prop · G80314 · 1984-12-31 00:00:00 — Nämndens ansvar och insikter imarkanvändningsfrågorna, såväl övergripande som i detalj beiräffandebebyggelse, bevarande, irafik m. m. är av obestridlig betydelse i också nuutredda sektorsavseenden. Göteborgskommun: Förslaget fill ändrad lagstiftning för alt möjliggöra en permanentningav pågående försöksverksamhel med boendeparkering på gatumark innebär attkommunen får de ramar och den flexibilitet som erfordras för alt lösaparkeringsfrågorna på ell tillfredsställande sätl. Lundskommun tillstyrker förslaget till boendeparkering. kommun anför atlboendeparkering med långlidsparkering på gatan kan vålla problem ikommunen. 1984/85:14 35 Lyckselekommun har inle några störte problem med parkering på gatumark men tillstyrkerförfattningsändringen som ger kommunerna denna rätt atl bestämma omparkeringsfrågorna. Denfrämsla målsättningen bör vara, om möjlighel finns, alt ändra stadsplanen såatt vissa delar av allmän platsmark ändras fill specialområden för parkering. Kommunstyrelseni kommun har utan eget yttrande sänt in utlåtanden som slyrelsen inhämtatfrån , faslighets-nämnden och gatunämnden. hari princip inget atl erinra mot förslaget. anför bl.a.:Sammanfattningsvis finner att det framlagda förslaget tilländrad lagstiftning för boendeparkering är positivt och att det är angeläget atldel förverkligas. lillstyrker därför förslagel. a.: Atl i befintligt gatunät ge väghållaren möjlighet att prioriteraparkering för de boende måsle anses vara en betydligt smidigare och mer lättillämpadform av boendeparkering än atl parkeringsplatser överförs till specialområden,som i parkeringsbolagets regi hyrs ut fill de boende. Under alla förhållandenär det inte lämpligt att gå via specialområde då det gäller parkeringsplatser ikörbanan. Det kan också vara tveksamt att tillämpa delta system avseendeparkeringsplatser intill en körbana. Erfarenheter från Rörsjöstadenpekar mot vissa problem. Därför anser gatunämnden att det nu framlagdaförslaget är mycket lämpligt och föreslår att kommunen i sitt yttrandetillstyrker det. Gatukontoreti kommun finner förslaget till boendeparkering vara motiverat ochföreslår tillstyrkan utan erinran. Solnakommun: Gemensamt för allmänna lokala trafikföreskrifter är att dessa skalltillkännages genom skyllsättning så atl trafikanter som berörs upplyses vidparkeringstillfället och på den plats som det gäller. Avdetta följer, att begränsningar som föranleds av den av tomtparkeringsutredningenföreslagna lokala trafikföreskriften om boendeparkering skulle medföra enomfattande och komplicerad skyllsättning ule i kommunen. På de platser därboendeparkering tillåls måste nämligen på särskilt sätt anges vem som har rättatt parkera på andra villkor än vad som normalt gäller. Enjämförelse av nyltoparkering och boendeparkering som undantag från allmäntgällande parkeringsföreskrifter uppvisar så stora likheter med individuellbehovsprövning och till parkeringstillstånden särskilt knutna villkor, attdessa bör behandlas enligt 159§ i vägtrafikkungörelsen (VTK) och inte utformassom en generell lokal trafikföreskrift. Motförslaget atl med lokal trafikföreskrift införa boendeparkering talar även attdispensformen är att hänföra till undantagsverksamhet. Normalt skallparkeringsbehovet tillgodoses på tomtmark, vilket också utredningen påpekar,och inte tillgripas innan andra parkeringslösningar prövats. Av 159 § VTK bördärför framgå att viss restriktivitet skall gälla för dispensformerna. 1984/85:14 36 Sollentunakommun: Systemet med boendeparkering bör inle genomföras på i utredningenföreslaget sätl. För en kommun inom en så intimt samverkande region somStockholmsregionen ter sig boendeparkeringen som orättvis, dä den innebär gynnar boende i främst , som redan genom lägel på sin bosladbör bli betraktade som gynnade. Man missgynnar dem som inte lyckats få ettcentralt boende ulan tvingas pendla lill sina arbelen i innerstaden medhänvisning till de ;' innerstaden väl utbyggda kollekliva förbindelserna. Pådelta sätl vältrar Siockholm över bekymren på den omkringliggande regionen med olillräckligpendellågstrafik med låg resslandard och - jämfört med innerstaden - glesaeller mycket glesa förbindelser. Del förljänari delta sammanhang att påpekas atl av de arbetande i innerstaden reserkollektivt till och från arbetet. Om boendeparkering införs allmänt lederdetta till alt fler arbetande får slora svårigheler alt resa till och från sinarbetsplats, då man kan förutsätta alt de som bor väl lill kollekliva färdmedelredan utnyttjar dessa. Detär således i en storstadsregion inte rimligt all en kommun ensidigl. allla hänsyn till övriga kommuner, får besluta om boendeparkering. Här börbeslutanderätten tillkomma t. ex. . Sundbybergskommun: Kommunen har inte något att erinra mot genomförd utvärdering ochförslag med anledning härav. Kommunenhar fidigare hemställt att tomtparkeringsutredningen även bör överväga vilkaåtgärder som kan vidtas i syfte atl tillgodose kommunernas behov av att - därtrafikförhållandena på platsen så medger - till enskild upplåtavisst bestämt gatumarksområde för parkeringsändamål. Denna fråga är förSundbybergs del oerhört viktig då den är en del i hela lösningen av kommunensproblem med parkering. 1 tättbebyggda storstadsområden med sladsplanebestämmelserbyggda på ett lomträltsinstilut där den allmänna marken börjar vid huslivuppstår stora svårigheter att lösa parkeringsfrågorna på etl tillfredsställandesätl. Därför vill kommunen ånyo starkt poänglera att även denna fråga bör gessin lösning i detla sammanhang. Trafiknämndeni : får inledningsvis med lillfredsslällelsekonstatera att det nu föreligger förslag som syftar till atl ge kommunernalagligt stöd för införande av boende- och nyttoparkering samiidigi som nämndenvill framhålla det angelägna i att del fortsatta lagstiftningsarbetet bedrivsmed skyndsamhet. Trafiknämndendelar tomtparkeringsutredningens uppfattning att kommunerna skall fä avgöra omboendeparkering skall införas i kommunen, och nämnden är i allt väsentligtöverens med vad ulredningen anför bortsett från den teknik som föreslås attboendeparkeringen i huvudsak skall regleras genom lokala trafikföreskrifter. Delanges i förslagel, alt skälen för boendeparkeringens reglering genom lokaltrafikföreskrift är dels att sådan reglering är nödvändig om vissa 1984/85:14 37 platserskall kunna reserveras för de boende dels ock alt del är lämpligt alt gereglerna föreskrifts form eflersom boendeparkering i de slörre städerna kommer aUkunna ses mer som en regel än som elt undantag. Trafiknämndenär av den uppfaltningen, au boendeparkering på galumark främst lämpar sig förcentrala områden med tät äldre bebyggelse. 1 sådana stadskärnor råderregelmässigt brist på parkeringsuirymme vilket lill stor del beror på en högbesöksparkeringsfrekvens. Det är därför angelägel all det tillgängliga utrymmetutnyttjas så effeklivl som möjligt och deua förhållande talar starkt emot auparkeringsplatser uteslutande reserveras för de inom området boende. Dettorde vidare förhålla sig sä, atl boendeparkering på gatumark även fortsättningsvisskall betraktas som elt undantag som skall lillgripas när andra uppslällningsmöjlighetericke med rimliga resursinsatser kan tillskapas. Eftersom parkeringsulrymmenenligt vad som ovan anförts icke bör reserveras uteslutande för de boendekommer de lokala trafikföreskrifterna som innehåller boendeparkeringsregler atlgälla endast en förhållandevis liten del av del totala antalet trafikanter somutnyttjar kommunens gatunät. Detta förhållande i förening med att lokalatrafikföreskrifter endast bör innehålla regler av allmän giltighet talar för atlboendeparkeringsreglerna icke skall ges formen av lokal trafikföreskrift. , även med det förslag som tomtparkeringsutredningen lagt, ändå måslefatta individuella behörighetsbeslui synes ej heller några administrativafördelar kunna vinnas med det föreslagna systemet i förhållande tillförfaringssättet vid en traditionell dispensgivning. Del lorde dessulomförhålla sig sä att det är lätlare att underrätta en boendeparkerare om deregler han har att iaktta i en särskild meddelad dispens än genom generelltutfärdade lokala trafikföreskrifter. Trafiknämndenär vidare av den uppfattningen, alt likheterna mellan boendeparkering och nyltoparkeringär påfallande slora. Detla förhållande talar för att de olikaparkeringsformerna behandlas på elt likartat sätt. Den metodik med undanlagenligt 159§ vägtrafikkungörelsen som trafiksäkerhetsverket anvisat angåendeförfaringssättet vid meddelande av nytloparkeringslillstånd bör med enkla komplelleringarav de av verkel föreslagna författningsändringarna kunna tillämpas även på boendeparkeringsinstilu-tel. Örebiokommun: Kommunen instämmer helt i tomtparkeringsutredningens slutbetänkandevilket i korthet innebär atl kommunerna själva får avgöra om boendeparkeringskall införas och hur parkeringssyslemet i sä fall närmare skall utformas. Degenomförda försöken med boendeparkering i de fem försökskommunerna synes välstyrka slulbeiänkandets ställningstagande. Dessutom innebär förslaget att beslulenfiyltas närmare de människor som blir berörda, en utveckling som hälsas medtillfredsställelse, och som bör eftersträvas inom sä många samhällssektorersom möjligt. 1984/85:14 38 : I likhe;t med utredningen anser förbundet att principen ombostadsparkering på tomtmark fortfarande bör gälla som huvudregel. Boendeparkeringbör endast införas där tillgången på garageplalser eller andra lämpligatomtparkeringsplatser är klart otillräcklig och denna brisl inte bedöms kunna avhjälpasinom överskådlig tid. Kommunerna bör i samråd med de boende och derasorganisation själva avgöra om och var boendeparkering skall införas inomkommunen och hur parkeringssystemet skall utformas närmare. har ingel att erinra mot de förslag till ändringar i gällande rällsom utredningen föreslår i syfte att ge kommunerna möjlighel atl införaboendeparkering piå gatumark. : I fråga om fillämpningen vill M fästa uppmärksamheten på att avsiklenär att bexeda boende inom aktuella områden speciella förmåner. Härav följer attsystemet med boendeparkering definitivt inte skall införas om man kankonstatera att de boende är tillfreds med redan gällandeparkeringsbestämmelser. NTF:Det finns ett legitimt behov för de boende att ha möjlighet att ha sina bilaruppställda i anslutning till bostaden utan att vara tvungna att flytta demvarje dag. Om antalet upjiställningsplatser på tomtmark eller motsvarande inteär tillräckligt måste de boende beredas möjlighet att ha sina bilar uppställdapå galumark. NTF anser det riktigt att kommunerna ges den formella behörighetenatt beslota om s. k. boendeparkering och att kommunerna själva skall avgöra hurparkeringssystemet skall utformas. Siockliolmskommuns parkerings AB: Enligt bolagets uppfattning bör boendeparkering på gatumarkkomma till användning i sådana områden där lomtmarksparkering inte kan erbjudasinom rimligt gångavstånd och där denna brisl inte kan lösas inom överskådligtid. Boendeparkeringpå gata får således ej försvåra kommunens möjligheter all hävdabyggnadslagstiftningens bestämmelser alt anordna parkering. I annat falluppslår en risk att ansvarei för parkeringens anordnande överflyttas lillkommunen. Eftersom fastigheternas livslängd är lång blir även i sådant fall svårlatl vid ändrad efterfrågebild tillgodose en ökad efterfrågan påparkeringsplatser. Om inga nya parkeringsanläggningar kommer att byggas kan galuparkeringkomma atl behöva tillgripas i en utsträckning att den lill slut icke räckertill. Detta kan medföra allvariiga rubbningar i fastigheternas ochnäringslivels verksamhet och funktioner. Vad belräffarboendeparkering på gatumark vill parkeringsbolaget slutligen uttrycka sintillfredsställelse att beslutanderätten om hur parkeringen skall anordnas hellskall ankomma på kommunen. : Med hänsyn till att möjligheter saknas till en utbyggnad av tomlparkeringari sådan omfattning alt dessa kan ersätta gatumarksparkeringen för boende anserstyrelsen att boendeparkering är Behov torde kunna föreligga inle enbart i storstädernautan även lokall i medelstora och mindre tätorter. Omboendeparkeringen skall kunna leda till minskat bilanvändande måsle en lågtaxa användas för boende och en högre för besökare. Styrelsen tillstyrker därföratt taxoma differentieras. Avgiftsuttag kan i enstaka fall varamotiverat och bör således tillåtas. Utredningenanser atl regleringen av boendeparkering bör ske genom lokalatrafikföreskrifter snarare än genom atl individuella undantag från trafikföreskriftermeddelas. Detta kan vara riktigt i större tätorter med belydande behov avboendeparkering. På orter med blolt lokala behov av boendeparkering kan emellerlidindividuella undanlag vara enklare all använda. Båda typerna av reglering bör därförvara tillåtna. : Förbundel tillslyrker ulredningens förslag lilländringar i vägtrafikkungörelsen (1972:603) och i lagen (1957: 259) om rält förkommun aU uttaga avgift för vissa upplåtelser å allmän plats m. m. Utredningenframhåller (s. 73) all del inle är realistiskt att bygga ut parkeringsmöjligheternapå tomtmark så atl de förslår för dagens bilpark. Detta skulle medföra myckethöga kosinader och vara en betydligt större påfrestning på miljön i många äldrebebyggelseområden än vad en något så när kontrollerad bostadsparkering på galumarkinnebär. Förbundetär av samma uppfattning och vill särskilt peka på, att i samband med del storaförnyelseprogram av bebyggelsen som regeringen tagil iniliativ till ("ROT-programmel")är del av mycket stor betydelse för möjlighelen atl genomföra en förnyelse attboendeparkeringen kan lösas på annat sätt än genom lomtmarksparkering.Förbundet anser att galuparkering är etl bra allernaliv. FöreningenSveriges kommunala parkeringsbolag: Målsätlningen och huvudprincipen måste,enligt föreningens uppfattning, vara att bostadsparkering skall ske påtomtmark (kvartersmark). Kan sådan parkering erbjudas inom rimligt gångavståndfrån bostaden, bör systemet med boendeparkering på gatumark inte lillämpas.Boendeparkering på gata kan i annal fall bli en både lättvindig och ekonomisktsett lockande "lösning" av ett svårt stadsbyggnadsproblem ulan enklar planmässig målsättning. Vissa områden i berörda kommuner därboendeparkering på gala införts på försök, inrymmer erforderligt antalbilplatser på "tomtmark" inom gångavstånd, varför boendeparkering pågala ej borde införts. Där del ej råder brisl på bilplatser för bosladsparkeringpå tomtmark inom av angivet rimligt gångavstånd, där uppslällningstidenej är begränsad och där kostnaden är normal, finns sålunda ingel behov avboendeparkering på gala. åsikt bör således boendeparkering pä gatumark utnyttjas mycketrestriktivt och endast lillämpas där kommunen efter en grundlig utredning visaratt tomtmarksparkering inom rimligt gångavstånd 1984/85:14 40 ärolillräcklig och där denna brisl bedöms inle kunna lösas inom överskådlig lid.Systemet kommer i annal fall att ur såväl planmässiga som ekonomiskasynpunkter undergräva byggnadslagstiftningens målsällning om irafiksäkra ochmiljövänliga lösningar. Boendeparkering på gata kommer dessutom atl avsevärlförsvåra kommunens möjligheter atl hävda faslig-helsägarnas skyldighel altanordna parkering enligt byggnadsstadgans 53 § 3 mom., (och enligt PBL: s nyaregler), vilkel även utredningsmannen framhåller, och i slället kommer denna skyldighelatt överflyttas på kommunen med därav följande konsekvenser för stadsplan ochekonomi. Detta förhindrar emellerlid inle au nuvarande galumark, som ej längreutnyttjas för röriig Irafik, genom siadsplaneänd.ring eller framlida lagändring(t. ex. PBL) ges status som tomtmark (exempel finns bl.a. i ) varefter kommunenkan disponera marken för parkering ulan de hinder som nuvarande lagsliftningskapar. : Verket slöder också trafiksäkerhetsverkets bedömning atl försöksverksamhetenmed nyltoparkering kan avslulas och att kommunerna bör ges möjligheter att genereUtlillämpa systemet med nytlokort. Länsstyrelseni : ansluter sig till trafiksäkerhetsverketsbedömning atl försöksverksamheien med nyltoparkering gett så positivaerfarenheter all systemet nu bör permanenlas. Länsstyrelseninslämmer i TSV:s bedömning alt etl alltför frikostigt meddelande av nytlokortkan medföra olägenheter för andra trafikantgrupper. Nyltoparkering föreslås,till skillnad från boendeparkering, kunna användas även för sträckor därparkeringsförbud råder enligt lokal trafikföreskrift. Om nyllokorten blir förmånga kan systemet med nytloparkeringen även komma all motverka siu eget syftesaml medföra behov av yllerligare trafikreglerande åtgärder, exempelvis sloppförbudpå sträckor där del råder parkeringsförbud. Omfattande dispenser frånparkeringsförbud torde också, såsom TSV framhåller, minska respekten förregleringar i allmänhet och det aktuella förbudet i synnerhet. Motbakgrund härav finner den föreslagna utformningen avbestämmelserna om nyltoparkering i 2§ första stycket och 160§ andra stycketVTK vara alltför vidsträckt och kan komma att medföra en alllför generösbedömning. Bestämmelserna bör enligt mening utformas merrestriktivt och om möjligt också mer precist ange vem som skall kunna anses somnytloparkerare. TSVföreslår i 2§ andra slycket all möjlighet ges atl föreskriva undanlag från avgiftsplikienom det är motiverat av administrativa eller praktiska skäl. TSV har intenärmare motiverat denna vidsträckta möjlig- Prop.1984/85:14 41 hellill sådana undantag som skulle kunna komma all uppfattas som orättvisa avbilisterna. Såsomlänsstyrelsen tolkat förslaget skall beslul om nyltoparkering inle kunnaöverklagas av enskild sökande. Som skäl härför har TSV angett atl det ärkommunens bedömning som skall gälla. finner inte atl delföreligger skäl alt frånkänna enskild sökande besvärsräll. om lokal trafikföreskrift eller undantag därifrån kan enligt gällandebeslämmelser överklagas av enskild även om kommunen själv meddelat den lokalatrafikföreskriften. Beslul angående boendeparkering skall också kunnaöverklagas av enskild sökande enligt tomlparkeringsuiredningens förslag. pågående försöksverksamheten med nyltoparkering har förhållandevis mångabesvär anförts hos över vägrade tillstånd. Även om bestämmelsernaom nyttoparkering ulformas mer restriktivt lorde en permanentning av försöksverksamheienmedföra atl besvärsärendena totall seU kommer atl öka. Denna ökning torde lillsammansmed en ökning av antalet besvär över beslut om boendeparkering förlänsstyrelsens del innebära att måste tillföras minsl lika mycketresurser som sparats in genom överföring av vissa irafikärenden lillandra beslutsinstanser. Länsstyrelseni : lillstyrker med nedan nämndamodifiering de förslag som trafiksäkerhelsverket framlagl. utvärdering anges under mbriken "samråd" att tomtparkeringsutredningenlämnal vissa synpunkier på trafiksäkerhetsverkets förslag lillförfattningsändringar. delar den uppfallning som tomtparkeringsutredningenpä detla sätt framfört. Deföreslagna ändringarna i författningarna måste naturligtvis anpassas eflervarandra. Länsstyrelseni : har intet att erinra mol trafiksäkerhetsverkeisulvärdering av nyltoparkeringar och förslagen lill författningsändringar. Lundskommun: Kommunen tillslyrker förslaget lill nyttoparkering. Erfarenhelerna avden hittillsvarande försöksverksamheien i har utvisat att elt stort behovav nyltoparkering föreligger i gator med parkeringsförbud, i försia hand inomstadskärnan. De olägenheler som kan uppkomma vid nyltoparkering i sådana gatorär, att de fordon för vilka parkerings-förbudet inrättals, exempelvis distribulionsfordon,kan bli hindrade och Ivingas till dubbelparkering. är inle acceptabelt istadskärnans trånga gatunät. Detla problem bör dock gå att bemästra genomåterhållsamhet i meddelandet av nytlokort. Vidare kan den tillåtnauppställningstiden för fordon med nytlokort göras kortare på galor medparkeringsförbud än på gator eller parkeringsplatser med lidsbegränsadparkering. Vidare kan dislribulionstrafikens behov av angöringsulrymme i parkeringsförbjudnagator tillgodoses genom anordnande av lastzoner, samiidigi som nyllokorteninte berättigar till uppställning i sådana zoner. 1984/85:14 42 Luleåkommun: Del finns anledning att förändra lagstiftningen så atl del icentrumområden går all lillämpa olika regler för nyttotrafik och övrig trafik.Den erfarenhei vi har i är att bestämmelserna om avgiftsbeläggning harför vår del visat sig lösa della problem. I en kommun av Luleås storlek kanifrågasättas om etl nyttokort för uppställning på plats där parkeringsförbudråder verkligen är lämpligt. Sannolikl skulle etl nytlokort utdelasfrikostigare än nu använda dispenser. Kommunstyrelseni har gelt in faslighels- och gatunämndernas utlåtanden utan egel yltrande. Fastighetsnämndenhar inte något alt erinra i sak mot införande av nyttoparkeringsbestämmelser.Införandet av nyttokort kan vara elt smidigt sätl all underlätta berördapersoners verksamhel. En viss restriklivilet i de lokala bestämmelserna är dockenligt nämndens mening nödvändig för att bibehålla framkomligheten framför alltför kollektivtrafik och distribu-lionstrafik. I gatunämnden i har manhitintills i stället för nytlokort tillämpat etl system som innebär all de somhar behov av sådan parkering och man kan inle förneka atl det finns behovdärav - begär s.k. muntligt tillstånd . Vederbörande ringer tilltrafiköver-vakningsenhelen på Hjulhamnsgalan och får om så är möjligt ochbefogat erforderligt tillstånd. Vid samma tillfälle anvisas då vederbörande varuppställningen skall ske i närheten av den begärda plalsen - en anvisning somförsöker begränsa olägenheler för andra trafikanter i görligaste mån. Anlaletmuntliga lillstånd som på det här sället beviljas växlar kring någoltiotal. Det är klarl alt del är lill förfång för näringslivet all behöva begäratillstånd vid varje enskill tillfälle och del innebär också att kommunen gårmiste om de intäkter som nyttokortel kan medföra. Å andra sidan förhindrarsystemet effektivt missbruk. Om man skall införa nytlokort så är del enligtgatunämndens mening lämpligl alt begränsa tillstånden lill alt avse de delar avgatorna där parkering är tillålen. och tillstånden skall således innebära enrätt atl stå än vad som annars är medgivet. Underhänvisning lill vad ovan anförts får gatunämnden tillstyrka att boendeparkeringmöjliggörs på gatumark och all nytlokort. om systemet införs, begränsas tillatt avse platser där parkering är tillåten. SkeUefteåkommun tillstyrker trafiksäkerhetsverkets förslag ulan erinran. Solnakommun: har 1983-11-14-15. tillstyrkt trafiksäkerhetsverkeisförslag att kommunerna skall ges möjlighel att särbehandla nyttoverksamhet ochboende i parkeringssammanhang. Sollentunakommun: Vad gäller nyllokorlel är situationen en annan (än beträffandeboendeparkeringen). Här är del besökande lill den service som endastinnerstaden kan erbjuda som blir lidande av det föreslagna systemet. Då dessabesök har sin lopp vid liclpunkter när nyttotrafiken är liten bör delföreslagna nytlokortssyslemel inte vålla nämnvärd olägenhel för Prop.1984/85:14 43 dei regionen utanför innerstaden boende. Möjligen borde etl regionall gällande nytlokortövervägas då kommungränserna inle ulgör gräns för företagaresverksamhetsområden. Sundbybergskommun: Systemet med nyUoparkering kan godlas, dock bör även regionall gällandekort övervägas. Trafiknämndeni : I enlighel med trafiksäkerhelsverket finner trafiknämndenatl systemet med nytloparkeringslillstånd är en nödvändighet för all elt stortantal funktioner i samhällel skall kunna fungera på elt ändamålsenligt sätt. Den melodtrafiksäkerhelsverket anvisat för lagreglering av nyttopar-keringssystemetbygger på individuell dispensgivning och är direkl anpassbar på det försök somsedan år 1980 bedrivits i . lillstyrker därförmed nedan angivna reservationer verkets förslag lill erforderligaförfattningsändringar. Trafiksäkerhelsverketföreslår genom ändring av 170 § VTK en begränsning av möjligheterna att föratalan mot kommunens beslut.