prop · G803127 · 1984-12-31 00:00:00 — anslagsfrågorna.Jag anser ocksä alt informations- och rådgivningsverksamheten bör ökas. Denbör som föreslås samordnas med annan rådgivningsverksamhet inomjordbruksområdet. Avgivningav ammoniak och kväveoxider från Ca70% av den ammoniak som avges till luften ansesenligt aklionsplanen komma från gödsel, främst stallgödsel. Särskill i södraSverige anses ammoniakavgången från jordbruksmark kunna bidra till försurningenay skogsmark som den genom uppkomsten av kvävemättnad kan bidra tillmera direkta skogsskador. Enligi aklionsplanen har de av naturvårdsverketrekommenderade normema för spridning av stallgödsel varil alltför liberala. 1vissa fall anses normerna ha överskridits genom att kontrakteradspridningsareal inte utnyttjats. Dessutom kan det antas att på gårdar medomfattande djurhållning torde del inträffa atl växlnäringstill-förseln medstallgödsel ej hell beaklas vid beräkningen av lämplig mängd handelsgödsel. 1aklionsplanen föreslås alt i samråd med lanlbrukssly-relsenser över gällande anvisningar om miljöskydd vid djurhållning samt alt tillsynenförsiärks över efterlevnaden av gällande krav. Vidare bör enligt planen enriktad information och rådgivning ges lill de jordbrukare som håller djur.Dessutom föreslås alt forskningen intensifieras om omfalt-ningen och effekternaav den'ammoniak som avges lill atmosfären. Jagkan i huvudsak slälla mig bakom förslagen i aklionsplanen. Del ankommer pånaturvårdsverket och lantbruksstyrelsen all i samarbele utveckla anvisningaroch tillsyn saml information och rådgivning när det gäller nu berörda frågor.Det är också vikligl alt forskningsbehovet inom delta område beaklas av berördaorgan. 8 Kalkning och andra åtgärder för att motverka och dämpa försurningens effekter I aktionsplanen redovisas erfarenheterna från denkalkningsverksamhel som bedrivits. Kalkning har ulförts dels av sjöaroch vallendrag som en försöksverksamhet åren 1977- 1982 och därefter i slörreskala, dels av skogsmark och grundvatten som en försöksverksamhet som startadesår . I planen läggs också fram etl förslag lill program för fortsällainsalser. Jaglar nu först upp frågan om kalkningen av sjöar och vattendrag. Sedan är 1982har länsstyrelserna haft ansvaret för att planera kalkningen och fördela destatliga bidragen till verksamheten. Bidragen uppgår normalt lill avkostnaderna för ett kalkningsprojekl. För projekt som är särskilt värdefullafrån miljö- och nalurvårdssynpunkl kan statsbidraget täcka hela 1984/85:127 49 I flertalet projekt, åtminstone de större, harkommunerna slåll som sökande. Detla har underlällal den 15-procenligaegeninsalsen. En rad posiliva effekler avkalkningen har enligt aklionsplanen kunnal konslaleras. Växt- och djurplanklonålerkoloniserar snabbi valtnen. Fiskarnas reproduktion kommer i gång så snarllillfredsslällande vallenkvali-lel uppnås. Produktionen av fisk gynnas i såvälsjöar som rinnande . Fiskens innehåll av kvicksilver minskar efterkalkningen. Kalkningen sänker melallhalterna i vattnet. Samlidigl pekas i aktionsplanen påen rad praktiska problem i samband med kalkningsverksamhelen. Efter kalkningdirekl i sjöar, vilkel hillills varit den oftast förekommande meloden, kanläckagel av surt metallhaltigt vatten från omgivningen ul i sjöarna fortsällaoch metaller som anrikas på bottnarna kan lösas ul i vallnel igen om sjön återförsuras. Kalkningen kan därför behöva upprepas för att förhindra en sådanålerförsurning. Försök har också gjorts atl kalka på land i sjöarnas och vattendragensavrinningsområden. En nackdel med markkalkningen är emeilerlid alt det dels behövsmyckel slora mängder kalk. dels all effeklen avlar och all deltotala utbytet, åtminstone från sjöförsurningssynpunkt, inte blir lika bra somvid direkt sjökalkning. Erfarenheterna från kalkningen av rinnande harockså visal på problem. De doserare som använts har ännu inie visal sig varalillföriilliga under olika förhållanden. Ytterligare teknisk utvecklingerfordras därför. 1 aklionsplanen redovisas ocksåvissa erfarenheter från användningen av kalk som fällningsmedel i kommunalareningsverk. Del slatliga kalknings-bidragel har i elt tiotal fall ulnylljatsför ombyggnad av reningsverk lill kalkfällning eller för komplettering medkalkdoserare i ulloppel från verken. Resullalen härav har varit posiliva fränförsurningssynpunkl. Exempel på della är alt känsliga arter, som inte funnitsuppströms, har pålräffats nedströms ulsläppen. Slutsatsen i aklionsplanen blirdärför att fortsätt stimulans bör ges i form av statsbidrag till reningsverksom vill utnyttja kalk som fällningsmedel, om verken är belägna vid känsligavattendrag. I aklionsplanen diskuteras delframlida behovel av kalkning. Om alla försurningsholade sjöar skulle kalkasfordras enligi planen insalser på ca 200 milj. kr. Om samtidigthuvuddelen av alla rinnande vatten, som är möjliga att kalka, skulle åtgärdas,blir det sammanlagda resursbehovet ca400milj. 1 planen föreslås ensuccessiv ulbyggnad av kalkningsverksamhelen varvid för budgetårel 1985/86föreslås en ökning med 20milj.kr. av del ställiga bidraget. Iplanen föreslås också all viss del av kalkningsmedlen skall få användas förfiskevårdande ålgärder, främsl utplanlering av fisk och kräftor efter kalkningav sjöar. Vidare föreslås all ell särskill program inriktat på möjligheternaatt genom kalkningen minska kvicksilverhalterna i fisk bedrivs inom ramen försjö-kalkningen. Enligt min mening visar erfarenheterna från den hillillsgenomförda 1984/85:127 50 kalkningsverksamhelenatt kalkning av sjöar, vattendrag och avrinnings-områden lills vidare är eltnödvändigt sätt att dämpa eller lindra försurningens skadeverkningar ivattensystemen. Med hänsyn bl. a. lill att försurningsproblemen inte kan lösasgenom kalkning samt till de svårigheter som föreligger att effektivt kalkamånga sjöar och vattendrag, måste kalkningen dock alltid betraktas som ettuppehållande försvar i avvaktan på åtgärder som effektivt minskar utsläppen avde ämnen som orsakar försurningen. Kalkning får således aldrig betraktas somen slutgiltig lösning på försurningsproblemen. Det är dock mot bakgrund av deakuta problem som finns nödvändigt att nu fortsätta kalkningsinsatserna. Beträffande nivån på den fortsatta sjökalkningenbedömer jag den föreslagna ökningen för nästa budgetär som rimlig. Jag ärockså beredd att tillstyrka den inriktning på kalkningsverksamhelen som föreslåsi planen. Del är vidare angeläget alt möjligheterna att minskakvicksilverhalterna i fisk undersöks närmare. Därmed övergår jag till alt behandla aktionsplanensförslag till åtgärder för att dämpa försurningseffekterna när det gäller markoch grundvatten. inleddes en försöksverksamhet med kalkning av mark ochgrundvatten. har totalt 18 milj. kr. anvisatstill denna försöksverksamhet. Åtgärderna mot markförsurning har i första handomfattat spridning av kalk på olika lyper av skogsmark. Eftersommarkreaktionerna är långsamma processer kan enligi aktionsplanen någraslutsatser ännu inte dras från de försök som satts i gång under den tidförsöksverksamheten pågått. Vissa slutsatser kan emellertid dras averfarenheterna från äldre försök. Av dessa framgår bl. a. attskogsmarkskalkning leder till alt markens pH och basmättnadsgrad höjs. Vissanegativa markkemiska effekter kan dock uppträda vid kalkning. Sålunda kan vidanvändning av ren kalkslen brisl uppslå på växtnäringsämnena magnesium, kaliumoch bor. Det anses vidare osäkert om del går atl med kalkning motverka de lyperav skogsskador som uppträtt i och som sannolikt orsakas av olikakomplexa faklorer i samspel. Mol bakgrund av dessa erfarenheter och preliminäraslutsatser kan enligt aklionsplanen någon verksamhet i stor skala med kalkningav skogsmark inte nu rekommenderas. I stället förordas en fortsall försöksverksamhetdär bl. a. också bör undersökas möjligheterna att genom ålgärder motverkaeffekter av luftföroreningar direkt på trädens barr och blad. Vidare bör bl. a.effekterna av olika förebyggande åtgärder inom skogsbruket studerasytleriigare. Enligt aktionsplanen behöver försöksverksamheten med åtgärder iskogsmark och speciella åtgärder för flora och fauna fortsätta underytleriigare . Försöksverksamheten med kalkning och andra ålgärderför all motverka grundvattenförsurningen har enligt aklionsplanen redan gettåtskilliga positiva resultat. Försöksverksamheten behöver emellertid fortsättamed Prop.1984/85:127 51 bl.a.kartläggningsverksamhet, teknikutveckling och anvisningsarbele. Parallellthärmed föreslås försök också med vissa direkla slödålgärder. Inom ramen förförsöksverksamheten har bl. a. olika metoder att behandla surt vatten prövats,exempelvis installation av avsyrningsfilter i vatlenled-ningar. luftning avvallen i brunnar, kalkning av brunnars infillralionsom-råde saml byte lillicke-korroderande rörledningsmalerial för all undvika främsl koppamllösning ivallnel. I aklionsplanen betonas all flera av metoderna är nyutvecklade och atten fortsatt utveckling kan förväntas. Meloderna anses dock tillräckligtutprovade för att kunna användas för atl behandla de mesl utsållabrunnarna. Enligt aklionsplanen talar därför nu övervägandeskäl för all ell visst ekonomiskt stöd ges lill dem som drabbats av försurningav del grundvatten som deras vattenförsörjning bygger på. Enligt planen börkommunerna, i likhel med vad som gäller för ylvatlenkalkningen, kunna erbjudadrabbade brunnsägare de åtgärder som behövs. Denna möjlighel för kommunernabör skapas genom att den nuvarande kalkningsförordningen utvidgas så allkalkningsbidrag med högst också kan utgå för all motverka grundvattenförsurning. Somjag har framhållit fidigare finns det anledning atl se allvariigl på de skadorsom konstaterats inom också de svenska skogarna . Jag kan därförinstämma i de bedömningar som görs i aktionsplanen all det är nödvändigl med enfortsall försöksverksamhet för alt molverka försurningseffekterna iskogsmarken. Också när det gäller grundvattenförsur-ningen slår vi inför ellallvariigl problem i flera regioner i , särskilt i landels södra ochvästra delar. Jag har slor förståelse för den oro som människor i dessa områdenkänner över atl behöva använda surt, melall-halligl . Enligi min meningär del rimligt all samhället i nuvarande situation ger visst stöd och bidrartill atl lindra de problem som grundvat-tenförsurningen medför. Fleraremissinslanser, bl.a. länsstyrelserna i och , harullalal sill slöd för aktionsplanens förslag och understrukit den snabbautvecklingen av gmndvatlenförsur-ningen i resp. region. Jag förordar därfördels all försöksverksamheten med kalkning av grundvatten fortsätter ytterligarenågra år, dels att vissa medel nu anvisas lill bidrag lill kalkning av enskildabrunnar i enlighet med förslagen i aktionsplanen. Jag delar därviduppfattningen atl det i förslå hand bör ankomma på kommunerna all avgörabehovel av ålgärder och ansöka om bidrag. Del framgår av remissvaren överaklionsplanen. all flera kommuner redan visat intresse för atl åta sig ellsådanl ansvar. Bidrag för dessa ålgärder bör inom ramen för lillgängligl anslagkunna utgå med högst av kostnaderna. I de bidragsgrundande beloppen börkostnaderna för analyser före och efter del all åtgärderna genomförts fåinräknas i enlighet med förslagel i aklionsplanen. Härigenom möjliggörs eneffektiv och nödvändig uppföljning av verksamheten. Jag avser att senare återkommalill regeringen i fråga om de ändringar av föreskrifterna om statsbidrag lillkalkning som behövs med anledning av vad jag här förordat. 1984/85:127 52 9 Forsknings- och utvecklingsarbete samt övervakning och inventering Stora resurser har under de senasle 10-15 årensatsats i såväl som andra länder för att kartlägga miljö- ochhälsoeffekterna av luftföroreningarna och försurningen. Dessaforskningsinsatser har bidragit lill atl ge den bild som vi har avluftföroreningssituationen och försurningen i och övriga och somjag kortfattat har redovisat i det föregående. Trots dessa stora insatser behövs enligtaktionsplanen även i fortsättningen omfattande insatser för forskning,övervakning och inventering för att ge oss ytterligare kunskap om hurluftföroreningarna och försurningen påverkar de olika ekosystemen ochmänniskors hälsa. Behovel av ytleriigare forskningsinsatser och av utbyggnadav miljöövervakningsprogrammen understryks också av flertalet remissinslanser. Huvudansvarel för stödet till och samordningen avmiljövårdsforskningen ligger hos . Detta ansvar gäller ocksåforskning kring luftföroreningar och effekter av försurning. fördelas stora resurser till institut ochhögskolor inom relevanta forskningsområden. Forskningen kring luftföroreningaroch för-surningseffekler är etl prioriterat område inom miljövårdsforskningen. Betydanderesurser satsas också av andra organ såsom högskolor och vissa myndigheter.Bland dessa kan nämnas , skogs- och jordbrukels forskningsråd,lantbruksuniversilel, forskningsråds-nämnden, byggforskningsrådel ochfiskeristyrelsen. har utarbetat ett omfattandeforskningsprogram rörande luftföroreningarnas effekter på skogen ochskogsmarken. Enligt aklionsplanen behöver förstärkta insalser nuske inom försurningsforskningen. De områden inom vilka aktionsplanen föreslårintensifierad verksamhet är bl. a. luftkvalitetsövervakning, markinventeringaroch forskning kring skogsskador samt försurning av gmndvatten och korrosion påmarkförlagda konstruktioner. Mätningar av nedfall av olika föroreningar i luft,mark och ulförs regelbundet inom ramen för Programmet för övervakning avmiljökvalitet (PMK). Mot bakgrund av kväveoxidernas och ozonels roll föruppkomsten av skador på skog och grödor är det enligt aktionsplanen angelägelall PMK snarasl kompletteras med mätningar av dessa ämnen. Luftkvaliteten imånga svenska tätorter är under vissa lider inte lillfredsslällande. Åtgärderför alt minska ulsläppen av kväveoxider, organiska föreningar och bly frånbilavgaser kan bidra lill en avsevärd förbättring av lälorlsluftkvalile-ten.Del är enligt planen angelägel all effekterna av bl. a. sådana ålgärder ocksåkan följas genom regelbundna mätningar. Enligt planen bör därför etl programutarbetas för övervakning av luftkvaliteten i tätorter. Prop.1984/85:127 53 vårdsverketföreslås få i uppdrag att, i samarbete med övriga berörda myndigheter, snaraslularbela elt förslag lill sådant program. Resurserna för inventering och forskning är enligtaklionsplanen otillräckliga bl. a. vad avser frågor om försurningen av markoch grundvatten samt direkta och indirekta effekter på skog och annanvegetation. I planen föreslås.förstärkta inventeringsinsatser när del gäller främsl lantbruksuniversitetetsståndorlskartering av permanenta provytor samt beträffande inventeringar avskogsskador. föreslås därvid liksom ha huvudansvarelför inventeringarna. a. svara för atl meradetaljerade regionala inventeringar görs där så erfordras. I planen föreslås också en särskild förstärkning avinsatserna för forskning såväl när del gäller orsaker lill skogsskador som vadavser gmndvat-lenförsurning och korrosion av markförlagda konstmklioner. Vidareföreslås att skall få i uppdrag atl utarbeta etl detaljeratprogram för övervakning av försurningens hälsokbnsekvenser. Samtliga nu angivna insatser bör enligt planenfinansieras över anslaget Åtgärder mol försurningen med hänsyn till att det ärfråga om speciella insalser, som är tidsbegränsade. Hämtöver behövs enligtplanen en förstärkning av forskarkompetensen vid universitet eller högskolorinom berörda områden. Denna förstärkning bör i första hand ske genom anslagdirekl till universiteten eller via anslagsbeviljande organ. Iaklionsplanen tas också upp behovet av särskilda insalser när del gällerteknisk forskning för utveckling av förbränningsteknik, rökgasrening, miljövänligareteknik inom trafikområdet samt forskning för utveckling av kalkdoserare förrinnande vatten. De frågor som rör teknikutveckling när del gällerförbränningsanläggningar och inom trafikområdet har jag tidigare berört. Iaklionsplanen las också upp behovet av all vi kan få fram fungerande system förkalkning av rinnande vatten. Enligt planen bör nalurvårdsverket ochfiskeristyrelsen tillsammans intensifiera ulprovning-en av olika tekniskametoder för kalkning av sjöar och vattendrag. Vidare föreslås all dessa tvåverk till styrelsen för teknisk utveckling (STU) lämnar förslag till angelägenteknisk utveckling inom området ytvatten-kalkning. I sill remissvar anför STU idenna fråga atl styrelsens grundtanke varit att integreramiljövårdsaspeklerna redan då riktlinjerna dras upp för nya industriellaprocesser. Som en följd av delta synsätt har STU: s budget för renaFoU-insalser på miljöområdet minskat. Om en kraftfull satsning i enlighel medaklionsplanen skall kunna ske måsle därför nya resurser tillföras STU. Jag vill för egen del understryka betydelsen av altvi fortlöpande skaffar oss ökade kunskaper om utsläppen av olikaluftföroreningar och om försurningens orsaker och effekler. 1 deninternationella diskussionen om försurningsproblemen ställs ibland behovel avökade forskningsinsatser i motsatsställning till behovel av konkrela omedelbaraåtgärder för att mins- 1984/85:127 54 Det hävdas att våra kunskaper om orsakssamband och effekter inte ärtillräckliga för atl motivera kostnadskrävande utsläppsbegränsningar. Behovetav att forska blir därmed en förevändning för atl undvika att vidta åtgärderför att minska utsläppen av luftföroreningar. Enligt min uppfattning är dethelt klart att påståenden av nu angivet slag utgår från en felsyn när detgäller försurningsproblemens omfattning och allvar. Vi har sedan många årtillbaka haft tillräckliga kunskaper för att kunna hävda att svavelutsläppenmäsle minskas kraftigt. De ökade kunskaper vi fått harsuccessivt påvisat de negativa effekterna av utsläpp också av kväve och andraluftföroreningar. Delta hindrar självfallet inte att insatserna för forskningoch utveckling samt övervakning och inventering behöver fullföljas och på vissaområden intensifieras ytleriigare. Jag har i prop. (1983/84: 107, bil. 6) om forskningframhållit all forskningen om försurningsproblemen nu måste prioriteras. Jaghar också framhållit nödvändigheten av att de insatser som görs på olika hållsamordnas och alt huvudansvaret för denna samordning bör åvilanaturvårdsverket. Verket har till regeringen redovisat pågående ochplanerad forskningsverksamhet inom försurningsområdet. Det bör också i fortsättningen i första handankomma på berörda forskningsorgan att inom tillgängliga resurser prioriteradet långsiktiga behovet av forskningsinsatser och av kompetensuppbyggnad påförsurningsområdet. Som framhålls i aklionsplanen behövs dock f. n. särskildainsalser för forskning och inventering främsl när det gäller skogsskador ochgmndval-tenförsurning samt för utbyggnad av den miljöövervakning som rörluftförorenings- och försurningsproblemen. Jag ser det därför som angelägelalt medel kan anvisas för den i planen angivna forsknings-, övervaknings- ochinventeringsverksamhelen. Det är också angelägel all tekniken för kalkning avrinnande vatten kan ulvecklas så all nuvarande problem kan undvikas. Det iaklionsplanen föreslagna programmet för teknisk utveckling inom områdetylvattenkalkning bör därför utarbetas. När del gäller frågan om stöd tillutvecklingsarbete inom delta område vill jag erinra om att jag i åretsbudgetproposition föreslagit atl STU nu ska ta över hela ansvaret för slöd lilltekniskt utvecklingsarbete inom miljövårdsområdet. Liksom inomforskningsområdet i övrigl är del självfallet angelägel också när del gällertekniskt utvecklingsarbete atl försurningsfrågorna prioriteras. 10 Anslagsfrågor m. m. Som jag lidigare nämnt härför innevarande budgetåranvisats 85 milj. kr. under anslagel Ålgärder mot försurningen. Huvuddelen avde anvisade medlen används för statsbidrag till kalkning av sjöar ochvattendrag. 1984/85:127 55 Dessutomfinansieras från anslagel försöksverksamhet med kalkning av mark och gmndvattensamt viss uppföljning, rådgivning och information. För /86 innebär aktionsplanensförslag att ramen för statsbidrag till kalkning av sjöar och vattendrag ökarined 20milj. samt att till fortsall försöksverksamhetavseende mark och grundvatten avsätts lOmilj.kr. För uppföljning, rådgivningoch informationsinsatser föreslås sammanlagt 7milj. Vidare föreslås att5milj. anvisas för försöksvisa statsbidrag för kalkning och andra åtgärderi grund-vallentäkter, lOmilj.kr. för behandling av gmvavfall, sammanlagt9milj.kr. för särskilda inventerings- och forskningsinsatser avseendeskogsskador och grundvatten samt sammanlagt 2 milj. kr. för övervakning ochmarkkartering. Jaghar i tidigare avsnitt närmare behandlat de olika delfrågor som finns iaktionsplanens anslagsförslag. Jag har vidare vid min behandling av frågan ominförande av blyfri bensin redovisat ett behov av särskilda informationsinsatseri det sammanhanget. Med hänvisning lill vad jag har anfört beräknarjag anslagsbehovet för /86 under anslaget Åtgärder motförsurningen till 135 milj. kr. Det bör liksom ankomma på regeringenall besluta om anslagets närmare fördelning på olika ändamål. Iaktionsplanen görs etl försök att beskriva effekterna av och kostnaderna förföreslagna åtgärder. Effekterna har därvid endasl kunnat redovisas i form avminskade utsläppsmängder och såsom en beskrivning av uppskattademiljöförbättringar. Kostnaderna har däremot kvantifierats. Enligt planen skulleden sammanlagda årliga kostnaden för föreslagna ulsläppsbegränsandeåtgärder kunna uppgå till över I miljard kr. Huvuddelen av kostnaderna avseråtgärder för alt minska avgasutsläppen från bensindrivna bilar. De förändradeodlingsåtgärder som förordas beräknas i ett långsiktigt perspektiv lönsammaför brukarna. Det är självfallet angeläget att så noggrannakostnadsberäkningar som möjligl kan göras för främst olika åtgärder för attbegränsa förorenande utsläpp. Därigenom kan det bl. a. bli lättare att välja demest kostnadsef-fekliva åtgärderna. Totalberäkningar av det slag som redovisasi planen är däremot med nödvändighet mycket osäkra. För en närmare avvägningmellan nytta och kostnader skulle också en beräkning av värdet av uppnåddamiljöförbättringar erfordras. F. n. finns dock knappast metoder all med någonsäkerhet göra sådana beräkningar. En inom genomfördkoslnadsnytloanalys avseende försurningsproblemen pekar i och för sig på att dedirekta ekonomiska fördelarna av ulsläppsbegränsande ålgärder motsvararkostnaderna. Tills vidare får vi dock i huvudsak nöja oss med atl kunna göraen allmän bedömning av att de skador vi redan kunnat konstalera och de riskerför ytteriigare skador vi kan se motiverar all vi lar på oss också de relativtbetydande koslnader del här är fråga om för alt minska luftförorenings- ochförsurningsproblemen. Prop.1984/85:127 56 11 Sammanfattning av handlingsprogrammet Som jag inledningvis anfört behövsnu ett samlat handlingsprogram för de närmaste årens arbete medluftförorenings- och försurningsfrågorna. Jag har i del föregående i olikaavsnill redovisat de olika åtgärder som bör ingå i programmet. Jag skall nukort sammanfatta huvuddragen i programmet. Ålgärder för atl minska de svenska ulsläppen av försurandeämnen - En ytterligareminskning av industrins svavelulsläpp eftersträvas med sikte på en halveringunder den kommande tioårsperioden. - Möjligheternaatl yllerligare minska svavelhallerna i tunga och lätta eldningsoljor utreds. - Skärptaavgasreningskrav för personbilar motsvarande de amerikanska införs så snart detär praktiskt möjligl. Biltillverkare och importörer bör ges möjlighel att fåpersonbilar godkända enligt de nya avgaskraven redan fr. o. m 1987 årsmodeller. Obligatoriska krav bör införas fr. o. m modeller. Åtgärdernapå detta område avses samordnas med utvecklingen i de andra länder som på den initiativ inlett etlsamarbele i avgasfrågan och förutsätter att delta samarbete fullföljs och lederlill avsett resultat. - För atl bl. a.möjliggöra införandel av skärpla avgaskrav introduceras blyfri bensin på densvenska marknaden. Sådan bensin avses bli tillgänglig i etl rikstäckande nätav bensinstationer över hela landet .