsättas för att under hälso- ochsjukvårdsnämnden leda hälso- och sjukvården, vart och ett för den verksamhetsom landstingskommunen bestämmer. Förarbetenatill hälso- och sjukvårdslagen återfinns i hälso och sjukvårdsutredningens (S1975:04) betänkande (SOU 1979:78) Mål och medel för hälso- och sjukvården.Förslag till hälso- och sjukvårdslag samt i regeringens prop. 1981/82:97 iämnet. Bestämmelsen om särskilda organ inom hälso- och sjukvården innebär enbetydande frihet för huvudmännen all fritt disponera över sin hälso- ochsjukvårdsorganisation i förtroendemannaledet, genom att det tidigare lagstödetför undantag från principen om kommunen som en odelad förvaltningsenhet bådebehållits och vidareutvecklats. Organen kan nu vara både lokala (och avseexempelvis förvaltningen av ett sjukhus eller någon annan vårdinrättning ellerbådadera) och mer verksamhetsanknutna genom att anförtros ledningen av ettvisst verksamhetsområde (t. ex. mödra-och barnhälsovården eller denpsykiatriska vården) inom hela eller en viss del av landstingskommunen. Det kanalltså vara såväl institutionsstyrelser som 1984/85:98 27 distriklsnämnder som nämnder med hela landstingskommunensom verksamhetsområde. Sjukvårdslagens tidigare låsning av direktionernasansvarsområden till sjuhusförvaltning har upphört. Organen verkar under hälso- och sjukvårdsnämnden och måstesålunda underordna sig de direktiv som denna kan utfärda. Denna reglering - somhade en full motsvarighet i den tidigare sjukvårdslagstiftningens bestämmelserom förhållandet mellan sjukvårdsstyrelsen och direktionerna - är unik för hälso-och sjukvärden och har sålunda inte någon parallell i regleringen avförhållandet mellan socialnämnden och de sociala dislriktsnämnderna enligtsocialtjänstlagen. reglementen för hälso- och sjukvårdsnämndenresp. för organen lägger fast den grundläggande kompetensfördelningen mellan deolika typerna av nämnd. Enligt 12 § hälso- och sjukvårdslagen gällerbestämmelserna om förvaltningsutskottet i 3 kap. 2-12 §§ kommunallagen itillämpliga delar också beträffande organen (således gäller bl. a.kommunallagens jävsregler). Hur de möjligheter som hälso- och sjukvårdslagen öppnar ifråga om nämndorganisalion genom särskilda organ kommer att tas till varakommer först successivt att klarläggas: lagen trädde i kraft den 1 januari1983. Lag om ändring i kommunallagen (1977:179). Härigenom föreskrivs att 3 kap. 13 § kommunallagen(1977:179) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 13 §' Fullmäktige tillsätter nämnder för förvaltning ochverkställighet som enligt särskilda författningar ankommer på dessa. För sådananämnder gäller vad ,som är föreskrivet i dessa författningar. För förvaltning och verkställighet i övrigt fårfullmäktige tillsätta de nämnder som behövs. Ledamöter och suppleanter i sådannämnd väljes av fullmäktige till del antal som fullmäktige bestämmer.Beträffande sådan nämnd skall vad som är föreskrivet beträffande styrelsen i 2§ andra stycket, 3 § första stycket, 4 S,5 § tredje stycket, 7-12 §§ och, utomi fråga om nämnd i , 6 § tillämpas på motsvarande sätt. Om vissa lokala organ i kommu- Om vissa lokala organ i kommu- nerna finns särskilda bestämmelser. nerna och särskildaorgan i landstingskommunerna finns särskildabestämmelser. Denna lag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1979:407 Förslagtill Lag om ändring nerna. lagen (1979:408) om vissa lokala organ i kommu- Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:408) om vissalokala organ i kommunerna dels att i 1 §' ordet "kommunfullmäktige" skallbytas ut mot "fullmäktige" och i 5 §' ordet"kommunstyrelsen" bytas ut mot "styrelsen", dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 6 §, avnedan angivna lydelse, dels att rubriken till lagen samt 2 § skall ha nedanangivna lydelse. Lag omvissa lokala organ i kommuner och landstingskommuner. Ett lokalt organ kan ha till uppgift all 1. för en del av kommunen eller för en eller flera anläggningar handha förvaltning och verkställighet som kan handhas av en eller flera sådana nämnder som avses i 3 kap. 13 § andra stycket kommunallagen (1977:179) och att 2. för en del av kommunen handha förvaltning och verkställighet som enligt lag eller annan författning eller enligt en statlig förvaltningsmyndighets beslut med stöd av författning ankommer på socialnämnden, hälsovårdsnämnden, , trafiknämnden och skolstyrelsen och som på grund av sin anknytning till kommundelen och beskaffenhet i övrigt lämpar sig för handläggning i ett lokalt organ. 1. för en del avkommunen eller landstingskommunen eller för en eller flera anläggningar handhaförvaltning och verkställighet som kan handhas av en eller flera sådananämnder som avses i 3 kap. 13 § andra stycket kommunallagen (1977:179) och att 2. för en del avkommunen eller landstingskomnumen handha förvaltning och verkställighet som enligtlag eller annan författning eller enligt en statlig förvaltningsmyndighetsbeslut med stöd av författning ankommer på / kommunen socialnämnden, miljö-och hälsoskyddsnämnden, , trafiknämnden och skolstyrelsen samti landstingskommunen utbildningsnämnden och som på grund av sin anknytningtill delen av kommunen eller landstingskommunen och beskaffenhet i övrigtlämpar sig för handläggning i ett lokalt organ. Uppgifter som avser statligt reglerade tjänster får intehandhas av ett lokalt organ. Regeringen får meddela föreskrifter om undanlagfrån vad som har sagts . 'Senaste lydelse 1979:1167. -Senaste lydelse 1981:46. 4 1984/85. Prop.1984/85:98 30 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse / denna lag avses med fullmäktige kommunfullmäktige ochlandstinget samt med styrelsen kommunstyrelsen och förvaltningsutskottet. Denna lag träder i kraft den Prop.1984/85:98 31 Lag om ändring i lagen (1967:940) angående omsorger omvissa Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1967:940) angåendeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda de/i att i lagen skall införas en ny paragraf, 6 a §, avnedan angivna lydelse, dels att 14 § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarandelydelse , , , , Ett eller flera särskilda organ får tillsättas för attunder omsorgsstyrelsen leda omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda, vart ochett för den verksamhet som landstingskommunen bestämmer. I fråga om särskild omsorgsslyrel- I fråga om särskild omsorgsslyrel- se tillämpas bestämmelserna i 3 kap. se och organ somavses 16 a § gäller 2-12 §§ kommunallagen (1977:179) bestämmelserna i 3 kap. 2-12 §§ på motsvarande sätt. kommunallagen (1977:179) ; till- Denna lag träder i kraft den 'Senaste lydelse 1977:212. 1984/85:98 32 Lagom ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Härigenom föreskrivs att 1 § hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) skall ha nedan angivna lydelse. Med hälso- och sjukvård avses i Med hälso- och sjukvård avses i denna lag åtgärder för att medicinskt denna lag åtgärderför att medicinskt förebygga, utreda och behandla förebygga, utreda ochbehandla sjukdomar och skador. Till hälso- sjukdomar och skador. Till hälso-ochsjukvården hör sjuktransporter. och sjukvården hör tandvård och I fråga om omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstördafinns bestämmelser i lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykisktutvecklingsstörda. Ifråga om tandvård finns särskilda bestämmelser. Denna lag träder i kraft den Genom lagen upphävs folklandvårdslagen (1973:457). 1984/85:98 33 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (Ds C1983:3) Lokala organ i landstingskommunerna Yttranden över betänkandet har avgetts av ,, universitets- och högskoleämbetet, länsstyrelserna iStockholms, , , , och Västerbollenslän, samtliga landstingskommuner, , , , ,och ' kommuner, Landsorgansationen i , och Centralorganisationen /SR. Universitets- och högskoleämbetet har överlämnat yttrandenfrån universiteten i och . i harinhämtat yttrande från kommun. Huvuddelen av de 42 remissinstanserna ställer sig iprincip bakom förslaget. Av dessa är 25 odelat positiva. Man hänvisar bl. a. tillatt det är naturligt att landstingskommunerna ges samma möjlighet somkommunerna att inrätta lokala organ. Man anser också att det är angeläget meden ökad samordning mellan den landstingskommunala och den kommunalaverksamheten för att åstadkomma ett effektivare resursutnyttjande. Några anseratt förslaget skapar förutsättningar för breddat inflytande för deförtroendevalda. Av de remissinstanser som stödjer förslaget har 13 vissainvändningar. a. påpekar några av remissinstanserna alt den föreslagnaändringen i lagen om lokala organ inte ger landstingskommunerna samma möjlighetsom kommunerna att inrätta sektorsövergripande nämnder. Ett parremissinstanser är tveksamma fill att landstingskommunernas nuvarande frihetatt ha en självständig tandvårdsnämnd upphör. Likaså anförs i något falltveksamhet mot all förändra omsorgslagen. Andra påpekar att det bör ske ennoggrann samordning med tandvårdsutredningens och omsorgskommitténs betänkandei den fortsatta beredningen. Några remissinstanser ifrågasätter att kommitténinte har övervägt förändringar i folkhögskolestyrelsernas ställning. Enremissinstans efterlyser möjligheter att inrätta insfitulionsstyrelser inom denspecialreglerade sektorn. Slutligen finns det några remissinstanser som pekarpå risken för kompetenskonflikter mellan landstingskommunerna och kommunerna. Fyra remissinstanser ifrågasätter om man nu skallgenomföra kommitténs förslag. a. anser man att försöksverksamheten medlokala organ i kommunerna först borde utvärderas innan en försöksverksamhet pålands- 1984/85:98 34 tingsområdet sätts i gång. Man anser också att det finnsskäl att avvakta ny lagstiftning inom omsorgsverksamhelen och inom landvården.Två av de fackliga organisationerna anser att frågorna om konsekvenserna förpersonalen och servicen till kommunmedlemmarna måste utredas ytterligare. Remissinstanser som är odelat positiva till förslaget anser att förslagen i betänkandet är välmotiverade och i linje med en utveckling som styrelsen tidigare i olikasammanhang sökt främja. Det är enligt angeläget med en ökadsamordning mellan den kommunala och landsfingskommunala verksamheten. Hinder ärde betydande olikheter i organisation som föreligger. Därför önskarsocialstyrelsen en samordning av primärvård, skola, socialtjänst etc. En sådansamverkan innebär ett effektivt resursutnyttjande och möjlighet att undvika dubbleringareller luckor i servicen. stödjer förslaget att inkluderalandvården i hälso- och sjukvårdslagen, liksom ändringarna i omsorgslagen. Däremotdelar inte de farhågor som framförs i betänkandet attförutsättningarna för den traditionella uppgiftsfördelningen mellanlandstingskommunerna och kommunerna kommer att rubbas. När det gäller uppgifts-och kompetensfördelningen inom landstingskommunerna på olika nivåer framhållersocialstyrelsen vikten av att genom olika reglementen noga klargöra vilkauppgifter var och en skall ha och var kompetensgränserna skall dras. Denföreslagna vidgade möjligheten att inrätta lokala organ innebär från beredskapssynpunklenligt en mycket gynnsam utveckling. Länsstyrelserna i och anser attdet är positivt att landstingskommunerna ges samma möjlighet som kommunerna attinrätta lokala organ. Likaså ställer dessa länsstyrelser sig bakom förslagentill ändringar av lagstiftningen såvitt avser tandvården och omsorgen om vissautvecklingsstörda.