prop · G803199 · 1984-12-31 00:00:00 — Enligt SAF hävdarinie massmediekommiltén yltrandefrihetsprinciperna på ett tillfredsställandesätt, när den vill införa inskränkningar i rätten att i kabelnät fritt vidarespridaprogram från kommunikationssatelliter och förbjuda vissa kommersiellayttringar i lokala egensändningar i kabelnät. SAF framhåller också att enligtdess mening strider del föreslagna reklamförbudet mot principerna i artikel 10av om de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna. Enligt SAFkan tekniska och praktiska skäl göra det nödvändigt att pröva denkoncessionsform som kommiltén föreslår. {LO och TCO ullalar sig inteuttryckligen om koncessionssyslemet. SJF gör heller inte alldeles tydligt klartsin inställning.) SIF-SR menar att samhället skall la sill ansvar för kabelnätsorganisation och innehåll genom kabelnämnden. TU förordar en annorlunda fördelning av roller ochfunktioner på aktörerna. I ett sådant syslem kan sändaren ha programansvareloch i del väsentliga tryckfrihetsförordningens ansvarsmodell tillämpas förinnehållet. Tillståndsförfarandet kan då begränsas lill att avse uteslutandefrågor som gäller driften av och tillgängligheten i näten. FUmcentrumtycker all ett syslem med tillståndsgivning är en vikiig princip för alt skyddaden formella yttrandefriheten. Men enligt Filmcenirum bör beslutsrättendecentraliseras och samhällsmedel ställas till förfogande för de lokala operalörsföretagen.Detta för alt trygga en reell yttrandefrihet. (För all finansiera deltaförslag föreslås en 5-%-ig beskattning av nälägarens bruttointäkter.) vid tåns landsting önskar all institutioner ochkulturarbetare ges en fast tid för alt presentera kulturprogram. Tillgången lillkabelnätet skall vara kostnadsfri och kabelägaren svarar för all erforderligtteknisk utrustning ställs till förfogande såväl för produktion som fördistribution. "Dessa krav bör ställas av den föreslagna närfrågan om att anlägga kabelnät för programdistribution prövas." och flera kommuner kommenterarfrågan om koncessionssyslem genom alt påpeka alt det finns skäl för att kommunernaskulle vara lillslåndsgivare eller ha ett starkt inflytande vid konces-sionsgivningen.Enligl IFPI-VIDEO är det viktigt att kommuner inte ges Prop.1984/85:199 164 möjlighet att stoppa etablering av nätanläggningar.Kommunernas möjlighet att förhindra att tillstånd ges för sändning bör ocksåbegränsas. FUmcentrum vill ge kommunerna ett mediepolitiskt ansvar och att detskall bildas programråd i de berörda bostadsområdena. Programråden skall ha ettreellt inflytande på programvalen. Avgränsning av begreppet radioprogram: För att teledata och annan datorkommunikation tillallmänheten över tråd inte skall falla inom begreppet radioprogram börradiolagen ändras. Delta bör ske på så sätt, att stillbilder utan ljud inteskall räknas som radioprogram, när det är fråga om en Irådsändning. Avgränsning av begreppet allmänhet för irädsändningar: Tillstånd för kabelsändningar skall endast krävas försändningar som kan mottas direkt av allmänheten i bostäder. Sändningar som skerexempelvis till sjukhus, skolor, arbetsplatser, hotell och affärer blir därmedfria, dvs. Tillstånd skall inte krävas för vidarespridning icentralantenn eller i kabelnät för program som har tagits emot från satelliteri fast trafik (= kommunikationssatelliter), om antalet mottagare är begränsattill 50 bostäder, dvs. färre än 50. Egentliga lokala egensändningar skall kunna ske utantillstånd i nät med ett mycket litet antal anslutna bostäder, dvs. färre än 50. Vidaresändning av rundradioprogram: Mottagning och vidaresändning i centralantennanläggningoch i kabelnät av utländska rundradiosändningar - och då även fråndirektsändande satelliter bör även i fortsättningen ligga utanför det område,där lillstånd krävs för irådsändning lill allmänheten i bostäder. Det är främst den avgränsning av begreppet allmänhet för Irädsändningarsom kommitlén har gjort genom all föreslå alt tillstånd för vidarespridning icentralantenn eller i kabelnät inte skall krävas om antalet mottagare ärbegränsat till 50 bostäder som remissinstanserna kommenterar. Närradiokommiltén anser 50-bosladsgränsen väl avvägd.Kommittén har tvä ytleriigare förslag. " Om inte orimliga kostnadermotiverar motsatsen bör del vara obligloriskt all ansluta den särskilda lokalakanalen också lill nät med mindre än 50 bosläder". "Del är inteheller rimligt att man från ett mindre nät skall kunna utestänga när-TV-kanalentill förmån för en främmande satellit". ABF ansluter sig lill förslagetall tillståndsgivning Prop.1984/85:199 165 skall gälla endast sändningar till allmänheten i boslädermed gränsen att sändningarna kan mottas i 50 bostäder eller fler. Enligt NO:sbedömning skulle en gräns för tillstånd på 200 anslutna bostäder tillgodoserimliga anspråk på självbestämmanderätt och frihet frän administrativt krångelutan att förutsättningarna för hela lillständssy-stemet rycks undan.Enligt DFR bör man överväga om inte gränsen i stället kan dragas så allcentralantennanläggningar för enskilda bostadsfasligheter eller samfälligheterför småhus ej kräver tillstånd även om antalet anslutna bostäder överskrider50. SAF vill att gränsen sätts betydligt högre än 50 bostäder. anser att om en gräns skall finnas så bör den sättas så attalla dagens anläggningar kan drivas ulan tillstånd. Del torde innebära attanläggningar upp till ett par tusen hushåll bör vara fria, fortsätter och förordar, att särskilt tillstånd ej skall krävas förkabelanläggningar med färre än 2 000 anslutningar. Enligl HSB är gränsen 50 hushåll onödig. Även om teknikenblir billigare torde åtminstone 200-300 hushåll erfordras för att enmottagningsstation för satellitprogram skall bli kostnadsmässigt intressant.Riksbyggen ifrågasätter också gränsen 50 bostäder. Bostadsrättsföreningar ochallmännyttiga bostadsförelag har former för samråd. Tillstånd bör krävasendast när flera fastighetsägare berörs. SBC finner gränsdragningen vid 50bostäder mindre lämplig. Gränsen kan ulan olägenhet höjas lill några hundralägenheter sä att alla normala cenlralantennanläggningar undantas. föreslåratt tillstånd endast skall krävas för kabelnät som berör fler än enfastighetsägare eller för nät som kan mottas i fler än 50 bostäder och därboinflytandeavtal saknas. Ylteriigare synpunkter som berör kommitténs förslag idenna del redovisas i del följande i avsnitt 6. Samtidig och oförändrad vidarespridning av program som hartagits emot frän satelliter i fast trafik (kommunikationssatelliter): Utvecklingen när det gäller satellitteknik och moltagarutruslningmedför, att distinktionen mellan sändningar frän direktsändande satelliter ochfrån satelliter i fast trafik kommer att bli svår alt upprätthälla pä sikt.Tills vidare bör tillståndskrav gälla för vidarespridning av sändningar frånkommunikationssatelliter. Egentliga lokala egensändningar: Tillstånd bör även i fortsättningen krävas förrundradiosändningar i kabelnät, där programsändningen sker i det enskildakabelnätet. Prop.1984/85:199 166 JK anför: Om ett koncessionssystem införs, delar jagkommitténs bedömning all tillstånd bör krävas för bl. a. vidarespridning avprogram som har lagils emot från satelliter i fast trafik. KLYS ifrågasätter om del mol bakgrund av den snabbautvecklingen på TV-salellilområdet är riktigt alt avvakta med bestämmelser omall tillstånd skall krävas även för sändningar från direklsändande satelliter.Tillständs-plikt ger samhället möjligheter till ingrepp mot programutbud medvåldsskildringar. Tillslåndsplikl har betydelse för upphovsrältighelsinnehavar-nasmöjligheter till en effektiv rätlighelsövervakning. Svenska Tealerförbundeldelar denna inställning. Statskontoret har inte övertygals av kommitténs resonemangom alt del är lämpligt alt knyta an regelsystemet just till begreppet"satelliter i fast trafik". Om gränsdragningen mellan sändningar intekan upprätthållas raseras grunden för kommitténs förslag i denna del.Statskontoret pekar på att om avsikterna är all skilja överföringar frånprogramtransporter som inte är avsedda för allmänheten så bör delta komma tilluttryck i lagtexten. Fordran på tillståndsgivning för vidarespridning avprogram från kommunikationssatelliter synes ha tillkommit i första hand föralt kunna kontrollera den inkommande reklamen förmodar SAF som anser dennareglering vara principiellt felaktig. För kommunikationssatelliter borde kunnagälla samma frihet för vidaresändning som för direktsändande satelliter. Enligl saknas grund för alt iförväg pröva om signaler från kommunikationssatelliter skall få vidarespridas. CANT och Lwxor anför följande. Del är tillfredsställande alt progam via direklsändandesatelliter fär tas emot och vidaresändas i kabelnät utan tillstånd. Motsvarandetillstånd bör också gälla för vidaresändning av program frånkommunikationssatelliter. Den tekniska utvecklingen medför att del blir alltsvårare all särskilja olika typer av kommunikationssatelliter, särskilt som sändaregenskaperoch ul-effekler mellan de båda typerna allt mer närmar sig varandra.Paragraferna 8-14 i den föreslagna lagen om kabelsändningar bör sålunda kunnautgå. Ytleriigare synpunkter som berör kommitténs förslag idenna del redovisas i det följande i avsnitt 6. 6 Regler och villkor för sändningsverksamhet 6.1 Allmänna synpunkter på förslagen Uttalanden enligt vilka de framlagda förslagen helt elleri huvudsak godtas görs av riksåklagaren. , ,rektorsämbetet vid , rektorsämbetet vid , statens kuhurråds styrelse (majoriteten), radionämnden, statensdelegation 1984/85:199 167 för rymdverksamhet, informationsdelegalionen,kommunstyrelsen (majoriteten), kommunstyrelsen i kommun(majoriteten). Svenska kommunförbundets styrelse (majoriteten). Landstingsförbundetsstyrelse (majoriteten), styrelse (majoriteten), . , ,Video . (majoriteten), ,och Skola, Fi-laddfiaförsamlingen i och Värmlandsläns landstings förvaltningsutskott. Riksåklagaren anför att han rent allmänt vill uttrycka sintillfredsställelse över att kommittén, efter sin med stor grundlighel utfördagenomgång av olika handlingsalternativ, stannat för att förorda riktlinjer sominnebär att fler regler än nödvändigt inte skall införas och alt de somföreslås skall slå i samklang med gällande lagstiftning. yttrar att det frän de synpunkter hovrättenhar att beakta inte finns anledning invända mot det av kommittén framlagdaförslaget lill reglering. Enligt radionämnden kan det föreslagna koncessionssyslemetallmänt sett inte sägas äventyra en vidsträckt yttrande- ochinformationsfrihet. Nämnden kan därför principidll tiUstyrka att ett sådantsyslem införs. Nämnden förutsätter härvid att systemet efterhand görs tillföremål för översyn och revideringar, i takt med bl. a. den medieleknologiskautvecklingen och de erfarenheter som vinns. Informationsdelegationen förklarar alt kommitténs förslagom lokala kabel-TV-sändningar tillgodoser alla länkbara önskemål om spridningav information. uttalar att kommiltén (i vissafall dess majoritet) pä ett såvitt kan bedömas rimligt sätt avvägttillträdesmöjligheterna, mättet av ekonomiska och ideella krav på tillståndshavarnasaml kompetensfördelningen inom det föreslagna systemet. Förbundet anserdärför alt kommittén slutfört den analys som påbörjades av yttrandefrihelsutredningenbeträffande etableringsfrihelsfrågan. och Skola ser möjligheten att med hjälpav kabelanvändning sprida information om den lokala föreningsverksamheten ochförmedla samhällsinformation som något mycket positivt. uttrycksfarhågor för att Hem och Skola-rörelsen liksom flertalet andra ideellaorganisationer inte skall kunna använda sig av tekniken dels pä grund av destora kostnaderna, dels beroende på all medlemmarna inte har de kunskaper somkrävs för att producera TV-program. Flera remissinstanser gör mer eller mindre kritiskakommenterar. .S'y4F anser att det förordade koncessionssystemet äronödigt långtgående. Institutionsstyrelsen för vidStockholms universitet Prop.1984/85:199 168 kritiserar förslagen från yllrandefrihelsrättsligautgångspunkter. Styrelsen yttrar att det är grundläggande för den svenskaregleringen av yttrandefriheten all någon förhandsgranskning av yttranden intefår förekomma. Inte heller får man på annat sätt i administrativ ordning hindraatt yttranden framförs. Däremot skall del finnas en noga reglerad och effektivväg alt via domstolsprövning inskrida mot yttranden som går utöver dettillåtnas gräns. Styrelsen anser alt det inte kan möta några oöverstigligahinder alt förverkliga dessa principer även på satellit- och kabelsändningsomrädet.Enligt styrelsen har emellertid kommitlén vall att på varje punkt föreslålösningar som strider mol tidigare principer. hänvisar till alt de reglersom ges i lag skall garantera en vidsträckt yttrande- och informationsfrihet.Inskränkningar i denna frihet bör endast få ske om oavvisliga skäl påkallardel. Pä den punkten är kommitténs förslag otillfredsställande, säger förbundet. En ledamot i socialnämnden i (vpk) menaratt yttrandefriheten visserligen måste värnas men att detla inte får betyda underlättar för de kommersiella och ofta människofienlliga krafterna -att få fritt fram. kan få en positiv betydelse pä det lokala planetmen del förutsätter att verksamheten frikopplas från kommersiella intressen ochäger rum i demokratisk regi. Så sker inte i betänkandet, anförs det. SAF förklarar sig instämma i ledamoten särskildayttrande (betänkandet s. 516), all del är beklagligt att kommittén inteutnyttjat möjligheterna alt överväga hur större mångfald för elerdislribueradeljudradioprogram skulle kunna åstadkommas. Liknande synpunkter framför sjuledamöter i kommunstyrelsen i kommun (m, fp och c). Kommitténs avgränsning av det lillsiåndspliktiga områdetkritiseras av Riksdataförbundei. Del är enligt förbundet svårt alt enbartbehandla sådan telekommunikation som "är av massmediekaraklär" ochsom "vänder sig lill allmänheten". Förbundet anför alt telenät ochteletjänster som inte i någon mening är sekretessbelagda antingen ärtillgängliga för alla eller ingen. kan man knappast räkna medbeslående organisatoriska lösningar om man söker upprätthålla en kvalitativyttrandefrihet i ett syslem med kvantitativa begränsningar t. ex. rörandekoncession eller reklam. NO pekar på att kommittén inte har berört frågan om hurreklam i utländska TV-program påverkar konkurrensförhållandena i . HCK och hävdar att kommiltén inte Ullräckligthar beaktat handikappfrågorna. "HCK kan återigen konstatera att en statlig utredningpå medieområdet presenterat ett belänkande där man bortsett frånhandikappfrågorna. Man föreslår således regler för ett nytt medium som kommerall innebära alt informationsklyftorna ytleriigare kommer all öka mellan de somkan ta del av mediet och de som ställs utanför. Det finns alltför många exempelredan Prop.1984/85:199 169 pä hur data- och informationsteknologi tagits i ansf)råkoch används pä ett sådant sätt att handikappade ställs utanför. Poslel,bankomat och datoriserade kösystem är exempel. Att utredningen bortsett fränhandikappfrågorna är mycket beklagligt, eftersom man med teknikens hjälp imänga sammanhang i stället skulle kunna minska informationsklyftorna." Båda de nämnda organisationerna kräver en särskildutredning om konsekvenserna av den informationsleknologiska utvecklingen förpersoner med funktionshinder. anser all utredningsuppdrageti första hand bör gälla medieområdet men också behandla andra kommunikations-och informationssystem. kritiserar alt kommitlén i flera fallföreslagit regler grundade på viss teknik. Eftersom TV-omrädet präglas avsnabba förändringar synes del verket synnerligen angeläget alt teknikrelateraderestriktioner begränsas lill eu minimum. UHÄ fäster uppmärksamheten på den kritik beträffandedefinitioner, föreslagna lagtexter m. m. som framförs av juridiska fakulieisnämndenvid , sektionsnämnden E vid tekniska högskolan iStockholm och juridiska fakultetsstyrelsens forskningsnämnd vid Lundsuniversitet. Kommunstyrelsen i kommun anför att den föreslagnaregleringen innebär att ett redan omfattande regelsystem ytterligare byggs utoch blir än mer svåröverskådligt. Kommunstyrelsen anser del också anmärkningsvärtatt tillsyns-, kontroll- och bevisfrågor inte uppmärksammats mer av kommittén. Svenska FUminstilutel menar all det hade varil önskvärtmed en större djärvhet från kommitténs sida när det gäller den förberedandeperioden (fram /86). Den koppling till Radiossändningsrätt (och tillståndsgivning) som den nu pågående försöksverksamhetenmed lokal kabel-TV har, fungerar enligt institutet som en hämmande faktor.Försök med fri sändningsverksamhet och med reklamfinansiering av lokalasändningar skulle ha kunnat ge ett rikare erfarenhets- och beslutsunderlag. Några remissinstanser diskuterar frågan om kommunernasroll i kabelsändningsverksamheten. Kommitténs förslag ger inte kommunerna tillräckligtinflytande anser , kommunstyrelsen i kommun(majoriteten), informationschefen i , kommunstyrelsen i Uppsalakommun (majoriteten), kommunstyrelsen i kornmun och (majoriteten). Kommunstyrelsen i kommun (majoriteten) framhålleratt det är svårt att acceptera kommitléns förslag om kommunernas skäligenbegränsade roll om man beaktar uttalade planer på att genomkabelnäten förbereda s. k. bredbandsnät som kan användas lill datortrafik med ålerkopplingsmöjligheter. Prop.1984/85:199 170 Svenska kommunförbundets styrelse (majoriteten) anför attkommitténs redovisning av kommunernas intressen i kabelnät och kabelsändningarler sig alltför begränsad och att kommitlén har bortsett från alt kommunernahar ansvar inom en rad olika samhällssektorer som direkt eller indirekt kommeratt påverkas genom alt kabelnät anläggs. Sex ledamöter i Svenska kommunförbundets styrelse (m ochfp) uttalar å andra sidan att det inte finns någon anledning alt ge kommunerna ellsärskilt inflytande över kabelsändningsverksamheten. Yttrandefriheten skall,anför de, inte vara beroende av lokala åsikter. Kommunstyrelsen i kommun (majoriteten) framhålleratt den nya situation som växer fram genom satellit- och kabel-TV inte i sigfår innebära att något ansvar läggs på kommunerna. Detta får endast ske i denmån och omfattning som enskilda kommuner är beredda att engagera sig härför. Angelägenhetsgraden av en lagreglering av kabel-TV-verksamhelentas upp i några yttranden. och läns landstings förvaltningsutskottanser del angelägel att statsmakterna möjligt lägger fast de regler somskall gälla. anför att anledningenlill föreningens uppfattning är alt svensk industri bör ges rimliga chanseratt hävda sig på marknaden. Om det dröjer med ell beslut finns risk dels föralt intresset för lokala kabelnät minskar lill följd av att konsumenter skaffarsig individuell moltagningsutrustning för salellitprogram, dels för attsvenska förelag hamnar på efterkälken gentemot utländska leverantörer avutrustning lill lokala kabelnät. Den motsatta uppfattningen, att ett ställningslagande intebrådskar, har emellertid också förespråkare. E vid tekniska högskolan i alt hellre än alt nu stifta en långsiktig - ulvecklingslåsande- lag bör tillåla en utvidgad försöksverksamhet, väsentligen enligl kommitténsförslag. Kommunstyrelsen I kommun (majoriteten) anför attdel är bättre med provisoriska beslut framåt om det finns minsta tvekani fråga om den nya mediesituationen. Något som ytteriigare motiverar ett sådantförhållningssätt är enligt kommunstyrelsen att det i många kommuner, därtillstånd lill försöksverksamhet med lokal kabel-TV lämnats, ännu inte kommitigång någon verksamhet. Liknande synpunkter framför kommunstyrelsen i Örebrokommun. Radio- & Hemelektronikleveranlörer (SRL)framhåller viklen av en öppen och generös attityd från regeringens sida när detgäller successiv utbyggnad av den nu pågående försöksverksamheten med kabel-TV.Enligl SRL bidrog den försöksverksamhet som bedrevs inför tidigare genombrotlssiluationerpä medieområdet, t. ex. introduktionen av 1984/85:199 171 , färg-TV och radiostereo, till en mjuk övergång,vilket motverkade en överhettad efterfrågan med därav följande kapaciielsbrisipå installa-lionssidan m.m. Informationschefen i ger uttryckför ett likarlat synsätt. Kommunfullmäktige i anför auerfarenheterna av den pågående försöksverksamheten bör tillmätas stor vikt vidställningstagandet till regelsystemets utformning med anledning av den tillvåren 1985 förulskickade propositionen till . 6.2 Koncessionssystemets principiella utformning 6.2.1 Central myndighet för tillståndsgivningen Kommitténsförslag Den lillslåndsplikliga sändningsverksamheten skalladministreras av en ny statlig myndighet, kabelnämnden (s. 281). Kommitténfinner det inte lämpligt alt tillståndsfrågorna prövas av regeringen ochavvisar bestämt tanken på länsstyrelserna som tillslåndsmyndigheter (s. 320). Kommitténs förslag tillstyrks eller lämnas ulan erinran avJK, riksåklagaren, kammarrätten i , arkivet för ljud och bild,juridiska fakulieisnämnden vid , rektorsämbetet vidUppsala universitet, juridiska fakullelsstyrelsens forskningsnämnd vid Lundsuniversitet, samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid ,, , radionämnden, , närradiokommiltén,kommunstyrelserna i , och kommuner, , , , , , , , vid , Svenska Artistersoch Musikers , (),Folkels , , ,, frikyrkoråd/De fria kristna samfundens råd,'s , , , utbildnings-och kulturnämnden vid , ABF och länslandstings förvaltningsutskott. Tt/framhåller all tillståndsgivningen bör skötas av ett centraltorgan och inte på regional eller lokal nivå för att en enhetlig praxis skallkunna utvecklas. är så lill vida kritisk mot förslagetall tidningen anser att kabelnämndens karaktär av tillfällig koncessionsmyndighelborde ha understrukils kraftigare än som skett i betänkandet. Tidningenframhåller att förslaget att inrätta nämnden har motiverats med rättvise- och yttrande-frihetsskäloch de tekniska begränsningar som förhindrar etableringsfrihet på kabelsändningsomrädet.Om omsorgen om yllrandefrihelen hade varit Prop.1984/85:199 172 vägledande för förslaget, borde emellertid också avvecklingsperspeklivenha antytts klart och relaterats lill de tekniska lösningar på nälsidan som kanantas göra det onödigt med en kabelnämnd i framliden. JK reagerar mot den föreslagna benämningen på myndigheten;en mera adekvat benämning vore enligt honom l.ex. Riksrevisionsverkel och statskontoret lar upp frågan omdel är lämpligt att nu besluta om en permanent myndighetsfunktion. Ett skäl föratt avvakta är enligt att en genomtänkt kostnadsberäkningdå kan ligga lill grund för ställningstagandet. Statskontoret anser belänkandetvara ett mycket osäkert underlag för ett beslut om en permanent myndighet ochförordar en interimistisk lösning så alt ytleriigare erfarenheter kan vinnas.Man avråder också bestämt från att del nu inrättas både en myndighet för närradiofrågoroch en för kabelsändningsfrågor. Negativa eller tveksamma till förslaget om central tillständsmyndighetär bl. a. kommunstyrelsen i kommun, kommunstyrelsen i kommun(majoriteten) och (). Kommunstyrelsen i kommun (majoriteten) uttalar attrespektive kommun är det viktigaste organet för medborgarnas lokalasjälvstyrelse. Det är svårt att se hur en kabelnämnd sammansatt av experterbättre skulle kunna kanalisera kommuninvånarnas behov och önskemål. RF anför att idrottsrörelsen ställer sig frågande lill omdet behövs någon kabelnämnd. Uppgiften att vara kontrollorgan för lokalakabeloperatörer borde kunna ges lill någon befintlig myndighet, t. ex. närradiokommiltén. Ett flertal remissinstanser diskuterar andra former av tillståndsgivningän genom en central förvaltningsmyndighet. Kammarrätten i ullalar alt den är ense med kommitlénom alt frågor om kabelsändning och tillsyn över kabelsändningsverksamheten intebör ligga på regeringen eller länsstyrelserna. intar samma ståndpunkt när delgäller länsstyrelserna. En mera positiv syn på länsstyrelserna har statskontoret,som hänvisar till all man i sitt remissyttrande över närradiokommillénsbelänkande (SOU 1984:53) Föreningarnas radio förordat länsstyrelserna som lill-slåndsmyndighelerpä närradioområdel.