prop · G803181 · 1984-12-31 00:00:00 — Inle desto mindreär det nödvändigt atl del blir utfört för all stödja och belysa utvecklingen avden hälso- och vårdpolitik som jag förordar i denna proposition.Socialstyrelsen bör ha huvudansvarel för att ta fram denna folkhälsorapporl, ierforderligl samråd och i konkret samverkan med SCB. arbelarskyddsstyrelsen,Spri och . Möjligheterna till en samordning med dennuvarande statistiska årsboken för landstingen saml SCB:s hälso- och sjukvårdsrelale-radestatistik bör prövas. Socialslyrelsens koslnader härför får bestridas genomomprioriteringar inom verksamhetsområde. Jag har eftersamråd med chefen för inget atl erinra mot att dennafolkhälsorapporl, om del visar sig lekniskl lämpligl. publiceras i serienSveriges Officiella Slalislik. I preliminärt skick bör rapporten behandlas iden rådgivande expertgrupp vid socialdepariemeniets hälso- ochsjukvårdsberedning som jag tidigare föreslagit skall inrättas. 8.3 Vissa utvecklingsbehov m.m. HS 90 föreslår all man inrättar ell enhetligtpatientsstatistiksystem för den öppna vården avseende diagnoser, besöksorsaker,yrkesgrupper och andra 1984/85:181 128 Denna kan bl.a. vara underlagför epidemiologiska analyser av skilda slag. De remissinslanser som kommenterar frågan ompatientstalistiken i den öppna vården, främsl då primärvården, ansluler sig iregel till HS 90:s bedömningar och förslag. gäller de landsling som ullrycklsin mening i frågan. SCB anser med hånvisning lill stalistikutredningensförslag (SOU 1983:74, DsC 1983:11) alt palientstatisliken från den öppna vårdenskall utvecklas. Del är enligt min mening en brist att vi inle har en klaroch sammanhållen bild av befolkningens hälsoförhällanden som de avspeglas ikontakterna med primärvården och den öppna vården i övrigt. För den slutnavården finns patientdalabaser som ger oss rimligt tillfredsställande uppgifterom de sjukdomsgrupper som kräver sjukhusvård och vissa av de undersöknings-ochbehandlingsåtgärder som utförs där. Det är emellertid endast en begränsad delav hälsoproblemen i befolkningen som blir belysta den vågen, även om det tillviss del handlar om den tyngre och mest behandlingskrä-vande sjukligheten. Jag ansluter mig till HS 90 och slatislikulredningen närdel gäller önskvärdheten av en väl läckande och enhetlig patienlslatislik förden öppna vården. Den bör lämpligen genomföras på urvalsbas. Ett rullandedalain-samlingsförfarande bör här kunna tillämpas molsvarande det system somjag föreslagil beträffande skadeslalistiken. Inte minsl viktig år sådanstatistik för alt kunna följa utvecklingen av den vårdpolitik jag förordal idet föregående, med en utveckling av primärvårdens insatser. I anslutning till ett uppdrag från regeringen 1981-04-09har , efler beredning i samarbeisorganel socialsektornsstatislikdelegalion, redovisat sin syn pä värdet av all styrelsen har direkltillgång till hälso- och sjukvårdshuvudmännens patientdalabaser och behovel avell cenlralt sjukdomsregister baseral på dessa patientdalabaser. Styrelsenföreslår etl urvalsbaseral centralt diagnosregister för vårdtillfällen i slutenvärd för patienter födda den 5:e, 15:e och 25:e i , dvs. Med slöd av bl.a. uttalanden om dessa patientdalabaser ien överenskommelse mellan och avseendevissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen (prop. 1982/83:174, SfU 26, SoU40, rskr 367, 368) har i allmänna råd (SOSFS 1983:45) lämnatrekommendationer om hur minimiinnehållet i patientdaiabaserna bör vara utformatm.m. De variabler, bl.a. huvuddiagnos och upptill sju yllerligare diagnoser,som bör ingå är förtecknade i en bilaga. Enligt vad som under hand upplyststillämpar samtliga landsting (motsv.) dessa rekommendationer påelt sådani sätl all enhetliga uppgifter ur patientdaiabaserna ulan störresvårigheter med ADB- leknik kan sammanställas till ett nationellt täckande diagnosregisterför den slulna vården . 1984/85:181 129 Den slutna vården vid sjukhusen är en tung ochresurskrävande del av hälso- och sjukvården. Visserligen är del. som jagtidigare framhållit, endast en mindre del av halsoproblemen i befolkningen somblir kända och behandlade inom den slutna vården. Men det handlar hår om oftasvåra sjukdomstillstånd och tekniskt och på annat sätt särskilt krävandeundersöknings- och behandlingsinsatser. Det är enligt min mening angeläget atlvi har klarast möjliga bild av utvecklingen i olika hänseeenden, bl.a.diagnosmön-slret, inom den slulna vården. Detla är viktigt bl.a. för alt följahur decenlraliseringssträvandena inom vården kan lillgodoses. Dessa uppgifierår också av myckel slor beiydelse som underlag för epidemiologiska,hälsoekonomiska och andra forskningsprojekl inom hälso- och sjukvärden. Jagvill efler samråd med chefen för framhålla atl del ärangeläget atl statistiken inom socialförsäkringsområdet kan samordnas med annanhälso- och sjukvårdsstatistik. Särskilt en ulvecklad slalislik översjukskrivningsorsaker torde kunna vara av slort värde. ulvecklingsarbetebör bedrivas inom området. Jag anser således att del är väsenlligt atl uppgifter omsjuklighet m.m. skall kunna bearbetas av och huvudmännen och iforskningssammanhang. Detla har också underslrukits av bl.a. medicinskaforskningsrådet. För alt kunna bygga upp information och kunskap även ommindre vanliga sjukdomstillstånd och ohälsa som enbari drabbar vissa begränsadebefolkningsgrupper kan uppgifter behövas ur samlliga patientdalabaser. Journalulredningen har i silt huvudbetänkandeuppmärksammat att den rättsliga regleringen av tillgängligheten av uppgifter urlandstingens patientdalabaser är något oklar. Bl.a. datainspektionen och dala-och offentlighetskommittén (DOK) har understrukit detla i sina remissvar.Socialstyrelsens och andra centrala myndigheters möjligheter alt få del avuppgifter ur landstingens patientdalabaser behöver ocksä regleras.Datainspektionen har framhållit alt det är angelägel atl regleringen sker genombeslut av riksdag och regering. Jag avser all föreslå regeringen all dessa frågoröverlämnas lill dala- och offentlighetskommittén (Ju 1984:06) (DOK) för yllerligareanalys. I avvaktan pä den vidare beredningen av denna fråga är del dockangelägel atl fortsätter arbelel med uppbyggnaden av etl systemför den centrala hanteringen av material ur landslingens patientdalabaser ienlighet med nuvarande planer. Därvid bör - med hänsyn till den enskildesintegritet - uppgifter med relation lill enskilda individer i möjligaste mänbegränsas. Jag har för min del inte anledning att nu la slällning lillsocialstyrelsens förslag om etl permanent tio-procenligt urvalsregister. Dennafråga bör ytterligare övervägas. Den blir bl.a. beroende av del förslag om ensocialsektorns statistikdalabas (), som kan komma all låggas fram som följdav den kompletterande utredning som SCB har att genomföra efler anvisningarfrån chefen för i dennes anmälan lill årelsbudgelproposilion (prop. 1984/85:100. bil. 15. sid. 54 f). 9 1984/85. 1984/85:181 130 HS 90 har pekal på alt del vore värdefulll om SCB:s årligaintervjuundersökning av levnadsförhållanden () på ett urval av ca 8 000individer i åldern kunde kompletteras med ytterligare frågor omsjukdomar och funktionsnedsättningar. Vidare borde undersökningen de år somutvidgade redovisningar görs av hälsofrågor inkludera även intervjuer avpersoner . HS 90 stöder också stalistikutredningens förslag om allULF-frågornas medicinska tillförlitlighet värderas genom koppling till enmedicinsk hälsoundersökning av de intervjuade med vissl intervall. De remissinslanser, som kommenterat dessa förslag, t.ex,SCB, instämmer i HS 90:s bedömningar, är en intervjuundersökning som belyser den enskildaindividens upplevda hälsotillstånd. Det finns skäl alt anta att dessa svar istort avspeglar en professionell bedömning. Självfallet är det dock värdefulltom intervjupersonernas uppgifter om sitt hälsotillstånd stäms av mot vad somframkommer vid en medicinsk hälsoundersökning. Jag anser, i samråd med chefenför , alt del skulle vara av värde om en sådan utvärderingkan komma lill stånd. SCB och bör enligt vår mening prövamöjlighelerna att en sådan ulvärdering görs som elt led i forskningsprojekl medhälsoundersökningar och således kan finansieras genom anslag från berörda forskningsrådeller andra forskningsfinansiärer. En utvidgning av ULF:s innehåll enligt HS90:s förslag vore mycket värdefullt från hälso- och vårdpolilisk synpunkl ochdel är önskvärl alt SCB prövar möjlighelerna att tillgodose dessa önskemål. HS 90 föreslår att , Spri och slatensmiljömedicinska laboratorium systematiskt ställer samman och spriderepidemiologiska forskningsresultat. Jag anser all sådana sammanslällningar ärav stor betydelse som underlag för den akliva hälsopolilik, inriktad mot atlspåra hälsorisker och arbele på det förebyggande planel, som jag förordat, ochsom slöd för en reellt behovsbaserad hälso- och sjukvårdsplanering. Därför kanjusl sådana forskningsresultat behöva spridas även genom andra kanaler säsomvetenskapliga tidskrifter etc. Enligt vad jag erfaril genomför förnärvarande en översyn av vissa klassifikationsfrågor inom hälso- ochsjukvårdsstatistiken. Syftet härmed är atl anpassa bl.a.sjukdomsklassifikationen lill den internationella utvecklingen och tillrekommendationer frän WHO, men ocksä att modernisera sjukdomsbegreppen och sålångt som möjligt ge dem svenska namn. Jag anser en sådan översyn angelägen.Den språkförenkling som därmed genomförs, slår i klar överensstämmelse medHSL:s krav på atl uppgifier och informalion från läkare och annan personal inomvården skall kunna förstås av patienterna. Jag vill erinra om mina överväganden i avsnittet 3,4,1 omen förbättrad skadestaiistik. Vissa personalstatistiska frågor har jag omnämnti avsnittet 7,1, 1984/85:181 131 Jag vill i detta sammanhang erinra om att socialslyrelsensbefallning med statistikfrågorna inom socialsektorn (hälso- och sjukvård ochsocialtjänst) behandlades i propositionen (1979/80:6) om socialslyrelsensuppgifter och organisation, m,m. beslut innebar bl,a, attsocialstyrelsen skulle svara för all formulera behov av officiell statistikbelräffande hälso- och sjukvården, analyser av det statistiska malerialel ochmetodutveckling av sådan analys samt spridning av resultaten härav. Däremotskulle inle själv annal än i undantagsfall svara för självastatistikproduktionen. beslöt dock all det samlade ansvaret förcancerregistret, missbildningsregistrel och den medicinska födelseregislreringenskulle kvarligga vid styrelsen. Jag har för min del inte anledning all nu göra någon annanbedömning än den som gjordes vid den nämnda riksdagsbehandlingen. Tyngdpunkteni befattning med statistikfrågorna bör således ligga på atl analvseraoch sammanställa information ur olika statistikkällor och all sprida resulialenhärav lill huvudmännen m.fl., l.ex. i form av den folkhälsorapport som jagföreslagit. Självfallet krävs elt nära samarbete med bl.a. SCB, Spri ochkommunförbunden i detla arbele. Jag vill framhålla atl denna arbetsuppgift ärett myckel angeläget område för styrelsen som grund för dess planerings- ochlillsynsroll och dess uppgifl atl initiera forsknings- och ulvecklingsarbete avbetydelse för hälso- och sjukvärden. HS 90 har behandlat frågorna om den epidemiologiskabevakningen av befolkningens hälsoförhällanden. Utgångspunkten har varil bl.a.förslag från utredningen rörande miljöproblem i vissa industriområden i dessbetänkande SOU 1978:25, Inom ramen för HS 90-arbetet har statensmiljömedicinska laboralorium (SML) utarbetat rapporten (13/1983)Epidemiologisk bevakning. Förslag till riktlinjer för en successiv ulvecklingav bevakningssyslem i . HS 90 framhåller atl begreppet epidemiologisk bevakning äromfaUande. En epidemiologisk bevakning innebär all man samlar in en eller flerahälsouppgifler-effekldata-och en eller flera upgifter om miljöförhållanden -exponeringsdata - belräffande en besiämd befolkningsgrupp under en längre lid.I det epidemiologiska bevakningssystemel måsle vara inbyggt mekanismer för ensyslemalisk analys av sambanden mellan miljöexponeringen och det hälsomässigautfallet så att t.ex. lidiga signaler på en ökad sjuklighel kan larmas. HS 90 framhåller alt de väl etablerade systemen förregistrering av missbildningar och utvecklingsstörningar, de allmänfarliga ochde veneriska smittsamma sjukdomarna och vissa arbetssjukdomar avförgiflningskaraklär är exempel pä epidemiologisk bevakning. HS 90 menar dockatt en mer omfatlande epidemiologisk bevakning av många olika hälsoriskeroch 1984/85:181 132 hälsoeffekter innebär betydande metodproblem där ännumyckel är oprövat eller inle ulvärderal. Därför måsle etl forlsallulvecklingsarbele ske, där del är angeläget att landstingens samhällsmedicinskaenheler engageras som utvecklingsarbetet centralt bör hällas sammangenom insatser från SML och m.fl. Del kan vara lämpligl atl iförsia hand utveckla bearbetningen och samanalyser av de väletableradehälsoregislren dödsorsaksregistrel och det nalionella cancerregistret. Del årangeläget alt den epidemiologiska bevakningen inle begränsas lill en bevakningav fysiska hälsorisker utan också beaktar socioekonomiska och yrkesmässigaförhållanden i sin analys. HS 90 föreslär ocksä all journalerna i hälso- ochsjukvården görs hälsoriskorienterade och systematiskt nolerar även informationom l.ex. yrke, tobaks- och koslvanor elc. behandlar också frågor kring den epidemiologiskabevakningen i sitt kapilel om informationssystem avseende cancer ochcancerriskermed hänsyn till bl.a. möjligheter till förvarning om cancerrisker.Kommittén erinrar om all genom befolkningsbaserade informationssystemhar mycket goda förutsättningar för studier av såväl cancersjukdomarna somandra, speciellt kroniska sjukdomar och därigenom en förpliktelse atl genomepidemiologiskt arbele bidra lill den internationella kunskapen om olikasjukdomar och deras orsaker. Särskilt framhävs betydelsen av s.k. prospeklivasludier, där bl.a. möjlighelerna lill elt nordiskt samarbeie bör tas lill vara.Epidemiologiska bevakningsprogram eller delsystem av sädana förutsättsvidareutvecklas . och analys avuppgifier om inlräffade cancerfall och dödsorsaker bör ses som delar i etlslörre system för epidemiologisk bevakning. Rikstäckande uppgifter bedöms varaav grundläggande betydelse för cancerepidemiologien. Cancerkommitlén anser alt underiagel för dödsorsaksregistreringenbör förbättras och alt ansvarel för den medicinska delen i dödsorsaksregislreringenbör överföras från till . Ansvaret förulbyggnad av en epidemiologisk bevakning på nationell nivå bör ankomma påsocialstyrelsen medan statens miljömedicinska laboratorium i alll väsentligtbör svara för den operativa delen av denna verksamhet. Kommiltén anser atl engod epidemiologisk bevakning kommer atl successivt kräva avsevärd ulbyggnad avresurserna som kostnadsmässigt kommer atl belasta såväl hälso- ochsjukvårdshuvudmännen som staten. Bättre epidemiologiska utbildningsmöjligheter,med tonvikt på s.k. posigra-dual utbildning, behöver utvecklas inom del svenskauniversitetsväsendet. De remissinstanser som kommenterar förslagen understrykeri regel behovet av utvecklingsarbete inom området. SML framhåller atl bevakningensuppgifl väsentligen bör vara atl registrera incidens- (förekomst) ochmortalitets (dödlighet) -trender och all slå larm vid avvikelser. Del lordeenligt SML inte finnas skäl att knyta stora förhoppningar till möjlighelernaatt inom ramen för bevakningen genomföra en analys av samband mellan Prop.1984/85:181 133 miljöexponering och hälsoförhållanden. Del är enligt min mening grundläggande för detförebyggande arbelet att man har lillgång lill och utgår från kunskaper omsambanden mellan miljöförhållanden i bred bemärkelse och dess effekter påbefolkningens hälsa. Sådan kunskap erhålles bl.a. genom vetenskapligaepidemiologiska undersökningar av skilda slag eller en mera löpanderegisirering av sjukdomarna i befolkningen på ett sådant sätl att man kanpåvisa deras samband med t.ex. skadliga faklorer i miljön. Därigenom kan vi fåtidiga signaler på behovet av motåtgärder med de påvisade hälsoriskerna. En sådan epidemiologisk bevakning är också nödvändig föralt kunna påvisa och mäta effekter av del förebyggande insaiserna. Denepidemiologiska bevakningen har således ell dubbell syfte: atl påvisahälsorisker som skulle kunna undanröjas eller begränsas och all belägga deförebyggande insalsernas hälsoeffekter. Jag vill därför betona vilken cenlralbetydelse som den epidemiologiska bevakningen har i hälsoarbetet. Jag viilockså inslämma i cancerkommitténs bedömning alt vi av solidaritet med andra börutnyttja våra goda möjligheter alt genom en epidemiologisk bevakning skapakunskaper som är till generell och internationell nytta även i andra länder. Jag delaremellertid HS 90:s, cancerkommilléns och vissa remissinstansers uppfallning alldet krävs etl belydande ulvecklingsarbele innan vi når fram till enepidemiologisk bevakning av befolkningens hälsoförhållanden som kan göraanspråk pä atl täcka flertalel hälsorisker och hälsoproblem. Det ankommer päföreträdare för forskning och myndigheter, framför alll ,arbetarskyddsstyrelsen, SML och SCB atl svara för det behövligautvecklingsarbetet. Jag vill också betona att en utbyggnad av samhällsmedicinskverksamhet i landsfingen och de yrkesmedicinska klinikerna är etl viktigt ledi utvecklingen av den epidemiologiska bevakningen. Jag villockså erinra om att den epidemiologiska bevakningen år ett viktigt led ikemikaliekontrollen och all därför frågor kring den epidemiologiska bevakningenockså kommer atl behandlas av kemikommissionen vars slutbetänkande väntas undervåren 1985. Jag delar cancerkommitténs uppfatlning alt underiagel fördödsorsakssta-lisliken bör förbättras i kvalitelshänseende. Jag ulgår frän atlsocialstyrelsen i nära samarbeie med SCB även fortsättningsvis ägnar slor uppmärksamhelåt åtgärder som kan förbättra kvaliteten hos uppgifterna idödsorsaksslatisti-ken. Jag vill erinra om atl en förbättrad skadesiafistik, somjag förordal i det föregående, kan ses som en epidemiologisk bevakning i vadavser olycksfallsskador och således är ett led i utvecklingen av denepidemiologiska bevakningen i samhällel. 1984/85:181 134 9 Vissa riktlinjer för hälso- och sjukvårdspolitiken - ensammanfattning Riksdag och regering har - som tidigare angivits - ettövergripande ansvar för planering och samordning av hälso- och sjukvården. Mot denna bakgrund har jag tidigare redovisal vissarikllinjer för hälso-och sjukvårdspolitiken, dels i anslutning lill minredovisning i avsnitt 2 av allmänna utgångspunkter, dels i samband med atl jagi de övriga avsnitten redovisar vissa bedömningar och utvecklingslinjer. Dessa riktlinjer redovisar jag nu i samlad ochsammanfattad form. Den fortsatta reformeringen av hälso- och sjukvården somjag förordar måste rymmas inom de samhällsekonomiska ramar som den långsiktigaekonomiska politiken förutsätter. har därvid givit rikllinjer för denekonomiska politiken (prop. 1984/85:40. FiU 6. rskr 58).Överläggningar om hälso- och sjukvårdens utvecklingstakt sker återkommande medsyflel atl anpassa volymförändringen lill de ramar samhällsekonomin ger. Förbättrad folkhälsa förutsäller en fortsatt aktiv ochsamordnad hälsopolitik Folkhälsopolitiken måste i försia hand inriklas mot altreducera och när så är möjligt eliminera olika hälsorisker. Hälsoriskerna idagens samhälle finns i den vardagsverklighet som präglar våra liv l.ex. iarbets-, boende- och trafikmiljön, i hot om arbetslöshet och arbetslöshet. Deär också förknippade med missbruk av alkohol och narkotika, konsumtion av tobaksamt ur hälsosynpunki olämpliga koslvanor. Många psykiska och somaiiska sjukdomarär vidare förknippade med personliga kriser och påfrestningar i våra relationerfill medmänniskor. Speciell uppmärksamhet bör ägnas de grupper i samhällelsom är utsatta för de största hälsoriskerna. Dessa riskgrupper återfinns oftarebland arbetare och lägre tjänstemän, invandrare, långvarigt arbetslösa, ensamboende,frånskilda män och bland barn i familjer med låg inkomst samt sociala och psykiskaproblem. Grunden för folkhälsoarbetet är den allmänna solidariskavälfärds- och socialpolitiken. Del konkreta förebyggande arbelet inriktas påatt molverka specifika hälsorisker och stödja hälsofrämjande verksamheler. Folkhälsoarbetet mäste omfatta såväl alla berördasamhällssektorer och folkrörelser som allmänhelen. Akluella hälsopolitiskainsatser är l.ex. effekiivare kontroll av kemikalieanvändningen, intensifieradeinsatser inom bl.a. polis, skola och narkomanvården mot narkolika saml minlidigare redovisade bedömning atl beskattningen av tobaksvaror skall användas ikonsumtionsbegränsande syfte så atl priset på lobaksvaror i vart fall följerden allmänna prisutvecklingen. Fackföreningsrörelsen har vidare en stor 1984/85:181 135 betydelse för utvecklingen av en förbättrad arbetsmiljö.Miljörörelsen spelar en viktig roll för atl lyfta fram samspelel mellan miljöoch människa och vikten av en god miljö från hälsosynpunkt. Folkrörelser ochklieniorganisa-tioner ulför också ell ur hälsosynpunkt mycket betydelsefulltsocialt gemenskapsarbete i bred mening. Mänga organisalioner gör viktigainsatser genom alt informera om kosl och motion samt verka för begränsningar avtobaks- och alkoholkonsumtion. Inom hälso- och sjukvården görs också viktiga insalser föratl förebygga ohälsa bl.a. inom primärvården, vid samhällsmedicinska enheter,inom socialmedicin, hygien och miljömedicin saml yrkesmedicin och företagshälsovård.Inom mödra-och barnhälsovården finns vidare en lång-och mycket framgångsriktradition - vad avser insatser för att förebygga ohälsa och främja hälsa. Äveninom läns- och regionsjukvården görs viktiga utvecklingsinsatser inriktade motatl ideniifiera och förebygga orsaker lill ohälsa. Drivkraften och basen för folkhälsoarbetet är befolkningensengagemang och prioriteringar som de kommer lill ultryck i den demokratiskaprocessen och i direkt lokalt samhällsarbete. Denna formav hälsopolitik ökar medborgarnas möjligheter - och därmed friheten - atlsjälva påverka livsvillkor och livstilsfaktorer av betydelse för den egnahälsan. Vård på lika viUkor för hela befolkningen måstesäkerställas En vård på lika villkor innebär atl alla vid sjukdomoberoende av ålder, kön, nationalitet, bostadsort, utbildning,betalningsförmåga, etnisk tillhörighet och kulturella olikheter, förmåga attta initiativ, sjukdomens arl och sjukdomens varaktighet kan erhålla en godvård. Den hjälp och vård man får skall - inom givna finansiella ramar - enbartbero på behovet av vård. Möjligheternaför hela befolkningen att få god vård på lika villkor har avsevärt förbättratsinte minst . finns dock relativt storaskillnader mellan olika befolkningsgruppers möjligheter att vid behov fä godvård. De som oftare än andra har svårl få god vård återfinns särskilt blandglesbygdsbor, invandrare, ensamstående äldre, långvarigt arbetslösa ochförtidspensionärer samt inom vissa handikappgrupper. Ett centraltvårdpolitiskt mäl är att förbättra dessa gruppers möjligheter att erhålla engod vård. Detla förutsälter en fördelning av tillgängligafinansiella och personella resurser som utgår från befolkningens behov av vård.Därvid är del speciellt viktigt att uppmärksamma den brist på fastsjukvårdspersonal, främst läkare, som finns i mänga glesbygdsområden och vissaförortsområden. Tillgång till flerspråkig och kulturkompetent personalliksom särskilda informationsinsatser om hälso- och sjukvårdens service är oftaen förutsättning för att invandrare - speciellt med små kunskaper i svenska -skall kunna få del av vården pä samma villkor som övriga medborgare. 1984/85:181 136 9.2 Grundläggande krav och principer Hälso- och sjukvården bör till hett övervågande delbedrivas inom den gemensamma sekiorn och baseras på en ofjeniligi ansvar, solidariskfinansiering, närhel, lillgänglighei och valfrihet Fördelningen av hälso- och sjukvårdens resurser skall - ienlighet med § 7 i hälso- och sjukvårdslagen - ske enbari med hänsyn lillbehovet av vård. Hälso- och sjukvården kan därför inte styras eftermarknadsekonomiska principei.