prop · G80347 · 1984-12-31 00:00:00 — Kommiuén föreslår bl.a. en ändring i 20§ TL så alt den skaUskyldige åläggs att bevara deklaralionsunderiagel under elvai stället för f.n. . Kommittén anser vidare att en motsvarandeförlängning måsle ske i fråga om myndigheternas bevarande av deklarationer m.m.Den här delen av kommilléförslaget har fö. väckt stark kritik vidremissbehandlingen. Bl.a. belönas det att förslaget medför ökade kostnader förbåde det allmänna och de enskilda. Mitt förslag i fråga om möjlighelerna lillefterlaxering/efterbeskatlning efter den ordinarie frislens utgång innebär lillskillnad från kommitténs all dessa möjligheler också i fortsåttningen skallvara knutna lill SkBL:s bestämmelser. Antalet efleriaxeringar o.d. med stöd avde särskilda fristbestämmelserna torde därför vara myckel litet även efter denändrade ordningen. Med hänsyn härtill finns det enligt min mening inleanledning att nu ändra reglerna om besvär i särskild ordning. Jag anser inleheller att bevaringstiden belräffande deklarationer m.m. behöver utsträckas.Även i della sammanhang vill jag erinra om det utredningsarbete avseende bl.a.frågor om besvärsregler och besvärslider som pågår inom skatteförenklingskommittén. Kommittén föreslår att de nya reglerna inomstrafflagstiftningen får användas också belräffande redan begångna brott underförutsättning att preskription inle har inträtt vid ikraftträdandet. 1984/85:47 45 gångsregler i enlighet med detta. Ändringarna som berörskatte- och av-gifislagsliflningen föreslås däremot bli tillämpliga utan någrasärskilda övergångsregler. Utan sådana regler kommer, påpekar kommittén, deförlängda tidsfristerna för ansökan om eftertaxering m.m. att medföra att delblir möjligt alt använda administrativa sanktioner i form av skatte- elleravgiftstillägg i vissa silualioner, där detta enligt gällande räll inle kanske. Kommittén syftar på sådana fall som avser stora skatte- elleravgiftsbelopp men som inte kan föranleda påföljd enligl SkBL. Kommitténanser att dessa följder av dess förslag fär accepleras av processiekniska skäl. Remissinstansernalämnar i allmänhel kommiltéförslagen rörande övergångsbestämmelserna utanerinran. I fråga om de straffprocessuella förslagen förordar dock ett parinstanser övergångsbestämmelser av innebörd att påföljd inle får ädömas förbrott begånget före ikrafilrådandei, om slraff skulle vara att anse somförfallet vid bedömning efter den lag som gällde då brottet begicks. förslag på skatte- och avgiftsområdet föranleder kritik från någrahåll. Därvid anmärks all ändringarna inte bör leda till eftertaxering om sädaninle är möjlig enligl de nuvarande reglerna och att några retroaktiva effeklervad gäller påförande av skalle- eller avgiftstillägg inte bör komma i fråga. För egen del får jag anföra följande. Bestämmelserna om utsträckning av preskriplionsliden vid vissa brott, exempelvis vid brott enligt 28 § SjL, bör tillämpasäven på brott som har begåtts före ikraftträdandet under förutsällning allpreskription inte inträtt enligl äldre bestämmelser. En sådantillämpning är i enlighet med straffrättsliga principer och valdes fö. vidföriängningen av preskriptionstiden för belalningsbroll enligt 81 § UBL. En underrättelse om brottsmisstanke enligl 14 § andrastycket SkBL bör få där avsedda verkningar endast om underrätlelsen hardelgetts efter ikraftträdandet. Införandel av detta rättsinstitut ochinstitutet beslut om föriängning av preskriplionsliden lorde i övrigi inte föramed sig nägra övergängsproblem. Instituten bör få användas belräffandeifrågavarande skattebrott som vid ikraftträdandet ännu inte har preskriberats. Ändringarna avseende lidsfristerna för ansökan omeftertaxering, beslul om efterbeskatlning och motsvarande åtgärd enligl AVGL ärinle av del slaget alt några särskilda övergångsbestämmelser behövs.Eftertaxering o.d. bör sålunda få åsättas med stöd av de nya regierna även ifråga om beskattningsår som har gått ut vid ikraftträdandet. Reglerna om ikraftträdandet bör utformas med hänsyn tillvad jag nu sagt. Beträffande den av kommittén berörda frågan om användning avadminislraliva sanktioner i vissa fall där della enligl nuvarande bestämmelserinle kan ske, vill jag nämna alt en sädan användning inte lorde bli aktuell medden av mig förordade ordningen. Jag föreslår att den nya lagstiftningen träder i kraft denI . Prop.1984/85:47 46 I enlighet med vad jag nu har anfört har inomfinansdepartemenlel upprättats förslag lill 1. lagom ändring iskattebrollslagen (1971:69), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623), 3. lag om ändringi uppbördslagen (1953:272), 4. lag om ändringi lagen (1958:295) om sjömansskatt, 5. lag om ändringi lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligl lagen (1981:691) omsocialavgifter, 6. lag om ändringi lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område, 7. lag om ändringi lagen (1968:430) om mervärdeskatt, 8. lag om ändringi kupongskaildagen (1970:624), 9. lag om ändringi lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område, 10. lag om ändring i ulsädeslagen(1976:298), 11. lag om ändring i lagen (1982:1006)om avdrags- och uppgiflsskyldighel beträffande vissa uppdragsersättningar, 12. lag om ändring i lagen (1984:000)om punktskatter och prisregleringsavgifter. Del under 5 angivna förslaget har upprättals i samråd medchefen för . De under 6,9 och 10 angivna förslagen har upprättatsi samråd med chefen för jordbmksdepartemenlet. Förslagen bör fogas till protokollet i detla ärende sombilaga 4. 4.1 Förslaget till lag om ändring i skattebrottslagen(1971:69) Det nya andra stycket i paragrafen innehåller deföreslagna specialbestämmelserna om preskriptionshinder. De innebär attpreskription vid brott enligt SkBL förhindras redan genom alt den misstänktedelges skriftlig underrättelse om att han är skäligen misstänkt för brottet.För alt underrättelsen skall ha preskriptionshindrande verkan krävs dessulom aUden delgeUs vid fömndersökning som lett lill allmänt åtal för brottet. En förutsättning för aU metoden med skriftlig underräUelseskall få användas är att det föreligger skälig misstanke mol den misstänkte ombrott. Den styrka som bevisningen mol den misstänkte måsle ha nått motsvararvad som enligl 23 kap. 18 § RB skall föranleda att den misslänk-te, då han hörsunder förundersökningen, underrättas om misstanken. Så snartutredningsmaterialet ger tillräckligl underlag för att anse alt skäligbrottsmisstanke föreligger mol den misstänkte får delgivning av den skrift- 1984/85:47 47 liga brottsmisstanken ske. Någol förhör med den misstänktebehöver alltså inte hållas före ddgivningen. Del är iregel lämpligt alt delgivning av den skriftliga underrättelsen sker vid delförhör, då den misstänkte enligt 23 kap. 18 § RB skall underrättas om all hanär skäligen misstänkt för brottet. Delgivning kan dessutom ske på någol av desätt som föreskrivs för delgivning av stämning i brottmål. Uppehåller sig den misstänkte i något annat nordiskt landfår åklagarmyndigheten rikta en framställning om delgivning av den skriftligabrottsmisstanken direkt till den myndighet i delta land som ombesörjer delgivningi brottmål. För denna situation gäller bestämmelserna i cirkuläret (1975:301)lill statsmyndigheterna angående inbördes rättshjälp mellan , ,, och genom delgivning och bevisupptagning. Vistas denmisstänkte i ulomnordiskt land bör anlitas för delgivningenligl kungörelsen (1933:618) angående biträde av fördelgivning av handlingar i ullandel. För all preskription skall hindras skall ddgivningen avden skriftliga undertätielsen om brottsmisstanke ha skell vid förundersökningsom lett till allmänt åtal. Avslutas en förundersökning ulan alt åtal följer,förlorar således en delgivning av skriftlig brottsmisstanke sinpreskriptionshindrande verkan även om ny förundersökning senare inleds. En delgivning av skriftlig underrättelse ombrottsmisstanke vid fömndersökningen hindrar i vissa fall inte preskriptiontrots all förundersökningen lett till allmänt åtal. Om målet avvisas elleravskrivs är nämligen ddgivningen ulan verkan i preskriptionsavseende. Dellaföljer av 35 kap. 3 § BrB. Delföreskrivs vidare alt den skriftliga underrättelsen skall utfärdas av åklagareoch ange de omständigheter som ulgör gmnd för misstanken om brott. Beslämmelsenställer krav på att grunden för misstanken individualiseras, eftersom denpreskriptionshindrande verkan av ddgivningen av brottsmisstanken är begränsadtill brottet, dvs. den konkrela gärning som den misstänkte enligt åklagarensbeskrivning begått. Någon fullständig gårningsidentilel mellan den skriftligaunderrättelsen och den stämningsansökan som sedermera ges in lill domstolenbehöver dock inte föreligga. En justering av gärningsbeskrivningen som inte gårutöver vad som enligt 45 kap. 5 § RB anses tillätet i fråga om åtal börnämligen fä göras. I paragrafen finns föreskrifter av innebörd allpreskriplionsliden enligl 35 kap. I § BrB eller 14 § SkBL i vissa fall fårförlängas. Enligl bestämmelserna får rätten på framställning avåklagare beslula om förlängning av preskriplionsliden, om åtalet ellerundertätielsen om brottsmisstanke inte har kunnal delges av närmare angivnaskäl som är att hänföra lill den misstänktes förhållanden. En förlängningförutsätter därför normalt att åtgärder har vidtagits i syfte att få till stånden delgivning med den misstänkte. 1984/85:47 48 Dei de tre punkterna i första slyckel angivna rekvisiten för att beslul omförlängning skall få meddelas stämmer överens med dem som har lagits upp i 7 §första slyckel 2-4 lagen om preskription av skatlefordringar m.m. och som angerfömtsättningarna för förlängning av preskriptionstiden belräffandeskatlefordringar i frånvaro- och utlandsfallen. Rekvisiten i de bådaparagraferna bör ges samma innebörd. Bl.a. de uttalanden som gjordes i prop.1981/82:96 med förslag lill lag om preskription av skatlefordringar m.m. (s.63 f.) bör därför gälla också i fråga om tillämpningen av rekvisiten iförevarande paragraf Eftersomen förutsättning för föriängning är att delgivning inle har kunnat ske, måste iregel delgivningsförsök ha gjorts innan förlängningsbeslul får meddelas. Omden misstänkte stadigvarande vistas utomlands och brottsmisstanken framkommereller åtal väcks så sent under den ordinarie preskriptionstiden att den tid somkvarstår innan preskription inträder understiger vad som i normalfallet behövsför delgivning i det land där den misstänkte befinner sig, bör en förlängningkunna ske ulan alt någol delgivningsförsök först görs. Etlförlängningsbeslut får fattas redan i början av den ordinarie preskriptionstiden.Del ligger emellertid i sakens natur att behovet av en förlängning uppkommerförsl när det visat sig omöjligt att med de normalarutinerna få kontakt med den misstänkte. Enligtandra stycket ankommer det på domstolen alt beslämma för-längningsliden medhänsyn till den lid som kan anlas behövas för alt delgivning skall kunna skemed den misstänkte. Den får dock inle förlängas med mindre än ochenligt paragrafens tredje stycke aldrig utsträckas med . Detär svårt all på förhand bedöma hur lång lid som kan tänkas las i anspråk förddgivningen i ett vissl fall. Vägledande bör vara den lid - med viss marginal som normall åtgår för delgivning i del land eller på den ort där den eftersöktevistas. Vid sin bedömning bör domstolen våga in de upplysningar som finns kringden misstänkte, var hans familj befinner sig, anställningsförhållanden etc.Också sådana omständigheter som i vilken omfattning och hansökts hör tillmätas betydelse. Har resultatlösa delgivningsförsök gjorts endaslunder före den ordinarie fristens utgång finns del sällananledning att endast på grund härav utsträcka liden särskilt långt. Är detdäremot fräga om en utlandsvistelse pä okänd ort eller har myndigheterna ulanframgång sökt den misstänkte finns förutsättningar för en annanbedömning. Domstolen bör också beakta att alltför korta förlängningar riskeraralt bli ohanterliga med hänsyn lill att åklagaren kanske tvingas att ge in etlflertal framställningar om förlängning belräffande samme misstänkte och tillden möjlighet som finns alt anföra besvär över ell föriängningsbeslui. Räckerden medgivna förlängningen inle till för alt delge den sökte stämningen ellerunderrättelsen om brottsmisstanke fär åklagaren göra en förnyad framställningom förlängning. 1984/85:47 49 Tredjestycket anger alt föriängningstiden inte i någol fall får utsträckas med mer änsammanlagt . Tiden räknas frän den tidpunkt då den ordinariepreskriptionsfrislen löper ut. Iparagrafen ges vissa regler om rättsverkningarna av en ansökan om förlängningav preskriptionstiden. Enansökan om förlängning måste göras före utgången av den ordinariepreskriptionstiden eller - såvitt gäller en förnyad framställning - den tid somgäller enligl det senasle beslutet om förlängning. Gesen ansökan in lill behörig tingsrätt före utgången av preskriptionstiden,preskriberas enligl andra slyckel brottet tidigast när beslut på grund avansökningen föreligger. Om en ansökan ges in kort lid innan åtalspreskriplionskulle inträda, förhindrar bestämmelsen preskription av brottet innan domstolenhunnit fatta heslut om förlängning. Om domstolen lämnar ansökningen utanbifall, med vilket avses också att den avvisas eller återkallas, skallemellertid preskriplionsliden löpa som om framställningen inte hade gjorts. Idella fall hindrar alltså ansökningen inte preskriptionen. också all en undertälldse om brottsmisstanke, som delges efter alt denlöpande preskriptionsfristen gått till ända men för domstolensbehandling av framställningen om förlängning, kommer all sakna rättslig verkani preskriplionsfrågan, såvida inle framställningen bifalls. Paragrafeninnehåller bestämmelser om domstolens handläggning av mål om förlängning avpreskriplionsliden och om fullföljd. Enliglförsta stycket är förfarandet i tingsrätten vid handläggningen av ett mål omförlängning av preskriplionslid skriftligt. Men också muntlig förhandling ochdärmed muntlig bevisning kan få förekomma. För det krävs all tingsrätten finneren muntlig förhandling fördelaktig från ulredningssynpunkt. Mållypen äremellertid sädan att det sällan lorde finns anledning att beslula ommuntlighel. 1 princip skall den misstänkte och hans försvarare lämnas tillfälleatt yttra sig över åklagarens ansökan. I många fall lorde del emellertid varaogörligt. Om del l.ex. hell saknas uppgift om var den misstänkte finns måsleell förlängningsbeslut kunna meddelas utan all någol försök görs att låla honomfä del av ansökningen. Målet bör avgöras . Därför bör nägonomfattande skriftväxling inle få förekomma. Avandra stycket framgår all domstolen skall avgöra målet genom beslut. Därföreskrivs att talan inle får föras mot domstolens beslut om beslutet innebäratt preskriptionstiden inle förlängs. Lämnas åklagarens ansökan om förlängningulan bifall vinner således rättens beslul laga kraft. Vidare gesdåren regel om all tingsrättens slutliga beslul all 4 1984/85. Prop.1984/85:47 50 medge förlängning får överklagas genom besvär som skall hakommit in inom tvä veckor från del att klaganden fick del av beslutet. De regler angående domstolens handläggning som härutöverbehövs får genom bestämmelsen i iredje stycket hämtas från RB. Den hänvisningenär också ell uttryck för att en fråga om förlängning av preskriptionstiden fåranses ingå som etl förprocessuelll förfarande lill rällegången i brotimålet. Av hänvisningen lill RB följer alt tingsrätten vid sinhandläggning av ell mäl om preskriplionstidsförlängning är domför med enlagfaren domare och alt den domstol som är behörig att pröva ansvarsfråganbeträffande ifrågavarande brott även är behörig att ta upp en ansökan omförlängning av preskriplionsliden för brottet. 4.2 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen(1956:623) De justeringar som jag har föreslagil i fräga omeftertaxering föranleder ändringar i 115 § iredje och fjärde styckena TL.Huvudregeln i andra stycket om all lidsfristen för ansökan om eftertaxeringnormall är behålls alltså oförändrad. Den i iredje slyckel första meningen angivna möjlighetenall efter utgången av den ordinarie femårsfristen ansöka om eftertaxering omden skaltskyldige har ålalats för skattebrott som avser hans taxering kompletterasnu så att eftertaxering kan komma i fråga även efter alt någon av de åtgärderrörande preskription som föresläs i SkBL har förelagils. Ansökan omeftertaxering skall sålunda få göras också i de fall då den skallskyldigeenligl 14 § andra slyckel SkBL har delgetts underrättelse om brollsmisslankeeller då den allmänna domstolen enligt 14 a § SkBL har beslutat föriängapreskriptionstiden. Vad gäller underrätlelsen om brottsmisstanke bör delnoteras att det för att en ansökan om eftertaxering skall få las upp tillprövning är tillräckligl alt underrättelsen har delgetts på föreskrivel sålt.Del krävs alltså inle alt förundersökningen har följts av åtal för brotlel. Liksom f n. skall en ansökan om eftertaxering i fall avåtal eller frivilligt tillbakaträdande ha kommit in före utgången avkalenderåret efter det då åtalet väcktes eller den frivilliga åtgärden vidtogs.En molsvarande gräns föreslås i elt nytt femte stycke gälla för ansökan omeftertaxering som bygger på en delgivning av undertälldse om brottsmisstankeeller etl domstolsbeslut om förlängning av preskriptionstiden. I samtliga dessasituationer måste en ansökan om eftertaxering normall ha kommil in senast åretefter del alt den första av de ifrågavarande åtgärderna -delgivning avunderrättelse om brottsmisstanke, förlängning av preskriptionstiden eller åtal- förelogs med anledning av brottsmisstanken. Förekommer del senareytterligare nägon åtgärd av del här slaget kommer denna inte all medföra attden senasle dagen för ansökan om eftertaxering flyttas fram. innebär attett sent väckt åtal för ell skallebrotl, för Prop.1984/85:47 51 vilket preskription inle har inträtt därför att åtalet harföregåtts av en delgivning av en underräUelse om misstanke för brotlel, intefår nägon betydelse beträffande frågan om ansökan om eftertaxering har kommilin i rätt lid. Denuvarande bestämmelserna i iredje stycket om undanröjande av eftertaxeringkompletteras så att åven en eftertaxering, som har åsatls efter alt åtgärd somavses i 14 § andra slyckel eller 14 a § SkBL har vidtagits, skall undanröjas omden skattskyldige inte fälls till ansvar för brotlet. Undanröjande skall ske såsnart det är klart att åtgärden inte fullföljs med åtal. Bestämmelserna omdetta bildar etl nytt sjätte stycke. De nuföreslagna ändringarna har föranlett viss justering av det nuvarande fjärdeslyckel. Förslagel om enhelliga preskriptionstider för deallvarligare brotten mol skatte- och avgiflsförfallningarna avser enförlängning av preskriptionstiden sä all den blir lägst fem är om fängelseingär i straffskalan för brotlet. I fråga om dessa brott skall del också varamöjligt att hindra preskriplionsiniräde genom all på samma sätt som föreslås i14 § andra stycket SkBL beträffande brotten enligl SkBL delge den misstänkte enskriftlig underrättelse om misstanke för brottet. Vidare skallpreskriptionstiden för ifrågavarande brott kunna förlångas i överensstämmelsemed de föreslagna bestämmelserna i 14 a - 14 c §§ SkBL. I enlighet med detlaföresläs nu ändringar i 81 § UBL, 28 § SjL, 34 a § lagen om prisreglering påjordbrukels område, 31 § KupL. 21 § lagen om prisreglering på fiskels område,7 § ulsädeslagen och 25 § AUL. Bestämmelserom särskilda tidsfrister för efterbeskatlning och uttagande av avgift isamband med åtal för skattebrott finns f.n. i 21 § LFK, 14 § AVGL och 40 § ML.I berörda bestämmelser i och ML ändras nu kopplingen lill brottsprocessenså all den stämmer med vad jag föreslår i fråga om eftertaxering enligt 115 §TL. Vad gäller punktskatterna bör den molsvarande ändringen göras i LPP somavses gälla från den . En sådan ändring görs därför i 4 kap.' 12 §LPP. Jag hemställer all lagrådets yttrande inhämtas överlagförslagen. Regeringen beslular i enlighet med föredragandenshemställan. 1984/85:47 52 Kommitténs sammanfattning av sitt förslag Betänkandet ulgör en fjärde etapp i utredningens arbeie.Det innehåller förslag lill reformerade bestämmelser om s. k. åtalspreskriplionvid brott mol skalle- och avgiflsförfallningarna. Bakgmnden lill de förslag som utredningen nu lägger framulgör svårigheterna att inom gällande processordning beivra skatlebrollen päelt från det allmännas synpunkt godtagbart sätt. Regelsystemen irättegångsbalken och har utformats med tanke på de traditionellabrotten. När de tillämpas på skaUebrotten med deras från straffrätlsligsynpunkt säregna uppbyggnad uppkommer vissa processueUa ölägenheter. Enligl gällande preskriptionsordning blir en misstänkt frifrån slraff om han inle har häktats eller fåll del av åtalet viss lid frän detatt brottet begicks. Denna regel har visat sig medföra vissa komplikationer vidhandläggningen av skallebrotl. Orsakerna är flera. Skatlebrollen upptäcks-till skillnad från de traditionella brotten - inte sällan relativt lång tidefter del att brotlet har förövats. Förundersökningen tar ofta lång lid ianspråk beroende på den skatlerällsliga undersökning och process som föregår ellerlöper jämsides med denna. De komplicerade frågor som förekommer iskaltebroltmål av allvarligare beskaffenhel medverkar också till alt förundersökningendrar ul på liden. angivna omständigheter medför att åklagaren mångagånger först i slutskedet av preskriplionsliden får sådani underlag för denfortsatta processen att han kan väcka åtal. I dessa fall kan den misstänktegenom aU hålla sig undan bli fri från straff. De undersökningar som utredningen har låtit företa visaraU del inle är ovanligt aU den som misslänks för skaUebroU utnyttjar de nunämnda svagheterna i del processueUa systemet. För all komma lill rätta med demföreslår utredningen att redan delgivning av underrättelse om brottsmisstankemed den misstänkte skall hindra preskriplionsiniräde vid skattebrott.Underrättelsen skall vara skriftlig och innehålla de omständigheter som ulgörgrund för misstanken om brott. Bestämmelsen alt delgivning av brottsmisstanke skallhindra preskription måste enligt utredningens mening kompletteras. Enmisstänkt kan nämligen ocksä uppnå slraffrihel genom att hälla sig undan idelta sammanhang. Kommer t.ex. omständigheter som medför ansvar för brott framredan i inledningsskedet av skattemyndigheternas kontrollarbete kan denmisstänkte för att uppnå preskription undvika all kontakt med polis- ochåklagarmyndigheterna. Belydande prakliska svårigheter föreligger när det gälleratt få reda på var en person uppehåller sig och att delge honom handlingar.Särskill gäller detta om personen vistas utomlands. Det framgår bl. a. avundersökningar av efteriysnings- och delgivningspraxis som utredningen låtitföreta. Prop.1984/85:47 53 Utredningenhar valt all möta de nu nämnda svårigheterna med bestämmelser om förlängningav preskriplionslid. Har underrättelse om brottsmisstanke inle kunnal delgespå gmnd av all den misstänkte har avvikit eller på annat sått hållit sig undanföreslås alt domstolen i brottmålet skall få besluta om förlängning avpreskriplionsliden under så lång lid - högst - som ylleriigare behövsför att delge underrättelsen. Ärende om förlängning las upp av domstolen pååklagarens begäran och avgörs efter skriftlig handläggning genom beslut. Förslagel om nyttpreskriptionshinder vid skallebrott får följdverkningar på det skaiteprocessuellaplanet. De föriängda lidsfrister för eftertaxering etc, som stårdel allmänna lill buds då åtal för skatlebroll väcks efter den normalafemårstidens utgång, kommer nämligen alt utsträckas i viss mån. Del gällersärskilt i de fall där misstanke kan delges men förundersökningen försenaseller omöjliggörs därför all den misstänkte håller sig undan. Utredningenföreslår att de nämnda följdverkningarna regleras på så sätt att framställningom eftertaxering m. m. fär göras inom tio är under förutsällning alt dethandlar om betydande belopp i undanhållen skatt eller avgift. De nuvarandereglerna om eftertaxering i samband med åtal för skallebrotl skall enligtförslaget upphävas. I fortsättningen kommer således alla frågor om eftertaxeringo.