prop · G803124 · 1984-12-31 00:00:00 — Slutligen innehåller paragrafen en uppsamlingsbestämmelse sominnebär att regeringen i enskilda fall kan ge tillåtelse till att ettfaderskapsmål tas upp av svensk domstol, om det med hänsyn till barnets,moderns eller mannens anknytning till finns särskilda skäl för atttalan prövas här. Närmast som en konsekvens avdomsrättsreglernas utformning föreslås några smärre ändringar i de bestämmelseri 2 kap. som reglerar svenska socialnämnders skyldighet attutreda faderskap och behörighet att medverka till en fastslällelse avfaderskapet genom erkännande. Förslaget går ut på att behörigheten också i dendelen skall grundas främst på barnets hemvist i landet. Bestämmelserna om tillämplig lag innebär attfaderskapsfrågor som regel skall bedömas enligt lagen i den stat där barnet hareller vid den aktuella tidpunkten hade sitt hemvist. I denna del bryterförslaget tämligen radikalt med den nuvarande ordningen, bl.a. genom attreglerna i huvudsak grundas på domicilprincipen i stället förnationalitetsprincipen och genom att barnets egen anknytning i allmänhet bliravgörande i stället för föräldrarnas eller någon av föräldrarnas. De föreslagnareglerna torde i allt väsentligt vara ägnade att lösa de svårigheter som dehittills tillämpade lagvalsreglerna har gett upphov till. Det har dock inte varit möjligt attutforma alla lagvalsregler efter något enhetligt mönster. Delvis gör sig olikaintressen och synpunkter gällande vid bedömningen av olika slagsfaderskapsfrågor. En viss differentiering av reglerna har därför syntsnödvändig, och förslaget utgör till en viss grad ett resultat av kompromissermellan olika principståndpunkter. Sålunda föreslås det i 1 §, somavser fall där barnets mor är eller har varit gift, att mannen i äktenskapetskall anses som barnets far om det följer av lagen i en stat där barnet vidfödelsen fick hemvist eller blev medborgare. Den regeln bygger på en kombinerad(alternativ) tillämpning av domicil- och nationalitetspriciperna och innebäratt en legal faderskapspresumtion som har uppkommit enligt någon av de bådaangivna lagarna skall godtas här. Fick barnet vid födelsen hemvist i Sverigeskall frågan dock alltid bedömas enligt svensk lag. I det fallet är barnetsmedborgarskap således utan betydelse. I 2 § behandlas frågor om faststälielse av faderskap genomerkännande 1984/85:124 85 under medverkan av en svensk socialnämnd.Förutsättningarna för en sådan faststälielse skall i princip prövas enligtsvensk lag. Även om den regeln formellt inte bygger på barnets hemvist, blirdet i allmänhet barnets hemvistlag som tillämpas, eftersom socialnämndensbehörighet som regel är beroende av att barnet har hemvist i . Regelnmodifieras av en bestämmelse om erkännandets form, som tar sikte på fall därmannens förklaring om erkännandet lämnas utomlands. Det är då tillräckligt omformföreskrifterna i den främmande statens lag har iakttagits. Regeln ärfakultativ och inkräktar således inte på den möjlighet att i alla avseendenfölja svensk lag som står till buds enligt huvudregeln. Enligt 4 § skall en talan om faststälielse av faderskapeller om hävande av en legal faderskapspresumtion prövas enligt lagen i denstat där barnet har sitt hemvist. Har barnet hemvist i blir såledesföräldrabalkens regler tillämpliga och annars motsvarande bestämmelser i denaktuella utländska hemvistlagen. Till skillnad från hittillsvarande svenskrättspraxis, där en tämligen skarp skillnad har gjorts mellan positiv ochnegativ faderskapstalan, är den föreslagna regeln gemensam för de båda typernaav mål. Som förut har nämnts kan en legal faderskapspresumtionenligt svensk lag under vissa förutsättningar hävas utan rättegång, om detgenom erkännande fastställs att en annan man är barnets far. Liknande reglerfinns i vissa utländska lagar. Det har synts naturligt att frågan om hävande avpresumlionen i denna ordning skall bedömas enligt samma lag som en negafivfaderskapstalan. Barnets hemvistlag vid tiden för fastställelsen bör såledeskomma till användning. En särskild bestämmelse av den innebörden har tagits ini 4 §. Slutligen innehåller 5 § regler om lagvalet vid talan omogiltigförklaring av ett faderskapserkännande. En sådan talan kan vara grundadantingen på att erkännandet är biologiskt orikfigt eller på att erkännandet somrättshandling är behäftat med en brist, l.ex. att mannen genom vilseledande harförmåtts att underteckna erkännandet. För båda typerna av fall föreslås somhuvudregel att talan skall prövas enligt den lag som bestämmer fastställelsensgiltighet i . Vilken lag det är framgår av andra regler, jämför 2 och 8§§ i lagförslaget. Ogilfigförklaring får dock alltid ske med stöd av svensk lagom talan grundas på att den som har lämnat erkännandet inte är far till barnet. Erkännande av utländska faderskapsdomar m.m. Bestämmelser om erkännande av utländska faderskapsdomarfinns i 6 och 7 §§. De ändrar väsentligt det hittillsvarande rättslägel genomatt tillhandahålla det lagstöd som har ansetts nödvändigt för erkännande.Reglerna,är dock begränsade till domar som innebär att faderskapet harfastställts eller hävts, dvs. domar varigenom en posifiv eller negativfaderskapstalan eller en talan om ogiltigförklaring av ett faderskapserkännandehar bifallits. varigenom en sådan talan har ogillats lämnas såledesutanför regleringen. En lagakraftvunnen utländsk dom av det slag som avses i 6§ föreslås skola erkännas här under förutsättning att den utländska domstolenhar varit behörig. Den frågan skall som huvudregel avgöras med motsvarandetillämpning av bestämmelserna i 3 § om svenska domstolars behörighet. 1984/85:124 86 Exempelvis skall den utländska domstolen anses ha varitbehörig om barnet vid den aktuella tidpunkten hade hemvist i den främmandestaten, på samma sätt som en svensk domstol enligt 3 § är behörig när barnethar hemvist här i landet. Under vissa omständigheter skall den utländskadomstolens behörighel godtas även om det inte har förelegat någon sådananknytning till det främmande landet som krävs i 3 §. Enligt 7 § skall den utländskadomen i vissa fall vägras erkännande, fastän de i 6 § föreskrivna villkoren äruppfyllda. Dessa undantag avser bl.a. fall där svaranden inte har haft rimligamöjligheter att föra sin talan i den utländska rättegången och vissasituationer där domen strider mot en annan här i landet giltig dom ellerfaststälielse av faderskap i annan form. Spörsmålet om erkännande av enutländsk faderskapsdom är av betydelse för många olika ändamål och kan dyka uppinför svenska domstolar och andra myndigheter i en rad olika sammanhang.Normalt får frågan bedömas av den myndighet som i varje särskilt fall kommer ikontakt med den. Det rör sig då om prejudiciella ställningstaganden som inteblir juridiskt bindande utöver det aktuella målet eller ärendet. Lagförslagetinnehåller dock i 10 § bestämmelser som öppnar möjlighet att få frågan avgjorden gång för alla genom ett beslut av , som meddelas i ett särskiltexekvaturför-farande. Hovrättens prövning av domen kan enligt förslaget begärasinte bara av parterna i faderskapsmålel utan i vissa fall också av den svenskamyndighei inför vilken frågan om erkännande av domen uppkommer i ett konkretärende. Exekvaturförfarandel är inte i något fall obligatoriskt i den meningenatt andra myndigheter än skulle vara förhindrade att självständigtpröva frågan. Reglerna om utländska domarkompletteras i 11 § av beslämmelser om litispendensverkan av en utländskrättegång om faderskapet. Som huvudregel föreskrivs att en sådan rättegång utgörhinder mot att en senare väckt talan om faderskapet prövas av svensk domstol,om det kan antas att den blivande domen i den utländska rättegången kommer attbli giltig här i landet. Undantagsvis skall talan dock kunna prövas om detfinns särskilda skäl. Giltigheten av utländska faderskapsfastställelser genomerkännande Bestämmelser om giltigheten i av utländskafastställelser av faderskap som har sketl genom erkännande finns i 8 och 9 §§.Dessa regler bygger på grundtanken att en frivilligt förelagen rättshandling avdel slag som elt faderskapserkännande utgör inte utan tungt vägande skäl börfrånkännas giltighet här i landet. Innehållet i reglerna är därför präglat aven liberal anda. Reglerna i 8 § har närmastutformats efter mönster från den konvention i ämnet som har utarbetatsinom . De innebär atl en utländskfastslällelse av nämnda slag skall godtas här om den är giltig enligt lagen ien stat där barnet eller mannen hade hemvist eller där någon av dem varmedborgare vid tiden för erkännandet. Det är således tillräckligt attfastställelsen uppfyller de krav som föreskrivs i någon av flera alternativtangivna lagar. I fråga om erkännandets form tillkommer som ytterligare ettalternativ att det är tillräckligt om formföre- Prop.1984/85:124 87 skrifternai lagen i den stat där erkännandet lämnades har iakttagits. Vissaundantag föreskrivs i 9 §. Enligt den paragrafen skall den utländska fastställelseninte godtas i vissa fall där den strider mot ett annat här i landet giltigtfaderskapsavgörande och inte heller om erkännandet är uppenbart oriktigt. Blandövriga bestämmelser i lagförslaget kan nämnas ordre public-förbehållet i 14 §.Det förbehållet innebär att en bestämmelse i en utländsk lag inte får tillämpasoch att ett utländskt avgörande inte gäller i , om det skulle varauppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att tillämpabestämmelsen eller att erkänna avgörandet. Förbehållet är således gemensamt förde delar av lagförslaget som avser lagvalet och giltigheten av utländskafaderskapsavgöranden. Slutligenföreslås ikraftträdande- och övergångsbestämmelser saml vissa föQdändringardels i , dels i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vidutredning av faderskap. 1984/85:124 88 Bilaga 2 Utredningens lagförslag Härigenom föreskrivs föQande. Faderskap på grund av lag 1 § Om ett barns mor är eller har varit gift, skall manneni äktenskapet anses som barnets far, om det föQer av lagen i en stat där barnetvid födelsen fick hemvist eller blev medborgare. Fick barnet vid födelsenhemvist i , skall frågan dock alltid bedömas enligt svensk lag. Faststälielse och hävande av faderskap 2 § Ett faderskap kan fastställas genomerkännande under medverkan av en svensk socialnämnd, om nämnden är skyldig att utreda faderskapet enligt 2 kap. 1 eller 9 § . Fömtsattningarnaför fastställelsen prövas enligt svensk lag. Har erkännandet lämnats utomlands,skall det anses giltigt till formen också om det uppfyller formföreskrifterna iden främmande statens lag. 3 § Mål om faderskap får tas upp av svenskdomstol, 1. om barnet harhemvist i , 2. om barnet,modern och den man eller de män vars faderskap målet gäller är svenskamedborgare, 3. om barnet ärsvensk medborgare och för talan som kärande, 4. om talan försmot en eller flera män som har hemvist i , 5. om saken rörogiltigförklaring av ett faderskapserkännande som har godkänts av en svensksocialnämnd, 6. om i annat fallän som avses i 1-5 regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medhänsyn till barnets, moderns eller mannens anknytning till finnersärskilda skäl att fillåta prövning av målet här i landet. En ändring av de omständigheter som grundar behörighetenligt första stycket 1-4 hindrar inte att målet prövas, om ändringen inträffarsedan talan har väckts. 1984/85:124 89 4 § En talan om fastslällelse av faderskap ellerom hävande av etl faderskap som gäller enligt 1 § prövas enligt lagen i den stat där barnet har sitt hemvist. Ett faderskap som gäller enligt 1 §skall anses hävt genom en fastslällelse att en annan man är barnets far, omfastställelsen har sådan verkan enligt lagen i den stat där barnet hade sitthemvist vid tiden för fastställelsen. 5 § Har ett faderskap fastställts genomerkännande, prövas en talan om ogiltigförklaring av erkännandet enligt den eller de lagar som bestämmer fastställelsens giltighet här i landet. Ogiltigförklaring får dock alltid skemed stöd av svensk lag, om talan grundas på att den som har lämnat erkännandet inte är far till barnet. Giltigheten av utländska faderskapsavgöranden m. m. 6 § Enlagakraftvunnen utländsk dom varigenom elt faderskap har fastställts ellerhävts gäller i , om domen har meddelals av en domstol som var behörigmed motsvarande tillämpning av 3 § eller om det annars med hänsyn till en partshemvist eller medborgarskap eller annan anknytning fanns skälig anledning atttalan prövades i den främmande staten. 7 § Domen gällerdock inte i , 1. om svaranden, ifall där han eller hon inte har gått i svaromål, inte har fått kännedom om denväckta talan i tillräcklig tid för atl svara i saken, eller om svaranden annarsinte har fått rimliga möjligheter att föra sin talan i den utländskarättegången, 2. om domenstrider mot en svensk dom eller mot en här i landet giltig utländsk dom i enrättegång som började tidigare än den andra rättegången, 3. om domenstrider mot en här i landet giltig fastslällelse av faderskap i annan form ängenom dom och den fastställelsen har sketl innan rättegången började, 4. om en rättegångom faderskapet pågår i , eller om en tidigare inledd rättegång omfaderskapet pågår utomlands och den rättegången kan antas leda till en dom somgäller här, 5. i fall somavses i 14 §. 8 § En utländsk fastslällelse av faderskap genomerkännande gäller i , om den är giltig enligt lagen i en stat där barnet eller den som har lämnat erkännandet hade hemvist eller där någon av dem var medborga re. Erkännandet skall anses giltigttill formen också om det uppfyller formföreskrifterna i lagen i den stat därerkännandet lämnades. 9 § Fastställelsen gäller dock inte i , 1. om den strider mot en här ilandet giltig dom i en rättegång som började innan fastställelsen skedde, 2. om den stridermot en tidigare, här i landet giltig faststälielse av faderskap i annan form ängenom dom, 3. om det iSverige eller utomlands pågår en rättegång om faderskapet 7 Riksdagen1984/85. 1984/85:124 90 som har börjat innan fastställelsen skedde och som kanantas leda till en här i landet giltig dom, 4. om erkännandetär uppenbart oriktigt, 5. i fall somavses i 14 §. 10 § Efter ansökan av någon av parterna prövar Sveahovrätt om en dom som avses i 6 § skall gälla i . Uppkommer en sådan fråga inför en annan svensk myndighet än domstol, får även myndigheten begära hovrättens prövning av domen om den anser det nödvändigt. Innan hovrätten prövar frågan skallsökandens motpart få tillfälle att yttra sig över ansökningen, om det kan ske.Har hovrättens prövning begärts av en myndighet, gäller detsamma var och en somhar varit part i den utländska rättegången. 11 § Väcks vid ensvensk domstol talan om faderskapet till ett barn men pågår redan en rättegångom faderskapet utomlands, skall talan avvisas eller förklaras vilande i väntanpå lagakraftvunnen dom i den utländska rättegången, om det kan antas att domenblir giltig här i landet. Talan får dock prövas om det finns särskilda skäl. 12 § I stället för6-11 §§ gäller i förhällande till , , och lagen(1979:1001) om erkännande av nordiska faderskapsavgöranden. 13 § Beror prövningen av en fråga enligt denna lagpå någons hemvist eller medborgarskap och är han eller hon då avliden, avgörs frågan med hänsyn till förhållandena vid tiden för dödsfallet. Gäller frågan barnets hemvist ellermedborgarskap och är barnet då ännu inte fött, är istället moderns hemvist eller medborgarskap avgörande. 14 § En bestämmelse i en utländsk lag får intetillämpas och ett utländskt avgörande gäller inte i , om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen att tillämpa bestämmelsen eller att erkänna avgörandet. Denna lagträder i kraft den Bestämmelsernai 1 § tillämpas inte om bamet är fött före ikraftträdandet. Vad somföreskrivs i 4 § andra stycket gäller även om fastställelsen av den andremannens faderskap har skett före ikraftträdandet. Bestämmelserna16-9 §§ tillämpas även på en dom som har meddelats före ikraftträdandet och påen faststälielse som har skett genom erkännande. Var domen ellerfastställelsen giltig i vid ikraftträdandet, gäller den fortfarande.Domen eller fastställelsen gäller inte här i landet, om den strider mot enannan dom eller faststälielse i annan form än genom dom som gällde här vid ikraftträdandet. Härigenom föreskrivs i fråga om ' dels att 2 kap. 1, 2 och 9 §§ och 3kap. 3§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att rubriken närmast före 3 kap. 1 § skall lyda"Mål om hävande av faderskap". Skall ej enligt 1 kap. 1 § viss man anses som barns fader,åligger det socialnämnden att försöka utreda vem som är fader till barnet ochsörja för att faderskapet fastställes, om den som har vårdnaden om barnet ärkyrkobokförd i riket eller vistas här eller om i annat fall vårdnadshavarenbegär det och barnet är svensk medborgare. Skall inte enligt 1 kap. 1 § en viss man anses som barnetsfar, åligger det socialnämnden att försöka utreda vem som är far till barnetoch sörja för att faderskapet fastställs, om barnet har hemvist i ellerom i annat fall vårdnadshavaren begär del och barnet är svensk medborgare. Uppgift enligt 1 § åvilar socialnämnden i den kommun därden som har vårdnaden om barnet är kyrkobokförd. Är vårdnadshavaren ejkyrkobokförd i riket, åvilar uppgiften socialnämnden i den kommun där hanvistas eller, om han ej vistas i riket, socialnämnden i . Uppgift enligt 1 § åligger socialnämnden i den kommun därbarnet är kyrkobokfört. Är barnet inte kyrkobokförl i landet, åligger uppgiftensocialnämnden i den kommun där barnet vistas eller, om barnet inte vistas här,socialnämnden i . Skall viss man enligt 1 kap. 1 § anses som barns fader ochär vårdnadshavare för barnet kyrkobokförd i riket eller vistas vårdnadshavarehär eller är barnet svensk medborgare, skall socialnämnden, om vårdnadshavareeller mannen begär det och det finnes lämpligt, utreda om annan man kan varafader till barnet. Beträffande utredningen skola 2-6 och 8 §§ äga motsvarandetillämpning, varvid dock vad som sägs i 2 § om vårdnadshavare skall gälla modern,när vårdnaden om barnet utövas gemensamt av henne och man- Skall en viss man enligt 1 kap. 1 § anses som barnets faroch har barnet hemvist här eller är det svensk medborgare, skallsocialnämnden, om vårdnadshavaren eller någon av vårdnadshavarna eller mannenbegär det och det anses lämpligt, utreda om någon annan man kan vara far fillbarnet. I fråga om utredningen, lillämpas 2-6 och 8 §§.Utredningen får läggas ner, om det föreligger skäl som anges i 7 § förstastycket 1 eller 4 eller om det annars anses lämpligt. ' Balken omtryckt 1978:853. 2 Senaste lydelse 1981:26. ' Senaste lydelse 1981:26. * Senaste lydelse 1981:26. Ulredningen får läggas ned, om det föreligger skälsom anges i 7 § första stycket 1 eller 4 eller det annars finnes lämpligt. Talan mot socialnämnds beslut att icke påbörja utredningenligt denna paragraf eller att lägga ned påbörjad utredning föres hoslänsstyrelsen genom besvär. Mot beslut/öres talan hos kammarrättengenom besvär. Talan mot socialnämnds beslut attinte påbörja utredning enligt denna paragraf eller att lägga ner en påbörjadutredning/örs hos genom besvär. Mot beslut förstalan hos kammarrätten genom besvär. Talan som avses i 1 eller 2 § fårväckas vid rätten i den ort där barnet har sitt hemvist eller, om det haravlidit, vid den rätt som har atl upplaga tvist om arv efter barnet. Måletupplages av tingsräU, om ej annan behörig domslol finns. Talan som avses i 1 eller 2 § fårväckas vid rätten i den ort där barnet har sitt hemvist eller, om del haravlidit, vid den rätt som har att ta upp tvist om arv efter barnet. Finns delinte någon annan behörig domslol, tas målet upp av . Detsamma gäller en talan enligt Ikap. 4 § tredje stycket om att ett faderskapserkännande saknar verkan mot densom har lämnat det. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i lagen (1958:642) om blodundersökning m. m. vid utredning av faderskap Härigenom föreskrivs att 1 § lagen(1958:642) om blodundersökning m. m. vid utredning av faderskap' skall ha nedanangivna lydelse. I mål om förklaring att en viss man inte är far eller om fastställande av faderskap kan rätten på yrkande av någon av parterna eller annars när del är behövligt förordna omblodvm-dersökning eller någon annan undersökning rörande ärftliga egenskaper som kan ske utan nämnvärt men. Förordnandet kan avse modern, barnet och den man eller de män som är parter i målet. Förekommer anledning till antagande att någon annan man har haft samlag med modern under lid då barnet kan vara avlat, kan förordnandet avse också denne. I mål om faderskap enligt 3 kap.föräldrabalken kan rätten, där det yrkas av part eller eljest finnes erforderligt,förordna aU blodundersökning eller annan undersökning rörande ärffligaegenskaper, som kan ske utan nämnvärt men, skall äga rum med avseende på modernoch barnet samt, såviu angår mål om förklaring atl viss man ej är fader, manneni äktenskapet och, i mål om fastställande av faderskap, man mol vilken talanföres. Förekommer anledning till antagande att annan haft samlag med modernunder tid då barnet kan vara avlat, får förordnande om undersökning avsejämväl honom. Innan förordnande meddelas, skall den som förordnandet skulle avseberedas lillfälle att yttra sig. Denna lag träder i kraft den ' Lagenomtryckt 1982:1060. 1984/85:124 94 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden över betänkandet avgettsav , , kammartätten i , ,, , statens invandrarverk, juridiskafakultetsnämnden vid , , , socialnämnden i kommun, utredningen om bamens rätt (Ju1977:08), , och Föreningenjurister vid allmänna advokatbyråer. har bifogat yttrande frånkyrkobokföringsinspektören i stifts norta inspektionsområde. Iyttrandet har kyrkobokföringsinspektören i stifts södrainspektionsområde instämt. 1984/85:124 95 1§ Denna lag gäller frågor om faderskap till bam i internationella förhållanden. Iförhållande till , , och gäller lagen (1979:1001) omerkännande av nordiska faderskapsavgöranden i stället för 7-10 §§. Faderskapomedelbart på grund av lag 2§ En man som är eller har varit gift med ett barns mor skall anses som bametsfar i de fall då det följer av lagen i den stat där barnet vid födelsen fickhemvist eller, om inte någon skall anses som bamets far enligt den lagen, dådet följer av lagen i en stat där barnet vid födelsen blev medborgare. Fickbarnet vid födelsen hemvist i , skall frågan dock alltid bedömasenligtsvensk lag. Faststälielseoch hävande av faderskap 3 §Ett faderskap kan fastställas genom erkännande av faderskapet under medverkan av en svensk socialnämnd, om nämnden är skyldig att utreda faderskapet enligt 2 kap. 1 eller 9 § . Fömtsattningarnaför fastställelsen skall prövas enligt svensk lag. Harerkännandet lämnats utomlands, skall det även om det inte följer av andrastycket anses giltigt till formen, om det uppfyller formföreskrifterna i denfrämmande statens lag. 4 § Mål om faderskap får tas upp av svensk domstol, 1. om barnet har hemvist iSverige, 2. om talan förs mot en ellerflera män som har hemvist i , dier 3. om det i andra fall med hänsyntill barnets, moderns eller mannens anknytning till finns särskildaskäl att målet prövas här i landet. Omdet sedan talan har väckts inträffar en ändring av de omständigheter som gmndarsvensk domstols behörighet enligt första stycket, upphör inte domstolensbehörighet. 5 §En talan vid svensk domstol om fastställande av faderskap eller om hävande av ett faderskap som gäller enligt 2 § skall prövas enligt lagen i den stal där barnet har sitt hemvist när målet avgörs i första instans. Fråganhumvida ett faderskap, som gäller enligt 2 §, skall anses hävt genom enfastslällelse av att en annan man är barnets far bedöms enligt samma lag somhar tilllämpats vid fastställelsen. 1984/85:124 96 6§ Har ett faderskap fastställts genom erkännande, skall en talan vid svenskdomstol om ogiltigförklaring av erkännandet prövas enligt den eller de lagarsom bestämmer fastställelsens giltighet här i landet. En ogilfigförklaring fårdock alltid meddelas med stöd av svensk lag, om talan gmndas på att den som harlämnat erkännandet inte är far till bamet. Giltighetenav utländska faderskapsavgöranden m. m.