prop · G803187 · 1984-12-31 00:00:00 — med redogörelse för vissa ändrade villkor i avtalsgruppsjukförsäk-ringen; Regeringen bereder tillfälle att ta del av vadsom har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I skrivelsen lämnas en redogörelse för vissa ändradevillkor i avtalsgrupp-sjukförsäkringen (AGS). Denna försäkring innehållersjukförmåner för anställda arbetstagare som överenskommits mellan () och i (LO). 1984/85. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , . , , ,. , , , . Skrivelse med redogörelse för vissa ändrade villkor iavtalsgrupp-sjukförsäkringen () ochLandsorganisationen i (LO) träffade en överenskommelse omsjukförmåner för anställda arbetstagare. För ändamålet utarbetades enförsäkringslösning kallad avtalsgruppsjukförsäkring (AGS) som trädde i kraftden , Försäkringen kompletterar sjukpenning och förtidspensionenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, AGS utformades så att den iskatterättslig mening skulle behandlas som en kapitalförsäkring. Ersättningenutgick enligt det då träffade avtalet med högst . per dag under tid dåsjukpenning kunde utges och med högst . per dag under tid dåförtidspension kunde utges. En karenstidsregel infördes enligt vilkenersättning utgavs fr.o.m. den 31 :a dagen i sjukdomsfallet. Efter framställningav SAF och LO intogs i 32 S 3 mom. kommunalskattelagen (1928:370), KL.bestämmelser enligt vilka förmån av fri gruppförsäkring enligt grunder somfastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer inteskulle tas upp som skattepliktig intäkt om dagersättningen inte översteg de i avtaletangivna beloppen (prop. SkU 27, rskr 191). 1973:46 angående utformningen av beskattadsjukpenning, m.m. behandlade chefen för frågor omsammanträffande av olika förmåner vid sjukdom och om hur möjligheterna tillöverkompensation borde begränsas i sådana fall. Det upplystes att enligt enrekommendation från försäkringsinspektionen gällde i princip att förmåner från frivilligsjuk-och olycksfallsförsäkring, tillsammans med förmåner från den allmänna 1984/85:187 3 försäkringen och sådana som följer av kollektivavtal ellerav annat skäl, borde kompensera högst av den försäkrades förlorade inkomstefter skatt. För försäkrade som inte uppbar oavkortad lön under sjukdom kundeemellertid en dagersättning på . Departementschefen framhöll i propositionen, iöverensstämmelse med vad som uttalades när den obligatoriska sjukförsäkringeninfördes (prop. 1953:178), att denna försäkring bör vara den grund förmedborgarnas skydd under sjukdom, efter vilken kompletterande hjälpförmåner böranpassas, som den försäkrade inte genom sjukförmånerna bör få enbättre ekonomi än då han är frisk. Departementschefen ansåg att det av samhällsekonomiskaskäl var motiverat med en viss självrisk för det sammanlagda försäkringsskyddetvid sjukdom. Denna självrisk borde inte sättas högre än nödvändigt och i förstahand ta sikte på de mera kortvariga sjukdomsfallen. Vidare anfördedepartementschefen att eftersom sjukpenningen från den allmänna försäkringenger en så hög kompensationsnivå som kan någon anledning inte ansesföreligga att utge kompletterande sjukersättning vid korttidssjukdom.Kompletterande ersättningar borde kunna komma i fråga endast vid längresjukdomsfall och därför medges efter en karenstid som borde sättas till minst30 dagar. En riktpunkt för kompensationsnivån i dessa fall borde vara attkompletteringsförmåner och sjukpenning inte tillsammans ger högre ersättningför inkomstbortfall än , varvid, om kompletteringsförmånerna ärskattefria, hänsyn givetvis måste tas till detta. Av praktiska skäl borde det även i fortsättningen finnasmöjlighet att schablonmässigt ge en kompletteringsförmån av högst . Vidare uttalades att i fråga om kompletteringsersättningar iförsäkringsform det ankommer på försäkringsinspektionen att utfärda .sådanarekommendationer att den här förordade begränsningen iakttas. I en riksdagsmotion (1973:1685) i anledning av prop,1973:46 framhöll motionärerna på av dem anförda skäl att departementschefensuttalanden inskränkte den fria avtalsrätten vilket var oacceptabelt.Socialförsäkringsutskottet (SfU 1973:21) fann i likhet med chefen försocialdepartementet att en visssjälvriskför det sammanlagda försäkringsskyddetvar motiverad. Med en kompensationsnivå av kunde enligt utskottets meninginte föreligga anledning att medge kompletterande sjukersättning vidkorttidssjukdom. Utskottet hemställde om avslag på motionen. följdeutskottets förslag (rskr 197). SAF och LO träffade inför införandet av den beskattadesjukpenningen en överenskommelse om en anpassning av AGS gällande fr.o.m. den 1januari 1974. Enligt denna överenskommelse ändrades dagersättningen till 3 kr.under sjukpenningtid mot tidigare högst . Vidare höjdes ersättningen underförtidspensionstid väsentligt. Den skulle utges som månadsersättning och intelängre som dagersättning. Karenstidsreglerna ändrades sedan enligt en nyöverenskommelse innebärande att ersättning utges fr.o.m. åttonde Skr.1984/85:187 4 dagen om sjukdomsfallet varar än . Till följd av de mellan SAF och LO träffadeöverenskommelserna om ändringar i AGS behandlades i propositionerna 1974:90 och1975:58 frågan om skattefrihet för förmån av fri AGS. De riktlinjer som gettsav chefen för i proposition 1973:46 om i vad månkompletterande sjukförsäkring borde tillåtas låg till grund för den skattemässigabedömningen. De ändringar som gjorts i den ursprungliga överenskommelsenansågs godtagbara. Enligt propositionerna borde förmån av fri AGS inte hellerfortsättningsvis tas upp som skattepliktig intäkt. biföll de ipropositionerna framlagda förslagen om att denna förmån även fortsättningsvisskulle vara skattefri. 2 Nya avtal om ändrade försäkringsvillkor för AGS Mellan SAF och LO har träffats avtalom vissa ändringar vad galler ersättningen från AGS fr.o.m. den 1 januari 1985.Dagersättningen under sjukpenningtid höjs från . till , för varje ersättningsberättigaddag. 1 de vanligaste inkomstlägena innebär den en kompensation på . Somtidigare gäller enligt detta avtal att ersättning från AGS lämnas försjukperiod som varar utöver en karenstid . Däremot ändras avtalet såatt ersättning då lämnas för då sjukpenning enligt lagen om allmänförsäkring (AFL) utges. gällde att ersättning utgavs fr.o.m. denåttonde dagen. SAF och LO har träffat överenskommelseom vissa rekommendationer att tillämpas i förbundens förhandlingar i 1985 årsavtalsrörelse på SAF/LO-området. I överenskommelsen tas också upp frågan omsjukersättning till arbetare. SAF har under överläggningarna uttryckt denprincipiella ståndpunkten att nuvarande skillnader i sjukför-månssystemen förolika kategorier av arbetstagare på den privata arbetsmarknaden inte ärförenliga med ett modernt arbetsliv. SAF och LO är ense om att gemensamt - iförsta hand i anslutning till utredningsarbetet om sjukförmånerna mellan SAFsamt LO och () - och i kontakt med statsmakternautreda nuvarande sjukersättningssystem i syfte att nå likvärdiga villkor förolika kategorier av anställda. Detta arbete avses bli avslutat den 31 oktober1985. Som ett led i detta utredningsarbete har SAF och LOsamtidigt träffat en överenskommelse om vissa frågor rörande ersättning vidsjukdom som innebär en antalsmässigt kraftig utbyggnad av AGS. Reglerna om karenstid har ändrats så attersättning skall utges för sjukperioder som varar utöver räknat från insjuknandedagen.Ersättningen för insjuknandedagen utges enligt en särskild tabell. För deövriga dagarna utges dagersättning med högst . Principen är här att uppnåen fullständig kompensation för inkomstförlusten efter skatt på grund avsjukdomsfallet. 1984/85:187 5 Den nyaöverenskommelsen innebär att antalet sjukdomsfall som AGS omfattar kan väntasöka från 100 000 fall till ca 600 000 fall . Den träffade överenskommelsen gäller under förutsättningatt premien för AGS som kommer att vara avdragsgill för arbetsgivarenoch att förmånen av AGS inte skall tas upp som skattepliktig intäkt avarbetstagaren. AGS är en sjukförsäkring på avtalsmässig grund. Jag har idet föregående redogjort för vissa villkor som lagts fast såsom gällande försjuk- och olycksfallsförsäkring. Enligt vad cheferna för socialdepartementetoch anfört i tidigare propositioner ankommer det på försäkringsinspektionenatt övervaka att villkoren följs. De villkor för det kompletterande försäkringsskyddet somär aktuella här är dels frågan om kompensationsnivån, dels frågan om karenstidinnan det kompletterande skyddet skall träda i kraft. Vad gällde kompensationsnivånanförde föredragande statsrådet i prop. 1973:46 att en riktpunkt bör vara attkompletteringsförmåner och sjukpenning inte tillsammans bör ge högre ersättningän , varvid hänsyn givetvis måste tas till om kompletteringsförmånerna ärskattefria eller inte. per dag skulle finnaskvar. Frågan om karenstid togs upp senast i prop 1975:58. Från AGS gavsursprungligen kompensation för sjukdom som varade . Ersättningutgick fr.o,m, den 31:a dagen. LO och SAF avtalade sedermera om att ersättningskulle utges fr.o.m. åttonde dagen för sjukdomsfall som varade mer än 30 dagar.Föredragande statsrådet slog fast att de nya ersättningsreglerna kunde ansesvara godtagbara. För stora grupper på arbetsmarknaden finns avtal omsjuklön. Detta gäller för anställda inom den offentliga sektorn och förtjänstemän inom den privata sektorn. Villkoren kan variera mellan olikaavtalsområden. Som regel gäller dock att villkoren är sådana att avtalen omsjuklön ger en bättre ersättning under sjukdom än vad som angetts som godtagbarinom sjuk- och olycksfallsförsäkring. Eftersom regleringen av de kompletterandesjukförmånerna inte skett i försäkringsform, har givetvis inte heller någongranskning av villkoren skett från försäkringsinspektionens sida. Jag kan docksamtidigt konstatera att något ifrågasättande av de villkor som finns i avtalenom sjuklön inte har skett. Det avtal om sjukersättning som slutits mellan LO ochSAF har närmast de villkor som gäller för tjänstemännen inom industrin somförebild. Avtalet innebär en vidareutveckling och förbättring av sjukförmånernainom AGS. Ersättningen från AGS har utformats så att den tillsammans medsjukpenningen i princip skall motsvara av inkomstförlusten. Efter 90:esjukpenningdagen motsvarar ersättningen i princip . Detta är också vad 1984/85:187 6 som gäller i huvudsak för tjänstemännen inom industrin.Sjukfall som varar berörs inte alls av det nya avtalet, vilketär en skillnad mot vad som gäller för tjänstemän. Som framgår av vad jag nu anfört innebär det avtal som LOoch SAF slutit att det kompletterande försäkringsskyddetger förmåner som är mer fördelaktiga än vad som tidigare angetts som godtagbarabåde vad gäller ersättningsnivån och den karenstid som skall gälla innanförmånerna börjar utges. Av vad jag har anfört tidigare framgår också att detfinns kompletterande sjukförmåner som ger bättre ersättning än vad som angettssom acceptabla i de riktlinjer enligt vilka försäkringsinspektionen har attgranska bl,a, AGS. Dessa förmåner regleras dock genom avtal om sjuklön ochgranskas därför inte av försäkringsinspektionen i enlighet med dessa riktlinjer. SAF och LO har beslutat att tillsammans, och i kontaktmed statsmakterna, utreda nuvarande sjukersättningssystem i syfte att nålikvärdiga förmåner för olika kategorier av anställda. I avvaktan pä resultatetav detta utredningsarbete har SAF och LO överenskommit om att villkoren förersättning vid sjukdom redan från skall förbättras för de nuaktuella arbetstagarna på ett sådant sätt att ett närmande i förhållande tillandra löntagargrupper kan uppnås. Det förhållandet att parterna valt attreglera förbättrade kompletterande sjukförmåner inom ramen för en försäkringbör enligt min mening inte få utgöra något hinder för att denna förbättringskall kunna genomföras. I mitt ställningstagande har jag tagit hänsyn till desjukförmåner som avtalats i form av sjuklön för andra kategorier av anställda.Av vad jag nu anfört följer givetvis också att de villkor för AGS som överenskommitsatt träda i kraft får anses som godtagbara. Jag har efter samråd med chefen för finansdepartementetinte heller funnit anledning att på grund av de nu överenskomna förbättringarnaav AGS föreslå några ändringar i den skattemässiga behandlingen avförsäkringen, vilket innebär att premien är avdragsgill för arbetsgivaren ochatt förmånen av AGS inte skall tas upp som skattepliktig intäkt avarbetstagaren. Den ersättningsnivå som sålunda nu godtagits för AGS börvara avgörande för högsta acceptabla nivå för ersättning inom annan privatförsäkring. De enskilda försäkringsbolagen bör därför inte tillhandahållaförsäkringar som -tillsammans med andra sjukförmåner - ger högre ersättning änvad som svarar mot inkomstbortfallet under sjuktid efter de , vilket alltså motsvarar ersättningen enligt AGS. Liksom tidigare ankommer det på försäkringsinspektionenatt övervaka att inte förmånhgare villkor än vad som angivits i det föregåendekommer att gälla. Skr.1984/85:187 7 Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört i det föregående om vissa villkor i avtalsgruppsjukförsäkring-en, Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. '"l-hrgob Srockholm ,9S5