prop · G80353 · 1984-12-31 00:00:00 — Den nuvarande lagen om oljelagringm. m. ger möjlighel för tillsynsmyndigheten att träffa frivilligöverenskommelse om skyldighet alt lagra olja. Säsom framgår av motiveringen lilllagförslaget avses den nya lagen inte medge sådan möjlighet. Den nyssnämndaföreskriften åsyftar därför endasl fall beträffande vilka överenskommelseträffats före nya lagens ikraftträdande. Eftersom föreskriften sålunda regleraren övergångsfråga, kan del lämpligen tas upp bland övrigaövergångsbestämmelser. Därvid synes böra uttryckligen anges att enöverenskommelse av angivet slag som iräffats före nya lagensikraftträdande gäller även därefter. Pä grund av del anförda förordar lagrådet alt punkt 4 i 8§ utgår samt att som punkt 3 i övergångsbestämmelserna las upp bestämmelser avföljande lydelse: Överenskommelse som tillsynsmyndigheten enligläldre bestämmelser har träffat med nägon om skyldighet att lagra olja skallalltjämt gälla. Vid bestämmande av basmängden för säljare enligt 8 § andrastycket nya lagen får avdrag göras även för bränslen som sålts direkl tilleller för leverans till någon som enligt sådan överenskommelse var skyldig attlagra bränsle inom samma varuslag." Av vad lagrådet anfört vid 5 § framgår att lagrådetföreslår viss ändrad lydelse av denna paragraf. Under rubriken hartagits upp bestämmelser i . I II § ges regler om de bränslen och andra varor som skall lagras och vissadärtill anslutande föreskrifter, medan det i 12 § meddelas bestämmelser omundantag som fillsynsmyndigheten kan med- Prop.1984/85:53 118 ge.13 och 14 §§ innehåller föreskrifter om hur och var lagring skall ske. 12 § första stycket 1 anges att tillsynsmyndighetenfår medge alt en lagringsskyldig lagrar annat lagringsbränsle än det som skalllagras enligl 11 § samt alt vidare får i fräga om kol och produkter som avses i7 § 5 (dvs. kolpulver eller kolvätskeblandning) medges att åliggandet fullgörspå annat sätt som är lika betryggande från beredskapssynpunkl. Eftersom 12§sålunda utgör undantag inle endast från vad som stadgas i II §,bör bestämmelserna i 12 § lämpligen placeras sist i avdelningen. Lagrådetförordar alltså att 13 § och 14 § i förslaget betecknas som 12 § respektive 13 § och att 12§ i förslaget tas upp som 14§. Andraledet i nyssnämnda punkt i 12 § i förslaget torde inte avse enbart självasättet för lagringsskyldighetens fullgörande utan åsyfta även mera långtgåendeundantag. Föreskriften bör därför jämkas, förslagsvis enligt följande: " vidarefår i frågaom kol och produkter som avses i 7 § 5 medges annat fullgörande av lagringsskyldigheten vilket är------ ". Enligtparagrafens andra stycke kan ett tidigare meddelat lagringsbeslut ändras. Dettakan uppenbarligen ske också efter det att lagringsårel börjat. En fråga sominte berörts i remissen är huruvida lagringsskyldighel och därmed möjlighet attta ut lagringsavgift kan åläggas retroaktivt. Frågan uppkommer inte bara vidändringsbeslut utan även när det efter lagringsårets böljan visar sig attnågon rätteligen för den lid som förflutit skulle ha ålagts att hållaberedskapslager. Frågantorde ha liten praktisk betydelse. kan fömtsättas ha godöverblick över de lagringsskyldiga och kan tillgripa vitesförelägganden föratt få fram underlag för lagringsbeslut innan lagringsårel börjar. Eftersomsäljare vid basmängdsberäkningen har rätt till avdrag för varor som sålts lillandra lagringsskyldiga, blir det svårt för de senare att dölja nägra inköp. Attunderlåta att deklarera eller att lämna oriktiga uppgifter kan dessutom medförastraff. Under lagringsårel fömtsätts de Iagringsskyldiga skola varje månadredovisa sina lager för tillsynsmyndigheten. Risken torde därför vara litenför att den situation frågan gäller skall uppkomma. Några formella hinder motbeslutet med retroaktiv verkan synes emellertid inte finnas. Ett sådant beslutbör meddelas endast om det med hänsyn till omständigheterna framstår sombefogat att ta ul sanktionsavgift. Under5 § har lagrådet förordat att i 6 § andra stycket tas upp en föreskrift somerinrar om samlliga de bestämmelser vilka medger att lagringsskyldighel avserannat än vad som enligt 5 § utgör lagringsbränsle. 1 följd härav bör andrastycket i 18 § utgå. Prop.1984/85:53 119 Idet remitterade förslagets 2 § (enligl lagrädels förslag 3 §), som innehålleren för lagens tillämpning gmndläggande regel om fastställande avlagringsskyldighet årsvis på gmndval av skedd försäljning eller förbmkning ochom innebörden av termerna basår och lagringsår, hänvisas i andra stycket tillsärskilda bestämmelser i 18-21 §§ när del gäller vissa anläggningar. Dessaanläggningar utgörs av gasturbinanläggningar, oljekondensverk och anläggningarför framställning av sladsgas. Beträffande de båda förstnämnda typerna avanläggningar begagnas emellertid i 19 och 20 §§ termerna basår och lagringsår,varvid lagringsskyldighelen gmndas på installerad effekt och inte på sloriekenav förbrukningen. Oaktat bestämmelsen i 2 § första stycket inte är tillämpligbeträffande de nu aktuella anläggningarna, är det tydligt att termerna basåroch lagringsår i 19 och 20 §§har samma innebörd som anges i 2 §. Nägon uttrycklig föreskrift härom kan inte anses erforderiig. Enligt19 och 20 §§ åvilar lagringsskyldigheten den som "under ett basårinnehaft" en gasturbinanläggning respektive ett oljekondensverk. Den närmareinnebörden härav synes inte helt klar för det fallet att en anläggning överiåtitsunder basåret. Bestämmelsen i 3 § i förslaget (jfr 4 § första stycket i den avlagrådet föreslagna lydelsen) kan inte anses tillämplig, eftersom den avserfall då lagringsskyldigheten grundar sig på skedd förbmkning. Mot bakgrundhärav förordar lagrådet att nyssnämnda uttryck i 19 och 20 §§ byts ut mol"vid basårels utgång innehar", vilket lorde utgöra den innebörd somförslaget åsyftar. Iandra stycket av denna paragraf har tagils upp en bestämmelse om att regeringenfår meddela föreskrifter om debitering, betalning och återbäring avlagringsavgift. I motiveringen till bestämmelsen anges att ett bemyndigande avdenna innebörd kan behövas, eftersom inle alla sådana föreskrifter harkaraktären av rena verkställighetsföreskrifter. Föreskrifter i de frågor somanges i bestämmelsen bör emellertid enligl lagrådels mening kunna meddelas avregeringen med slöd av behörigheten att besluta verkställighetsföreskriftertill lagen. Något särskill bemyndigande i saken torde sålunda inte varabehövligt. Lagrådet förordar därför att bestämmelsen fär utgå. Dennuvarande förordningen om oljeavgift m.m. innehåller i 10 § en bestämmelse omatt oljeavgift som inte inbetalas inom föreskriven tid får utmätas påframställning av tillsynsmyndigheten. Även om frågan inte lorde ha någon slörrepraktisk betydelse, synes även i fortsättningen böra gälla atttillsynsmyndighetens beslut får verkställas genom utmätning utan föregåendedomstolsprövning. En bestämmelse härom kan lämpligen las upp som andra stycke i29 § och ges följande lydelse: "beslut om uuagandeav lagringsavgift får verkställas enligt utsöknings- 1984/85:53 120 - Till bestämmelsen kan påpekas följande.Mål om indrivning av lagringsavgift torde skola handläggas som s.k. allmänt mål(I kap. 6 § utsökningsbalken), I 3 kap. 23 § samma balk stadgas bl.a. att annanexekutionstitel i allmänt mål än vissa särskill angivna får verkställas innanden har vunnit laga kraft, om del är särskill föreskrivet, saml att exekutionstiteli allmänt mål verkställs säsom lagakraftägande dom. Enligt 38 § i detremitterade förslaget skall beslul enligt den föreslagna lagen eller enligl föreskriflersom meddelats med stöd av lagen gälla , om inte annat förordnas. Paragrafen innehåller föreskrifter om skyldighel att lämnatillsynsmyndigheten behövliga uppgifter för dess tillsynsverksamhet.Uppgiftsskyldigheten anges åvila den som är lagringsskyldig. Medlagringsskyldig avses uppenbarligen den som är skyldig alt hålla beredskapslagerenligt vad som sägs i 7 eller 19-21 §§. Frågan vid vilken lidpunkt lagringsskyldighet skall ansesha uppkommit kan möjligen, mot bakgmnd av den använda tekniken med basår ochlagringsår och särskilt beslut av tillsynsmyndigheten om storleken av varjelagringsskyldigs beredskapslager, föranleda viss tvekan. Det får emellertidanses framgå att en säljares eller förbrukares lagringsskyldighet inte skallanses uppkomma senare än vid basårels utgång men inte heller tidigare; för densom driver anläggning för framställning av stadsgas bör utgången av detkalenderår som ligger till grund för skyldigheten vara avgörande. Säsom lagrådet nämnt under 8 § bör blandövergångsbestämmelserna som punkt 3 föras in en ny föreskrift, molsvarande 8 §andra stycket 4 i förslaget. 1 följd härav bör de i förslaget under punkt 3-5upptagna övergångsbestämmelserna betecknas 4, 5 respektive 6. Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370) Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Prop,1984/85:53 121 Sammanfattningav betänkandet (Ds I 1984:13) Energiberedskap för kristid Utredningen,som har antagit namnet kontrollstation (K 83) har haft lill uppgiftatt studera och lämna förslag om ett antal frågor av olika karaktär påenergiberedskapens område. Tyngdpunkten har legal pä oljeområdet. Idelbetänkandet (Ds I 1983:23) Tvångslagring av olja och kol har K 83 sombakgrund till sina förslag i detta närmare redogjort för syfte och allmännagrunder vad gäller beredskapslagringen av olja. I delbetänkandet behandlade K83 bl. a. frågan om ändringar i reglerna för fördelning av tvångslagren av oljameUan de lagringsskyldiga, den s.k. basmängds-beredningen. a. att den s. k. basperioden skulle förkortas från tre till ettär. Vidare föreslog utredningen att de lagringsskyldigas lager skullefastställas alt utgöra en viss procentsats av deras förbmkning ellerförsäljning i stället för som att en viss volym oljafastställs . I delbetänkandet förordade utredningen vidare att sammaregler för tvångslagring som gäller olja skulle införas för kol. uppdrag har vidare hört att göra en översyn av det oljelagringsprogramsom gäller för . Utredningen har till regeringen i december1983 redovisat denna del av dess uppdrag i rapporten olja 83. Irapporten konstaterade utredningen att oljekonsumtionen i landet under senaredelen av programperioden kan beräknas bli väsentligt lägre än enligt denprognos oljelagringsprogrammet baseras på. Utredningen förordade därför bl.a.att lagringsmålet för beredskapslagringen av olja för lagringsårel 1986/87skulle sänkas i förhällande till det gällande programmet. Regeringenhar i prop. 1983/84; 110 om vissa oljefrågor tagit ställning till utredningensförslag i fråga om reglerna för tvångslagringen och om lagringsprogrammet förolja. Återstodenav utredningens arbete redovisas i detta slutbetänkande. Pä oljeområdel larutredningen upp två frågor av mer speciell karaktär. Den ena frågan gällerfördelningen mellan tvångslagringspliktiga av skyldigheten att förvara vissadelar av deras oljelager i utrymmen som ger skydd mot krigshandlingar. Denandra avser den särskilda metod som gäller för beräkning av oljekondensverkens lagringsskyldighet'. 'Anm: Regeringen har i prop. 1983/84: 110 tagit ställning lill frågan omoljekondens-verkens lagringsskyldighet. 9 1984/85. 1984/85:53 122 I övrigt behandlar utredningen beredskapsfrågorbeträffande naturgas', kärnbränsle och kol. Kärnkraftverken är för sin drift beroende av importeratanrikat uran. K 83 har i uppdrag all pröva om det nuvarande beredskapslagret avkärnbränsle, som motsvarar en elproduktion om , är tillräckligl. Försörjningsberedskapen för kärnbränsle skiljer sig iväsentliga avseenden frän vad som gäller för olja. Sålunda finns stora mängderkärnbränsle tillgängliga fömtom det särskilda beredskapslagrei. Bränsle ireaktorerna, anrikat uran m.m. hos tillverkaren av bränsleelement ochkommersiella lager av färdigt kärnbränsle medger en elproduktion av knappt 70 TWh.Produktionen av kärnkraft beräknas uppgå till drygt . Uthållighetenutan beredskapslagring uppgår därmed liil . Vidare ingår i gällande planeringsförutsättningar attkärnkraftverken skall slängas av vid krig. Frågan om beredskapslagring behöverdärför endasl diskuteras för fredskris- och avspärrningsfallen. Ytteriigare en väsenfiig skillnad i beredskapshänseendemellan kärnbränsle och olja är att lagstadgad lagringsskyldighet saknas ifråga om kärnbränsle. Däremot har kärnkraftföretagen genom sitt gemensammabolag kärnbränsleförsöijning AB (SKBF) i ett avtal med staten åtagit sigatt hålla etl beredskapslager motsvarande . Den totala uthållighetenmotsvarar därmed 22-23 månaders elproduktion vid full drift av 12 block ikärnkraftverken. Vidare är anskaffning av kärnbränsle avsevärt billigare änolja. Kostnaden för att lagra kärnbränsle för produktion av 1 kWh el kanberäknas till av kostnaden för att lagra olja med ettenergiinnehåll om 1 kWh. Den ekonomiska uppoffringen för att ökaförsörjningssäkerheten genom lagring av kärnbränsle är således jämförelsevisliten. Statsmakternas beslut innebär att kärnbränslemotsvarande en elproduktion om skall hållas i beredskapslager. Det er enuthållighet vid full drift av 12 reaktorer. Elt lager av dennastorlek har numera byggts upp. Kärnkraften har därmed en uthållighet som ärväsentligt större än för andra former av importerad energi och för viktigadelar av det ekonomiska försvaret i övrigt. Vad gäller försörjningssäkerhelen har inga påtagligaförsämringar inträffat sedan statsmakternas beslut . Genom att importenav anrikningstjänster sprids till ytterligare en leverantör under åren1986-1990 nås tvärtom en viss förbättring. Inte heller säkerhetspolitiskt harenligt K 83:s mening någon förändring inträffat som motiverar en utvidgning avlagringen av kärnbränsle. ' Anm: Frågor om beredskapslagring på naturgasområdetbereds vidare inom industridepartementet. 1984/85:53 123 K 83 förordar därför att beredskapslagrei av kärnbränslebibehålls vid nuvarande storiek. Kostnaden för bränsle för I kWh kärnkraftproduktion ärungefär . Denna kostnad är betydligt lägre än för någon annan form avimportbränsle för elproduktion. Anser sig statsmakterna av någon anledning, t.ex. inför en fredskris, vilja ytterligare förstärka försörjningsberedskapen pä elomrä-deltalar ekonomiska skäl för att della bör ske genom en utökad lagring avkärnbränsle. I 8 § andra stycket oljelagringslagen stadgas att regeringenäger, enligt grunder som godkänt, beträffande olja av visst slagförordna, att bestämd del av lagret skall förvaras i bergrum eller på annatsätt, som innefattar skäligt skydd mot förstöring genom bombanfall eller beskjul-ning.Enligl 8 § tredje stycket ankommer det pä tillsynsmyndigheten att besluta om föriäggningenav lager som sägs i 8 § andra stycket. Med stöd av nämnda stadganden har t. o. m. delagringsskyldiga ålagts att hålla en viss andel av sina lager i särskilda skyddadeoch lokaliserade utrymmen. Den som för är 1977 ålagts sädan lagring är enligtett tillägg till oljelagringslagen, 8 a §, även därefter skyldig att hälladessa lager. Bestämmelserna innebär att lagringsskyldig som tillkommitefter inle åläggs sådan lagring. Vidare har ett antal företag somålagts att hålla skyddade och lokaliserade lager senare upphört att varalagringsskyldiga vilket medfört brist i lagerhållningen. Strukturellaförändringar inom oljebranschen kommer enligt direktiven att resultera i att ytteriigarelagringsmängder bortfaller. En omfördelning mellan berörda lagringsskyldigabör därför enligt direktiven övervägas. Utredningen har fill uppgift att prövafrågan och all föreslå en lämplig lösning för att krigsreserven skall kunnabibehållas i föreskriven omfattning. K 83 kan till en böljan konstalera alt någon brist i denskyddade lagringen av bensin och motorbrännolja för krigsreserven inte är attvänta under det löpande oljelagringsprogrammet. I begränsad omfattning kommeremellertid skyldighet att hålla lager i skyddade utrymmen att falla bort.Bortfallen är all hänföra till avspärrningsreserven. Några tomrum i de skyddadeutrymmena för bensinlagring väntas dock inte uppstå eftersom de behövs för attförvara lagringsmängder som får förvaras oskyddade. I fråga om motorbrännoljaoch eldningsolja kan vissa luckor väntas uppkomma i de skyddadelagringsutrymmena. Storleken kan f. n. inle fastställas närmare eftersom detär osäkert i vilken utsträckning lediga skyddade utrymmen kommer att utnyttjasför sådan lagring där krav på särskilt skydd inte ställs. Det står dock klartatt del endast gäller kvantiteter som är ytterst begränsade i förhållande tillde totala skyddade lagren. Från försöijningsberedskapssynpunkt är del därför intenödvändigt att Prop.1984/85:53 124 nuvidta nägra förändringar av reglerna för tvängslagrens förvaring och föriäggningför att fä till stånd en omfördelning mellan berörda lagringsskyldiga.Nuvarande regler bör utan några beredskapsmässiga olägenheter kunna bibehållasåtminstone under återstoden av det löpande oljelagringsprogrammet, det villsäga t.o.m. . Inle heller berörda lagringsplikliga förelagskulle enligl K 83:s mening drabbas av nägra mer kännbara problem om ingaändringar vidtas f. n. K 83 föreslår därför all den provisoriska lösning som 8a § innebär får kvarstå oförändrad t. o. m. . Deskyddade lagerutrymmena har byggts av de berörda företagen i olikaorganisatoriska former och med hjälp av statliga lån för vilka återbetalningsskyldighetföreligger under vissa förutsättningar. Frågan om en omfördelning avskyldigheten att hålla skyddade lager är därför komplicerad. Frågan komplicerasäven av skattemässiga skäl. För att effekterna av en omfördelning skall kunnabedömas måste verkningarna för varje företag studeras. EnligtK 83:s mening bör emellertid inriktningen vara att pä sikt återinföraprincipen att skyldigheten att hålla skyddade lager skall fördelas mellan delagringspliktiga i förhållande till den aktuella basmängden. Det innebär attden provisoriska bestämmelsen 8 a § bör avskaffas. K 83anser det lämpligt att ÖEF och Svenska () i samarbetelägger fram erforderliga förslag om hur nämnda princip för fördelningen av denskyddade lagringen skall återinföras. Enligt vad K 83 inhämtat är ÖEF och SPIberedda att åta sig denna uppgift. Enligt K 83:s mening bör ÖEF och SPI därvidbeakta att det från beredskapssynpunkt är önskvärt att i första hand deskyddade utrymmena hålls fyllda när det finns överskott på lagringsutrymmen ilandet. K 83föreslår således att bestämmelsen 8 a § avskaffas. Det bör ske fr.o.m. den Ijuli1987. Motbakgrund av en förväntad kraftig ökning av förbrukningen av ångkol harstatsmakterna fattat principbeslutet att lagringsskyldighet liksom i fråga omolja skall införas för större säljare och förbrukare av ångkol samt förimportörer av ängkol (prop. 1981/82:102 bilaga 3, FöU 18, rskr 374). K 83har redogjort för frågan om lagringsskyldighet vad gäller ångkol i sittdelbetänkande (Ds I 1983: 23) Tvångslagring av olja och kol. början behandlas nedan förbrukningsutvecklingen för ängkol. Med ledning bl.a.av denna beräknas behovet av kol i kris. Pä grundval härav lägger K 83 framförslag till lagringsmål för beredskapslagringen av ångkol för avspärrning ochkrig. Därefter diskuteras behovet av lager av ängkol för fredskris. Slutligenlämnar K 83 förslag till lagringsprocenttal för de lagringsskyldiga.Statsmakternas riktlinjer frän för energipolitiken (prop. 1980/81:90,NU 60, rskr 381) innefattar bl.a. en försiktig introduktion av ångkol. Prop.1984/85:53 125 Regeringenhar sedermera enligt prop. 1983/84: 158 om vissa kolfrågor funnit attkolanvändningen är 1990 bör begränsas till . Inom statensenergiverk har enligt skrivelse till K 83 en bedömning gjortsav kolanvändningen för energiändamål . Verkels bedömningframgår av tabellen nedan. Bostäder, service m. m. Fjärrvärmeprod., värme Tillgmnd för beräkningen av behoven av ängkol i kris lägger K 83 sammaförutsättningar som gäller för oljelagringsprogrammet i fråga om längden avavspärrnings- och krigsperioderna saml möjlig import under dessa. Vidare antasatt kriskonsumtionen inom uppvärmnings- och industrisektorerna begränsas genomransoneringar, minskad industriproduktion m. m. i samma utsträckning som på oljeområdel.K 83 har i rapporten olja 1983 berört vad som i dessa avseenden gällerför olja. I fråga om behovet av kol för elproduktion beräknas inga kolbaseradekraftverk vara i drift under avspärrning, eftersom vattenkraften ochkärnkraften kan antas räcka för det i detta krisfall reducerade elbehovet. Ikrigsfallet däremot antas kärnkraftverken vara avställda, varför kol behövs fördrift av all tillgänglig kolbaserad produktionskapacitet. Vad gällerförbrukningen av kol under normala förhällanden utgår K 83 från värdena ienergiverkets tidigare redovisade bedömning frän . Nedan redovisar K83 beräkningen av kolbehoven för avspärrnings- och krigsfallen efter avdrag medhänsyn till antagen import. Kolbehovi kris 1985/86 1986/87 (miljoner ton) 1,478 1,462 Krisbehovenav kol minskar något, medan den normala förbrukningen väntas öka. Skälet härtillär följande. Ökningen av normalförbrukningen består främsl av kol förelproduktion. Eftersom kol inte behövs för kolproduktion i avspärrningsfalletutan endast i krigsfallet, fär denna ökning inte fullt genomslag i krisbehovel.Samtidigt medför den ökande normalförbrukningen att den antagnaimportkvantiteten av kol räknas upp. Nettobehovet sjunker därigenom. På sammasätt som i oljelagringsprogrammet kan antas i fråga om kol, att tillgångar iform av s. k. kommersiella lager finns tillgängliga vid inledningen av en kris.Kommersiella lager, dvs. de lager som kommer att finnas utöver tvångslagren,reducerar behovet av beredskapslager. Särskilt som kolanvändningen nu är i elluppbyggnadsskede. 1984/85:53 126 föreliggerbetydande svårigheter att uppskatta storleken av de kommersiella lagren. K 83bedömer för sin del alt dessa tillgångar uppgår till åtminstone IOOO(K) ton.Liksom i fråga om olja bör del finnas vissa möjligheler att övergå tillinhemska bränslen i kris. En begränsad del av kolförbrukningen förfjärrvärmeproduktion bör sålunda kunna ersättas med vedbränsle. K 83uppskattar att kol kan ersättas på detta sätt. Vidarebör kol i någon mån kunna ersättas i avspärrningsfallet med vatten- och kärnkraftbaseradel genom ökad användning av elpannor för fjärrvärmeproduktion. K 83 uppskattardenna kolersättning till . Sammanlagt bör behovet av beredskapslagerav kol minskas med på grund av de nämnda tillgångsposterna. Motbakgrund av beräkningarna ovan förordar K 83 följande lagringsmäl förberedskapslagringen av ångkol för avspärrning och krig. Beredskapslager 1985/86 1986/87 (miljonerton kol) 1.228 1,212 Medutgångspunkt från elt kolpris cif svensk hamn om . per ton -delgenomsnittliga cif-priset på kolimporten fill -blir inköpskostnaden för etl beredskapslager av den föreslagna storleken /86 435 milj. kr. Kostnaden för hyra av lagerplats, svinn,försäkring m. m. kan uppskattas till högst . per ton och år. K 83har i delbetänkandet (Ds I 1983:23) Tvångslagring av olja och kol hävdat, attvisst stöd kan anföras för uppfattningen att även kolimport riskerar altdrabbas av fredskrisstörningar. K 83 hänvisade därvid lill rapporten olja, kol och uran (SIND 1982: 8). I dess bilaga 4 Leveranssäkerhet - kolsägs bl. "Sammanfattningsviskan konstateras att en ökad import av kol till inte i sig kan sägasinnebära att försörjningstryggheten i landets energiimport ökar. Det är artenav kris och dess geografiska omfattning som därvid är styrande för vilkel slagav försörjningssystem som är mest robust. Däremot kan sägas all en diversifieringav importen mellan olika energislag och geografiska regioner liksomlagringspolitik och möjlighet till bränslesubstitution hos de slutligaanvändarna borde medföra ökade möjligheter att minska effeklerna vidinternationella kriser." Detfinns sålunda enligt K 83:s mening skäl som talar för att frågan om fred skrislagrenav kol bör prövas ytterligare. Det bör emellertid beaktas att kolanvändningen f.n. är i ett uppbyggnadsskede. Vissa viktiga faktorer är därför ännu inteklarlagda. Det gäller bl.a. kolimportens mönster i fråga om geografisktursprung och leveransvillkor samt de kommersiella kollagrens omfattning iSverige.