prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Ikonsumenltjänsllagen bör däremol, såsom också har skett i konsumenlköplagen,las in vissa klariäggande bestämmelser om de civilrättsliga verkningarna av allnäringsidkaren lämnar en garanli under viss lid belräffande resullalel avijänslen. Sådana lidsbestämda garantier är den i prakliken vanligastförekommande lypen av garanlier och den som i allmänhel avses när man talar omatl garanli lämnas för en yänsi, l. ex. ell reparationsarbete. Entidsbestämd garanti har ansetts ha en viktig verkan ibevishänseende. Bevisbördan för atl en vara eller en ijänsl är felaklig ansesnormall ligga på den av parierna som har varan resp. resultatet av Uänslen isin besittning. Har konsumenien mottagil varan eller har uppdraget avslutats,är del följaklligen konsumenten som måste styrka att varan eller Uänsten ärfelaktig. Om annal inte har avtalats eller följer av de lidigare berördareglerna om säljarens resp. näringsidkarens ansvar för senare uppkommet fel,åligger del då konsumenien att visa att felel förelåg redan vid den lidpunklsom normall är avgörande för felbedömningen, dvs. den då varan avlämnades elleruppdragel avslulades. Har en tidsbestämd garanti lämnals, medför den emellerlidalt bevisbördan kastas om. Garantin anses nämligen ge grund för etl räiisliglantagande - en s. k. presum- 1984/85:110 57 tion - av all ell fel som framlräder under garantitidenförelåg redan vid Fel hos tjänsten den tidpunkt som är avgörande förfelbedömningen. För att säljaren eller näringsidkaren skall undgå del ansvarsom därmed faller på honom måsle han visa att felet har uppkommit senare ochberor på konsumenten eller på en olyckshändelse. Att en tidsbestämd garanti har denna verkan ibevishänseende har för konsumenlköpens del fått en uttrycklig reglering i 10 8konsumenlköplagen. Med hänsyn till atl det ofta kan vara svårt för säljarenall lägga fram ulredning om vad som har inträffat under tid då köparen har haftvaran i sin besittning behöver säljaren enligt den nämnda beslämmelsen dockinte presiera full bevisning beträffande felels uppkomsl. Det räcker atl hangör sannolikl all felet beror på en sådan omständighet som han inle svarar för.Enligt min mening bör de principer som dessa regler ger ullryck för gälla ävenför konsumenttjänsternas del. Molsvarande regler bör därför las in ikonsumenttjänstlagen. Av 10 8 konsumenlköplagen följer ytterligare en viktigrättsverkan av en tidsbestämd garanti. I bestämmelsen fastslås nämligen att enavvikelse från garantin medför all varan skall anses felaklig, även om etl felinte annars föreligger enligt lagen. Härigenom klargörs att konsumenten vid enavvikelse från garantin kan åberopa såväl köplagens allmänna disposiiivafelregler som konsumenlköplagens Ivingande regler om påföljder vid fel. När del gäller frågan huruvida en molsvarande verkan börlilläggas Udsbeslämda garanlier avseende konsumenttjänster ställer sig sakenvisserligen något annorlunda. Som jag inledningsvis har berört (avsnitt 2.1.5)bör nämligen reglerna om påföljder för fel hos Ijänsten i sin helhel varatvingande till konsumentens förmån. En bestämmelse om atl en avvikelse frångarantin skall anses ulgöra fel hos tjänsten får därmed en strängare innebördän enligt den molsvarande beslämmelsen i 10 S konsumenlköplagen. Somulredningen har varit inne på skulle emellerlid tillämpningen av regelsystemetbli alltför komplicerad, om näringsidkaren tilläts att i samband med engaranli friskriva sig från vissa påföljder avseende sådana avvikelser frångaranlin som inte kunde anses utgöra fel enligt lagens tvingande felregler. Iså fall skulle nämligen olika påföljdssyslem kunna bli lillämpliga beroende påom näringsidkaren ansvarar enligt garanlin eller enligi de allmännafelreglerna. Jag föreslår därför att man också i konsumenttjänstlagen för inen bestämmelse om atl avvikelser från en garanli skall anses ulgöra fel. Som utredningen ingående har redovisat i betänkandet (s.272-273) räknar man med två huvudtyper av Udsbeslämda garantier inom bådeköpområdel och Ijänsleområdel. Den ena lypen är sådana garanlier därnäringsidkaren endast åtar sig elt ansvar för alt resullalel är utan fel vidden tidpunkt som i andra fall är avgörande för felbedömningen, dvs. normall dåuppdraget avslulas. Enligt den andra lypen av garantier åtar sig näringsidkarenelt ansvar för att resultatet är felfritt inte bara vid den Prop.1984/85:110 58 tidpunkten ulan även , underförutsättning att före- Fel hos tjänsten målel förUänsten brukas på ell normalt säll och inle ulsälls för vanvård Konsumenterna torde vanligen vara omedvetna om dennaskillnad mellan olika lyper av garanlier. För en konsument är del nalurliglall uppfatta en garanli som ett löfte om all resullalel av Uänslen. eller dendel därav som har garanierats, skall bestå under garantiliden. Det kan interåda någon tvekan om all del är denna konsumenlernas vanliga uppfattning om engaranli som gör lämnandet av garanti till ell så gångbart och ofta använtargument i marknadsföringen av både varor och tjänster. Med hänsyn till del sätl på vilkel konsumenlerna sålundavanligen uppfattar en lidsbestämd garanti har ulredningen föreslagil enlagregel om atl en sådan garanli alllid skall anses innebära atl näringsidkarenhar garanterat att resultatet av Uänsten skall bestå under hela garantitiden.Enligt förslagel skall en lämnad garanli alliså alltid anses tillhöra densenare av de båda berörda typerna av garantier. Härigenom skiljer sigulredningens förslag från den reglering som finns i 10 8 konsumenlköplagen.Denna beslämmelse lämnar nämligen utrymme för båda typerna av garanlier. Under remissbehandlingen av ulredningens förslag har bl.a. näringslivsorganisaiionerna framhållit all del även i fråga omkonsumenttjänsterna bör finnas utrymme för båda dessa slags garanlier. Som jag lidigare har sagl medför båda garanlityperna altbevisbördan kastas om lill konsumenlens fördel. Om garanlin inle innebär mer änalt resullalel är felfritt vid den lidpunkl som normall är avgörande för felbedömningen,kan näringsidkaren leoreliskl sett fullgöra sin bevisbörda på endera av tvåsäll. Han kan anlingen visa all resullalel vid den nämnda lidpunkien var så braall del inle kunde vara behäflal med fel, eller visa att del därefier har varilutsatt för en olyckshändelse eller för vanvård e.d. Vid den andra lypen avgarantier, där resultatet garanleras ha en sådan kvalilet all det vid normalanvändning och skötsel beslår under hela garantiliden, räcker del däremol inleför näringsidkaren all föra bevisning om resultatets beskaffenhet vid den nyssnämnda tidpunkten. Bevisningen måste i stället avse vad som har inträffat därefter. Denna skillnad mellan de båda typerna av garanlier tordeemellertid inle ha någon slörre praktisk betydelse. Elt fel som framlräderunder garantiliden får nog i regel antas ha förelegal redan vid den tidpunktsom normalt är avgörande för felbedömningen. I varje fall lorde det vara svårtför näringsidkaren atl göra sannolikl atl resullalel då var felfritt, om delinle finns några tecken som lyder på all del därefier har varil uisalt förolyckshändelse, vanvård eller onormal användning. Frågan lill vilken typ en garanli är alt hänföra torde iprakliken ha betydelse främst när del gäller delaljer som kan anses vara avförbruk-ningskaraklär och vilkas normala hållbarheisUd är kortare ängaranliliden. Om enbrislfällighet uppslår under garanliliden pä grund av att en sådan del slits utgenom normal användning, blir näringsidkaren ansvarig om han har lämnal engaranli för resullalets bestånd men däremol inte om garanlin är begränsad Ullatl avse att resullalel var felfritt som normalt är avgörandeför felbedömningen. Denna verkan kan emellertid, som utredningen harframhållit, undvikas genom alt näringsidkaren vid en garanli av den förra lypengör undantag för delaljer av förbruknings- eller förslitningskaraktär. Enligtmin mening är det från konsumentsynpunkt atl föredra att en sådan begränsningav en lämnad garanti framhävs genom uttryckliga undanlag från garantin istället för att garantin utformas som en för konsumenterna svårförståeligbegränsning till ursprungliga fel e.d. I likhelmed utredningen anser jag alliså all del av konsumenttjänstlagen bör framgå allen tidsbegränsad garanti skall anses ulgöra en garanti för atl resullalelbeslår . Enbeslämmelse av detta innehåll bör därför las in i lagen. Beslämmelsen börgivetvis vara tvingande till konsumenlens förmån. innebär att entidsbestämd garanti, oavsett vad som kan ha föreskriviis i denna, skallbehandlas som en garanti av den angivna lypen. 1 den mån näringsidkaren inleär beredd atl svara för vissa detaljer eller egenskaper hos resultatet avijänslen, måsle han alltså uttryckligen ge konsumenien besked om della. Enannan möjlighel är att garantin förklaras gälla endast vissa delar eller vissaegenskaper hos resullalel av Uänsten. Om garanlier-na utformas på nu angivetsätl får konsumenten en klarare bild av sina rättigheter än vad som f.n. oftaär fallet. 2.4.5 Påföljder vid fel Mitl förslag: År tjänsien felaklig, kan konsumenien krävaatl felet avhjälps om det inle medför ölägenheter eller koslnader för näringsidkarensom är oskäligt slora i förhållande lill felels beiydelse för konsumenien.Näringsidkaren får, även om konsumenien inle kräver del, avhjälpa felel för altundgå eller begränsa andra påföljder. 1 slället för all kräva all felelavhjälps kan konsumenien göra avdrag på prisel eller, vid väsentliga fel, hävaavtalet helt eller för återstående del. Konsumenten kan hålla inne betalninglill säkerhel för sina anspråk på grund av felet. (Beträffande konsumenlensrält till skadeslånd vid fel se avsnitt 2.6.1). Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag (se betänkandet s. 297-319). Remissinstanserna: Utredningens förslag godias i alllväsenlligl (se bil. 3 avsnitt 9). Skälen för mitt förslag: Om en Uänsl som har ulförts åt enkonsument visar sig vara felaklig, ligger det vanligen i båda parternasintresse alt Prop.1984/85:110 60 näringsidkaren avhjälper felet. Det intresse somkonsumenten knyler till Fel hos tjänsten Uänslen tillgodoses därmed i allmänhetpå ett relativt enkelt sålt. Och för näringsidkaren lorde del i regel framståsom både smidigast och mesl lillfredsslåilande atl han hell enkell får rällalill etl fel i sin preslalion. Åven från allmänna synpunkler är del en fördelom saken kan bringas ur världen genom atl felet avhjälps. Denna förhållandevisenkla och nalurliga utväg bör typiskt sell ge upphov till färre tvister änandra påföljder. Utredningen har av denna anledning ansett alt regler omavhjälpande av fel bör ges en framskjuten plats i konsumenttjänstlagens systemav påföljder för fel hos Ijänsten. Denna uppfattning, som har godtagils avsamlliga remissinstanser, ligger i linje med vad som anses vara gällanderält på området. Också enligt min mening bör lagen innehålla regler av dellaslag. Till en början bör i lagen tas in en bestämmelse om atlnäringsidkaren är skyldig atl avhjälpa fel hos Uänslen, om konsumenien begärdel. Från denna bestämmelse bör dock elt undanlag göras för del fall ali: ellavhjälpande i del enskilda fallel framstår som oproportionerligl belungandeför näringsidkaren. Konsumenien bör då i stället få tillgripa andra påföljder.Eftersom utgångspunkten är all konsumenien har rält till en felfri prestationin natura bör del dock fordras starka skäl för atl han skall behöva avstå frånelt avhjälpande som han önskar. Enligt ulredningens förslag skall näringsidkaren inle varaskyldig all avhjälpa ell fel, om åigärden skulle medföra koslnader ellerolägenheler för honom som är oskäligl slora i förhållande lill felets betydelseför konsumenten. Förslagel har vid remissbehandlingen kommenterats avmarknadsdomstolen och , vilka har ifrågasatt om del inle gernäringsidkaren en alltför slor möjlighel all undgå ell avhjälpande. Enligi minmening är förslagel emellerlid väl avvägt. Del kan inle gärna vara etlkonsumentintresse atl fordra all näringsidkaren drar på sig oskäliga kostnadereller olägenheter för all avhjälpa etl fel. En avhjälpandeskyl-dighel som kanuppfattas som orimligl slräng medför en klar risk för atl näringsidkarna vägraratl uppfylla den. Med hänsyn till vad jag sade om avhjälpande som dennormall bäsia lösningen när en Ijänsl visar sig vara felaklig, börnäringsidkaren inle bara ha en skyldighet att på konsumentens begäran avhjälpafel hos tjänsten. Om konsumenien inte begär avhjälpande ulan i slället villgöra någon annan påföljd gällande, bör näringsidkaren i sin lur ha en rätl allavhjälpa felel för all undgå eller begränsa sådana andra påföljder. bördock inte gälla, om konsumenien har någol särskilt skäl för all motsätta sigell erbjudande från näringsidkaren om avhjälpande. Sådana skäl kan vara l.ex.all avhjälpandel skulle vålla konsumenien icke obelydliga olägenheter ellerall näringsidkaren har visal sig vara slarvig eller inkompelenl för uppdraget. 1984/85:110 61 Om ell fel skall avhjälpas, bör del ske så snabbt sommöjligt. Näringsid- Fel hos tjänsten karen måsle emellerlid ha en rimlig tid påsig. Han kanske måste skaffa nytt malerial eller göra andra förberedelser. a. lill att lagen skall omfatta en vid krets av tjänster kan dennalid variera avsevärt från fall till fall. I likhet med ulredningen anser jagdet därför inle lämpligl atl pä denna punkt ställa upp någon mer preciseradregel än atl elt fel skall avhjälpas inom skälig lid efter det all konsumenienhar gett näringsidkaren lillfälle lill det. Bedömningen av vad som i det enskilda fallet skall ansesutgöra skälig lid för ett avhjälpande bör kunna göras enligt samma principersom lillämpas för bedömningen av motsvarande fråga enligt 4 8konsumenlköplagen. Hänsyn bör sålunda i försia hand las lill förhållandena påkonsumenlens sida, bl. a. hans behov av föremålel för ijänslen i felfritt skick(se prop. 1973: 138 s. 189). Enligt min mening finns del inle anledning all,som bl. a. konsumenlverkei har ifrågasatt, siälla upp en snävare tidsfrisl fördet fall all del är näringsidkaren som vill ulnyttja sin rätt aU avhjälpa ettfel. Utöver vad jag sade om förhållandena på konsumentens sida, vilkaalllid bör tillmätas tyngd vid bedömningen av vad som är skälig lid för ellavhjälpande, kommer det avgörande för denna bedömning naturiigtvis att bli ihuvudsak den lid som faktiskt måsle beräknas åtgå för näringsidkarens ålgärderför avhjälpande. Denna tid är densamma vare sig avhjälpandel sker påkonsumenlens eller på näringsidkarens begäran. Kan konsumenien i ell enskillfall visa alt han kan få felel avhjälpt snabbare på annal håll och alt dellahar betydelse för honom, liksom att den lid som går åt för etl avhjälpande göratt della blir meningslöst för honom, bör della ulgöra sådana särskilda skälsom enligi del lidigare anförda bör ge konsumenien rätt alt avvisanäringsidkarens erbjudande om att avhjälpa etl fel. Eflersom konsumenten har rätt att mol avtalat pris få enfelfri preslalion, bör näringsidkaren naluriigtvis inte ha räll lillersällning för sina koslnader för all avhjälpa ell fel. Elt avhjälpande kanemellertid medföra all även konsumenien ådrar sig kostnader, t. ex. förtransport av föremålel för Uänslen lillbaka lill näringsidkaren. Det måslenämligen krävas all konsumenien i skälig omfallning medverkar till ettavhjälpande genom den lypen av ålgärder, om det gör avhjälpandeförfarandetenklare och billigare. Enligt min mening är det självklart all konsumentenaldrig slulligi skall behöva drabbas av några exlra koslnader för självaavhjälpandet eller vad som har omedelbarl samband därmed, såsom transporter.Som SHIO - Familjeföretagen och har förordat bör därförgenom en uttrycklig beslämmelse slås fast att avhjälpandet skall ske utankostnad för konsumenien. Härifrån bör dock gälla vissa undanlag, bl. a. förkoslnader som skulle ha uppkommit även om Uänsten från början hade ulförlsfelfritt, t. ex. koslnaden för ett sådant byte av delar i en apparat somnäringsidkaren inle tidigare ulfört och inte heller beräknat sig betalning för.Jag återkommer till detla i specialmoliveringen. 1984/85:110 62 Omett avhjälpande av etl fel inle kommer lill slånd - anlingen därför all Fel hostjänsten ingen av parierna akiualiserar frågan om avhjälpande eller därför allnäringsidkaren inle är skyldig eller berättigad alt avhjälpa felet - börkonsumenien ha räll alt på grund av felel göra avdrag på priset eller, undervissa förutsättningar, häva avtalet. Delsamma bör gälla om felel, närkonsumenien eller näringsidkaren har påkallal ett avhjälpande, inte haravhjälpts inom skälig tid eller om del på grund av omsländighelerna finnsslarka skäl atl anta att så inte kommer att bli fallet. Etlprisavdrag bör i försia hand molsvara vad del koslar konsumenten all få felelavhjälpi. För en sådan regel lalar redan all della vid tjänster torde vara denmest praktiska meloden för alt beräkna den minskning av Uänsiens värde som eltfel medför. Härtill kommer all den angivna beräkningsmetoden synes nalurligmed hänsyn till att näringsidkaren i regel är skyldig att avhjälpa felet. Omnäringsidkaren vägrar att göra detla eller misslyckas med avhjälpandel, kommerprisavdraget i allmänhet alt täcka koslnaderna för att låla en annannäringsidkare avhjälpa felel. Meloden all beräkna prisavdragels storlek pågrundval av vad det kostar konsumenien all få felet avhjälpt bör dock inle varalillämplig, om kostnaden för elt avhjälpande är oskäligt slor i förhållandetill felets betydelse för konsumenten. Eftersom näringsidkaren i motsvarandefall inle är skyldig all själv avhjälpa felet, bör han inte heller vara skyldigall bära den oskäligl stora koslnaden genom ett prisavdrag. 1 sådana fall börprisavdraget i stället besiämmas lill ell belopp som motsvarar felets betydelseför konsumenten. 1 fråga om den närmare innebörden härav får jag hänvisa lillspecialmoliveringen. del fall bör konsumenien på grund av ett fel hos tjänsten ha rält alt kommaifrån avlalel genom all häva detta. Hävning är i regel en belydligi meringripande påföljd än prisavdrag och anses i allmänhel kunna komma i frågaendasl vid väsenlliga avtalsbrott. Vid fel hos en Uänsl, då näringsidkarenspreslalion redan är ulförd, är hävningspåföljden ofta särskilt slräng molnäringsidkaren. Hans prestation i form av ulförl arbele kan i allmänhel inleålerbäras till honom. Detsamma gäller ofta belräffande del material som han hartillhandahållit. För atl konsumenien skall få häva måsle därför fordras allfelel är av särskili väsenllig beiydelse. Som ulredningen har föreslagit bördet krävas att felet medför all konsumentens syfte med Ijänsten i huvudsak ärförfelat. Vadsom nu har sagls gäller del fallet att tjänsten är utförd i sin helhet. Det kanemellertid inträffa all konsumenten innan Uänsten har avslutats får anledningatl misstänka att Ijänslen inle kommer all bli felfri. Skälel lill detta kanvara att den del av arbelel som redan är utförd har påtagliga brisler. Omdet på grund av omständigheterna finns starka skäl att anta all tjänstensålunda kommer atl bli felaktig, kan del inle utan vidare begäras avkonsumenien att han skall stå fast vid avlalel. Det är uppenbart all del Prop.1984/85:110 63 för konsumenten kan vara förmånligare att i stället fävända sig lill en Fel hos tjänsten annan näringsidkare som kan förväntas utföraett felfritt arbete. Konsumenten bör därför i den angivna silualionen ha rättalt häva på grund av del fel som tjänsten måste antas komma att bli behäftadmed. Eflersom det är fråga om hävning bör del dock krävas alt det förväntadefelet är på vissl säll väsentligt. 1 enlighet med vad ulredningen har framhållit bör manhärvid skilja mellan olika situationer. Det kan länkas atl konsumentenvisserligen vill avbryta avtalsförhållandet för framtiden men atl han är bereddalt betala för vad som redan har ulförts av ijänslen. En sådan hävningbeträffande den återstående delen av Uänsten bör konsumenien vara berättigadlill. om del förvarnade felel är av väsenllig betydelse för honom. För altkonsumenten skall få häva avtalet i dess helhet - således även för redanutförd del - bör däremot i enlighet med det tidigare anförda krävas att felelmedför att syftet med tjänsten i huvudsak är förfelat. All ell avtal hävs innebär alt parternas förpliktelserenligt avtalet faller bort. 1 den mån båda eller endera av parterna haruppfyllt sina förpliktelser, skall preslalionerna återgå. Dessa principer börgälla även när konsumenten häver ell avtal om en ijänsl i dess helhet. Som har framhållits är det vid Uänsler emellertidofta inte möjligt alt åierbära näringsidkarens prestation av arbete ochmaterial. Etl ulfört målningsarbete kan nämnas som belysande exempel. I sådanafall bör näringsidkaren, som är den som har gjort sig skyldig lillavtalsbrottet, i princip få slå för föriusten. Konsumenten bör vara befriadfrån betalningsskyldighet enligt avtalet och berättigad att återfå vad haneventuellt redan har betalt, Irols alt näringsidkaren helt eller delvis inteåterfår sin prestation. Detla bör gälla inte bara när det är omöjligt allåierbära vad näringsidkaren har presterat utan också - i princip - i den månett återslällande skulle medföra koslnader eller olägenheler av beiydelse förkonsumenien. Lika litel som vid avhjälpande skall konsumenien nämligen behövaunderkasta sig bördor av betydelse för atl kunna utnyttja de påföljder somslår honom lill buds vid fel hos Uänsten. Jag vill erinra om att omöjligheteneller svårighelen alt åierbära näringsidkarens preslation har beaklats redannär del gällt atl bestämma förulsällningarna för alt konsumenien skall få hävaavtalet i dess helhet. Vid fel hos Uänsten bör konsumenten även ha rätl alt tillsäkerhel för sina anspråk på grund av felet hålla inne belalningen förijänslen. Härigenom får konsumenten bl. a. etl påtryckningsmedel motnäringsidkaren för att förmå denna all avhjälpa felet. Konsumenien bör dockinle ha rätl alt hålla inne en slörre del av belalningen än som fordras för altge honom säkerhet för hans anspråk på grund av felel, inbegripet eventuelllskadeståndsanspråk (se avsnill 2.6.1). Som jag har slagit fast redan i avsnitt 2.1.5 bör de nuförordade reglerna rörande påföljder för fel hos tjänsien vara tvingande lill konsumenlensförmån. Mitt förslag: Om konsumenien vill åberopa atl ijänsten ärfelaklig, skall han reklamera inom skälig lid efler del all han märkl ellerbort märka felel. Gör konsumenien inte del, förlorar han rätten all åberopafelel. DeUa gäller dock ej, om näringsidkaren har handlat i strid mot tro ochheder. Utredningens förslag: Överensslämmer i huvudsak med miltförslag. Ulredningen föreslår dock elt undanlag även för del fall all näringsidkarenhar förfaril grovt vårdslöst (se betänkandet s. 282-289 och 296-297). Remissinstanserna: Utredningens förslag godias allmänt (sehil. 3 avsnitt 9). Skälen för mitt förslag: Inom avtalsrätten gäller iallmänhet all den part som anser att motpartens prestation inte är avtalsenligoch som därför vill göra någon påföljd gällande måste inom skälig lidunderrätta motparten om förhållandet (reklamera). En reklamationsskyldighel avdenna innebörd har på olika områden kommit lill uttryck i särskilda lagregler.Av intresse i detta sammanhang är framför allt bestämmelsen i 11 §konsumenlköplagen. Enligt denna beslämmelse skall köparen, om han vill göragällande någon befogenhel på grund av fel i en vara, underrätta säljaren omfelet inom skälig lid efter det att han märkt eller bort märka detta. Enligi min mening bör en molsvarande beslämmelse omreklamalions-skyldighel tas in i konsumenttjänstlagen. Om konsumenten villåberopa atl ijänsten är felaktig, skall han alltså reklamera inom skälig tidefter del att han märkt eller bort märka felet. Frågan huruvida konsumenten"bort märka" etl fel beror bl. a. av vilka krav som ställs påkonsumenien når del gäller all undersöka resullalel av ijänslen. Som jag skallälerkomma till i specialmoliveringen bör några stränga anspråk inle ställas upppå denna punkt. 1 likhet med vad som gäller enligt konsumenlköplagen bördet vara tillräckligt atl konsumenten avger en s. k. neutral reklamalion.