prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Beställs Uänslen 1. ex. underett firmanamn, bör näringsidkaren sålunda som regel kunna ulgå ifrån att detinte är fråga om en konsumenttjänst som omfattas av lagen. Det nu sagda har tillämpning även belräffande arbele påbyggnader o. d. Det är inte ovanligt atl en byggnad inrymmer inle bara enpersons boslad utan också lokaler där han driver en butik eller en verkstad.När del då gäller arbelen som avser byggnaden som sådan, t.ex. till- ellerombyggnadsarbeten, takbeklädnadsarbeien, fasadputsning, målning eller andraarbelen som går ul på reparation eller underhåll av byggnaden, bör delavgörande vara huruvida denna kan anses huvudsakligen ijäna bostadsändamålet.Detla lorde ofta vara fallet om den inrymmer innehavarens stadigvarande bostad(under förulsällning alt bosladen inle är av hell obetydlig omfallning iförhållande lill de utrymmen som är avsedda för näringsverksamheten).Konsumentljänsllagen är då lillämplig på sådana arbeten som nämndes ävenom de också berör delar av byggnaden där butiken eller verkstaden är inrymd.Arbelen som inle avser byggnaden som sådan ulan uiesluiande är till nylta förnäringsverksamhden, t.ex. uppsättande och underhåll av butiks- ellerverkstadsinredning, faller däremol uianför lagens Ullämpningsområde. Åven om en ijänsl avser etl föremål som för ägaren är helteller huvudsakligen avsett all användas för näringsverksamhet e.d., kanijänslen komma alt omfattas av lagen därför all jusl ijänslen uiförshuvudsakligen för en konsumenls enskilda ändamål. Så är l. ex. fallel om delföremål som avses med tjänsten hyrs av beslällaren för huvudsakligen enskilländamål och denne därvid besläller ijänslen för egen - och inle för ägarens-räkning. Här bortses då från del tidigare berörda fallel all beslällaren är enmedlem av ägarens familj som bör idenlifieras med ägaren. Dei är sålunda frågaom en konsumenttjänst som faller under lagen, om en person som för privat brukhyr en bil eller en TV-apparal besläller en reparafion av hyresföremålel föregen räkning. Delsamma gäller om en hyresgäst för egen räkning besläller enreparalion e.d. av en förhyrd lägenhet. Prop.1984/85:110 141 För atl lagen skall vara tillämplig förutsätts vidare attdel är fräga om en 18 KtjL tjänsl som uiförs av en näringsidkare. Termennäringsidkare skall, i överensslämmelse med vad som är fallel enligt annankonsumentlagstiflning, fattas i vidsiräcki mening. Den omfattar varje fysiskeller juridisk person som driver verksamhel av ekonomisk nalur och av sådankarakiär att den kan belecknas som yrkesmässig. innebär inte några slörrekrav på verksamhetens omfallning. En person som på sin frilid mol ersättning-kontant eller in natura - utför Ijänster åt andra bör sålunda belraktas somnäringsidkare i lagens mening så snarl det inle bara är fråga om någol enslakauppdrag. Om han på etl eller annat sätl marknadsför sina tjänster l.ex. genomannonser, reklamblad eller anslag i bostadsområden - bör han regelmässigtbetraktas som näringsidkare. Det saknar betydelse huruvida en Uänsl. som ensådan person utför inom ramen för en verksamhel av detta slag, har någon anknylningtill hans utbildning eller anställning eller huvudsakliga sysselsättning ellerej. Ett yllerligare villkor för lagens tillämplighet är atttjänsten utförs inom ramen för näringsidkarens yrkesmässiga verksamhel. Dettavillkor torde i prakliken knappasl få någon självsländig beiydelse. Dd Uänarhuvudsakligen till alt från lagens tillämpningsområde undanta fall då enperson, som i och för sig är atl betrakta som näringsidkare, ulför en ijänsl ålnågon bekant eller annan under sådana förhållanden all han därvid måsle anseshandla i sin egenskap av privatperson. Del bör särskilt framhållas attvillkorei inle är avsett alt generellt undanla sädana fall då en näringsidkarei sin rörelse lillfälligtvis lar på sig ett arbete som ligger utanför del yrkesområde(den bransch) inom vilket rörelsen bedrivs. Näringsidkare i lagens mening är även statliga ochkommunala organ som driver sådan verksamhel av ekonomisk nalur som lidigare harberörts, t.ex. de affärsdrivande verken. 1 den mån sådana organ utför konsumenttjänsterav de slag som omfattas av lagen är den alliså lillämplig. Prakliska exempel ärarbeten som utförs av kommunala energiverk och av leleverkel saml sådanförvaring av resgods m.m. som slaiens järnvägar utför (och som inte ingår ieller enbari ulgör en biförpliklelse lill själva iransporlen av godset). Lagenär däremot inte lillämplig pä arbeien m. m. som uiförs som ell led i offenlligförvaltning under sådana förhållanden all del framstår som främmande alt lalaom atl del föreligger ell privaträllsligl avtalsförhållande mellannäringsidkaren och konsumenien. Den solning som föreskrivs i offentligrätlsligordning bör på grund härav anses falla uianför lagens tillämpningsområde (jfrmarknadsdomstolens dom 1976: 15). Avgränsningen av lagens tillämpningsområde lillrättsförhållanden mellan konsumenler (privatpersoner) som uppdragsgivare ochnäringsidkare som uppdragstagare innebär att åtskilliga partsrelationer falleruianför lagen som sådan. Så är bl.a. fallel med avtal mellan två näringsidkarei deras yrkesmässiga verksamhet, dvs. avtal där även uppdragsgivaren är ennäringsidkare som besläller Uänsten för sin yrkesmässiga verksamhel. 1984/85:110 142 Detsammagäller avial där uppdragsgivaren är en juridisk person, vare sig 1 § KtJLdenna driver näringsverksamhet eller ej. Lagen är sålunda inle lillämplig påUänsler där uppdragsgivaren är elt bolag eller en ideell förening e.d., såsomen villaägareförening. Inle heller gäller lagen för ijänster som uiförs åldödsbon. Lagenbygger lill slor del på vad som kan anias ulgöra generelll gällande oskrivenräll inom Uänsleområdet. Den torde därför ofta kunna tillämpas analogi ipartsförhållanden som faller uianför del i lagen angivna tillämpningsområdet.I första hand blir del naturligtvis aktuellt all i sådana partsförhållandenhelt eller delvis använda reglerna i lagen som disposiiiv rält, dvs. somutfyllande regler i frågor som inle har reglerais genom avtalet mellanparterna. Lagen bör emellertid också kunna ge ledning när det gäller all bedömahuruvida ell villkor i ett avtal, som på grund av partsför-hållandd falleruianför lagens tillämpningsområde, är atl betrakta som oskäligl enligtgeneralklausulen i 368 avtalslagen, enligt avialsvillkorslag ellerenligt den i prop. 1983/84: 92 föreslagna lagen om avtalsvillkor mellannäringsidkare. Del är givet all konsumenttjänsllagen i båda de nu berördahänseendena bör kunna Ullmäias alll slörre beiydelse ju mer den akluellaavtalssituationen liknar de avialssilualioner som omfattas av lagen som sådan.Särskili när del gäller ijänsler som utförs ål icke näringsdrivande dödsbonkan del ligga nära till hands alt på della sätt i prakliken låla lagen slåigenom som ivingande rält. Lagenär inle lillämplig på avial som är atl hänföra lill anställningsavtal, dvs.fall där den arbetspreslerande parten intar ställning av arbelslagare hos denåt vilken Uänslen uiförs. Frågan huruvida den som ulför en ijänsl ål någonannan är all anse som arbetstagare hos denne får avgöras enligt de principerför bedömningen av denna fråga som har utbildats i rättstillämpningen (se SOU1975: I s. 722-725; jfr SOU 1981:31 s. 63-66). 1enlighel med vad som har anförts i den allmänna motiveringen (se avsnitt 2.1.3)har lagsliftningen inriktats pä konsumenttjänster som från rättslig ochpraklisk synpunkl framsiår som särskili centrala. Delta gäller främsl Ijänslerav lypen byggnads- och anläggningsarbden saml reparalio-ner. underhåll ochUllverkning m. m. avseende olika föremål. Av skäl som närmare har redovisats iavsnitt 2.11.1 har det lämpligt alt i sammanhanget reglera ocksåkonsumenttjänster som avser förvaring av egendom. De olika slag av ijänslersom sålunda omfattas av lagen anges under punkl 1-3 i förevarande paragraf. Enligipunkt I och 2 gäller lagen - med vissa särskili angivna undanlag belräffandekonsumenlijänsler som avser arbete på lösa saker eller på fasl egendom, påbyggnader eller andra anläggningar på mark eller i eller på andra faslasaker. Genom ullrycket "arbele på" klargörs att det skall vara frågaom materielll (fysiskt) arbete som skall avsätta ell maleri-ellt (fysiskt)resulial på föremålel för ijänslen eller frambringa en sak. Huruvida arbelelgörs manuelli eller maskinelll saknar beiydelse. Prop.1984/85:110 143 alltså tillämplig såväl på avancerade hanlverksUänster sompå enkla och i I § KiJL huvudsak maskinellt utförda arbeten. De avtalstyper som avses i punkt 1 och 2 är sådana somtradiUonellt brukar hänföras till det s.k. materiella arbetsbetinget. Hit hörallehanda ändrings-, reparations-, underhålls-, installations- ochtillverkningsarbeien (jfr dock 2 8). Till arbete pä lösa saker eller faslegendom o.d. hör vidare olika rengöringsarbeten säsom tvättning av kläder ochandra saker samt städning. Även arbete som går ut på destruktion av saker,exempelvis rivning av byggnader, omfattas av beskrivningen i punkt 1 och 2. Bortsett från vad som följer av de särskilda undantagenfrån lagens tillämpningsområde saknar det betydelse vad det är för en sak, löseller fast, som arbetet avser. Inte heller har arbetets omfattning någonbetydelse för frågan om lagens tillämplighet. Den gäller alltså både förborllagning av en fläck på ett klädesplagg och för byggnads- elleranläggningsarbeten av betydande omfattning. Arbelels omfattning och karaktärkan dock självfallel fä viss betydelse när det gäller tillämpningen avenskilda bestämmelser i lagen. Lagen är tillämplig inte bara på avtal omengångsprestationer utan även på fortlöpande Uänster avseende arbete på lösasaker eller fasl egendom o. d. Ofta förekommande avtal av del slaget är sådanasom gäller t. ex. årlig service på värmepannor. Avtal som huvudsakligen går ut på transport av ett föremålomfattas inte av lagen, och inte heller avtal som huvudsakligen gär ut på attett föremål skall testas i ett eller annat avseende. Självfallet är lagen docktillämplig på transporter och testningar som ingår som ett led inäringsidkarens förpliktelser enligt ett avtal som huvudsakligen går ut påarbele pä ett föremål. När det gäller en förberedande undersökning som ennäringsidkare ulför för att ulreda omfattningen av eller kostnaden för ettarbele som han förutsätts utföra kan hänvisas till specialmoliveringen till 378. Ett avtal som avser materiellt arbete på en lös sak ellerpå fast egendom o.d. faller under lagen även om det inrymmer intellektuellaeller andra immateriella moment, l.ex. konstnärliga, som ingår som en del iutförandet av arbetet. De flesla avtal som sluls mellan näringsidkare ochkonsumenter om arbete på lösa saker eller fast egendom o. d. innebär sålundaett moment av rådgivning, som i lagen fastslås genom bestämmelsen omnäringsidkarens skyldighet att med lillböriig omsorg la till vara konsumentensinlressen (4S). Kravel pä ett fackmässigt tillfredsställande utförande avUänsten (4 8) innefallar givelvis sådana moment som au näringsidkaren tillämparen fackmans omdöme i olika hänseenden, att han planerar arbetet på ettfackmässigt sätt och alt han tillgodoser vissa estetiska krav på resultatet avUänsten. Vissa arbeten kräver att näringsidkaren upprättar ritningar eller görnödvändiga beräkningar av olika slag. Andra arbeten kräver ett större ellermindre mått av konstnärlighet, t.ex. vissa måleri-och andra dekorationsarbetensamt sådana arbeten som renovering av Prop.1984/85:110 144 gravyrarbeien ochstämning av musik- l 8 KtjL instrument. Den omständigheten au ett arbete på cn lös sak eller påfast egendom o.d. förutsätter konsinäriiga eller andra immateriella prestationerfrän näringsidkarens sida har alltså i princip inte någon betydelse för fråganom lagens Ullämplighet. En annan sak är att ett rent konstnärligt moment i ettsådant arbete kan kräva särskilda bedömningar när det gäller att avgöraexempelvis om yänsten kan anses behäftad med fel. I vissa fall kan det immateriella momeniei i dt arbeledock vara så helt dominerande att det framstår som främmande att karaktäriseraavtalet som ett avtal om arbete på lös sak e.d. Lagen torde t.ex. inte kunnaanses tilllämplig på etl avtal som innebär au en näringsidkare tar på sig atlför en konsumenls räkning uiarbeta dl dalaprogram för konsumenlens hemdator ochmala in delta på ell magneiband som tillhandahålls av konsumenien.Gränsdragningsfrågor av detta slag, vilka knappast torde bli av nägon slörrepraktisk betydelse, får överlåtas åt rättstillämpningen. Lagen är inte lillämplig på frislående konsultuppdrag avimmateriell natur mellan en näringsidkare och en konsument, även om uppdragethar viss anknytning lill elt arbete pä en lös sak eller på fast egendom o. d.Den gäller alltså inte i förhållandet mellan konsumenien och en av denneanlitad arkitekt som upprättar ritningar och arbetsbeskrivningar för exempelvisen byggnad. Om den näringsidkare som skall uppföra t.ex. ett garage åtkonsumenten har ålagit sig au även upprätta ritningar m.m. för byggnaden, ärlagen däremot - i enlighet med det tidigare sagda - tillämplig även på deltamomeni i näringsidkarens preslation. Detla gäller vare sig han upprättarritningarna själv eller anlitar någon annan för detla led i ulförandel av delavtalade arbetet. Enligt punkt 1 omfattar lagen i princip arbele på lösasaker. Vad som avses med lösa saker - ibland även betecknade som lösöre - tordeinte kräva nägon närmare förklaring i detta sammanhang. 1 enlighet med vad somhar sagts i avsnitt 2.2.2 undantas emellertid från lagens tillämpningsområdeavial som avser behandling av levande djur. Velerinärmedicinska ijänsler ochijänster som trimning av levande djur faller alltså uianför lagen. Arbete pådöda djur - t. ex. uppstoppning, styckning eller skinnberedning - omfattasdäremol av lagen. Med anledning av vad som har anförts av en remissinstansbör framhållas att lagen inte omfattar behandling av personer, levande ellerdöda. Delta innebär att lagen inte år tillämplig på medicinsk behandling avmänniskor eller t.ex. frisörUänster. liksom inte heller på tjänster som utförsav begravningsbyråer för begravning av döda. Enligt punkt 2 omfattar lagen vidare i princip Uänsler somavser arbele pä fast egendom, på byggnader eller andra anläggningar på markeller i eller på andra fasla saker . Redaktionellt avviker dennabeskrivning av kretsen av föremål något från den beskrivning som upptogs iutiedning- 1984/85:110 145 Någon saklig skillnad i förhållande lillvad ulredningen har l § KtjL åsyftal föreligger dock inle. Ullrycket fast egendom anknyter lill begreppsbildningen i1 och 2 kap. jordabalken. Det innebär alt redan detta ullryck - beroende påägarförhållandena kan inneslula de saker som därefier räknas upp ibeskrivningen i punkt 2. Byggnader och andra anläggningar på mark eller ivatten nämns emellertid här särskilt, eftersom de inle ulgör fasl egendomenligt jordabalken om de ägs av någon annan än den som äger marken ellervallenområdet. De betraklas då i slället som lös egendom, varvid de dock somregel inle är att hänföra till lösa saker ulan brukar belecknas som fastasaker. Motsvarande gäller belräffande fasla saker i övrigl, l.ex. föremål somgenom murning har fäsials vid en byggnad. Prakliska exempel på arbelen som enligt punkl 2 fallerinom lagens ram är till en början markbearbdningsarbeten av olika slag somjordplanering, anläggande av gräsmattor o.d., brunnsborrning saml grävnings-och sprängningsarbeien. Lagen omfattar vidare byggande av anläggningar sommurar, brunnar, siängsel och bryggor m. m. Andra vanliga och beiydelsefullaarbelen som omfattas av lagen är reparations- och underhållsarbeten påbyggnader och anläggningar, t. ex. målning, fasadputsning, takbeklädnadsarbeien,städning och andra rengöringsarbeten. Under lagen faller vidare om- ochtillbyggnadsarbelen saml även sådana nybyggnadsarbeten som inle utgöruppförande av bosladshus ulan avser byggande av l.ex. friliggande garage- ellerförrådsbyggnader. Slulligen kan nämnas arbelen som trädgårdsskölsel,irädfällning, bryining av slubbar och snöröjning. Exemplifieringen ärsjälvfallel inle uttömmande. Av skäl som har redovisats i avsnill 2.2.2 gäller - i vartfall lills vidare vissa undanlag från lagens tillämpningsområde under punkl2. Dessa undanlag gäller framför alll arbele som avser uppförande av byggnaderför bostadsändamål, såväl fritidshus som byggnader för permanent boende. Vidareundantas annat arbele på fasl egendom, byggnader o.d. som i samband meduppförandet av elt bosladshus skall ulföras av den näringsidkare som genlemolkonsumenien har ålagil sig alt uppföra själva bostadsbyggnaden. Typexemplet på den situalion som avses med dessaundanlagsregler är etl enlreprenadavial mellan en konsumenl och en byggmäslaresom går ul pä att byggmästaren - själv eller helt eller delvis med anlitande avunderentreprenörer - skall uppföra elt helt funktionsfärdigl bosladshus ål konsumentenoch i samband därmed också bygga ell garage på lomten, ulföraanläggningsarbeten för trädgården och sälta upp staket m. m. I elt sådani fallkommer alliså inle bara uppförandel av själva bosladsbyggnaden ulan ocksåarbetena med dess fasta inredning och utrustning, liksom övriga arbelen som omfatlasav avlalel mellan byggmäsiaren och konsumenten, att falla uianför lagen och iprincip följa de rättsregler som gäller för sådana arbelen. Skälel till attundantagsreglerna har utformats på delta sätt är, 10 1984/85. 1984/85:110 146 somhar framhållits i avsnill 2.2.2, all del har olämpligl all låta 1§ KtJL skilda regelsyslem bli lillämpliga på olika delar av en samladöverenskommelse mellan konsumenien och den näringsidkare som har ålagit sigatl uppföra själva bosladsbyggnaden. Närdet gäller tillämpningen av den grundläggande undantagsregeln avseendeuppförande av byggnader för bosladsändamål kan i enslaka fall uppkomma fråganhuruvida ett arbete är att betrakta som uppförande av en ny sådan byggnad ellersom tillbyggnad av ett befintligt bosladshus. Del avgörande bör här i principvara det rent fysiska sambandet. Om arbetet fordrar ingrepp i en befintligbostadsbyggnad och åstadkommer atl denna utökas med nya rum som hänger sammanmed de redan befintliga bostadsutrymmena, bör arbelel räknas som ellUllbyggnadsarbde och inle som uppförande av en byggnad för bosladsändamål.Byggandet av en friliggande flygel lill ell befintligl bosladshus bör däremolbetraktas som uppförande av en byggnad för bosladsändamål och omfattas allisåav undanlagsregeln. gäller även om den nya byggnaden förses med värmee.d. från den tidigare befinlliga. Om de arbeten som fordras för det ändamälelskall i samband med nybyggnadsarbdei utföras av samma näringsidkare som haråtagit sig detta, kommer även dessa arbelen all vara undaniagna fråntillämpningen av den nya lagen. Somuppförande av byggnader för bostadsändamål bör givetvis räknas det fallel atten näringsidkare uppför l.ex. ett fritidshus med materialet från en nedmonieradbyggnad, även om byggnaden blir likadan som den som har monterats ned. Är deten och samma näringsidkare som har ålagit sig atl i ett sammanhang montera nedden gamla byggnaden och uppföra den nya, kommer också nedmonteringsarbeld allfalla utanför lagen. Del är däremol inte fråga om ell sådani nybyggnadsarbelesom avses med undantagsregeln, om "innanmäld" i en befintlig byggnadersätts med nyll sedan del gamla har rivils ul. Meduppförande av byggnader avses endasl uppförandet av själva byggnadskroppen medavgränsningar utåt i form av grund, väggar och tak saml invändiga avgränsningari form av väggar m.m. mellan olika utrymmen. Om konsumenten har beslälll dessaarbelen av olika näringsidkare, bör undanlagsreglerna i allmänhet anses lillämpligaför var och en av dem. Har konsumenien sålunda avlalal med en näringsidkare omatl denne skall utföra gjutning och murning av grunden för etl bosladshus ochmed en annan om alt denne skall uppföra återstoden av byggnadskroppen, böralltså som regel båda avtalen anses falla utanför lagens tilllämpningsområde.Molsvarande bör gälla om konsumenien själv ulför den ena eller andra delen avarbdena. Undanlagsregelnavseende uppförande av byggnader är däremol inle lillämplig på arbeten som gårut på alt förse byggnadskroppen med fasl inredning och övrig utrustning, t.ex.inläggning av parkettgolv, el- och VVS-installalion m. m. 1 det stora flertalelfall lorde sådana arbelen ändå Prop.1984/85:110 147 komma all falla uianför lagens Ullämpningsområde därför allde skall 1 8 KtjL utföras av samma näringsidkare som har åtagit sig att uppförabyggnaden. Har konsumenten däremol själv träffat avtal med en eller flera andranäringsidkare om sådana ulruslningsarbeien m. m., är lagen lillämplig belräffandede arbeten som denne eller dessa ulför. Delsamma gäller om konsumenien haravlalal med andra näringsidkare än den som uppför byggnaden om att de skallulföra anläggningsarbden för en trädgård eller liknande arbeten. För alt undanlagsregeln avseende andra arbelen än uppförandetav själva den nya bosladsbyggnaden skall bli lillämplig förulsalls all dennäringsidkare som uppför byggnaden har ålagil sig alt ulföra de andra arbetena"i samband därmed". Häri ligger inle bara etl krav på elt vissllidsmässigt samband mellan de olika arbetena. Dessulom krävs elt sådanifunktionellt och avtalsmässigl samband mellan dessa all det framstår somnaturiigl och ändamålsenligt atl betrakta dem som ingående i ell enhetligtuppdrag - syftande till alt konsumenien skall erhålla ett bostadshus med vaddärtill hör - för vars olika delar inte bör tillämpas skilda rättsligaregelsyslem. Elt sådant samband kan inle anses föreligga, om en näringsidkaresom har uppfört etl bostadshus åt konsumenien någon lid därefier kontrakierasäven för all ulföra anläggningsarbelen på lomlen e.d. I ell sådant fall gälleralltså konsumenlUänsllagen belräffande de senare arbetena, vilkel inte lordemedföra några sådana olägenheter som har föranlett de här aktuellaundantagsreglerna. Undanlagd avseende andra arbelen än uppförandet av enbostadsbyggnad bör med hänsyn del sagda inle heller anses tillämpliglbelräffande arbelen som lypiskl sell inle har med den ifrågavarandenybyggna-lionen atl göra, även om de av prakliska skäl e.d. uiförs samiidigi meddenna. Del kan 1. ex. vara fråga om vanliga underhålls- ellerreparalionsar-belen på redan befintliga byggnader eller anläggningar. Enligt punkl 3 gäller lagen även belräffandekonsumenttjänster som avser förvaring av lösa saker. Frågan härom har behandlalsi avsnill 2.11 i den allmänna moliveringen. Som där har redovisals finns sedanlänge vissa bestämmelser om förvaring av gods i 12 kap. handelsbalken.Konsumenlljänsllagen lar i sin egenskap av speciallag rörande förvaring avlösa saker i konsumenlförhållanden över dessa beslämmelser. Med förvaring avses ell avtal som innebär atlnäringsidkaren lar på sig all för konsumenlens räkning förvara och vårda en sakså att denna sedermera kan återiämnas i samma skick som när den togs emot avnäringsidkaren. Exempel på vanligl förekommande förvaringsavtal som omfatlas avlagen är sådana som gäller magasinering av möbler, sommarförvaring av pälsar,vinlerförvaring av bålar, förvaring av kläder och andra persedlar irestauranggarderober o.d. samt bagageförvaring som inte enbart ulgör etlunderordnat momeni i ell transportavtal. Prop.1984/85:110 148 En gränsdragningsfråga som kan uppkomma vid tillämpningenav lagen 1 § KiJL gäller skiljelinjen mellan å ena sidan avtal om förvaring ochå andra sidan avtal som endast går ut pä all näringsidkaren ställer eltförvaringsutrymme eller en uppslällningsplals e.d. lill konsumenlens förfogandeoch som därför är all bdrakla som ell avtal om hyra e.d. På avtal av dennasenare typ är konsumenltjänsllagen inte tillämplig. 1 princip bör gränsen härvid dras med uigångspunkl i atldel utmärkande för förvaringsavtald är näringsidkarens förvarings- ochvårdplikt, vilken medför atl förvaringsavtald brukar hänföras lill kaiegorinavtal om arbetsprestationer.