prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Omnäringsidkaren vill förbehålla sig rält att ta ut sådana kostnader bör han dockgöra detla klarl för konsumenien redan innan undersökningen uiförs. Beslämmelsen i andra styckel gäller även i fall dånäringsidkaren har lämnat en tidsbestämd garanli för Uänslen, förutsatt allparterna inle dessutom har avtalat om en längre preskriptionstid. Gällergaranlin för än preskriptionstiden enligt bestämmelsen innebär,som lidigare har framhållils, redan själva garanlin nalurliglvis en förlängningav preskripiionsliden. En särskild fråga är emellertid om konsumenten i ettsådant fall också måsle reklamera inom garantiliden när ett fel har uppkommitomedelbart före dess utgång. Detla får i princip bero på en lolkning avgarantiulfäslelsen. 1 regel lorde angivandel av en garanlilid dock inle kunnauppfattas så alt Prop.1984/85:110 222 också ulgör den frist inom vilken reklamalion måsle ske.Tvärtom väcker 17 § KtJL en garanli normall en berättigad förväntan hoskonsumenten om att garantin gäller för fel som uppkommer även mot slulel avgarantitiden och att konsumenten därför måsle ha en praktisk möjlighel allåberopa sådana fel. Innehåller garantiulfäslelsen inle någon särskildbeslämmelse som anger inom vilken lid reklamalion skall ske och vars innebördpå ell tillräckligt tydligt sätt har klargjorts för konsumenien, börutfästelsen därför förstås så alt konsumenten även efter garantitidens utgånghar en skälig tid på sig för att reklamera elt fel som uppkommil undergaranliliden. Del nu sagda gäller även i fall då garantitiden sammanfaller medpreskriptionstiden enligt förevarande bestämmelse och kan också bli aktuellt omgaranliliden skulle vara obetydligt kortare än denna. Beslämmelsen i tredje slyckel innebär atl konsumenien ärbevarad vid sin rätl att åberopa ett fel hos Uänslen, om han i lid har lämnalin ett reklamationsmeddelande för befordran med post eller avsänt meddelandetpå annat ändamålsenligt sätl. Detta innebär all det är näringsidkaren som fårbära följderna av att meddelandet därefter förvanskas, försenas eller intekommer fram. Etl reklamationsmeddelande som har avsänts på angivet sätt gåralltså på näringsidkarens risk Qfr 18 8 konsumenlköplagen, 61 S köplagen och 408 avtalslagen). Atl risken för förseningar m.m. ligger på näringsidkarenkommer till uttryck genom en direkl regel om att reklamalion skall anses haskett redan när meddelandet lämnats in för postbefordran etc. Del innebär atldel i regel inte blir nödvändigl att utreda när meddelandet kom näringsidkarentill banda och om en försening av meddelandet förelåg då. Frågan huruvidareklamalion har skett en eller etl par dagar förr eller senare torde ikonsumentförhållanden endasl undanlags vis ha avgörande betydelse. Om så ändånågon gång skulle bli fallel, bör konsumenien ges den förmån som det innebärall reklamationsskyldigheten anses fullgjord redan i och med all han har avsäntell reklamalionsmeddelande på ell ändamålsenligl sätl. Del är alllid tillräckligt all konsumenien har lämnal inreklamationsmed-delandel för befordran med post. I och för sig uppställs delinle någol krav på atl meddelandet skall sändas i rekommenderat brev. Dettaförfarande kan dock vara Ullrådligt från bevissynpunkl eftersom del, omförsändelsen kommer bort eller försenas, givetvis ankommer på konsumenten attvisa alt meddelandet har avsänls och när delta skedde. Med atl ett reklamalionsmeddelande har avsänls på annaländamålsenligl säll avses i första hand alt det har sänts per telegram ellertelex. Meddelandet får i dessa fall, om inte annat följer av de instruklionersom konsumenten har lämnal, anses avsänt så snarl det har lämnals till entelegrafoperalör e.d. för vilken konsumenien inle kan anses svara. 1984/85:110 223 Fråganhumvida elt reklamationsmeddelande, som skickats med någol 17 § KtjL annalbefordringsmedel och som försenas eller inle kommer fram, kan anses ha blivitavsänt på ett ändamålsenligt sätt får avgöras med hänsyn till omständigheternai det enskilda fallet. Kravetpå att meddelandet skall ha avsänts på ett ändamålsenligt sätl innefallargivetvis bl.a. att del skall ha försetts med en korrekt och tillräckligt tydligadressering. Del bör emellertid alllid vara tillräckligt att konsumenten harsänt meddelandet under näringsidkarens för konsumenten senasl kända firma ochadress e.d. Medhänsyn till att reklamaUonen i de nu berörda fallen skall anses ha skett i ochmed all meddelandet lämnats in för befordran med post eller avsänls på annalsätt skall reklamalionsmeddelandd givetvis bedömas på grund av det innehåll somkonsumenien då har gett det. Som har nämnls bär alliså näringsidkarenrisken för atl meddelandet eventuelll förvanskas i samband med befordringen,t.ex. genom misstag av en telegrafoperalör. Del bör framhållas att förevarandebeslämmelse däremol inte reglerar vem som bär risken för att ettreklamationsmeddelande, som når näringsidkaren i samma skick som det hade närkonsumenien sände del, inte uppfattas som en reklamation eller missförstås påannat sätt. Denna fråga får lösas enligt allmänna avtalsrättsliga regler. Bestämmelsenutsäger endast all reklamation i vart fall skall anses ha skett när konsumentenhar lämnat in eller annars sänt elt reklamalionsmeddelande på det sätl somanges i beslämmelsen. Givelvis kan konsumenten försl reklamera t.ex. muntligenoch därefter bekräfta reklamationen genom elt brev e.d. I så fall harreklamation skett redan i och med det muntliga meddelandet (se specialmotiveringenlill försia styckel). Förvaring.Bestämmelserna i förevarande paragraf är tillsammans med 18 8 lillämpliga ävenvid Gänster som avser förvaring av lösa saker. Normalllorde konsumenien vid förvaringsUänster inte förrän vid uppdragets avslutandemärka eller böra märka alt förvaringen evenluelll har skett på ett sådant sättatt Uänsten enligt 15 8 är felaklig. Reklamalionsfrislen enligt första stycketi förevarande paragraf beräknas då på vanligt säll med uigångspunkt från deltillfälle då konsumenien märkte eller borde ha märkt felet. Någongång kan det emellertid inlräffa att konsumenien redan under loppel av enlängre förvaringstid märker att förvaringen sker på ett sätl som innebär atltjänsten är felaktig. 1 elt sådant fall måste konsumenien, om han vill åberopafelel, enligt första styckel underrätta näringsidkaren inom skälig lid efterdel atl konsumenien märkte felel. Del lorde dock komma all höra lillsällsynlhelerna alt konsumenien i enlighel med det nu sagda skulle kunna ansesha förlorat sin räll atl åberopa etl fel redan innan uppdragel avslulals.Däremot kan del i den nu berörda silualionen ibland vara berättigat att krävaatl konsumenien i vart fall reklamerar när uppdragel avslulas. Prop.1984/85:110 224 Om konsumenten har framslälll enanmärkning 18 § KtJL mol all förvaringen sker felaktigt får detta naturligtvisanses ulgöra en reklamalion. Har anmärkningen skell i form av ell krav på allfelakiigheien rältas till (avhjälps) och näringsidkaren efterkommer delta krav,får dd alll efter omsländighelerna i del enskilda fallet avgöras huruvidakonsumenien därmed evenluelll kan anses ha med bindande verkan avstått från allsenare göra gällande även andra påföljder på grund av felel, t. ex. prisavdrageller krav på skadeslånd. Reklamerar konsumenten inle inom den tid som följer av 178, föriorar han rällen all åberopa felel. Har näringsidkaren handlat i slridmot tro och heder, förlorar konsumenten dock inle i något fall denna rältförrän lio år efter del all uppdragel avslutades. (Jfr 3 kap. 3 § iredje slyckel i ulredningens förslag) 1 paragrafen regleras rältsföljden av att konsumenien inlereklamerar mol elt fel inom den tid som följer av 17 8 första och andrastyckena. Konsumenten/ör/orar då rätlen att åberopa felet, dvs. han förlorarden räll atl göra gällande de befogenheter mot näringsidkaren som annars skullelillkomma honom på gmnd av det ifrågavarande felet. Från denna regel görs dock undantag för det fallnäringsidkaren har handlal i strid mot tro och heder. I elt sådant fall gälleralt konsumenien inle på grund av underlåten reklamation förlorar sin rält atlåberopa felel förrän efter del att uppdraget avslulades. Detta moisvararden preskripUonslid som enligi 17 8 andra slyckel gäller för framställande avreklamation vid byggnadsarbeten m.m. Undanlaget lar alltså sikle påreklamalionsskyldighelen enligt 17 8 försia slyckel och tvåårsregeln i 17 8andra slycket. Frågan har behandlals i avsnitt 2.4.6 och 2.4.7 i den allmännamotiveringen, till vilken får hänvisas. Undanlagd innebär t.ex. alt näringsidkaren i allmänhetinte mol ell felanspråk från konsumentens sida kan åberopa atl konsumentenförsuttit reklamalionsfrislen enligi 17 8 försia styckel eller enligttvåårsregeln i 17 S andra stycket, om det visas alt näringsidkaren känl tillmen inle upplysi konsumenien om det fel som konsumentens anspråk grundas på , Om köp och byte av lös egendom, 4 uppl. 1960, s. 726). Som har nämnls vid 17 8 saknar förevarande paragrafbetydelse för konsumentens rätt alt enligt 33 8 framställa skadeståndsanspråkmot en iredje man (se specialmoliveringen lill 33 8). Paragrafen är lillämplig också belräffandeGänsler som avser förvaring av lösa saker. Prop.1984/85:110 225 Konsumentens rätt att hålla inne betalningen 19 § KtjL Konsumenien får hålla inne så myckel av belalningen somfordras för all ge honom säkerhel för hans krav på gmnd av ell fel hos Gänsten. (Jfr 3 kap. 7 8 i ulredningens förslag) Paragrafen reglerar konsumenlens räll atl hålla innebelalningen för tjänsten för att säkerslälla sitt krav mot näringsidkaren pågrund av ell fel hos Gänsten. Denna räll är av betydelse för konsumenten somett påtryckningsmedel för att förmå näringsidkaren atl avhjälpa ell fel ochsom elt medel all göra bl.a. rätlen till prisavdrag eller hävning effekiiv förden händelse felel inle avhjälps. Konsumenien får hålla inne sä mycket av betalningen somfordras jör alt ge honom säkerhet för hans krav på grund av etl fel. Vilkelbelopp som det här blir fråga om måste avgöras med hänsyn lill omständigheternai del enskilda fallel. År felet av sådan beskaffenhel att konsumenten, om feletinte avhjälps, har rätt att häva avtalet i dess helhet, bör han kunna hållainne hela belalningen. Det kan inte komma i fråga all på detla sladium lahänsyn lill atl konsumenten enligt 23 8 första slycket evenluellt kan bliskyldig alt utge viss ersättning till näringsidkaren även om avtalet hävs. I annat fall, dvs. när konsumenien inle har rätt all hävaavtalet i dess helhet, får konsumenien först och främsl hålla inne så myckel avbetalningen som kan beräknas svara mot det prisavdrag som konsumenten blirberättigad att erhålla om felet inte avhjälps. Därjämte får han hålla inne ettbelopp som kan beräknas svara mot hans skadeståndsanspråk mot näringsidkarenpå gmnd av felet. Alt konsumenten endasl har rätt atl hålla inne betalning lillsäkerhet för sina egna anspråk på grund av etl fel berörs i specialmotiveringenlill 31 8 andra slycket. Principen är atl konsumenien fär hålla inne ett belopp somkan beräknas motsvara hans olika befogade anspråk. På det sladium dåkonsumenlens rätt att hålla inne betalningen aktualiseras kan det emellertidvara svårt att med någon exakthet bestämma storieken av dessa. Konsumenienmåsle därför ges en marginal som medför all det framsiår som säkert all delbelopp som han håller inne kommer alt läcka hans krav. Delta ligger i utlryckel"säkerhet". År det uppenbart att felel är av ringa betydelse förkonsumenien, torde 4 8 andra slyckel andra meningen konsumenlköplagen kunna geviss ledning. Har konsumenten med stöd av paragrafen hållit inne etlbelopp får han fortsättningsvis hålla inne della endasl i den mån han alUjämlhar etl utestående anspråk mol näringsidkaren på grund av felel. Om näringsidkarenhell eller delvis avhjälper felel, får konsumenten sålunda därefter hålla inneendast ett belopp som kan beräknas svara mol hans evenluelll kvarstående ochnytillkomna krav osv. intill dess atl parterna når en slutreglering. 1984/85:110 226 Konsumenlensräll all hålla inne betalning enligt förevarande paragraf 19 S KtjLaktualiseras i regel inte förrän efter del att tjänsien har slutförts, eftersomdel normall är försl då som priset för tjänsten förfaller lill betalning (se 418). Del kan tänkas all parterna har kommit överens om att betalningen därefierskall erläggas i form av delbetalningar (avbetalningar). Om konsumenten i ellsådani fall har ell anspråk mol näringsidkaren på grund av ell fel hos Gänstenvilkel undersliger det totala priset för denna, bör konsumenten kunnainnehålla de närmasl förfallande delposter som svarar mol hans anspråk.Konsumenten behöver alltså inle avvakta Ulls endasl de restposler ålerslår sommotsvarar anspråket Gfr prop. 1973: 138 s. 192). Parternakan emellerlid också ha avtalat all hela eller en del av prisel för Gänstenskall erläggas innan Uänslen har sluiförts. Paragrafen är då till-lämplig, omdel på grund av förhållandena då betalning skall eriäggasmåsle anias all Gänsien kommer all bli behäftad med ell fel som ger upphov tillell krav mol näringsidkaren från konsumenlens sida (s.k. anleciperal fel, jfr21 8 tredje stycket). Åven i denna situation bör konsumenien ha rätl alt hållainne hela eller en del av den närmasl förfallande belalningen, om prisel hardelats upp i posler. Detkan uppkomma tvist mellan parterna, om och i vilken utsträckning konsumentenhar rätl att hålla inne betalning enligt paragrafen. Avser Gänsten en sak somhar överlämnals i näringsidkarens besittning eller som skall tillverkas avdenne, kan näringsidkaren i så fall vilja göra gällande att han har räll althålla kvar föremålet för Gänsten till dess atl han får betalning i enlighet medsin ståndpunkt i tvisten. Som skall beröras närmare vid 49 8 har konsumenien idenna situation emellertid möjlighet alt få ut föremålel för Gänsten genom allställa säkerhel för vad näringsidkaren anser sig ha atl fordra. Delbör påpekas att paragrafen endasl reglerar konsumenlens räll all hålla innebelalningen lill säkerhel för sina krav på grund av elt fel hos Uänslen,inklusive krav på skadestånd på grund av felel. En del remissinstanser harlagit upp frågan huruvida konsumenien också bör ha räll all hålla innebetalning för Uänslen lill säkerhet för sådana skadeståndsanspråk som inlegrundas på elt fel hos Gänsten ulan på att näringsidkaren har åsidosall enbiförpliklelse enligt avlalel. Detta skulle alltså gälla skadeståndsanspråkenligt 32 8 på grund av exempelvis skador på föremålel för Gänsten eller annankonsumentens egendom, vilka inte beror på ett fel utan på all näringsidkarenhar åsidosatt sin skyldighel all vara aklsam om konsumentens egendom e.d. Dethar emellertid inte ansetts nödvändigt eller lämpligt all på anlyll sätl lagreglerafrågan om konsumenlens möjligheter all hålla inne betalning till säkerhel förandra anspråk än sådana som grundas på all näringsidkaren har åsidosall sinskyldighel atl på ell riktigt sätt fullgöra den huvudpresla-lion för vilkenbelalningen ulgör konsumenlens molpreslaiion. 1 prakliken torde den situalionsom här diskuteras komma all avvecklas genom all 1984/85:110 227 konsumentens skadeständsfordran kvittas molnäringsidkarens fordran på 20 8 KtjL betalning för Gänsten. Vid tvist om det berättigade i enskadeständsfordran som konsumenien sålunda åberopar lill kvittning gäller vadsom har sagtsbeträffande konsumenlens möjligheier alt få ul föremålel för Gänsten även ifall då näringsidkaren gör gällande all han har rält att hålla kvar detta tilldess att han får betalning i enlighel med sin slåndpunkl i tvisten Gfr 49 8). Skulle frågan om konsumenlens rätl alt hålla innebetalning till säkerhel för anspråk mot näringsidkaren på grund av brott motbiförpliklelser siällas på sin spets, får den avgöras irättstillämpningen. Det är ingalunda uteslutet all konsumenien i del enskildafallet kan böra tillerkännas en sådan rätt Gfr , Obligaiionsräti, 1956,s. Paragrafen reglerar endast konsumentens rält att hällainne betalning till säkerhel för hans krav mol näringsidkaren. Beslämmelsenmedför således inte någon befogenhet för konsumenien alt hålla inne betalningför alt säkerslälla en skadeslåndsfordran enligt 33 8 mot tredje man. Förevarande paragraf är lillämplig också vidGänsler som avser förvaring av lösa saker. Konsumenien har rält atl kräva all näringsidkarenavhjälper felel, om del inle medför olägenheter eller koslnader förnäringsidkaren som är oskäligt slora i förhållande lill felels betydelse förkonsumenien. Även om konsumenien inte kräver del får näringsidkarenavhjälpa felel, om han genasl erbjuder sig all göra della när konsumentenreklamerar och denne inte har någol särskilt skäl atl avvisa erbjudandel. Avhjälpande skall ske inom skälig tid efter del altkonsumenien har gelt näringsidkaren tillfälle till del. Avhjälpande skall ske ulan kosinad för konsumenien. Detlagäller dock inle kostnader som skulle ha uppkommil även om Gänsten hade utförtsfelfritt eller, om felel beror på en olyckshändelse eller därmed jämföriighändelse, kostnader för att ersätta material som konsumenien enligt avtalet omGänsten skall tillhandahålla och bekosta. (Jfr 3 kap. 5 och 6 88 i utredningens förslag) Paragrafen reglerar påföljden avhjälpande av fel. Fråganhar behandlals i avsnitt 2.4.5 i den allmänna motiveringen. Genom försia slyckel ges konsumenien rätt att kräva attnäringsidkaren avhjälper elt fel. Normalt är del inget som hindrar atlnäringsidkaren i sin lur anlitar någon annan för atl avhjälpa felet.Konsumenten kan dock inte anses skyldig all finna sig i delta, om del medförsärskilda olägenheler för Prop.1984/85:110 228 honom eller om han fäst särskild vikt vid att Uänstenskulle utföras just av 20 § KtjL näringsidkaren. Utgångspunkten för beslämmelsen i försia slyckel är attkonsumenien har rätl till en felfri preslalion. Näringsidkaren är därförnormall skyldig all avhjälpa ell fel, om konsumenten begär det. Som har framhållils i den allmänna moUveringen är delemellertid inle ens från konsumenlsynpunkl ell intresse atl näringsidkarnaåläggs en skyldighel att avhjälpa fel som kan uppfattas såsom orimligt sträng.1 beslämmelsen görs därför ell undanlag från näringsidkarens skyldighet allavhjälpa ell fel, om avhjälpandet skulle medföra olägenheler eller koslnaderför näringsidkaren som är oskäligl slora i förhållande lill felels betydelseför konsumenten. Denne får då i ställd ulnytUa de andra befogenheter som stårhonom lill buds, t. ex. rätlen all göra prisavdrag. Undanlagsregeln bygger alliså i försia hand på enavvägning mellan parternas inlressen, där felels beiydelse för konsumenienskall siällas mol de olägenheler och koslnader som ell avhjälpande i delenskilda fallet skulle medföra för näringsidkaren. Del innebär nalurliglvisalllid både besvär och koslnader för näringsidkaren att delvis behöva göra ometl arbele eller på annat sätl förbättra resullalel av en Uänsl. För atlnäringsidkaren på grund härav skall vara befriad från skyldighelen all avhjälpaelt fel fordras emellerlid all del föreligger ett markant missförhållandemellan den uppoffring som näringsidkaren måsle göra för att avhjälpa felet ochdettas betydelse för konsumenten. Ju väsentligare felel är för konsumenien,desto slörre olägenheler och kostnader måsle näringsidkaren låla. År felet aven bagatellartad nalur, kan redan elt relativt sett mindre missförhållandemellan näringsidkarens olägenheler eller koslnader och felels betydelse förkonsumenien vara all bdrakla som en oskälig belaslning på näringsidkaren. Del är bl.a. för alt möjliggöra en sådan mera flexibelbedömning som uttrycket "oskäligl" slora etc. har valls i stället förelt uttryck som anger en fastare norm för intresseavvägningen, exempelvis attdet skall föreligga etl "uppenbart missförhållande" mellanbelastningen på näringsidkaren och den nackdel för konsumenien som felelinnebär. Genom atl del krävs atl näringsidkarens kostnader eller olägenheterskall vara "oskäligl" stora i förhållande till felets betydelse förkonsumenien markeras vidare alt hänsyn bör kunna tas även till andraomständigheler än enbart den rena jämförelsen mellan dessa faktorer. Vidoskälighdsbedömningen bör sålunda kunna beaklas t. ex. en sådan omständighetsom näringsidkarens större eller mindre skuld lill felets uppkomsl. Har hanförfaril särskilt slarvigt eller annars klandervärt kan det framslå som skäligtatl han också får bära slörre olägenheler eller koslnader än annars för allavhjälpa ell fel. Delsamma gäller om felel beslår i atl resultatet står istrid mol sådana säkerhelsföreskrifter som avses i 5 S försia slycket ellerannars medför fara för person eller egendom. 1984/85:110 229 Undantagsregelnkan belysas med följande exempel som har lämnats av 20 S KtjL utredningen.Näringsidkaren har i uppdrag atl lägga beiongpannor av ell vissl slag på ellvillalak. Han felbedömer ålgången, och ylleriigare pannor av samma slag finnsinte kvar på marknaden. En del av taket läggs därför med pannor som tillutseende och färg avviker något från de beställda pannorna. Del är visserligeninle omöjligl att avhjälpa felel genom all speciallillverka nya pannor, mendella skulle medföra koslnader för näringsidkaren som inte står i rimligproportion till den olägenhet som konsumenten har av felet. Näringsidkaren ärdå normalt inte skyldig att avhjälpa detla. En sådan skyldighet kan dockföreligga, om näringsidkarens felbedömning framstår som oursäktlig eller omkonsumenten från början varit inställd på alt använda pannor av en meraslandardbeionad typ men av näringsidkaren har övertalals att beslälla merexklusiva och svåranskaf-fade pannor. Hänsynkan också böra las till konsumentens möjligheter all få ett fel avhjälpi påannat håll än hos näringsidkaren. Skulle ell avhjälpande genom näringsidkarensförsorg medföra belydande olägenheler eller koslnader för denne, medankonsumenten ulan särskilda svårigheter kan få felet avhjälpt hos någon annantill en lägre kosinad eller t.o.m. kan avhjälpa det själv, kan del medföra atlnäringsidkaren inte bör anses skyldig att avhjälpa felet. Näringsidkarensskyldighet att avhjälpa elt fel bör inte få leda till vad som objektivt settframstår som ett slöseri med resurser. Somberörs närmare vid fjärde styckel i förevarande paragraf skall näringsidkaren iprincip svara för kostnaderna för etl avhjälpande. Om dessa då i elt enskiltfall framstår som oskäligl stora i förhållande till felets betydelse förkonsumenien, kan denne åstadkomma att näringsidkaren ändå blir skyldig atlavhjälpa ell fel genom alt själv slå för en så stor andel av kostnaderna alldessa inle längre utgör en oskälig belaslning för näringsidkaren. Avuttrycket "olägenheter eller kostnader" framgår alt det inte bara äromständigheter av direkt ekonomisk nalur som kan medföra atl näringsidkarenundantagsvis är befriad från skyldigheten atl avhjälpa elt fel. Som exempel påolägenheter kan nämnas alt näringsidkaren har blivit långvarigt sjuk och harstora svårigheter all skaffa en ersättare, att näringsidkaren måste resa långtför all kunna avhjälpa felel eller alt del är särskili svårt atl finna elleranskaffa de reservdelar som behövs. 1princip är det naturiigtvis den enskilde näringsidkarens olägenheler ochkostnader som skall beaklas vid bedömningen. Med anledning av vadkonsumentverket har anfört under remissbehandlingen bör framhållas att ennäringsidkare normalt inte bör få åberopa sådana olägenheter eller kostnadersom sammanhänger med att hans företag är illa organiserat e.d. Hänsyn böralltså över huvud tagel inle tas till kostnader eller besvär som inle skulleuppkomma för en seriösl arbetande fackman. Prop.1984/85:110 230 Andra slycket 20 S KijL Beslämmelsen ger näringsidkaren cn räll all avhjälpa enfel för all därigenom undvika eller begränsa andra påföljder av felel. Tillföljd av paragrafens ivingande nalur anger beslämmelsen emellertid ocksågränserna för näringsidkarens möjligheter all genom avlalsvillkor förbehållasig rälten att avhjälpa fel. Näringsidkarens räll atl avhjälpa elt fel innebär enviklig inskränkning i konsumenlens principiella rätt all välja vilkenfelpåföljd som skall komma i fråga Gfr specialmoliveringen lill 16 8).