prop · G80340 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligl AMS kanutbildnings- och flyttningsinsatser medverka till att förena en dämpning avinflation och arbetslöshet med en ökning av den ekonomiska tillväxten. Ävenfrån inkomstfördelningspolitisk synpunkt harröriighe-ten sannolikl positivaeffekter. Detta gäller enligl AMS särskill för de arbetslösa. Av betydelse idetta sammanhang är också möjligheterna att fördelningspoliliskl utnyttja denökade ekonomiska tillväxt som en väl balanserad rörlighet skapar. AMS delarvidare utredningens syn all den minskade rörlighelen pä arbetsmarknadensannolikt sammanhänger med flera förhållanden även om aktivitetsnivån iekonomin är en betydelsefull förklaring. Arbetskraftens förmåga attanpassa sig lill den ekonomiska utvecklingens krav är emellertid enligl AMS avhängiginle enbart av att röriigheien ökar för den som redan befinner sig päarbetsmarknaden utan ocksä av att de nylillträdandes fördelning på branscheroch yrken förändras. För all industrins rekrytering skall underlättasframhåller AMS det som väsentligt alt rekryteringen hålls på en rimlig nivå,även under lågkonjunkturer. Då arbelskraftseflerfrågan inom traditionellakvinnoyrken inle förväntas öka i samma takt som utbudet av kvinnligarbetskraft, kommer behovet av insatser för att bredda såvål kvinnornasyrkesval som arbetsgivarnas rekrytering att öka. För alt underlätta dennautveckling bedömer slyrelsen det som angeläget, alt industrin i ökadutsträckning söker erbjuda flexiblare anstäUningsvillkor, t ex vad gällerarbetstidens längd och förläggning. Föratt förbättra servicen till arbetssökande och arbetsgivare menar AMS all denomläggning som sker inom arbetsmarknadspolitiken stämmer välöverens med de krav som ställs i utredningen. Arbetsförmedlingarna hareffektiviserats och arbetsmarknadsutbildningen har inriktats mot en tillväxifrämjandeyrkesutbildning som ett led i all undvika flaskhalsproblem.Arbetsmarknadspolitikens insatser för att underlätta rörlighelen på arbelsmarknadendomineras kostnadsmässigt av arbetsmarknadsutbildningen, som svarar för ca enfjärdedel av AMS Budget , medan ålgärder för all underlätta dengeografiska rörligheten endasl svarar för någon procent. Ävenskolöverstyrelsen (SÖ) betonar att uiredningens krav på en snabbstrukturomvandling under resten av 1980-talel släller slora krav på utbildningsväsendetvad beträffar utbildningsinnehåll, utbildningens organisation, avvägningmellan ungdoms- och vuxenutbildning, dimensionering etc. De snabbaförändringarna inom arbetslivet kommer bl a att ställa krav pä etl system medåterkommande utbildning. Den skolförlagda ungdomsutbildningen måsle då iförsta hand utbilda för bredare områden medan den tekniska och industriellautbildningen, som är under förnyelse, kommer alt ställa krav påfort- och vidareutbildning i olika vuxenuibild- Prop.1984/85:40 76 Men även den pågående satsningen påvuxenutbildning inom andra områden kommer all vara av slor betydelse. AMSinstämmer i att en ökad genomströmning inom högskolan bör eflerslrävas. Dettagäller särskilt teknikerutbildningen. menar all LU 84 intagit en mycketförsiktig attityd till en generell arbetstidsförkortning och delta gällersärskilt i förhållande lill den debatt om arbetstidsfrågor som förts undersenare år. Dessutom bör enligt en veckoarbetstid om 37,5 limmarär 2000 ses som elt maximum. Den regionala analys som har gjorts i anslulning tilllångtidsutredningen innehåller bl a en jämförelse med länsplaneringen. I densenare görs bedömningar av befolknings- och sysselsättningsutvecklingeni länen baserad på prognoser för varje kommun. Jämförelsen visar altlångtidsutredningens bild av sysselsättningsutvecklingen under 1980-lalel ärmyckel mer positiv. Länsplaneringen anger en ökning av antalet sysselsatta medbara 30 000 personer under 1980-lalet. visar på en ökningav antalet sysselsatta med 270 000 personer . Skillnadernaberor på att länsplaneringen bedömer tendenserna i utgångslägel medanlångtidsutredningen analyserar vad som krävs för att full sysselsältning skallnås 1990. utveckling leder således närmare målet regionalbalans om del uttolkas som all full sysselsättning skall nås i hela landet. Den regionala analysen tyder också på att den geografiska rörlighelenkommer att behöva öka. Antalet flyttningar över kommungräns har minskalstadigt från ca 390 000 personer tUl ca 290000personer . Genomsnittet för perioden är 330 000 personer. Antaletflyttande beräknas behöva öka lill ca 350 000 personer under resten av 1980-talel.Befolkningsförskjutningarna mellan länen beräknas emellertid bli små under 1980-lalet.I enskilda kommuner och orter kan stora problem uppkomma lill följd av densnabba strukturomvandlingen. Den regionala nedbrytningen av långtidsutredningenskalkyler visar en mer balanserad sysselsättningsutveckling än länsplaneringen.Exempelvis beräknas enligt långtidsutredningen både skogslänen ochstorstadslänen öka sin sysssdsätlning under 1980-talel medan länsplaneringenförutser en minskning i skogslänen. Sysselsättningsökningen väntas dock blirstarkast i även i den regionala nedbrytningen av långtidsutredningensberäkningar. Tillverkningsindustrins tillbakagång väntas där fortsättasamtidigt som den privata tjänstesektorn expanderar i snabbare takt än förriket som helhet. 1984/85:40 77 () menar all med hänsyn lillbehovet av ökad geografisk rörlighet och de betydande lönsamhetsskillnaderna påindivid- och samhällsnivå av flyttning är del motiverat med en höjning av flyttningsbidragen.Vidare menar AMS att en ökad inomregional rörlighet, i motsats till flyttningarmellan landsdelar, kan vara lättare alt förverkliga. Den regionalakoncentration av arbetslillfällen lill slörre släder under 1980-lalel, somantyds i utredningen, behöver inte alllid innebära byte av bostadsort. Omönskemålen alt bo kvar i hemorten är starka kan pendling vara ett alternativsom föredras. En förbättrad kollektivtrafik och ändrade skatteregler avseendearbetsresor skulle underlätta en ökad pendling. AMS understryker vikten av attregionalpolitiska och andra ålgärder vidtas för att åstadkomma en balanseradutveckling även inom regioner och orter med en svag efterfrågan pä arbetskraft. Dessaidéer framförs också av och ().LRF framhåller betydelsen av en politik som leder till ell ulnylljande avlokala resurser för att bibehålla infrastrukturen i de delar av landet som idagär hotade till följd av vikande befolknings- och sysselsättningsunderiag. i menar all LU 84:s kalkylöver befolkningsutvecklingen i länet inte torde kunna förverkligas. Enligllänsstyrelsen bygger långtidsutredningens kalkyl på en alltför optimistisksysselsättnings- och födelseutveckling i länet. anser därför atiom den kalkylerade sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen i Stockholmslän verkligen skall kunna komma lill stånd krävs att statsmakterna släller siguttalat positiva lill en utveckling som innebår en starkt ökad inflyttning frånövriga . i framhåller att enutveckling enligt långtidsutredningens kalkyler måsle skapa betydligt bättre förulsällningaratt hedriva en aktiv regionalpolitik. I ell särskilt yttrandehävdas all en aktiv regionalpolitik inle är möjlig med tanke på den hittillsvarandeulvecklingen under 1980-lalel. menar alt de kalkyler sompresenteras i LU 84 visar en påtaglig risk för alt de kommande årensutveckling leder till ökade regionala obalanser varpå styrelsen anser alldelta bör motverkas och att regionalpolitiken i delta syfte förstärks. I enreservation hävdas att sysselsättningens utveckling i olika delar av landetinte får tas till inläkt för ökade regionalpoliliska insatser av traditionelltslag. delar liksom syn att en regional strukturanpassning av sysselsättningen inombyggverksamheten är nödvändig om regionala överhettningssiiuaiioner resp högregional arbetslöshet skall kunna undvikas. De utvecklingstendenser somskisseras i utredningen innebär en påtaglig ökning av arbetskraftsef- 1984/85:40 78 lerfråganunder senare delen av . Denna utveckling ställer enligl AMS slorakrav på planering av verksamheten inom branschen med avseende på utbildningoch rekrytering. Styrelsen avser därför att i samarbete med parterna på byggarbelsmarknadenkartlägga utvecklingen och lägga fram en plan i syfte alt söka få lill stånd enlångsiktig balans på byggarbelsmarknaden. och menar all om den minskade flytlningsbenägenhetenhåller i sig äventyras den snabba slmkturomvandlingen inom industrin som är etlvillkor för alt utredningens balansalternaliv skall uppnås. Förbunden anseratt en konstruktiv plan bör upprättas för att komma lill rätta med de regionalaobalanserna på arbetsmarknaden. i (LO) anser åandra sidan att även om den regionala analysen i LU 84 är mer ambitiös än itidigare långtidsutredningar, så ger den ändå inte ett tillräckligt underlagför regionalpoliliska ställningstaganden. Närdel gäller all bedöma den offenlliga konsumtionens utveckling under återstodenav måste en rad faktorer beaktas. För statens del kan man ulgå frånatt den efterslrävade reduceringen av underskottet i statsbudgeten inle medgernågra större utgiftsökningar för konsumtionsändamål. Det föreligger inleheller några fastställda eller aviserade utbyggnadsprogram av större omfaltning.I den senaste slatliga långtidsbudgeten - där statsutgifterna skrivs framendast under beaktande av redan fattade beslul och gjorda åtaganden beräknades den statliga konsumtionsvolymen minska med i genomsnitt 0,per årfrån /84 lill 1987/88. Denna beräkning inkluderar dock inte denunder senare år tillämpade reduceringen av myndighetsanslagen årligen.Dessa anslag svarar för ca hälften av de statliga konsumtionsutgtflerna. Omdessa reduceringar förutsätts fortsätta och om den ovan angivnaårliga volymminskningen utsträcks att gälla under hela prognosperiodenskulle den statliga konsumtionen under dessa s k baskalkylanlaganden minska med1,) 1983-1990. baskalkyl för den kommunala konsumtionen måsle också befolkningsutvecklingenbeaktas då denna i slor utsträckning styr behoven i skolan och på olikavårdområden. Enligl skulle den primärkommunalakonsumtionen till följd av befolkningsförändringar och redan fattade politiskabeslut behöva öka med 0,1983-1990. För landslingen blir molsvarandeökningstal 1,. För hela kommunala sektorn blir den årliga ökningen1983-1990 enligl denna baskalkyl 0,. Det kan nämnas att de primärkommunala flerårsplanernatyder på en ännu lägre konsumlionsökning, endast O, I % 1983-1987. Förlandslingen överensslämmer baskalkylen med flerårsplanerna. Prop.1984/85:40 79 Som tidigare nämnts förulsätis i del privatexpansiva altemativel1 all den offentliga konsumtionen inte får öka mer än vad som krävs för attbibehålla den nuvarande konsumtionsslandarden för olika befolkningsgrupper ochinfria gjorda åtaganden. I detla alternativ har därför den offentligakonsumtionens ökningstakter satts i stort sell i linje med baskalkylerna.Detta innebär en minskning av den slatliga konsumtionen och enökning av den kommunala konsumtionen med I % per är 1983-1990. 1 del offentligexpansiva alternativet 2 ges del däremol visslutrymme för utbyggnad utöver baskalkylerna. Den kommunala konsumtionen förutsättsi detla alternativ öka och den slalliga konsumtionen varaoförändrad 1983-1990. Denförutsatta konsumlionsutvecklingen har i alternativ I beräknatsinnebära en minskning av den slatliga sysselsättningen med 23000 personer ochen ökning av den kommunala sysselsätlningen med 150000 personer. I alternativ 2beräknas den kommunala sysselsätlningen öka med 235 000 personer, medan denstatliga sysselsätlningen minskar med I 000. Återhållsamhetenmed de offenlliga utgifterna har också bedömts prägla den offentligainvesteringsverksamheten för vilken utvecklingen förutses bli svag. Statskontoret påpekar att den generellt verkandereduceringen av myndighetsanslagen i statsförvaltningen harvarit elt betydelsefullt inslag i den förda budgetpolitiken. I LU fömtsättsatt denna politik fortsätter under resten av 1980-lalet. De härvid nödvändigaverksamhetsavvägningarna sker dock inom ramen för en given myndighetsstruktur.De generellt verkande kraven på resursminskningar bör enligt statskontoretsmening i ökad omfattning kompletteras med riktade styrmetoder och be-sparingsinrikladeverksamheisöversyner. Behovet av riktade styrmetoder hänger samman med all dengenerella styrmetodens bundenhet till en given myndighetsstruktur gör delsvårare alt lill år uppnå en real resursminskning. Genom verksamhelsöversynensom kan spänna över flera myndigheter kan ytterligare uirymme skapas genom attomfördela resurserna. Vidare behöver myndigheterna enligl statskontorets meningstarkare incitament för alt vidta rationaliseringar. Skolöverstyrelsenframför att adekvata utbildningsinsatser måste vara en förutsättning för fullsysselsättning vid snabb stmkluromvandling. Någon analys av konsekvenserna förutbildningsområdet har dock inte gjorts i LU 84. Enligt skolöverstyrelsenställer den av utredningen förutsedda utvecklingen slora krav på utbildningensinnehåll och organisation, avvägningen mellan ungdoms- och vuxenutbildning,dimensionering etc. Framförallt kommer en snabb strukturomvandling med storyrkesmässig rörlig- Prop.1984/85:40 80 hel under resten av 1980-lalet att ställa krav påvuxenutbildningen. Även om strukturomvandlingen med ökad geografisk rörlighetsker inom ramen för relalivi små förändringar på lånsnivå i befolkningensstorlek kan enskilda kommuner drabbas hårt. 1 detta sammanhang varnarskolöverstyrelsen för risken att också grundutbildningen regionaliseras. Enligtstyrelsens mening måste grundutbildningen anpassas lill arbetsmarknaden i rikelsom helhet, medan vidareutbildningen kan anpassas till den lokala eller regionalaarbetsmarknadens behov. Enligl erfordrar utbildningssektornökade resurser. Alternativet all i slällel möta den omfattandestrukturomvandlingen med arbelsmarknadspolitiska åtgärder släller sigförmodligen dyrare. presenterar en rad räkneexempel för hälso-och sjukvården och för barnomsorgen där långtidsutredningens kalkyler fördessa områden under vissa anlaganden föriängts . I detla sammanhangpåpekar slyrelsen all LU:s kalkyler bygger på en i princip oförändradvårdstruktur. Hälso- och sjukvården är emellerlid inne i en belydandeförändringsprocess där syftet hl a inom den psykiatriska vården och äldreomsorgenär alt så långt möjligt reducera inslitulionshoendet till förmån för egetboende och vård i mindre behandlingsenheter. Konsekvenserna av dennaförändringsprocess har emellertid inte vägts in i LU:s kalkyler. pekar vidare på behovet att studeraväxelverkan mellan den sociala sektorn och samhället i slort. LU:s ekonomiskakonsekvensbeskrivningar bör kompletteras med en djupare analys av den sociala seklorn. () anser alt en så belydandeminskning i den slatliga verksamheten som förutsatts i LU:s alternativ I inlekan ske ulan all belydande effeklivilelsförlusier uppkommer. Detta alternativär därför enligt TCO inte önskvärt. Också den av LU antagna låga volymökningenför konsumtion är enligl TCO:s uppfallning inte förenlig med uttaladepolitiska mål för den offentliga verksamheten. påpekar alt ökningen av behovet avkommunala tjänster mätt från dagens verksamhetsslruktur och dagens standardkommer all bli myckel begränsad . Denna baskalkylutgör emellertid ingen prognos över den kommunala verksamhetens kommandeutveckling. En snabbare tillväxt fömtsätter emellertid enliglkommunförbundet förändrade finansiella förutsättningar för kommunerna. Om kommunerna i ökande ulsträckning skall kunna mölabehovet av barnomsorg måsle utbyggnaden bli snabbare ån vad som ryms i LU:skalkyler. Full behovstäckning innebär enligt kommunförbundelsberäkningar ulbyggnadskrav motsvarande en total konsumtionsökning pä drygt 1,5procentenheter under resten av 1980-talel. anför all landslingens nya planerligger något lägre Prop.1984/85:40 81 än de som låg till gmnd för LU:s baskalkyl och vad somteoretiskt krävs för att bibehålla oförändrad servicenivå med hänsyn lillbefolkningsutvecklingen. Det föreligger således risk för att den planerade uppbroms-ningen- om den genomförs åtminstone leder till en sjunkandestandard inom landstingens verksamhetsområden. Trots den utbyggnad som skett avhälso- och sjukvården finns det kvar områden med låg standard i jämförelse medden som råder i samhället i övrigt. Denna klyfta mellan sjuka och friska kommeratt framstå som allt mer orimlig och oförenlig med ett i övrigt solidarisktsamhälle. Det är därför enligt nödvändigt att landstingenges ekonomiska förutsättningar alt successivt höja standarden vid äldreinstitutioner samt bygga ut insatserna för vård i eget boende. Remissinstansernas synpunkter beträffande den offentligasektorns finansiella utveckling har redovisals i avnsilt 5.1 och beträffandesysselsättningen i avsnitt 5.3. Mol bakgrund av investeringarnas avgörande betydelse föratt komma till råtta med nuvarande strukturella problem behandlades invesleringsutvecklingenunder 1970- och 1980-lalen i ell särskilt avsnitt i långtidsutredningenshuvudrapport. För långtidsutredningen gjordes fyra studier som särskillbehandlade invesleringar. lönsamhet, invesleringar ochfinansiering siu-derades av statens industriverk, med tonvikten särskilt lagdvid industrins utveckling. För utlandsinvesteringarna gjordes en särskildstudie av . För områdena energiinvesteringar ochinvesteringar i miljövård gjordes vidare särskilda studier av industridepartemenietoch . Allmänt gäller all de investeringsbedömningar somgörs i långtidsutredningen lar sin utgångspunkt i de olika studier somutarbetas för långtidsutredningen avseende olika branscher. Flera remissinstanser behandlar långtidsutredningensberäkningar av vilken investeringsutveckling som krävs inom olika områden underresten av 1980-talel, för att de av långtidsutredningen uppställda målen skallkunna uppnås. Dessa synpunkler redovisas under resp näringsgrenar iremissammanställningen. Fidlmäktige i riksgäldskonlorel lar dock i sittremissvar upp långtidsutredningens behandling av invesleringsutvecklingen merallmänt ulan direkt koppling till ell enskilt område, varför delta remissvarredovisas här. Fullmäktige i riksgäldskonlorel konstaterar attlångtidsutredningen räknar med att åriiga investeringsökningar i industrinuppgående lill 6 1984/85. Prop.1984/85:40 82 krävs för all generera en produklion är 1990 som isin tur ger full sysselsättning. En invesleringsökning i denna storleksordningbedöms vara möjlig vid en avkastning på materiellt kapital uppgående till 10%och en lång marknadshestämd ränta på . Den investeringsnivå som långtidsutredningeneftersträvar är, enligt fullmäktige, historiskt selt inte märkvärdig. Elttrendbrott har också skett. Under innevarande år beräknas investeringarna ökakraftigt. Det är fullmäktiges förhoppning att investeringsökningen ska bli såuthållig som långtidsutredningen förutsätler. Fullmäktige i riksgäldskonlorel konstaterar vidare att föratt uppnå de mål långtidsutredningen satt upp för den svenska ekonomin (t ex yttre balans och full sysselsättning) krävs i det privatexpansivaalternativet en total investeringskvot på . Det är samma nivå som ,men avsevärt lägre än . Utrymme för en expansion i induslrins invesleringar,som är en nyckel lill framgång för uiredningens strategi, skapas genom att bosladsinvesleringarnaoch de offenlliga investeringarna minskar som andel av BNP. Huruvida en invesieringskvol på denna nivå är tillräckligför långsiktig balanserad tillväxt undandrar sig fullmäktiges bedömning. Detlaproblem förefaller emellerlid, enligl fullmäktige, värt en mer grundligdiskussion än den långtidsutredningen genomför. Fullmäktige konstaterar all vadsom förespråkas, trots alll, är en invesieringskvol som är väsentligt lägre än1960- och 1970-lalels, och detta med fallande invesleringar. 5.7 Utrikeshandel och bytesbalans 1 långtidsutredningens kalkyler har bytesbalansen 1990 målsattslill etl överskott på , molsvarande ca I % av BNP. Del innebäratt del sker en ganska belydande real amortering av ullandsskulden.Motiven för att bytesbalansmålet preciserats lill delta överskoll är bådelångsikliga och kortsiktiga. På längre sikl motiveras målet av att en över-vältringvia underskott i bytesbalansen och stigande ränteutgifter av dagensanpassningsbörda på kommande generationer bör undvikas. Avkastningsrelationernamellan investeringar i och utvecklingsländer talar också för attSverige bör vara etl kapitalexporterande land. På kortare sikt är skälen främstatt elt överskott minskar riskerna för all ell privat kapitalutflöde driver uppräntan (vilkel skulle dämpa investeringarna), positivt påverkar förväntningarnaom den framtida ekonomiska ulvecklingen inle minst vad gäller inflationen ochökar den ekonomisk-politiska handlingsfriheten. För att nå bytesbalansmålet måsle exporten öka med ca 4%per år 1983-1990 och importökningen begränsas lill . Verkstadsindustri,skogsindustri och kemisk industri kommer att svara för av 1984/85:40 83 En sådanutveckling i utrikeshandeln kräver enligt långtidsutredningens beräkningarfortsatia relativprissänkningar med och att lönsamheten är godunder resten av . Den åriiga exportökning som krävs ar något slörre ialternativ I (4,) än i alternativ 2, (). Det beror på att den snabbareökningen av privat konsumtion i alternativ 1 drar med sig ökad import vilkenmåste läckas med ökade exportintäkter. Exportökningen är i stort sett densammasom den som uppnåddes . Härvid kan noteras att världshandelnutvecklades betydligt snabbare än vad som förutses för 1980-lalet.ca 5% resp 2 ä . Å andra sidan steg relativpriserna på svensk exportmed ca I % under 1970-talel vilkel dämpade exporttillväxten medan deförutsätts falla med 1 å . Importökningen förväntas bli betydligt långsammare under1980-talet än , resp per är. Denlångsammare impor-tulvecklingen beror huvudsakligen dels på att efterfrågeutvecklingenförutses bli svagare , dels på alt importen stiger i pris iförhållande till svenska produkter. Det förhållande att importen ökar långsammare änproduktionen medför att importens andel av BNP beräknas sjunka från 31,1980 lillknappt 1990. Importandelen 1990 blir ungefär densamma i båda alternaliventrots en snabbare privat konsumtionsökning i alternativ 1. Det beror främst påatt den högre efterfrågan i detta fall motverkas av en någol större relalivprissänkningpå svenska produkter. och Köpmannaförbundanför i sitt gemensamma yttrande att det inte kan förefalla allt för svårt attkomma upp till LU:s exportmål på , men att siffran måste ses mot bakgrund avall hela världshandeln endasl bedöms öka . En Qärdedd av exportökningenmåste alltså åstadkommas genom ökade marknadsandelar. Även om svensk export förnärvarande seglar i medvind kan det enligl förbunden ifrågasättas om företagenskall kunna bibehålla sitt konkurrensövertag decenniet ut. De lönehöjningarsom blivit en följd av årets avtal bidrar inte enligl förbunden till allförstärka konkurrensförmågan gentemot utlandet. Vad som enligt de bådaförbundens mening borde ha kraftigare markerats i LU;s betänkande är vikten avatt eliminerar eller begränsar de protektionistiska inslagen ihandelspolitiken. Möjlighelerna för svenska förelag all vinna exportframgångarär i hög grad beroende av att landet får rykte om sig att föra en liberalhandelspolitik. KommerkoUegiumpåpekar alt LU 84 mer än sina föregångare tagit hänsyn lill effeklen för svenskexport av skillnader i tillväxttakter mellan olika länderomräden. Vidare disaggregerasexporten i ett tjugotal sektorer Prop.1984/85:40 84 vilket ger goda möjligheler alt beakta sekloriellaolikheter i prisbildnings-mönster och efterfrågeutveckling. Pågående tyngdpunktsförskjuiningari världsekonomin gör det enligt kollegiet angeläget att dessa ansatser fullföljsi framtida långtidsutredningar. Den handelspolitiska utvecklingen i omväridhar redovisats i kollegiets bilaga till LU 84. Bedömningen återspeglas ihuvudrapporten genom alt kvantitativa uppskattningar av den handelspolitiska ulvecklingenmed avseende på såvål länderomräden som varuscktorer har utgjort undc lag för dessberäkningar av förväntad exportutveckling.