prop · G80319 · 1984-12-31 00:00:00 — Här bör - efter mönster av vad som gäller för polisregistren- slås fast att de skall tjäna till upplysning om brott för vilka någon harmisstänkts, åtalats eller dömts eller om någons vandel i övrigt. Vidare börföreskrivas att registren får föras bara i den mån det behövs för den brottsbekämpandeverksamhet som ankommer på . 1984/85:19 28 innehålleti registren bör uttryckligen anges att det skall begränsas till vad som behövsför det beskrivna ändamålet. Häri ligger bl.a. en skyldighet att urregistren avskilja uppgifter som har förlorat sin betydelse. Med dennabestämmelse som ram kan regeringen i verkställighetsföreskrifter meddela närmareregler om innehållet på sätt som motsvarar regleringen av innehållet ipolisregistren (jfr 2 § polisregisterlagen och 2-12 §§ polisregisterkungörelsen). Vadhärefter gäller de övriga frågor om tullens register som bör regleras i polisregisterlagenkan först nämnas den som rör vilka utomstående som skall kunna få uppgifter urett sådant register. Inledningsvis bör här nämnas andra tullmyndigheter än densom för det aktuella registret. Vad beträffar de i egentlig mening utomståendemyndigheterna behöver enligt min uppfattning inte alla de myndigheter som harovillkorlig rätt att få tillgång till uppgifter ur polisregister ha samma rättatt erhålla information ur tullens register. Det är tillräckligt att sådan rätttillerkänns justitiekanslern och ombudsmän samt, i den månregeringen ger tillstånd till det, myndigheter inom polis-och åklagarväsendet.Skulle behov uppkomma av att ge annan myndighet begränsad tillgångtill registret bör det ankomma på regeringen att besluta om detta. I lagen börsåledes anges att utdrag av eller upplysning om innehållet i tullens registerskall lämnas på begäran av - fömtom tullmyndigheter, justitiekanslern ochriksdagens ombudsmän - andra myndigheter, om och i den mån regeringen för visstslag av ärenden eller för särskilt fall ger tillstånd till det. Någonrätt för enskild att få del av uppgifter ur ett tullregister motsvarande densom nu i begränsad utsträckning finns enligt 3 § 3 polisregisterlagen, såvittgäller polisregister, behövs inte. Däremot bör föreskrivas att en myndighet somkan få uppgifter ur tullens spaningsregister kan få uppgifterna viadataterminal efter särskilt förordnande från regeringens sida. En motsvaranderegel saknas f.n. beträffande polisregistren men bör också införas . Jagåterkommer strax till frågan i vilken utsträckning tull och polis enligt minuppfattning med stöd av den sist föreslagna lagregleringen bör få terminalåtkomsttill varandras registemppgifter. Uppgifterur tullens register kan behöva lämnas inom ramen för internationellt tull- ochpolissamarbete. Det bör ankomma på regeringen att i förordning efterbemyndigande i polisregisterlagen ge regler om detta. Det bör också öppnasmöjlighet för regeringen att delegera denna uppgift till generaltullstyrelsen. Debestämmelser om tullens register som jag har förordat bör lämpligen samlas i enny paragraf i polisregisterlagen, 10 a §. Denändring jag i det föregående har förordat beträffande polisens register rör 3 §. 1984/85:19 29 Enligt7 kap. 17 § sekretesslagen gäller särskild sekretess i en verksamhet som avserförande av eller uttag ur allmänt kriminalregister eller polisregister.Sekretessen gäller för uppgifter som har tillförts registret. Om utlämnande avsådana uppgifter gäller endast vad som är föreskrivet i de särskilda lagarna omdessa register och i förordningar med stöd av dessa lagar. Föreskrifterna i 14kap. sekretesslagen om vissa begränsningar i sekretessen m.m. gäller inte ifråga om sekretessen enligt denna paragraf. Deregister hos tullen som enligt vad jag har förordat skall bli reglerade ipolisregisterlagen bör uppenbarligen i sekretesshänseende följa samma reglersom de register som reglerats i den lagen. Med hänsyn till att tullensregister inte formellt kommer att benämnas polisregister behövs enkomplettering i sekretesslagen för att detta syfte skall nås. Deföreslagna lagändringarna bör träda i kraft . Detta betydernaturligtvis inte att tullens registerverksamhet redan då kan vara fullt utbyggd. 5.5.3Vissa riktlinjer för tullens registerverksamhet m.m. Jagövergår härefter till att lämna en kortfattad redogörelse för finansministernsoch min uppfattning om hur tullens informationssystem bör vara ordnat inom denram som bestämmelserna i polisregisterlagen ger. Dessa frågor faller i huvudsakunder regeringens normgivningskompetens men jag anser det befogat, bl.a. medtanke på utformningen av de nya bestämmelserna i polisregisterlagen, attöversiktligt beskriva hur informationssystemet avses bli utformat.Övervägandena grundar sig på förslag ochremissbehandlingen av dessa. pågår - i samverkan med statskontoret och -arbete med att ta fram underlag för ett beslut av regeringeTi i fråga om införandeav ett rikstäckande centralt ADB-baserat register och om uppbyggnaden av detta.Ändamålet med registret skall vara att tjäna till upplysning om planerad,förberedd eller fullbordad brottslighet inom de rättsområden som det ankommerpå tullen att övervaka. Underfömtsättning att i enlighet med det anförda ett centralt databaserat registerkan inrättas är utgångspunkten att registrering skall få ske av personer sommisstänks för brottslighet inom tullens ansvarsområde, av transportmedel ochföretag som kan antas ha samröre med brottsligheten samt av sådanaomständigheter som enligt generaltullstyrelsens framställning från september1982 skulle samlas i ett s.k. notisregister (händelser, smugglingsvägar,smugglingsmetoder m.m.). 1984/85:19 30 Närdet gäller frågan om vilka tjänstemän inom tullen som skall få tillgång tillregistret bör viss ledning kunna hämtas från de regler inom polisens område somgäller för . Vidare bör de erfarenheter som vunnits av försöksverksamheten iMalmöhus län kunna komma till användning även när det gäller att bestämma denpersonkrets som skall ha tillgång till tullens eget register. Ett krav för attreglera registeråtkomsten är att inte bara eftektivitetshänsyn blir beaktadeutan att även integritetsintressena blir fullt tillgodosedda. Bl.a. finns dettekniska lösningar som möjliggör att informationen ur registren till sin artoch omfattning kan anpassas efter frågarens tjänsteställning e.d. i enlighetmed vad som bestämts som lämplig informationsnivå för resp. kategori. Dennadifferentiering kan göras så långtgående att information i vissa fall lämnasendast i frågan huruvida en viss person finns antecknad i registret medanytterligare information i ärendet kräver att frågaren har en vidare behörighet.Även andra lösningar är möjliga. Blandde frågor som bör uppmärksammas under arbetet med att ta fram underlag för ettbeslut om ett datorbaserat register kan nämnas - förutom frågor om den närmare avgränsningenav registrets innehåll och om gallring -spörsmålen om säkerhet och ombehörighet för olika personalkategorier att kunna ta del av registeruppgifter itjänsten. Det ligger i sakens natur att utredningsarbetet bör bedrivasskyndsamt. När utredningsarbetet har lett till resultat torde det få ankomma påchefen för att anmäla frågan om inrättande av registret förregeringen. Jagövergår härefter till frågan om i vilken utsträckning tullen skall ha tillgångtill de register som finns hos polisen. Av särskilt intresse är PBR och . Detråder ingen tvekan om att vissa uppgifter i de aktuella registren innehållerupplysningar som tullen behöver för att bekämpa narkotikasmugglingen. Denomständigheten att en person har dömts för narkotikabrott eller att det finns gmndademisstankar om att han ägnar sig åt sådan brottslighet kan ibland motivera enmer ingående kontroll vid gränspassage än vad som annars skulle ha gjorts. Isammanhanget bör dock påpekas att registeruppgifter är enbart ett hjälpmedelbland andra i kontrollarbetet, såsom direkta iakttagelser, tips och slump visaurval. Vadförst gäller PBR är det ställt utom tvivel att man inom tullen smidigare än f.n.och i ett tidigare skede bör få tillgång till uppgifter om att någon dömts förnarkotikabrottslighet, smugglingsbrott och valutabrottslighet. Inom tullen ärman vidare, bl.a. med tanke på personalens säkerhet, angelägen om att ävenkunna få uppgift om humvida en viss person är känd för att bruka våld, om detfinns särskild anledning att räkna med att han innehar vapen m.m. Man anserockså att man skulle ha stor nytta av att få information om sådan brottslighetsom typiskt sett står i nära samband med brott av det nämnda slaget. Detfinns otvivelaktigt fog för dessa synpunkter. På grund härav och med hänsyntill arten av den information som finns i PBR bör tullens tillgång till 1984/85:19 31 dettaregister inte begränsas till vissa brottskategorier. Sådana upplysningar böralltså kunna inhämtas som ett led i tullkontrollen utan särskilda begränsningar.Vad gäller den personkrets som skall ha direkt tillgång till uppgifternahänvisas till de synpunkter jag redovisade i fråga om tullens egnaregister. Vadhärefter gäller innehåller detta register uppgifter som är ännu merkänsliga ur integritetssynpunkt. Polisdistriktens egen tillgång till detta registerär också starkt begränsad. Det används knappast som underlag för direktaingripanden utan snarare för mera långsiktig spaning och utredning. Även tullenbedriver emellertid vid särskilda enheter mer långsiktig spaning mot narkotikasmugghngoch bör i detta arbete kunna dra nytta av en del av den information som finns iASP. Ilinje med vad uttalade (SkU 1981/82:50, rskr 250) bör därför,såsom föreslagit och flertalet av remissinstansernaförordat, tullen få viss begränsad direkt tillgång även till detta register.Som jag har antytt lämpar sig dock denna information som regel intesom grund för mer eller mindre spontana kontrollinsatser. Detta hänger sammanmed bl.a. att en person som förekommer i kan vara föremål för polisenspågående spaning. Ett ingripande från tullens sida i en sådan situation kanomintetgöra ett långvarigt och mödosamt polisarbete. Bl.a. av detta skäl ärlöpande kontakter med berörda enheter inom polisen av stor betydelse. Beträffandefrågan om vilka uppgifter ur tullen bör få direkt tillgång till bör maninte gå längre än vad kommissionen har föreslagit. Det innebär att tullen börkunna få upplysningar, om det förekommer anteckning om misstanke om brottenligt narkotikastrafflagen (1968:64), lagen (1960:418) om straff förvarusmuggling och valutalagen (1939:350). Om sådan anteckning finns, bör docktullen kunna få alla de upplysningar registret innehåller om personen i frågaoch även ges möjlighet att företa s.k. länkningar. mån tullen skall få tillgång till berörda uppgifter bör de tekniskamöjligheter som finns för rationell informationsbehandling utnyttjas. Efter handsom tullen bygger upp egna ADB-register och får egna terminaler bör såledesuppgifterna kunna inhämtas direkt med hjälp av dessa terminaler. Särskiltvad gäller bör man emellertid vara restriktiv beträffande vilka befattningshavaresom skall kunna inhämta information med hjälp av terminal. Man bör även på denpunkten i princip följa kommissionens förslag. Den direkta åtkomsten till dessauppgifter bör således vara begränsad till vissa befattningshavare vidgeneraltullstyrelsens bevakningssektion och vid tullkriminalsektionerna. Detbör få ankomma på regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att detaljregleradetta. Närdet gäller övriga register som jag berört tidigare bör tullen få terminaltillgångtill uppgifterna i passregister, register över efterlysta personer ochgodsregister. I fråga om passkontrollregistret bör tullen få 1984/85:19 32 tillgångtill de uppgifter den själv har försett registret med. Detjag nu har uppehållit mig vid gäller tullens rätt att få upplysningar ur polisensregister. Självfallet bör polisen ges möjligheter att få motsvarandeinformation ur tullens register som är av intresse för polisverksamheten. Beträffandedetta bör i tillämpliga delar gälla vad jag anfört om tullens tillgång tilluppgifter ur polisregistren. Jagvill i detta sammanhang även betona vikten av att det informationsutbyte somredan nu förekommer mellan polis och tull fortsätter samt fördjupas ytterligarevid sidan av det reglerade informationsutbyte som jag här beskrivit grundernaför. Jaghar tidigare föreslagit att det i polisregisterlagen tas in bestämmelser somger möjlighet för regeringen att förordna att tullen och polisen kan få terminalåtkomsttill varandras registeruppgifter. Under fömtsättning att beslutar i enhghetmed förslaget, ankommer det på regeringen att utfärda de ytterligareförfattningar som behövs. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m., 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagenbör fogas till protokoll i detta ärende som bilagorna1:1-2. Lagförslagenär endast vad gäller sekretessfrågorna av den karaktär som avses i 8 kap. 18 §andra stycket regeringsformen. På grund av att lagstiftningsfrågan i dettahänseende är av enkel beskaffenhet är det enligt min mening inte nödvändigt atthöra lagrådet i ärendet. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår att 1. anta förslaget till lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m., 2. anta förslaget till lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), delsbereder tillfälle att ta del av vad jag i det föregående har anförtom åtgärder mot narkotikamissbruket. Prop.1984/85:19 33 Lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1965:94) ompolisregister m.m.' dels att i 5, 6 och 8 §§ orden "länspolischef"och "polischef i olika böjningsformer skall bytas ut mot"länsstyrelse" resp. "polismyndighet" i motsvarande form, dels att 3 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 10 a §, avnedan angivna lydelse. Gällande lydelse Föreslagen lydelse Utdrag av eller upplysning om innehållet i pohsregisterskall meddelas, när framställning därom göres av 1. justitiekanslern, 1. justitiekanslern, ombudsmän, , den ombudsmän,, den centrala utlänningsmyndigheten, centralautlänningsmyndigheten, länsstyrelse, länsrätt, po/iic/ie/eller länsstyrelse,länsrätt, polismyndig- allmän åklagare; het eller allmän åklagare; 2. annan myndighet, om och i den månregeringen för visst slag av ärenden eller för särskilt fall ger tillstånddärtill; 3. enskild, om han behöver utdragetför att ta till vara sin rätt i främmande stat, för att få tillstånd attinresa, vistas, bosätta sig eller arbeta i främmande stat eller för att prövafråga om anställning eller uppdrag i verksamhet, som avser vård eller som är avbetydelse för rikets säkerhet eller för förebyggandet eller beivrandet avbrott, och regeringen i förordning medgivit att utdrag eller upplysning lämnasför sådant ändamål eller, i annat fall, om den enskilde styrker att hans rättär beroende av upplysning ur registret och regeringen medger att upplysningenmeddelas. Regeringen kan förordna att en myndighet som avses iförsta stycket får ha terminalåtkomst till polisregister. Hos generaltullstyrelsen eller någon annan tullmyndighetfår föras register för ändamål som avses i 1 § i den mån det behövs för den brottsbekämpandeverksamhet som ankommer på tullmyndighet. Innehållet i sådana register skallbegränsas till 'Senaste lydelse av 5 § 1976:1073 8 § 1980:886. 2 Senastelydelse 1983:1098. vad som behövs för detta ändamål. Utdrag av eller upplysning om innehållet i ett registersom avses i första stycket skall lämnas på begäran av tullmyndigheter, justitiekanslernoch ombudsmän samt, om och i den mån regeringen för visst slag avärenden eller för särskilt fall ger tillstånd till det, andra myndigheter.Regeringen kan förordna att en myndighet som har sagts nu får haterminalåtkomst till ett sådant register. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,generaltullstyrelsen får förordna att uppgifter skall lämnas från registerenligt denna paragraf, om uppgifterna behövs för att fullgöra skyldigheter somSverige eller någon svensk tullmyndighet har enligt överenskommelse med främmandestat. Vad som har sagts i 10 § tillämpas också på uppgifter urregister som avses i denna paragraf. Denna lag träder i kraft . Prop,1984/85:19 Lagom ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7kap. 17 § sekretesslagen (1980:100)' skall ha nedan angivna lydelse. Sekretess gäller i verksamhet som avser förande av eller uttag ur allmänt kriminalregister, polisregister eller sådant register hos någon tullmyndighet, som förs för samma ändamål som polisregister, för uppgift som har tillförts registret. Öm utlämnande av sådan uppgift gäller vad som är föreskrivet i lag om register som har nämnts och i förordning som har stöd i sådan lag. Föreskrifterna i 14 kap. gäller inte i fråga om sekretessen enligt denna paragraf. 7kap 17 § Sekretess gäller i verksamhet som avser förande av eller uttag ur allmäntkriminalregister eller polisregister för uppgift som har tillförts registret.Om utlämnande av sådan uppgift gäller vad som är föreskrivet i lag om registersom nu har nämnts och i förordning som har stöd i sådan lag. Föreskrifterna i14 kap. gäller inte i fråga om sekretessen enligt denna paragraf. Dennalag träder i kraft . 'Lagen omtryckt 1982:1106. 1984/85:19 36 1 Inledning .................................................... ..... 1 2 Polisväsendet ............................................ 2 2.1 Nuvarande organisation förnarkotikabekämpningen .. 2 2.2 Organisations- och resursfrågor ............... .... 3 2.2.1 förslag, m.m. 3 2.2.2 Överväganden............................... 6 2.3 Internationelltsamarbete ...................... .... 8 3 Åklagarväsendet ......................................... 10 4 Kriminalvården ............................................ .... 11 4.1 Pågående insatser ................................. .... 11 4.2 Ytterligare resurser tillkriminalvården ...... 14 4.2.1 Särskilda resurser för ungamissbrukare 15 4.2.2 Projektverksamhet i frivården .......... .... 16 4.2.3 Handledning på anstalt och i frivård .... 17 4.2.4 Samverkan med ......... .... 17 4.2.5 Utbildning i ekonomisk sanering ...... 18 4.3 Vissaövriga frågor.................................. 19 4.3.1 Social färdighetsträiung och frigivningskurser . 4.3.2 Vistelse utanför anstalt enligt 34 §lagen om kriminalvård i anstalt 20 4.3.3 Frigång ....................................... .... 20 4.3.4 Mindre anstaltsavdelningar ........... 20 5 Lagstiftningsfrågor........................................ .... 21 5.1 Översikt .............................................. 21 5.2 Narkotikastrafflagen m.m......................... 22 5.3 Lagen om kriminalvård i anstalt m.m........... .... 22 5.4 Kontroll av bemsningsmedel på sjukhus ...... 23 5.5 Tullens spaningsregister m.m.................... .... 23 5.5.1 Allmänna utgångspunkter .............. 23 5.5.2 Förslag till ändringar ilagstiftningen 26 5.5.3 Vissa riktlinjer för tullensregisterverksamhet m.m 29 5.5.4 Upprättade lagförslag .................. ... 32 6 Hemställan ................................................ 32 Bilaga1:1 Förslag till lag om ändring i lagen (1965:94) om pohsregister Bi7flgai.-2Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) . Prop.1984/85:19 Bilaga 2 Anmälantill proposition om en samordnad och intensifierad narkotikapolitik. Narkotikamissbruketär ett sammansatt problem som ingår som en del i en omfattande socialproblembild. Kampen mot narkotikamissbruket och andra former av missbruk ärdärmed en del av kampen mot sociala brister i samhället. Det fortsattautvecklingsarbetet på det socialpolitiska fältet måste präglas av en helhetssynpå de sociala problem som leder till isolering, passivitet, social utslagningoch missbruk. Till de förebyggande åtgärderna hör också att stärka de kraftersom säger nej till bruk av droger. I hela detta arbete intar folkrörelserna enviktig roll. Förutomgenerellt förebyggande insatser krävs, som statsrådet tidigareunderstrukit, en lång rad direkta åtgärder. Flera av dessa ligger inom områdensom ansvarar för. Hit hör olika åtgärder för att förebyggamissbruk, t.ex. information och upplysning i drogfrågor samt insatser somriktas speciellt mot riskmiljöer eller mot gmpper av människor som finns iriskzonen för missbruk. De som redan fått ett allvarligt missbruk behöveroftast stöd och hjälp för att kunna bryta missbruket. För detta krävsomfattande och varierande vård- och behandlingsinsatser både inomsocialtjänsten och hälso- och sjukvården. Narkotikamissbruket är vidare i höggrad en internationell företeelse. internationella engagemang inarkotikafrågan är därför ett nödvändigt inslag i en sammanhållennarkotikapolitik. Slutligen måste alla åtgärder mot narkotikamissbruketsamordnas för att kampen skall kunna bli effektiv. Idet följande kommer jag först att behandla frågan om information och upplysningpå drogområdet (avsnitt 2). Denna fråga har varit föremål för ett omfattandeutredningsarbete, bl.a. av () och utredningen om översynav den statliga alkohol- och narkotikainformationen 8Riksdagen 1984/85. 1984/85:19 2 Frågan har också behandlats av . Ianslutning härtill tar jag upp frågan om att följa missbrukets förändringar,där utredningen om narkotikamissbrukets omfattning () har lämnat en rad förslag. Vård- och behandlingsfrågorna,som har behandlats ingående av en särskild arbetsgrupp inom ,tas upp i avsnitt 3. Jag vill erinra om att informationsinsatser, arbete iriskmiljöer och vårdinsatser som regel har ett bredare anslag och riktas motalla former av drogmissbruk. Avsnitten 2 och 3 behandlar därför till storadelar hela drogområdet. Iavsnitten 4 och 5 behandlar jag insatser internationellt pånarkotikaområdet samt samordningen av insatserna mot narkotikamissbruket.Dessa båda avsnitt bygger huvudsakligen på förslag. Samtligaavsnitt innehåller inledningsvis en redogörelse för gällande förhållanden ochutgångspunkterna för mina förslag. Varje avsnitt innehåller också allmännaöverväganden i de frågor som behandlas. I avsnitten 2, 3 och 4 lämnas bådeförslag som har att ta ställning till och vissa uppgifter somriksdagen bör beredas tillfälle att ta del av. Avsnitt 5 om samordningen avarbetet mot narkotikamissbruket innehåller allmänna överväganden och redogörelsersom bör beredas tillfälle att ta del av. 2.Information om droger samt frågan om att följa missbrukets förändringar Informationenom alkohol och narkotika har bedrivits på ett mycket brettfält. Ett stort antal myndigheter, institutioner, organisationer och företagvänder sig till olika grupper av människor. Grundenför de statliga insatserna inom området finns i alkoholpolitiskabeslut (prop. 1976/77:108, SkU 40, rskr 231). beslöt attsamhällets insatser mot missbruk av alkohol skulle samordnas med insatser motmissbruk av narkotika och andra liknande medel. tilldelades detcentrala ansvaret. I beslutet fastslogs också att informationsinsatserna måstegöras från flera ohka håll, inte minst genom föreningslivet, varvid de olikaorganisationerna skulle ges möjligheter att informera om drogerna utifrån sinafömtsättningar. Även de organisatoriska lösningarna för de alkoholpolitiskafrågorna och därmed för de statliga informations- och upplysningsinsatserna inomdrogområdet slogs fast genom samma beslut. I samband härmed inrättadessocialstyrelsens (a-nämnden) med representanter förarbetsmarknadens parter, folkrörelserna och andra organ inom samhällslivet. Statensinsatser inom området avser dels produktion av informationsmate- 1984/85:19 3 rialoch direkt informationsverksamhet, dels bidragsgivning till kommuner ochorganisationer som bedriver droginformation. De statliga myndigheter och organsom arbetar med dessa frågor är i huvudsak följande. - Socialstyrelsensvarar genom sin drogupplysningssektion inom alkohol-och narkotikabyrån numera för styrelsens informationsverksamhet om alkohol och andra droger genom att framställa, utarbeta och utforma olika informationsmaterial, anordna konferenser och på annat sätt sprida information.