prop · G803189 · 1984-12-31 00:00:00 — Patienterna har rätt att efter beslut avsocialstyrelsen få sina journaler inom hälso- och sjukvården helt eller delvisförstörda. Enligt erfarenheterna , som visserligen är begränsade, harbestämmelsen fungerat som ett korrigeringsinstrument i få undantagsfall.Journalutredningen föreslår en försiktig utvidgning av bestämmelsen så attäven de journalkopior och originaljournaler som finns inom andra verksamheterkan förstöras. För att det skall vara praktiskt möjligt att verkställa dettainförs en följdbestämmelse i journallagen om att datum och mottagare alllidskall antecknas vid utlämnade av kopior. Patienternas rättssäkerhetsintressen och intresset av engod och säker vård Journaler är i första hand ett arbetsmaterial, som användsav hälso- och sjukvårdspersonalen som ett stöd för minnet i deras dagligaarbete. Härvid sammanfaller personalens och patienternas intressen av attjournalen skall möjliggöra en så god och säker vård som möjligt. Om värdenbrister i något avseende måste patienten garanteras en möjlighet att få sakenutredd. förslag syftar till att garantera patienterna engrundtrygghet i medicinskt och rättsligt hänseende. En primäruppgift har varit att lägga fast de grundläggande skyldigheterna attdokumentera vården. När det gäller skyldigheten att föra journal konstateras,att de gällande bestämmelserna är omoderna och otillräckliga-Journalutredningenföreslår en generell reglering för framtiden, som knyter an till såväl detmedicinska ledningsansvaret som till yrkesansvaret för vissa grupper. Därvidanförs som en huvudprincip, att befattningshavare som vunnit legitimation börpersonligen åläggas att föra journal. Härmed jämställs läkare och tandläkaresom har s.k. förordnandebehörighet och personal som anställs som logoped,psykolog eller psykoterapeut utan att ha legitimation. Arbetsterapeuter,kuratorer och sjukhusfysiker ingår inte i legitimationsgruppen, men föreslåsändå få en motsvarande skyldighet när de arbetar i hälso- och sjukvården. Journalföringsskyldigheteninnebär ett krav att dokumentera olika åtgärder och bakgrund till ätgärder somär betydelsefulla för vården av den enskilde patienten. Triviala och självklarauppgifter, liksom råd av mer allmän karaktär kan uteslutas. Vad journalerna mer konkret bör innehålla varierar starkt.Journalutredningen anser det därför olämpligt med en generell reglering avjournalinnehållet och föreslår i stället, att förvaltningsmyndigheternabemyndigas att ge ut specialdestinerade regler härom till komplettering avjournallagen. 1984/85:189 60 bör i första hand ges formen av allmänna råd, men skallockså kunna utfärdas som tvingande föreskrifter när säkerheten i vården säkräver. princiella inställning är, att detinom ramen för journallagen bör finnas en stor frihet att välja metod för journalföringoch journaltyp liksom att utforma blanketter, gemensamma skrivregler m.m.Försöken med datajournaler bör t.ex. kunna gå vidare, under förutsättning attintegritets- och sekretessfrågorna fär en nöjaktig lösning. Centralt fastställda journalblanketter, som ett endagodkänt alternativ, bör endast komma i fråga när det föreligger starkasäkerhetsskäl eller när rättssäkerhetsintressena väger särskilt tungt. Somexempel på sådana behovsområden anger journalutredningen vård med stöd av LSPVoch smittskyddslagstiftningen. Ansvarsreglerna är viktiga för patienternas rättssäkerhet.För att det t.ex. i ett ansvarsärende skall vara möjligt att påvisaöverensstämmelse mellan en viss journalanteckning och dess upphovsman föresläsen bestämmelse med innebörden, att journalförarens identitet och yrkeskompetensalltid skall redovisas. Av grundläggande betydelse är också personaluppgifterom patienten. påpekar, att tiosiffrigt personnummer ger denstörsta säkerheten, men att journallagen inte utesluter andra identifika-fionsuppgifter. Erfarenheterna visar att slarvig handstil och kryptiskaförkortningar avsevärt försvårat handläggningen hos och hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd. föreslår därför en föreskrifti journallagen om att journalhandlingar skall vara tydliga och läsbara. Frågor om ändringar eller rättelser av journaleraktualiseras nästan i det praktiska arbetet ute i hälso- ochsjukvården. Om införda uppgifter raderas bort omöjliggörs en rättvis kontrollav vården och allmänhetens rätt till insyn blir i det närmaste illusorisk.Därför föreslås ett krav i journallagen, som innebär att den gamla texten intefår göras oläslig och att det skall anges i journalen när rättelsen skett ochvem det är som har företagit den. Bestämmelsen motiveras bl.a. av utvecklingen avdatajournaler. Av kostnadsskäl föresläs inte något generellt krav pågenomläsning och signering av journalutskrifter. saknas i viss utsträckning helt bindanderegler om bevarandet av journalet. föreslår i journallagen,att journalhandlingar generellt skall bevaras . Bestämmelsen mofiverasav tillsynsmyndigheternas behov av ett komplett och rättvisande bevismaterialoch utgör således inte något riktmärke för en allmän gallring. Journallagen kommer att reglera alla de berördayrkesgrupperna och olika journaler enhetligt. Dokumentationskravet grundasuteslutande på uppgifternas betydelse för patientens värd och som enrättssäkerhetsgaranti för honom. Särskilt när det gäller ADB-registren harskett en sammanblandning av rent medicinska och administrativa uppgifter, somaktualiserar en del 1984/85:189 61 föreslår, atthuvudmännen i högre grad försöker att renodla de olika registerändamålen.Utredningen pekar i det sammanhanget också på risken för lagkonflikter mellandatalagen och journallagen. En ändring i datalagen kan komma att bli nödvändig. Journalutredningenhar lagt ned stor möda på att rensa upp i alla olika författningar.Journallagen medför att bl.a. ställs inför ett ganskaomfattande författningsarbete. Utredningsarbetet får också vissa konsekvenserför utbildningen inom vårdsektorn. föreslår, att UHÄ ochberörda linjenämnder ser till, att det i grundutbildningen för alla deyrkesgrupper som i sitt arbete blir skyldiga att föra journal förmedlas degrundläggande kunskaper som behövs. Stödåtgärder bör också ges i landstingensinternutbildning. Den samlade effekten av journalutredningens förslag bedömsbli oförändrade kostnader för huvudmännen, enskilda och staten. 1984/85:189 62 Härigenom föreskrivs följande. Med patientjournal avses i denna lag en i samband med vårdav patienter använd samling av upprättade eller inkomna handlingar{journalhandlingar), som innehåller uppgifter om en enskild patients hälsotillståndeller andra personliga förhållanden. Som vård av patienter enligt första stycket anses sådanvård som meddelas av personal som avses i 1 § lagen (1980:11) om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen m.fl. Som handling anses framställning i skrift ellerbild samt upptagning som kan låsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattasendast med tekniskt hjälpmedel. Varje journalhandling skall tillgodose patientens behov avgod och säker vård. Den skall bygga på respekt för hans integritet. En journalhandling skall vara tydlig och läsbar samt föraspå svenska språket när inte särskilda omständigheter talar däremot. Skyldighet att upprätta patientjournal En patientjournal skall upprättas för varje patient.Skyldighet att i en journalhandling göra anteckningar om en patientshälsotillstånd och om vidtagna åtgärder i samband med värden åvilar 1. den som enligt lagen (1984:542) om behörighet attutöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. har legitimation eller särskilt förordnande att utöva visst yrke, 2. den som utanatt ha legitimation innehar anställning som logoped, psykolog eller psykoterapeut, 3. den som inneharanställning i hälso- och sjukvården som arbetsterapeut, kurator ellersjukhusfysiker. Vid varje anteckning i en journalhandling skall det angesnär den har gjorts och vilken befattningshavare som har gjort den. 1984/85:189 63 Regeringen bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifteri de frågor som avses i denna lag. Regeringen får överlåta ål myndighet som regeringenbestämmer att meddela sådana föreskrifter om en journalhandlings innehåll ochutformning, som behövs till skydd för enskilda. OffenUighet och sekretess m.m. Om rätten att ta del av journalhandlingar i det allmännasverksamhet finns bestämmelser i tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. En journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård ellerenskild tandvård skall på begäran av patienten genast eller så snart sommöjligt tillhandahållas honom för läsning eller avskrivning pä stället eller iavskrift eller kopia, om ej annat följer av 6 § andra stycket eller 6 a §första stycket lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. Frågor om utlämnande av en journalhandling enligt förstastycket prövas av den som är ansvarig för patientjournalen. Anser denne attjournalhandlingen eller någon del av den inte bör lämnas ul, skall han genastmed eget yttrande överlämna frågan till för prövning. I fräga om talan mot beslut enligt förstastycket gäller i fillämpliga delar 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100). På ansökan av patienten får förordna atten patientjournal helt eller delvis skall förstöras. En förutsättning för dettaär dels att godtagbara skäl anförs för ansökan, dels att patientjournalen ellerden del därav som skall förstöras uppenbarligen inte behövs för sökandens vårdeller behandling eller att det uppenbarligen inte finns allmänna skäl för attden bevaras. Innan ansökan slutligt prövas, skall den som ansvarar förpatientjournalen beredas tillfälle att yttra sig. Om har avslagit en ansökan om förstöringav en patientjournal, får beslutet överklagas hos regeringen genom besvär. Omsocialstyrelsens heslut innebär bifall till en sådan ansökan fär beslutet inteöverklagas. 1984/85:189 64 En journalhandling skall bevaras till dess minst tre ärhar förflutit efter det den sista uppgiften fördes in i den. Om arkivvård av patientjournaler i det allmännasverksamhet finns det särskilda bestämmelser. Varje journalhandling skall förvaras sä att den som ärobehörig inte får tillgång till den. Om en journalhandling har lämnats fillnågon i avskrift eller kopia, skall det antecknas i patientjournalen vem somhar fått avskriften eller kopian och när denna har utlämnats. En uppgift i en journalhandling får inte utplånas ellergöras oläslig i andra fall än som avses i 7 §. Vid rättelse av en felaktighetskall det anges när rättelsen har skett och vem som har företagit den. Denna lag träder i kraft . 1984/85:189 65 Lag om ändring i lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1980:11) om fillsynöver hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. dels att 8-11 §§ och punkt 1 övergångsbestämmelserna skallupphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 8 § skall utgå, dels att 43 § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse / fråga om talan mot beslut enligt 10 §gäller i tillämpliga delar 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100). Om har avslagit ansökan om förstöring aven journal, får beslutet överklagas hos regeringen genom besvär. Om beslut innebär bifall till en sådanansökan får beslutet inte överklagas. beslut att förelägga vite enligt 7 § fåröverklagas hos kammarrätten genom besvär. Denna lag träder i kraft . ' Senaste lydelse 1981:1346, 5 1984/85. 1984/85:189 66 Remissammanställning över Journalutredningenshuvudbetänkande (SOU 1984:73) Följande remissinstanser har avgivit yttranden: , kammarrätten i ,datainspektionen, data- och offentlighetskommittén, försvaretssjukvårdsstyrelse, värnpliktsverket, , hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd, , ,, universilets-och högskoleämbetet - som bilagt yttranden avuniversiteten och - - som bifogat yttrandenav landsarkiven - , arbetarskyddsstyrelsen, styrelsen förteknisk utveckling, utredningen om formerna för den psykiska barn ochungdomsvärden (PBU/BUP) saml den kommunala familjerådgivningens framfidaverksamhet (BFU-81). Sjukvårdens och socialvärdens planerings- och rationaliseringsinstitut(Spri), i , Tjänstemännens centralorganisation.Centralorganisationen /SR, . Föreningen arkivverksamma i landsting ochkommun (), (), De handikappadesriksförbund (DHR). och riksförbundet och skolahar beslutat avstå från att avge yttrande. Därutöver har skrivelser inkommit från följandeorganisationer och intressesammanslutningar: ,. huvudbetänkande harfått ett positivt mottagande av remissinstanserna. Utredningen anses allmänt halyckats väl med den företagna översynen av den grundläggande patientdokumentationeninom hälso- och sjukvården. en särskild lag om patientjournalervälkomnas och anses i huvudsak kunna ligga till grund för lagstiftning. De avsnitt som behandlar integritet och sekretess inom hälso-och sjukvärden och de centrala och lokala personregistren i hälso- och sjukvårdhar allmänt avsetts vara av stort värde för den praktiska verksamheten och somett underlag för fortsatta diskussioner och ställningstaganden. Kammarrätten i anför följande. De grundläggandebestämmelserna om hälso- och sjukvården finns numera intagna i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763). Den utgör en ramlag som i betydande omfattning 1984/85:189 67 behöver kompletteras med bestämmelser, anvisningar ochallmänna råd för all en tillfredsställande hälso- och sjukvård skall varasäkerställd i hela riket. Patientjournalerna är ett viktigt hjälpmedel i vården. Deutgör också ett värdefullt underlag för bedömningen av den behandling som harförekommit i det enskilda fallet. De föreskrifter som finns rörande innehålleti patientjournalerna förekommer i ett stort antal författningar m.m. och ärdärför mycket svåröverskådliga. Reglerna år också i vissa delar uppenbart ibehov av modernisering. Bl,a, ter det sig naturligt att bestämmelser ges om attjournalföringsskyldighet föreligger för en del personalgrupper som inte nu iirålagda sådan. Betänkandet innehåller en ingående och värdefullkartläggning av nuläget. Av den framgår att journalföringen har en synnerligenstor omfattning och binder betydande personalresurser. Den år följaktligenockså myckel kostnadskrävande. Om journalerna blir alltför omfattande förlorarde också i varde som underlag för vården. Med hänsyn till dessa omständigheterär det viktigt att både centralt och de journalansvariga lokaltfortlöpande söker tillse att journalföringen inte går utöver vad som ärnödvändigt med hänsyn till det primära syftet, patientvården. Önskemål om attytterligare uppgifter skall tillföras journalerna för externt bruk börbehandlas med den största restriktivitet. De förslag som utredningen har lagt fram innebär envälbehövlig uppstädning och kommer därmed att avsevärt underlätta den praktiskahanteringen. Datainspektionen framhåller att den verksamhet vars"dokumentation" journalutredningen utrett rör ett för den enskildamänniskan traditionellt sett känsligt område. Datainspektionen som har relativtsett omfattande kontakter med allmänheten får ta emot synpunkter av det slagutredningen har konstaterat finns, nämligen bl.a. allmänhetens rädsla för atten ökad användning av ADB-teknik inom sjukvården medför att känsliga uppgifterom deras hälsotillstånd allt mer registreras och också sprids i en störrekrets. Del är för övrigt inte ovanligt att liknande synpunkter även framförs avvårdpersonal i deras kontakter med datainspektionen. Datainspektionen anser att utredningen på ettförtjänstfullt sätt pekat på de risker som ADB-tekniken medför och bland annatredovisat de frågor och problem som måste uppmärksammas i högre grad än vad somvarit fallet. Inspektionen instämmer i de tankegångar utredningen stödjer sinaförslag på. Inspektionen har under sin nu tioåriga verksamhet ofta haftanledning framföra synpunkter liknande de utredningen framför och instämmerdärför till fullo i utredningens uttalande att "mängden personliga uppgifter,informationsspridningen och den vida kretsen av personer som internt och externthar tillgång till journaluppgifter utgör drag i en utveckling som ter sig oroväckandenär man ser saken strikt med patientens iniegritetsintressen för ögonen"och att det kravs en bättre balans mellan olika intressen om man vill 1984/85:189 68 undvika en förtroendekris mellan allmänheten och hälso-och sjukvården. Inspektionen delar också utredningens oro över utvecklingen motdatasystem för automatisk informationsöverföring mellan olika självständigaverksamhetsgrenar innebärande att någon egentlig sekretessprövning avutlämnande av uppgifter i det enskilda fallet inte alltid sker. Det kan emellertid i anslutning härtill finnas skäl attnämna att sekretesslagen i enstaka fall ansetts utgöra hinder i vården.Sannolikt har det varit fråga om en rigid tillämpning av lagen, som självfalletinte bör få äventyra patientens väl. Datainspektionen har inga principiella invändningar motlagförslaget. Det torde snarare, sett från de synpunkter inspektionen har attbeakta, utgöra en förstärkning av patientens integritetsskydd. Allmänt setttorde förslaget kunna bidra till en uppstramning och utgöra ett stöd fördatasinspektionens synpunkter sett frän datalagens intentioner. Sammanfattningsvis anser datainspektionen i princip kunnabiträda lagförslaget och övriga förslag från utredningen och att den föreslagnalagen kan leda till ökat skydd för den enskildes integritet. Inspektionenunderstryker särskilt att uppgiftslåmnande till centrala personregister skallförfattningsregleras och att någon ändring av 8 § dalalagen inte skall ske. (RA) anser rent allmänt att föreskrifter med tillhörandekommentarer inom detta område måste hälsas med glädje. Det är dock av vikt, attriktlinjerna blir klara och möjliga att efterleva. Sammanfattningsvis anser att förslaget böröverarbetas samt att man tar ställning till de förslag om gallring ivissa medicinska arkiv m.m., som framlagts i förra betänkandet. Därvid måstebeaktas att de urvalskriterier, som fastställs, med största sannolikhet blirnormerande för andra personorienterade materialkategorier. Om ett lagförslag medett innehåll, som det nu föreliggande skall utfärdas, bör det enligtriksarkivets åsikt åtföljas av regler om arkivvården, för att intentionerna ilagförslaget skall fä genomslagskraft. är berett att deltaga idiskussioner om hur sådana regler skall utformas och utfärdas. framhåller att del inomförsvarsmakten liksom i samhället i övrigt finns en strävan att värna omindividens rätt till sekretess och personlig integritet i samband medpatientvärd. finner dock att de speciellaförhållanden som råder inom försvarsmakten inte tillfullo har beaktats ijournalutredningen. Motsvarande synpunkter framförs av vämpliktsverket. Utredningens förslag biträdes i huvudsak av hovrättoch hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (). betonar att hälso- och sjukvårdensreformarbete i hög grad har präglats av en strävan att öka säkerheten ochstärka patientens ställning i vården. Landstingen har också fått ökad frihetatt utforma vården efter lokala behov och förutsättningar. Vårdens inriktninghar också förändrats och omfattar allt mer av förebyggande insatser. Prop.1984/85:189 69 vårdformerna ställs i förgrunden. Denna utveckling måsteåterspeglas i reglerna om journalföring och patientdokumentation. När det gäller patientdokumentalion och register har underårens lopp utfärdats en mängd föreskrifter och allmänna råd. Av rättssäkerhets-och effektivitetsskäl är det därför motiverat med en översyn av dessa regler.Förbundsstyrelsen biträder utredningens förslag om att reglerna sammanföres ien ny lag för att ersätta merparten av de nu utspridda, oenhetliga ochsvåröverskådliga journalbestämmelserna. Härutöver förutsätter utredningen ettkompletterande författningsarbete. Utifrån en övergripande målsättning ompatientens integritet och trygghet är det angeläget att detaljregleringen kanbegränsas så långt möjligt. En utgångspunkt i det fortsatta arbetet måste varaatt skapa ett överskådligt och lättförståeligt regelsystem. Föreslagna ätgärdermåste kunna genomföras inom ramen för oförändrade eller minskade resurser försjukvårdshuvudmännen. Sjukvårdshuvudmännen är i allt väsentligt positiva tillutredningens förslag till särskild lagstiftning. () finner attjournalutredningen funnit en god balans mellan författningsförslag ochdecentraliserat ansvar och frihet inom hälso- och sjukvården. De föreslagnaåtgärderna synes inte försämra möjligheterna att använda journalhandlingar förforskningsändamål. Efter hörande av sina sektioner för barn- ochungdomspsykiatri, cardio-logi, endokrinologi, invärtes medicin, klinisk kemi,lungmedicin, nefrologi, neurologi, obstetrik och gynekologi, onkologi,patologi, pediatrik och skolhygien, psykiatri, rehabilitering och fysikaliskmedicin, rättsmedicin, socialmedicin samt urologi har Svenska Läkaresällskapetanfört följande. finner att journalutredningenshuvudbetänkande är en väl genomarbetad remisshandling som på ett ambitiöst sättföreslagit åtgärder för att öka säkerheten och stärka patientens ställning ivården. Strävan att minska detaljreglering och att ta ett helhetsgrepp på allpatientdokumentation är värdefull. Förhoppningsvis kommer journalutredningenatt över hela landet initiera en genomgång av journalföringssystemet och en uppstramningav de interna sekretessrutinerna rörande hantering och förvaring avpatientjournalerna. har särskilt övervägt åtgärder för attöka säkerheten och tillgodose patientens rätt till skyddad integritet, men medbeaktande av legitima behov av informationsutbyte. Förslaget till lag ompatientjournaler har enligt på ett värdefullt sätt anknufitsull lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. De flesta av joumalutredningens förslag synesokontroversiella och till stor del överensstämmande med vad som ärpraxis vid flertalet sjukvårdsinrättningar. UHÄ överlämnar universitetens och institutetsyttranden över betänkandet och hemställer att hänsyn tas till dem vid denslutliga behandhngen av den nya lagen om patientjournaler. 1984/85:189 70 uppmärksamma den stora oro för den framtida forskningensmöjligheter som avspeglas i universitetens och institutetsyttranden. Sammanfattningsvis har universiteten och karolinskainstitutet i sina yttranden uttryckt sig uppskattande om journalutredningensarbete. I huvudsak är man också införstådd med lagförslaget, men vissaskiljaktiga uppfattningar frän förslaget har presenterats. UHÄ vill nämna någrakritiserande punkter. har funnit att utredningen onödigtmycket betonar journalen som dokument för en antagen framtida rättslig processpå bekostnad av journalens betydelse som arbetsdokument i värden och i denkliniska och epidemiologiska forskningen. har uttrycktsamma uppfattning. framhåller bl.a. följande.Sekretesslagen, tillsynslagen och hälso- och sjukvårdslagen är lagar somtillkommit . Hälso- och sjukvärdens journaler är dockfortfarande till stor del oreglerade. Uppgifter om journalförandet finns inomett flertal författningar, som i vissa fall är äldre än femtio är. Under ärhundrandenhar läkarkåren varit den huvudsakliga intressenten av journalerna, men desenaste årtiondena har medfört en betydande förändring och ar journalenett arbetsredskap för många yrkesgrupper inom sjukvården. Journalen har ocksåblivit av mycket stort intresse för patienterna och ett flertal myndigheter medsjukvårdsanknytning. Journalens ställning har sålunda radikalt förändrats ochsärskilt har läkarkåren oroats över att patienternas integritet nu är i faragenom att rutinerna krig journalhanteringen har luckrats upp. finner det därför naturligt att hälso- och sjukvårdens journalernu regleras i en särskild journallag och förbundet hyser den förhoppningen attlagen skall medge ökad patientintegritet, bidraga till god och säker värd samtockså slå vakt om patienternas rättssäkerhetsintressen. Det av journalutredningen nu framlagda förslaget tilljournallag och förarbetena till denna kan i väsentliga delar accepteras. Ettstort antal äldre författningar ersätts nu av en lag som kan hållas aktuellgenom kompletterande föreskrifter. Lagen medger stora variationer sommöjliggör anpassning till nya medier som datateknik. Journalrutinerna stramasupp vilket kommer att öka patientintegriteten.