prop · G803176 · 1984-12-31 00:00:00 — Undanlag bör medges endast i fråga om dem som på grundav sin ungdom eller graden av psykisk utvecklingsstörning inte kan avge enbindande viljeförklaring, dvs. de två första grupperna, som jag harredogjort för. Emellertidhar beredningen också konslaleral alt socialberedningen har avgiviibelänkandel (SOU 1984:64) Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten. Ibetänkandet berörs vissa frågor med nära anknytning till den nu akluella. Ensådan fråga är den om påföljder för brolt som begås av psykisklutvecklingsstörda, där de nuvarande påföljdsreglerna bygger på reglerna om vårdoberoende av samtycke omsorgslag. Betänkandet bereds f.n. isocialdepartementet. I avvaktan på ställningstagande till socialberedningensförslag har omsorgsberedningen valt att föra över de nuvarande reglerna om vårdoberoende av samtycke till en särskild lag om införande av den nyaomsorgslagen. Jag anseratl omsorgsberedningens val är klokt och föreslår att det följs. Jag har ifrågan samråtl med statsrådet , som har ulfäsl sig atl särskilt bevaka frågan om vård oberoende av samtycke av psykiskt Prop.1984/85:176 52 utvecklingsstörda vid den fortsatta beredningen avsocialberedningens ovannämnda förslag. Mina överväganden och förslag avser inte undervisning förpsykiskl utvecklingsstörda barn och ungdomar. Skolplikten innebär etl tvångbåde för dem och för andra barn. Hithörande frågor får behandlas i samband medförslaget till ny skollag. Vad därefter gäller frågan om samverkan med psykisktutvecklingsstördas organisationer, delar jag omsorgsberedningens påremissinsiansernas grundade uppfattning, att det bör framgå av lagen att deansvariga huvudmännen är skyldiga att i utformningen av de särskilda omsorgernasamverka med dessa. Organisationerna har genom nära kontakt med psykiskt utvecklingsstördaoch deras anhöriga stor kunskap om vad de enskilda individerna behöver för attmålel för omsorgsverksamheten skall uppfyllas. Det är vikfigt att samverkan fåretl reellt innehåll och att organisationerna får eu inflyiande över verksamhetensom gör att befintliga resurser ulnyttjas på bästa säll. En bra samverkansformkan, som beredningen framhåller, vara atl en representant för organisalionernaoch omsorgsnämnden genom besök följer verksamheten vid institutioner. Slutligen delar jag omsorgskommitténs ochomsorgsberedningens uppfattning, att det av lagen bör framgå skyldighet föromsorgshuvudmannen atl hålla kontakt med och aktivt samråda med den psykisklutvecklingsslördes anhöriga och andra närstående. Jag hänvisar här till denärmare uttalanden som görs i specialmofiveringen (10§). förslag: Kommittén föreslår enfristående programgrupp med representanter från forskarna, huvudmännen,personalen, intresseorganisationerna, handikappinstitutet, statliga myndigheleroch de som skall initiera forskning. Kommittén föreslår vidare en särskildprofessur i habilitering med tvärvetenskaplig inriktning eftersom forskningkring handikapp berör en rad discipliner. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser somkommenterar kommitténs förslag till forskning och utveckling delaruppfattningen atl detta är ett eftersatt område. Beträffande den särskildaprogramgruppen är meningarna delade. Några anser att delegationen för socialforskning och handikappinstitutet bör kunna fylla denna funktion inom sinordinarie verksamhet. Universitets- och högskoleämbetet ifrågasätter om del ärmöjligt att inrätta en handikapprofessur med de kvalifikalioner som kommitténanger. Mina överväganden: Forsknings- och utvecklingsinsatserinom handikappområdet är mycket angelägna. Handikappforskningen har utvecklatsolika långt på skilda områden. Beträffande vissa handikappgruppers problem 1984/85:176 53 finnsrelativt omfattande forskning inom vissa sektorer. För andra grupper harforskningen främst inriktats på mer speciella frågeställningar. Generellt settgäller dock för handikappforskningen att vitala forskningsuppgifter kvarståratl lösa på praktiskt taget alla områden. Handikappforskningensslällning behöver därför stärkas. har i detta syftebildat en handikappforskningsgrupp - forskningsrådsnämndens handikappkommitté- vilken är brett sammansatt och består av företrädare för olikaforskningsorgan, handikapprörelsen och olika avnämargrupper. initiera och stimulera till handikappforskning och medverka vidsamordning och prioritering av olika forskningsuppgifter. Det är angelägel attdenna grupp också mera allmänt kan medverka till att stärkahandikappforskningens ställning, t.ex. genom att åstadkomma en starkareanknylning av handikappforskning till universitet och högskolor. Dessutomhar en särskild inifiativgrupp bildats i för initiering avhandikappforskning. Gruppen har knutits fill delegationen för social forskning(DSF). Gruppen skall med utgångspunkt från DSF;s verksamhetsområde kartläggaden forskning som förekommer inom handikappområdet och de problem den brottasmed, ta fram och peka ut områden där forskningen är bristfällig och föreslååtgärder för samordning av forsknings- och utvecklingsinsatser m.m. I gruppeningår bl.a. företrädare för , , ,de båda kommun-förbunden och forskningsrådsnämndens handikappkommitté.Kommitténs förslag om en särskild programgrupp för initiering av forskning inomhandikappområdet kan härmed anses genomförd. 2.12Genomförande och ekonomiska konsekvenser Jaghar bedömt det angeläget att den nya lagen träder i kraft så snart som möjligt.För ett ikraftträdande talar att det skulle överensstämmamed förtroendemännens mandattid och underlätta genomförandet av en nyorganisation i vissa landsting. Ett ikraftträdande skulle åandra sidan möjliggöra dels en erforderlig förberedelsetid, dels en samordningmed en ny skollag, vilken bör träda i kraft vid ett läsårsskifte. Jag har motdenna bakgrund stannat för att lagen bör träda i kraft . Landstingskommunernaskostnader för den nuvarande omsorgsverksamheten enligt omsorgslag kanberäknas uppgå till ca (). Statsbidraget tillsärskolan uppgick /84 till ca 450 milj. kr. Utgångspunkternaför omsorgsberedningens och mina överväganden har varit att de skulle leda framtill förslag om förbättringar för psykiskt utvecklingsstörda somsamhällets totala kostnader inom detta område till följd av denna reform intefår öka. 1984/85:176 54 Jag har föreslagil att särförskolan upphör och allpsykiskl ulvecklingsslörda förskolebarn bereds plals i kommunernasförskoleverksamhel. Jag beräknar en kostnadsökning med ca 160 milj. kr. Denna ökning motsvaras av en kostnadsminskning med ca 170 milj. kr.för landstingskommunerna. Skillnaden på 10 milj. kr. är de föräldraavgifler somkommunerna enligt mitt förslag kommer att kunna ta ut Medel molsvarandenuvarande statsbidrag till särförskolan bör även i fortsättningen stå tillförfogande för pedagogiska stödinsatser inom barnomsorgen för psykisklulvecklingsslörda. Dessa medel kan beräknas f.n. ulgöra drygl 30 milj. kr. Mitt förslag om landstingskommunernas ansvar för barn ochungdomar före och efler skoldagen samt under lov och kommeratt medföra vissa ökade koslnader för landstingskommunerna. Dessa kostnaderkommer enligi min uppfatlning dock alt motsvaras av atl färre ungdomar kommeratt behöva omsorgen elevhem därför att de får bättre förulsättningar att bo iföräldrahemmet. I detta sammanhang bör man också beakta möjligheten förkommunerna att ta upp föräldraavgifler för barnomsorg och alt resortill och från barnomsorgen inle längre blir avgiftsfria. Slödel till familjer med psykiskt utvecklingsstörda barn iform av korttidsvistelse, rådgivning, annat personligt stöd samt stöd av enkontaktperson syfiar till att undvika del permanenta kollekliva boendet underuppväxtåren. De ökade kostnader detta kan medföra får vägas mot de besparingarsom görs för varje barn som får möjlighet alt bo hemma i stället för att vistaspå institution. Förändringen innebär således i princip en övergång från omsorgi elevhem till en mindre kostnadskrävande omsorg. Till de viktigaste frågorna inom omsorgerna höravvecklingen av de stora institutionerna. Jag har betonat atl denna avvecklingbör ske i planerade former och inom ramen för de personella, ekonomiska ochandra resurser som vid varje lidpunkt står lill förfogande föromsorgsverksamheten. Det är viktigt att de största institutionerna avvecklasförst medan de mindre och moderna institutionerna kan användas . Det är mycket svårt atl bedöma de samlade ekonomiskakonsekvenserna av denna utveckling. Detta sammanhänger bl.a. med att del råderen betydande osäkerhet om fillförlilligheten i fillgänglig slalistik överkostnaderna. I sammanhanget bör också konstateras att omfattningen avvårdbehovet hos dem som finns kvar på vårdhemmen och specialsjukhusen är störreän hos de omsorgstagare som bor i grupphem. Vidare för själva omstruktureringenmed sig vissa övergångs- och omslällningskoslnader genom alt kostnaderna förnya grupphem och dagcentra i tiden sammanfaller med awecklingskostnaderna förvårdhem och specialsjukhus. Boendeformen grupphem är svår att kostnadsberäkna. Olikagrupphem koslar väsentligt olika bl.a. beroende på vårdbehovet hos de som bordär och 1984/85:176 55 på variationer i kapitalkostnaderna. Även kostnaderna förall bereda omsorgslagare SysselsäUning varierar krafiigi. Jag har föreslagil en viss ulökning av personkretsen. av dem som ingår i den tillkommande personkretsen får redan nu omsorgerenligt lag. Andra vårdas nu i sluten sjukvård, främsl vid sjukhem ochfristående f.d. mentalsjukhus. Insatserna för dessa personer innebär i alllväsentligt en överföring av koslnader från en landslingskommunal vårdform annan. Utvecklingen visar ettminskande boende i vårdhem och specialsjukhus (för vuxna från 52 lill , förbarn och ungdom från 21 lill ). Denna minskning har lill slor delmöjliggjorts lack vare övergång lill boende i föräldrahem eller egel boende ochboende i grupphem/elevhem. Atl såmånga har kunnal flyita lill egen boslad beror i slor utsträckning påutbyggnaden av grupphem. I dessa förekommer en träning och en anpassning tillsamhällel som har gjort del möjligl för många att flytta vidare till egenbostad. Man kan grovt räkna med all mer än hälflen av de som f.n. bor i egenbostad flyttat dit från grupphem. De vuxna utvecklingsstörda som bor i föräldrahem beståridag i större utsträckning av unga i åldern och i mindre utsträckningav äldre psykiskt utvecklingsstörda. Dennaulveckling är hell en följd av de öppna omsorger som utvecklats under 70-taleloch som jag föreslår skall byggas ut. Det är framför allt de särskildaomsorgerna rådgivning, annal personligt stöd samt stöd av kontaktperson, dagligverksamhel för dem som inte förvärvsarbetar eller Ulbildar sig ochkortidsvislelse utanför det egna hemmel som jag räknar med kommer attunderlätta och påskynda denna ulveckling. Syftet medmitt förslag - att så långt möjligt undvika ell kollektivt boende och i de falldetta inle är möjligl all det kollektiva boendet skall ske i grupphem under såhemlika förhållanden som möjligt - utgår främst från alt jag anser detta varalill fördel för psykiskt utvecklingsstörda. Företrädare för har vidunderhandskontakter förklarat att landstingskommunerna är beredda attfortsätta atl verka för en utveckling mot dessa mål. Detla får ske i medvetandeom all del i än högre grad än lidigare kommer alt ställas stora krav påanpassningar och prioriteringar för att inte den föreslagna reformen skall ökasamhällets totala kostnader för verksamheten. I enlighel med vad jag nu har anförl har inomsocialdepartementet upprättals förslag till 1. lag om särskilda omsorger ompsykiskt utvecklingsstörda m.fl., 2. lag om införande av lagen om särskilda omsorger om psykiskt 1984/85:176 56 3. lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Jag har beträffande utformningen av förslaget under 3samrått med statsrådet . Lagförslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 5. 4.1 Förslaget till lag om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl. 1 § Denna lag innehåller föreskrifter om särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Vad i lagen sägs om psykiskt utvecklingsstörda gäller ävenpersoner som på grund av hjärnskada, föranledd av yttre våld eller kroppsligsjukdom, har fått ett betydande och bestående begåvningshandikapp samt personermed barndomspsykos. I första stycket anges att lagen handlarom särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Begreppet särskildaomsorger avser att uttrycka att det rör sig om insatser som är specielltanpassade till behov hos dem som hör till den genom lagen berättigadepersonkretsen. Handikapp kan ses som en återverkan av den omgivandemiljön på en människa med funktionsnedsättning. Genom förbättringar i miljönkan handikapp lindras eller elimineras. Psykisk utvecklingsstörning är en intellektuellfunktionsnedsättning som beroende på grad och miljö utgör ett handikapp. Densammanhänger med en under individens utvecklingsperiod inträffad brist ellerskada som i många fall är så betydande att personen behöver stöd och hjälp isin livsföring genom särskilda omsorger för att kunna delta i samhällslivet(jfr. 5 §). Med utvecklingsperioden avses i allmänhet åren före ålder.Vid bedömningen av den intellektuella förmågan skall psykologiska, sociala ochpedagogiska faktorer vägas samman. Någon ändring av innebörden i begreppetpsykisk utvecklingsstörning jämfört med omsorgslag åsyftas inte. Begåvningshandikappade är ett begrepp som omfattar flergrupper än psykiskt utvecklingsstörda. I begreppet innefattas dels psykisktutvecklingsstörda, dels människor med lindrigare former av intellektuellfunktionsnedsättning och dels människor som drabbas av sådan nedsättningsenare i livet än . Av 7 § framgår att det är landstingskommunerna och delandsfingsfria kommunerna som primärt svarar för de särskilda omsorgerna. Densom -eventuellt med stöd av och hälso- och sjukvården - klararsig utan särskilda omsorger, omfattas inte av landsfingskommunens ansvar enligtdenna lag. 1984/85:176 57 Ennärmare beskrivning av de särskilda omsorgerna lämnas i 4 §, Andrastycket.I andra styckel anges två nya grupper som är berättigade till särskildaomsorger. Båda grupperna har en behovssituation likartad med psykisktutvecklingsstördas. Båda grupperna har tagits om hand i varierandevårdformer vilka på eft adekvat sätt har svarat mot de speciellabehoven. Den/ö«wgruppen är människor som, i allmänhet efter utvecklingsåren, har fåtl enhjärnskada och lill följd härav en intellektuell funktionsnedsättning som harlett lill etl betydande och bestående begåvningshandikapp. De utlösandefaktorerna som avses är sjukdomar av kroppslig art - tumörer, hjärnblödningar,inflammationer osv. - samt skador som har föranletts av yttre våld, l.ex.irafikskador. Däremot avses inte olika psykiska sjukdomstillstånd, som ocksåkan medföra begåvningshandikapp, t.ex. åldersdemen-ser, och sjukdomar som är enföljd av missbruk av olika beroendeframkallande medel. De hänförs lämpligenalltjämt de vårdformer som tillämpas för dem - främst den psykiatriskaverksamhelen i nära samarbete med bl.a. . Dengrupp begåvningshandikappade med hjärnskador som skall få rätt filllandstingskommunernas särskilda omsorger förutsätts ha fått del avrehabiliterande och andra behövliga insatser fram fill ett i stort settstafionärt tillstånd. De har framför allt vårdats inom långvårdeneller i den psykiatriska vården, dvs. inom landstingens hälso- och sjukvård.Skillnaden blir att de nu får en för dem särskilt anpassad vårdform. Enligt deberäkningar som omsorgskommitlén har gjort består gruppen av omkring 2 000personer. Denandra gruppen är personer med barndomspsykos. Den avser både barn och de vuxnasom har allvarliga psykiska defekter av en barndomspsykos. Gruppen är liten,omkring 50 barn med debuterande psykos i hela landet. Med barndomspsykosavses här en djupgående personlighetsstörning med debut i regel och vars konsekvenser tar sig uttryck i bl.a. omfattande avvikelser isociala och känslomässiga relationer och i svåra störningar i språkförmågan. Deflesta barn och ungdomar med en barndomspsykos är eller blir psykisklutvecklingsstörda. Även den återstående gmppens behov är i regel så speciellaatt den genom särskilda omsorger behöver stöd och hjälp i sin livsföring föratt kunna delta i samhällets gemenskap. Det skall dock observeras att dessapersoner - liksom psykiskt utvecklingsstörda - eller enbart kan habehov av insatser bl.a. genom hälso- och sjukvården och . 2 §I socialtjänstlagen (1980:620) och i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) finnsföreskrifter om kommunernas och landstingskommunernas ansvar för socialtjänstrespekfive hälso- och sjukvård åt alla. Iparagrafen erinras om att socialtjänstlagen (1980:620;SoL) och hälso-och sjukvårdslagen (1982:763;HSL) reglerar kommunernas respekfive Prop.1984/85:176 58 landstingskommunernas ansvar för sociala tjänslerrespektive hälso- och sjukvård. Det innebär atl dessa verksamhetsgrenar svararockså för psykiskt ulvecklingssiördas behov. Först när det föreligger ell behovav extra insatser i form av särskilda omsorger, som kräver särskili kunnandeeller särskilda resurser, iräder omsorgslagen in. Socialnämnderna svarar alltså för bislånd i form avekonomisk hjälp, färdljänst, hemhjälp osv. enligt samma grunder som för övrigakommuninvånare. Likaså skall psykiskt utvecklingsstörda barn ha rätl lillplats i förskola och fritidshem på samma villkor som andra barn med behov avsärskilt stöd. Hälso- och sjukvården svarar för atl psykiskl ulvecklingssiördasmedicinska vårdbehov lillgodoses. För alt stryka under hälso- och sjukvårdensgrundläggande ansvar också för psykiskl ulvecklingsslörda vad gäller medicinskförebyggande verksamhet och medicinsk utredning och behandling föreslås atldet nuvarande andra styckel i 1 § HSL skall upphävas (se lagförslag nr. bestämmelsen erinras om att det finns särskilda regler om omsorger om psykisktutvecklingsstörda, vilkel kan ge intryck av att psykiskl ulvecklingsstörda inteomfattas av HSL. Alt skyldigheten all svara för all tandvårdsbehovet, liksomandra personliga behov som tillgodoses genom del allmänna, gäller i förhållandetill psykiskt utvecklingsstörda likaväl som till alla andra, har inte ansettsbehöva nämnas särskilt Gränserna mellan den nya omsorgslagen å ena sidan och SoLoch HSL å den andra är inte helt skarpa. En och samma person kan behöva och fåhjälp från alla tre verksamhetsgrenarna . Liksom kan detuppkomma tvister mellan de olika verksamhetsgrenarna, om vilken av dem som ärskyldig att svara för en insats i del enskilda fallel. är särskiltolillfredsslällande om del går ul över den enskilde hjälpbehövande. Den nyaomsorgslagen ger, liksom SoL gör det i fråga om rätten till bistånd, möjlighetall genom överklagande få en domstolsprövning av rätten till särskildaomsorger. Domstolsprövningen kan dock ta sin lid. I ett sådani fall medförsocialtjänstens yttersta ansvar (3 § SoL) en skyldighel för socialnämnden attse till att den enskilde i avvaktan på domstolens avgörande får det stöd ochden hjälp som han behöver inom ramen för de insatser som skalloch kan ge. Landstingskommunen åläggs att planera för verksamhelenefler samråd med kommunerna (9 §). Härigenom läggs en god grund för allfortlöpande reda ul de kompelenskonflikler som kan uppstå. Landstings- ochkommunförbunden ger fortlöpande råd åt sina medlemmar. Slufligen spelarsocialstyrelsen i egenskap av tillsynsmyndighet en betydelsefull roll. Den nya omsorgslagen reglerar inte särskildaulbildningsformer för psykiskl utvecklingsstörda. Föreskrifter om utbildning avpsykiskt utvecklingsstörda i särskolan eller, i vissa fall, i specialskolanavses ingå i den nya skollagen. S.k. särvux är en försöksverksamhet medvuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda, som inte heller den regleras avomsorgslagen. 1984/85:176 59 3 § De särskilda omsorgerna skall syfta lill au gepsykiskl ulvecklingsslörda möjlighel atl leva som andra och i gemenskap med andra. Omsorgerna skall vara inriktade på all uiveckla den enskildes egna resurser. Verksamheten skall vara grundad på respekt för denenskildes självbe-slämmanderäll och inlegrilel. Paragrafens försia stycke avser att uttrycka grundsatsernanormalisering och inlegrering. Möjlighel all leva som andra betyder alliså enmöjlighet alt-trots handikapp - leva etl liv likvärdigl med människors iallmänhet. Möjlighel alt leva i gemenskap med andra betyder inte atl del räckeralt få dela sin tillvaro med personal och med andra med samma handikapp.Möjlighel skall ges all få delta i olika sammanhang tillsammans med människor iallmänhel. Vidare undersiryks viklen av all den enskildes egna resurserulvecklas. Insalser som inle filialer den enskilde att själv ta aktiv del i ochaklivi ansvar för sin livsföring passiviserar och ger ell liv med sämrekvalitet. Alla människor har resurser, också de med svår psykisk utvecklingsstörning.Ju svårare begåvningshandikappet är, desto viktigare atl ta till vara ochutveckla dessa resurser. Andra stycket ger ultryck för den vikliga grundsatsen altden enskilde psykiskl ulvecklingsslörde har rält att själv bestämma över sigoch sin situation. De regler om vård oberoende av samlycke som 1967 årsomsorgslag innehåller saknar motsvarighet i den nya lagen. Det ligger i denpsykiska utvecklingsstörningens natur att det ibland kan vara svårl, t.o.m.omöjligt, för omvärlden att veta om den psykiskt utvecklingsstörde har förståttinnebörden av vad som händer omkring honom. Än svårare är det för den enskildeatt själv ta fill vara sin rätt I dessa situationer måste han företrädas avnågon annan (vidare om detta, se 6 §). Oberoende av den enskildes egen förmågamåsle dock all verksamhet ha sin grund i respekl för individen och för dennesintegritet. 4 § De särskilda omsorgerna är 1. rådgivning, annal personligt stödsamt stöd av en kontaktperson, 2. daglig verksamhet för dem som inteförvärvsarbelar eller utbildar sig, 3. korltidsvislelse uianför del egnahemmet i syfte främsl alt avlösa anhöriga i vård och tillsyn, 4. bostad i familjehem eller i elevhemför barn och ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet, 5. bostad i grupphem för vuxna sominte kan bo självständigt. De som får särskilda omsorger enligt första stycket 2-5skall också erhålla omvårdnad. Åt dem som bor i elevhem eller grupphem skallerbjudas fritidsverksamhet och kullurella aktiviteter. I första stycket räknas upp de särskilda omsorger somlandstingskommunerna är skyldiga att fillhandahålla de persongrupper, som harangivits i 1 §. Prop.1984/85:176 60 Uppräkningen är på det sättet fullständig att den anger deinsalser som omsorgshuvudmannen måsle erbjuda. hindrar inte attomsorgshuvudmannen - av egel initiativ eller efter överenskommelse med andrahuvudmän - erbjuder även andra insatser åt de behövande persongrupperna. De första särskilda omsorger som anges här(rådgivning och annat personligl slöd) är av övergripande natur. Regeln avseratt ge uttryck för skyldigheten atl tillhandahålla expertstöd åt alla somtillhör denna lags personkrets. Här avses t.ex. insatser av kurator, psykolog,sjukgymnast, logoped, förskolekonsulent, lekotekpersonal m.fl. yrkeskategorier,som kan behövas för all erbjuda ett fullgott stöd. På sätt som omsorgskommitténhar visat kan verksamheten med fördel organiseras i och utföras av s.k.distriktslag. Del är däremot inte avsikten att landstingskommunen skalltillhandahålla den typ av social service som normalt skallerbjuda kommuninnevånarna vid behov. De rådgivande insatserna skall erbjudas,förutom psykiskt ulvecklingsstörda själva, deras anhöriga -föräldrar, syskon,make och barn - samt även familjehemsföräldrar. Som särskild omsorg anges också slöd av en kontaktperson.I socialljänsllagen (10 § tredje stycket) anges att socialnämnden kan utse ensärskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift att hjälpa denenskilde och hans närmaste i personliga angelägenheter, om den enskilde begäreller samtycker till det. Det stöd av en kontaktperson som den nya lagen angersom en särskild omsorg skiljer sig från .