prop · G80353 · 1984-12-31 00:00:00 — Av avgörande betydelse blir huruvida del lagrade bränsleti en krissituation omgående kan utnyttjas i den lagringsskyldiges verksamheteller vid behov bidra till alt trygga samhällels nödvändiga funktioner. Densom övergår från elt importerat bränsle lill etl annal sådant bör kunna fätillstånd att lagra det bränsle han använder. Vissasärskilda frågor som gäller kol sammanhänger med att detta förekommer i mångaformer och kvaliteter och också i viss utsträckning är direkt utbytbart motandra fasta bränslen. Enligl 11 § skall lagring av kol fullgöras så att denlagrade varan med hänsyn till form och energiinnehåll kan ersätta det kol somsäljs eller förbrukas. Bakgrunden till detta är kravet på att det lagradebränslet direkt skall kunna ersätta det som normalt används. Iparagrafen har öppnais en möjlighet som saknades i utredarens förslag, nämligenatt i undantagsfall låla någon som är skyldig att lagra kol fullgöraberedskapsåliggandet på annat sätt än genom lagring av kol eller annallagringsbränsle. Förutsättningen är att detta sker på ett för samhället likabetryggande sätt i beredskapshänseende som om sådan lagring hade skett. Ettmedgivande måste således kräva verkliga garantier för alt energibehovet täcksi en krissituation. Syftet med bestämmelsen är att ge utrymme för flexiblalösningar i speciella fall, om de vanliga reglerna får olämpliga konsekvenser. Motsvarandegäller för den som skall lagra varor som behövs för framställning av förädladekolbränslen. 1 de fall när andra än tillverkaren blir lagringsskyldiga måsteberedskapsåliggandet kunna anpassas lill den lagringsskyldiges situation. I andrastycket anges att oljeraffinaderier kan fä tillstånd all helt eller delvisfullgöra sin lagringsskyldighet med råolja. Åven denna fråga har behandlats iden allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.4). Enligttredje stycket skall ett medgivande förenas med de villkor som behövs fränberedskapssynpunkt. I detta ligger bl. a. att den lagringsskyldige alltidskall veta vad han har att iakttaga för att beredskapsåläggandet skall varauppfyllt. Om lagring skall ske av annat bränsle än det som lagringsskyldighelenegenlligen omfattar, måste det t.ex. framgå vilka mängder av det andra bränsletsom skall lagras. 15 § Beredskapslagrets storlek under lagringsårel skallför varje lagringsskyldig fastställas av tillsynsmyndigheten. Prop.1984/85:53 69 Paragrafen motsvarar 12 § i utredarens förslag och 4§andra stycket i LOL. Som framgått av den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.3)och vad som anförts under 9§ skall tillsynsmyndigheten för varjelagringsskyldig bestämma hur stor mängd av varje varuslag denne skall lagraunder det kommande lagringsårel. 16 § Till ledning för tillsynsmyndighetens beslul enligt15 § skall den som är lagringsskyldig före närmast efter basåret avge en dekla ration rörande sin försäljning eller förbrukning under basåret av bränslen som avses i 7§. Deklarationen skall avges på heder och samvete. Paragrafen motsvarar 13 § i utredarens förslag och 12 § iLOL. Liksom f. n. enligt i huvudsak molsvarande regler i LOLskall de som är lagringsskyldiga före den avge en deklarationrörande försäljningen eller förbrukningen under basåret av de bränslen somavses i 7§. Deklarationen skall innehålla de uppgifter som behövs för beslutet.Det innebär bl.a. alt uppgifter måste lämnas för hela basåret, även om denlagringsskyldige övertagit en anläggning efter basårels början. Närmarebestämmelser om deklarationen bör kunna ges som verkställighetsföreskrifter.Om en uppgiftsskyldig underlåter alt lämna deklaration, kan tillsynsmyndighetenenligt 33 § förelägga honom att vid vite göra delta. I sista hand kan enligl 35§ straff ädömas den som uppsåtligen eller av oaklsamhel underiåter att lämnadeklaration eller lämnar oriktiga uppgifter. 17 § skall sä snart beslutsunderiag föreliggermed dela beslut enligl 15 §. Ett lagringsbeslut fär ändras, om kontroll hos denlagringsskyldige, begäran av denne eller annan omständighet ger anledning tilldel. Paragrafen motsvarar 14 § i utredarens förslag och 4§andra stycket (delvis) i LOL. Enligtparagrafens/ö/-5/a stycke skall tillsynsmyndigheten så snart beslutsunderlagföreligger meddela beslut enligl 15 §. Utredaren föreslog i denna del att entidsgräns, nämligen april månads utgång, skulle sättas för detta beslut. 1remissbehandlingen logs frågan upp av ,som ansåg att gränsen borde sättas vid utgången av mars månad med hänsyn lillatt tvä månader torde vara en för kort planeringstid för de lagringsskyldiga,specielll med hänsyn till alt inlagring av kol hos andra inle utan vidareskulle få ske. För egendel har jag stannat för att någon tidsgräns inte bör anges i lagen, utan att istället tillsynsmyndigheten bör åläggas alt meddela beslutet så snartbeslutsunderlag föreligger. Det är väsentligt att de lagringsskyldiga får sälång tid pä sig som möjligt för förberedelser inför lagringsårel. Som framgåttav det tidigare skall regeringens beslut enligl 9§ för de olika 1984/85:53 70 varuslagenföreligga , varefter tillsynsmyndigheten pä grundval avdeklarationerna bestämmer basmängd och lagringsmängd för varje lagringsskyldig.Det betyder att de lagringsskyldiga själva genom att snabbt tillhandahållafullständiga uppgifter kan se till alt beslutsunderlaget föreligger tidigt underåret och därigenom också få elt beslul om lagringsmängden förelagringsårels början. Underlåter den lagringsskyldige alt lämna deklarationeller inkommer med sädan senare än den i I6§ angivna tiden, försenas beslutet. Enligtandra stycket skall elt tidigare meddelat beslul kunna omprövas, om del iefterhand kan konslaleras att beslutet varit grundat pä felaktigaförutsättningar eller att förutsättningar för någon form av dispens uppkommit. Ombeslutet ändras efter lagringsårets början finns, som lagrådet har påpekat,inga formella hinder mol att lagringsskyldighet fastställs med retroaktivverkan så att sanktionsavgift kan las ul från lagringsårets början, om dettamed hänsyn lill omständigheterna skulle vara befogat. 18 §För gasturbinanläggningar för framställning av elektrisk kraft, olje kondensverk och anläggningar för framställning av stadsgas gäller 19- 21 §§ i stället för vad som i 7-9, 11, 14-I6§§ och I7§ första stycket är föreskrivet om lagringsskyldighetens omfattning, fullgörande och faststäl lande. I fråga om lagringsbeslut tillämpas 17 § andra stycket. Paragrafenmotsvarar 3§ andra stycket (delvis) och 15 § i utredarens förslag. Med hänsyntill utformningen av 6§ andra stycket finns här ingen motsvarighet till 18 §andra stycket i del lill lagrådet remitterade lagförslaget. Bakgrundentill den särbehandling av gasverk, oljekondensverk och gaslurbinanläggningarsom görs i lagringshänseende har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnill 3.3.5). I den nya lagen har bestämmelser om dessa anläggningar samlatsi ett särskilt avsnitt (18-21 §§). I 18 § anges att bestämmelserna i dettaavsnitt ersätter de regler om lagringsskyldighetens omfattning, fullgörandeoch fastställande som annars gäller enligl angivna lagrum samt att 17 § andrastycket tillämpas i fråga om lagringsbeslut. Som erinras om i 6§ andra stycketkan lagringsskyldighelen avse andra varuslag än de bränslen som uppräknas i 5§.I något fall drivs en gasturbinanläggning som omfattas av 19 § med bränsle somannars inle är lagringspliktigt. Vidare framställs stadsgas huvudsakligen medlätlbensin. 19 §Den som vid basårets utgång innehar en gasturbinanläggning för framställning av elektrisk kraft med en installerad effekt av minsl fem megawatl är skyldig att under lagringsåret hälla i lager sådani bränsle som behövs för att driva anläggningen. Lagringsmängdenbestäms av regeringen eller av myndighel som regeringen bestämmer medutgångspunkt i installerad effekt, bränsleåtgång och beräknadårlig driftstid. 1984/85:53 71 Paragrafenmotsvarar 3§ andra stycket och 6§ Iredje stycket (delvis) i utredarens förslagsamt 6b§ första stycket i LOL. Ulformningen har berörts i lagrådets yttrande. Fråganom lagringsskyldighet för innehavare av gaslurbinanläggningar har behandlats iden allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.5). Bestämmelserna motsvarar i huvudsakvad som gäller enligt 6b§ första stycket i LOL. Lagringsbeslut skall dock ifortsättningen kunna meddelas av tillsynsmyndigheten efter delegering avregeringen. I sak förutsätts ingen ändring ske i lagringsskyldighetensomfattning. 20 §Den som vid basårets utgång innehar etl oljekondensverk med en installerad effekt av mer än 150 megawatl får av regeringen åläggas alt under lagringsåret hålla i lager sådan olja som behövs för all driva verket. Lagringsmängdenbestäms av regeringen med utgångspunkt i landets beredskapsbehov. Paragrafenmolsvarar 6 § tredje stycket (delvis) i utredarens förslag och 6b § andrastycket i LOL. Utformningen har berörts i lagrådets yttrande. Fråganom lagringsskyldighel för innehavare av oljekondensverk har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 3.3.3). Bestämmelserna motsvarar vad som gällerenligt 6b§ andra stycket LOL. Dessa regler fastställdes av så sentsom (prop 1983/84; 110, NU 43, rskr 391). 21 §Den som under ett kalenderår har förbrukat råvara för framställning av stadsgas är skyldig att under närmast följande kalenderår hålla i lager en viss, av regeringen bestämd, andel av den mängd råvara som har förbm kat s. Denlagringsskyldige skall redovisa förbrukningen till tillsynsmyndigheten pä detsätt denna bestämmer. Lagringsmängden bestäms därefter av tillsynsmyndigheten. Tillsynsmyndighetenfär medge att lagringsskyldigheten fullgörs med annan råvara som kan användasför gasframställningen. Paragrafenhar ingen motsvarighet i utredarens förslag. I LOL motsvaras paragrafen av 6a§ och 10§ andra stycket. Somframgått av den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.3) föreslog utredaren attbestämmelserna i alltjämt skulle gälla i fråga om stadsgas. Med hänsyntill fördelen av att ha alla lagringsbestämmelser samlade i den nya lagen harhär tagits in bestämmelser motsvarande dem i LOL. En saklig skillnad iförhällande till hittillsvarande regler är att samma regler om sanktionergäller för dem som framställer stadsgas som för övriga lagringsskyldiga. Någonstörre praklisk betydelse lorde delta inle få. Som framgått av den allmännamotiveringen räknar man med all tillverkningen av stadsgas relativt snartkommer all upphöra. Enligt 10 § fär regeringen meddela föreskrifter om vinterdispens för 1984/85:53 72 råvaraför framställning av stadsgas. De nuvarande reglerna i delta hänseendeförutsätts behållas fills vidare. 22 §Tillsynsmydigheten får medge att en lagringsskyldig, som säljer oljeprodukter i större delen av landet, ulan tillstånd i varje särskilt fall uppdrar ål en annan sådan lagringsskyldig att tillfälligt ombesörja lagring av oljeprodukter för hans räkning. Paragrafenmotsvarar 20 § i utredarens förslag och 9§ (delvis) i LOL. Enligtparagrafen får tillsynsmyndigheten medge generell rätt lill tillfälliginlagring för s. k. rikstäckande företag. Tillstånd kan alltså ges tillföretaget att tills vidare utnyttja denna möjlighet. Frågan om inlagring harbehandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.6). Som framgått därav harmedgivanden som här avses lämnals med stöd av 9§ LOL sedan läng tid tillbaka. 23 §Om särskilda skäl föreligger, får tillsynsmyndigheten för visst fall medge att en lagringsskyldig uppdrar åt en annan lagringsskyldig alt hell eller delvis ombesörja lagring för hans räkning. Paragrafenmotsvarar 21 § i utredarens förslag och 9§ (delvis) i LOL. Paragrafeninnehåller förutsättningarna för inlagring i andra fall än de som avses i 22 §.Skillnaden är att tillsynsmyndigheten enligt 23 § måste pröva varje särskiltfall och att särskilda skäl måsle finnas för att ge tillstånd. Fråganom inlagring har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.6). Ettmedgivande till inlagring är att se som en lättnad i kravel alt den lagradevaran skall ägas av den lagringsskyldige. Lagringen sker dock på dennes ansvaroch han måste själv se till att han kan få tillgång lill varan om ett krislägeuppstår. Vilka"särskilda skäl" som bör krävas för alt motivera medgivande tillinlagring har behandlats i den allmänna motiveringen. I huvudsak börhittillsvarande praxis kunna tillämpas. Somnärmare utvecklas i samband med 24 § ges lättnader i lagringsskyldigheten itvå huvudformer, antingen som medgivande till inlagring eller som befrielsehelt eller delvis frän lagringsskyldigheten. Den senare formen skallförbehållas de mycket speciella fall då synneriiga skäl föranleder attlagringsskyldighelen inte ens bör fullgöras i form av inlagring. Inlagringskall således vara det första alternativet, när frågan om lättnader för ettförelag uppkommer. 24 §Regeringen eller myndighel som regeringen beslämmer fär medge befrielse helt eller delvis från lagringsskyldigheten i visst fall, om synnerli ga skäl föranleder att skyldigheten inte behöver fullgöras vare sig genom egen lagring eller genom lagring hos någon annan enligl 23 §. Etlmedgivande fär förenas med villkor. Prop.1984/85:53 73 Paragrafen motsvarar 22 § i utredarens förslag och 9§ (delvis)i LOL. Enligt paragrafen kan i vissa fall befrielse hell ellerdelvis medges frän lagringsskyldighet. Denna fråga har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 3.3.6) och har ocksä berörts under 23 §. Enligl/ör.srfl stycket kan sådan befrielse medges ispeciella fall. Molsvarande möjlighet finns i LOL. Praxis har här varil mycketrestriktiv. Enligt OAF skall i detta och andra dispensfall principielltoljeavgifi erläggas lill staten för att den som får dispens inte skall fä någonkonkurrensfördel. Regeringen får dock medge befrielse från sådan avgift. Sådantmedgivande har i allmänhel lämnats i de fall då befrielse frånlagringsskyldighet har medgivils, eftersom de omständigheter som föranlettmedgivande enligt LOL ocksä motiverat alt oljeavgift inle bör uttagas. Motbakgrund av att i den nya lagen befrielse frän lagringsskyldighel skallförbehållas fall av detta slag finns enligt den nya lagen inte ens någonprincipell skyldighel att belala oljeavgift i dessa fall. I förhållande tillutredarens förslag har lagtexten konkretiserats för all tydligare ange närsynneriiga skäl bör anses föreligga. Att lagen inte innehåller några särskilda regler förnytillkommande lagringsskyldiga som utredaren föreslagit, utan att eventuellalättnader för sädana får medges enligt 23 eller 24 § har berörts i den allmännamotiveringen. Där har också angivils skälen till att regeringen i speciellafall bör förbehålla sig beslutanderätten i dispensärenden. För normalfallenförutsätts beslutanderätten bli delegerad fill ÖEF. Enligt andra stycket får ett medgivande förenas medvillkor. Även denna fråga har berörts i den allmänna motiveringen. 25 § Om till följd av krig eller annan allvariigförsöijningskris tillförseln av lagringsbränsle till landel eller viss del avlandet avbryts eller försvåras, får regeringen medge att beredskapslager tas ianspråk av den lagringsskyldige i den utsträckning som är påkallad med hänsyntill rådande förhållanden. Om i annat fall särskilda skäl föreligger, fär regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer medge alt beredskapslager föroljekondensverk tillfälligt las i anspråk för anläggningen. Paragrafen motsvarar 23 § i utredningens förslag och 11 §i LOL. Enligt första stycket fär beredskapslagren las i anspråkefter beslut av regeringen, när de omständigheter inträtt för vilka lagringenskett. Det ankommer således pä regeringen att ta ställning till att sådanaomständigheter föreligger och i vilken ulsträckning lagren behöver tas ianspråk. Motsvarande bestämmelser finns i LOL. Även om beredskapsplaneringen numera utgår från en endaförsöij-ningsberedskapsreserv som bestäms med utgångspunkt frän landets totalabehov av beredskapslagring, får lagren tas i anspråk endasl i den utslräckningsom är påkallad med hänsyn till det uppkomna lägel. 1984/85:53 74 beräkningenav denna reserv och dess beståndsdelar har behandlats i den allmännamotiveringen och under 1 och 9§§. 1andra stycket behandlas det särskilda fall av lanspråktagande som gälleroljekondensverk för vilka lagringsskyldighel föreligger. Liksom enligl LOL börför dessa, när särskilda skäl föreligger, viss del av lagren fä tas i anspråk.Detla sammanhänger med att dessa verk ibland kan behöva las i bruk somreservaggregat mer än normalt. 26 §Om en lagringsskyldig försälls i konkurs, utgör denna lag inle något hinder mot att hans beredskapslager las i anspråk av konkursförvaltningen för alt slutföra konkursen. Paragrafenmotsvarar 24 § i utredarens förslag och 11 § andra stycket i LOL. Medhänsyn till att beredskapslager utgör sådan egendom i vilken kan uttasföretagsinteckning enligt lagen (1966:454) om företagsinteckning (fr.o.m. den 1januari 1986 företagshypotek enligl lagen (1984:649) om företagshypotek) måstelagren liksom tidigare ulan hinder av lagringsbestämmelserna kunna tas ianspråk av konkursförvaltningen. Med hänsyn lill att tvångslagrel avberedskapspolitiska skäl bör sparas , är det dock önskvärtatt så inte sker i andra fall än när det behövs för att slutföra konkursen.Motsvarande bestämmelse finns i LOL; angående bakgmnden se prop. 27 §Den som inte häller fastställt beredskapslager skall lill staten er lägga särskild avgift (lagringsavgift). Lagringsavgiftskall erläggas även av den som ulan tillstånd enligt 22 eller 23 § uppdrar åtnågon annan alt ombesörja lagring eller som förvarar lagrade varor i slrid motföreskrifter som har meddelats med stöd av 13 §. Bestämmelsenmotsvarar 25 § i utredarens förslag och 2 § (delvis) i OAF. I denna paragraf anges närlagringsavgift skall tas ut. Liksom tidigare enligt LOL är sädana avgifter denväsentliga sanktionen mol försummelser av lagringsskyldigheten. Sanktionsfräganhar behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.8). Lagringsavgiftskall enligt första stycket tas ut när den lagringsskyldige inte innehar det avtillsynsmyndigheten fastställda lagret, dvs. när inte tillräckligt storkvantitet finns av de varor som den lagringsskyldige skall lagra enligt detsärskilda beslut som har fattats om hans lagring under lagringsårel. Lagringsavgifiskall enligt paragrafens andra stycke erläggas också när inlagring sker utantillstånd eller den lagringsskyldige bryter mot bestämmelser om lagretsförläggning eller förvaring i bergmm som meddelats med stöd av 13 §. Enligt 28§ las lagringsavgift i dessa fall ut med en tredjedel av det belopp som skallerläggas vid brist i lagret. Prop.1984/85:53 75 28 §Regeringen bestämmer för de bränslen och andra varor som skall lagras det belopp vartill lagringsavgiften skall uppgå för kalendermånad. Beloppet skall motsvara en beräknad kapitalkostnad för varan under en månad med ett tillägg av . Vidförsummelse som avses i 27 § första slyckel skall lagringsavgift tas ut medfullt belopp. Vid försummelse enligt 27 § andra stycket skall avgiften tas ulmed en tredjedel av fullt belopp. Försummaslagringsskyldigheten under en del av en kalendermånad, skall avgift utgå förhela månaden. Omdet föreligger synnerliga skäl, får avgiften nedsättas eller efterges. Paragrafenmotsvarar 26 § och 27 § andra stycket i utredarens förslag saml 5, 8 och 9 a§§i OAF. Iförsta stycket anges att regeringen bestämmer lagringsavgiftens storiek för debränslen som skall lagras enligt vissa principer. Som framgått av den allmännamotiveringen (avsnitt 3.3.8) har en väsentlig förenkling skett i förhållandetill tidigare regler i OAF. I den allmänna motiveringen finns också enredogörelse för de närmare principer som bör gälla vid beräkningen avkapitalkostnaderna. Mindre förändringar bör inte föranleda justeringar iavgiftens storlek. Normall bör det vara tillräckligt alt regeringen gör enårlig omprövning. Ispeciella fall kan lagringsskyldighet uppkomma även för andra varuslag än somanges i 5§. Även för sådana fall måste regeringen fastställa månadsbelopp. Enliglandra stycket skall full lagringsavgifi tas ut vid brist enligt 27 § förstastycket och annars en tredjedels avgift. Enligttredje stycket tas avgiften ut för hela den månad då försummelsen äger rum. Enhgtfiärde stycket fär avgiften nedsättas eller efterges, om det föreliggersynneriiga skäl. Det innebär alt bestämmelsen skall tillämpas mycketrestriktivt. Frågan har berörts i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3.8).Som framgått därav innebär den ändrade konstruktionen av lagringsavgif-lenockså förändringar i förhållande till de för oljeavgifter tillämpadenedsättningsgrunderna. Avgiftenutgår oberoende av om oaktsamhet eller uppsåt kan konstateras. Den är intelängre avdragsgill vid beskattning, se närmare förslaget till ändring ikommunalskatielagen (1928: 370). 29 §Frågor om uttagande av lagringsavgifi prövas av tillsynsmyndighe ten. Tillsynsmyndighetensbeslut om uttagande av lagringsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken. Paragrafenmotsvarar 27 § första stycket och 28 § (delvis) i utredarens förslag saml 7 och10 §§ i OAF. På förslag av lagrådet har andra stycket i det till lagrådetremitterade förslaget lill 29 § ersatts med en bestämmelse om verkställighet avlagringsbeslut. Prop.1984/85:53 76 Liksom i fråga om oljeavgift skalltillsynsmyndigheten besluta när lagringsavgift skall las ut i ett visst fall.Bestämmelse om detta finns i första stycket. Som nämndes under 28 § föreliggeravgiftsskyldighet oberoende av oaktsamhet eller uppsåt. Enligt andra stycket får beslul om uttagande avlagringsavgifi verkställas enligt utsökningsbalken. Beslutet får såledesverkställas genom utmätning utan föregående domstolsprövning. I fräga omtillämpliga regler i utsökningsbalken kan hänvisas lill lagrådets yttrande. 30 § Den som är lagringsskyldig skall lämnatillsynsmyndigheten de upp gifter som behövs för tillsynen av att lagen och med stöd av lagen medde lade föreskrifter efterlevs. Regeringen fär meddela föreskrifter om fullgörandet avuppgiftsskyl-dighelen. 31 § Den som harimporterat, säll eller förbrukat lagringsbränsle eller annan lagringspliktigvara skall, även i annal fall än som avses i 30§, på begäran lämnatillsynsmyndigheten de uppgifter om importen, försäljningen, förbrukningen ochlagret som behövs för tillsynen av att lagen och med stöd av lagen meddeladeföreskrifter efterlevs. 32 §Tillsynsmyndigheten eller den som myndigheten utser får undersöka lager, somhålls av den som är uppgiftsskyldig enligl denna lag, och granska dennesbokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten. Del åligger denlagringsskyldige all lämna tillträde till lageranläggningar ochkontorslokaler. 33 § Underlåteren lagringsskyldig att 1. hållaberedskapslager i den omfattning eller på det sätt som åligger honom enligldenna lag eller föreskrifler som har meddelats med slöd av lagen, 2. iaklta villkorsom avses i 14 eller 24 § eller 3. lämnadeklaration enligl 16§ eller redovisning enligt 21 §, får tillsynsmyndigheten förelägga honom vid vite attfullgöra sina åligganden. får också vid vite meddelaföreläggande som behövs för att uppgiftsskyldigheten enligl 30 eller 31 §skall fullgöras eller för alt undersökning eller granskning enligt 32 § skallkunna utföras. Vitesföreläggande skall delges. Ett utdömt vite får inleförvandlas lill fängelse. 34 § skall lämna det biträde som behövsför utövande av tillsyn enligt denna lag. Paragraferna motsvarar 29-33 §§ i utredarens förslag och1315§§ i LOL. Paragraferna reglerar tillsynen över beredskapslagringen.1 30§ finns bestämmelser om uppgiftsskyldighet för de lagringsskyldiga isamband med tillsynen. För att lagringen rutinmässigt skall kunna övervakasfordras att de lagringsskyldiga, som , regelbundet inger uppgifter tilltillsyns- 1984/85:53 77 myndighetenom slorieken av de lager som hålls, vilka lagervolymer som hålls för annansräkning, m. m. Därjämte skall tillsynsmyndigheten även i särskilda fall kunnabegära uppgifter från dem som är iagringsskyldiga. Lagrådet har i sitt yltrandetagit upp frågan om när lagringsskyldigheten och därmed uppgiftsskyldighetenenligt paragrafen uppkommer. Som framgår därav är basårets utgång den relevantatidpunkten.