prop · G803110 · 1984-12-31 00:00:00 — Det bör erinras om alt del, för all uppgifier som harlämnals av i. ex. en 10 § KtjL leverantör eller lillverkare av material tillijänslen skall få beiydelse enligi förevarande beslämmelse, är en förulsällningalt uppgiflerna kan antas ha inverkat på avtalet om tjänsien mellannäringsidkaren och konsumenien. Delta innebär bl.a. all konsumenien när avtaletslöts måste ha ulgåll från att ell besläml malerial skulle komma lillanvändning. Uppgifier som har lämnals av en materialleveranlör elc. lordedärför i prakliken bli akluella huvudsakligen när parterna har omanvändning av etl vissl besläml material eller när näringsidkaren i sinmarknadsföring har angett all han för ijänster av det slag som avtalet gäller använderetl visst malerial. Vidare bör framhållas atl näringsidkaren givelvis inte kanbli ansvarig enligt förevarande bestämmelse för uppgifier rörande ett visslmalerial, vilka har lämnals av en säljare av malerialel som inle har anliialssom leverantör och som inte heller har ulgjorl elt led i distributionskedjanfram lill näringsidkaren. Åven om resultatet av tjänsten avviker frän en uppgift somavses i försia styckel skall ijänslen enligt beslämmelsen i andra styckellikväl inte anses felaktig, om den ifrågavarande uppgiften / tid har rättats päett tydligl sätl. Med att en uppgifl har rältals avses inle bara fall dåuppgiflen har gells ell nyll innehåll ulan också fall då uppgiflen harålertagils utan all ersättas med en ny. Har en ny uppgift lämnals, kan denna isin lur få betydelse för felbedömningen enligt beslämmelsen i försia slyckel. I beslämmelsen har uttryckligen angetts alt rättelsenskall ha skett "i lid". Med della avses alt rättelsen skall ha gjortsvid en sådan tidpunkt att den har kunnal påverka konsumenien innan han fattadesill beslui all ingå avtalet (jfr prop. 1973: 138 s. 217). Det är alltså inlelillräckligi att en lämnad uppgifl ändras sedan avialet har ingåtts men innanUänslen har slutförts. Bestämmelsen gäller både i fråga om uppgifier som harlämnats i samband med avtalets ingående och i fråga om uppgifier som harlämnats vid marknadsföring i övrigt, t. ex. i broschyrer eller vid annonsering.Det är självklart att näringsidkaren skall kunna ändra en uppgifl som harlämnals lill konsumenien i etl tidigare skede av diskussionerna ellerförhandlingarna om elt avtal om en Uänsl. Åndringen måste i etl sådant fall hakommit lill den enskilde konsumenlens kännedom . Kravel på att rättelsenskall ha skett "tydligl" innebär atl det i regel inle lorde kunnaanses tillräckligt alt en ändring av en lidigare lämnad uppgift kan utläsas avett upprättat avialsförslag e.d. Normalt måsle det krävas all konsumenien harfått sin uppmärksamhel särskilt riktad på att det är fråga om en ändring av dentidigare lämnade uppgiften och all denna alltså inle längre är aktuell (jfrprop. 1973:138 s. 204 och 217). Prop.1984/85:110 198 När del gäller uppgifier som inle har lämnats lillkonsumenien i samband II § KtJL med avtalets ingående utan som har förekommit ibroschyrer, annonser e.d. är del klart all konsumenien inle enligi försiastyckel kan åberopa en sådan uppgifl, om en tydlig rättelse av denna faktiskthar kommil lill hans kännedom i lid. 1 enlighel med vad utredningen har förordat(betänkandet s. 158) bör näringsidkaren emellerlid till undgående av felansvarenligt förevarande paragraf också kunna åberopa alt en uppgifl har rättalsgenom ell generelll meddelande, lämnat t.ex. i lidningsannonser, även om rättelsenfaktiskt har råkat förbigå den enskilde konsumenien. Del avgörande bör härvara, om rättelsen har meddelats pä elt sådani säll all meddelandd lypiskl setthar varit ägnat att nå de konsumenler som fått del av den ursprungligauppgiften. Det fär överlämnas ål rättstillämpningen atl med hänsyn lillomsländighelerna i del enskilda fallel avgöra vilka krav som härvid bör ställaspå meddelandds spridning m. m. Om rättelsemeddelandel, trots alt dd fyllt kraven enligtförevarande beslämmelse, har förbigått den enskilde konsumenien mennäringsidkaren vid avtalslillfällel har insett eller på grund avomständigheterna hade bort inse atl konsumenien utgick från den ursprungligauppgiflen och alt denna hade betydelse för konsumenlens handlande, lorde delfölja av allmänna avlalsrältsliga regler atl näringsidkaren blir bunden ienlighet med vad som följer av uppgiften, såvida han inte ändrar denna i delenskilda fallet. 1 den nu berörda situationen är förevarande paragrafemellertid inte tillämplig. Om resultatet av ijänsten sedermera visar sigavvika från den ifrågavarande uppgiften, är del i stället fråga om ett sådanifel som avses i 98 försia styckel 3. Del bör framhållas atl rättelsen av en uppgift i och försig inle behöver ha gjorts av den som har lämnat uppgiften, om det bara tydligtframgår att det är fråga om en rättelse av en viss tidigare lämnad uppgifl.Näringsidkaren kan sålunda alltid på sätl som lidigare har berörts ändra enuppgifl som har lämnats av någon annan, t.ex. en branschorganisation eller enmaterialleveranlör e.d. Likvärdigl med etl återtagande av en viss uppgifl är iell sådani fall all näringsidkaren klargör atl han inle kan slå för riktighetenav uppgiften. För alt en sådan förklaring från näringsidkarens sida skall kunnagodtas som en tydlig rättelse av en uppgift måste dock fordras atl förklaringentar sikte på en viss angiven uppgift. Del bör alltså inte vara möjligl förnäringsidkaren atl med slöd av bestämmelsen i andra stycket generelll befriasig från ansvar för uppgifier som har lämnals av andra. Tjänsien skall slulligen anses felaklig, om näringsidkarenföre avtalels ingående har underlålil alt upplysa konsumenien om ell sådantförhållande rörande tjänstens beskaffenhel eller ändamålsenlighel somnäringsidkaren kände lill eller borde ha känl lill och som han insåg ellerborde ha insett vara av beiydelse för konsumenien. En förulsällning för allijänslen skall anses felakUg i ell sädant fall är dock att underiälenheten kanantas ha inverkal på avlalel. (Jfr I kap. 3 8 i ulredningens förslag) Paragrafen reglerar i vilka fall Uänslen skall ansesfelaklig lill följd av alt H § KtJL näringsidkaren har underlålil attlämna vissa upplysningar rörande Uänstens beskaffenhet eller ändamålsenlighel.Frågan har behandlats i avsnitt 2.4.2 i den allmänna motiveringen. Paragrafen är tillämplig såväl vid Uänsler avseende arbelepå egendom som vid tjänster avseende förvaring av lösa saker (se 15 8). Till skillnad från vad som f.n. gäller påkonsumentköpsområdei - enligt den bestämmelse med likartal syfte som finns i 78 tredje stycket första meningen konsumenlköplagen - är näringsidkarensupplysningsskyldighet enligt förevarande paragraf inle beroende av attnäringsidkaren enligt marknadsföringslagen har ålagts atl lämna viss informalion.Della sammanhänger bl.a. med alt näringsidkaren redan på grund av sin allmännaomsorgspliki (jfr 4 8) har en mera vidsträckt informationsskyldighet motkonsumenten än vad som skulle följa av en beslämmelse molsvarande den nämndaregeln i konsumenlköplagen. Förevarande beslämmelse kan ses som enkonkrelisering i elt vissl hänseende av den informationsskyldighet som följerav näringsidkarens omsorgsplikt. I likhet med vad som gäller enligt 108 första styckelskall det enligt förevarande bestämmelse vara fråga om en upplysning rörandetjänstens beskaffenhet eller ändamålsenlighet. Belräffande innebörden härav fårhänvisas till vad som sagls i specialmoliveringen till 10 8. Där har ocksåberörts vad som ligger i kravel på alt näringsidkarens underiåtenhel all lämnaen viss upplysning skall kunna antas ha inverkat på avtalet. Vilka förhållanden rörande tjänstens beskaffenhet ellerändamålsenlighel som näringsidkaren insåg eller borde ha insett vara avbetydelse för konsumenten får avgöras efter omständigheterna. Härvid får slorbetydelse tillmätas redan del förhållandet alt del är fråga om enkonsumenttjänst. En beställare som är konsument får lypiskl sett anses haslörre behov av upplysningar rörande en ijänsl än en beställare som själv ärnäringsidkare. Vid bedömningen av vilka förhållanden som konsumenien kan anseshaft anspråk på alt bli upplyst om måste hänsyn också tas lill Uänstens art,t.ex. om Uänslen är av en enkel och vardaglig natur eller om det i ställetgäller en komplicerad eller ovanlig tjänst vars egenskaper m. m. får anias varaokända för konsumenler i allmänhet. Upplysningsskyldighelen enligt förevarande bestämmelse äri princip beroende av vad som är av betydelse för den enskilde konsumenten idel individuella fallel. Denna skyldighel skiljer sig därmed i princip från denupplysningsskyldighei som ulgör grunden för bestämmelsen om informalionsåläggandei 3 8 marknadsföringslagen, vilken anknyter lill vad som är av betydelse förkonsumenter i allmänhel. 1 praktiken lorde dock skillnaden inle bli så slor.Vad som är av beiydelse för konsumenler i allmänhet är i regel av betydelseäven för den enskilde konsumenien i etl individuellt fall. Därulöver harkonsumenien emellerlid rält all bli upplysi om sådana förhållanden som, enligivad näringsidkaren inser eller bör inse, är av 1984/85:110 200 beiydelse för konsumenien i del enskilda fallel.Konsumenlens renl sub- 11 8 KiJL jekliva och för näringsidkaren ej synbaraförvänlningar är däremol inte avgörande. Normall bör säljaren kunna ulgå frånatt konsumenien har samma insikter rörande förhållanden av betydelse isammanhanget som konsumenler i allmänhel har, om inle annat framgår avomsländighelerna. Näringsidkaren bör vidare kunna utgå från atl föremålet förUänslen skall användas på det säll som är del vanliga för föremål avifrågavarande slag, så länge inte annat framgår. Av särskild betydelse för konsumenien är all bli upplystom evenluella begränsningar av en Uänsls lämplighet med hänsyn lill del ändamålför vilkel föremålel för tjänsien normall används eller för vilket föremålel idel enskilda fallel - enligi vad som framgår av konsumenlens uppgifier elleromsländighelerna i övrigt - kommer all användas. hör naluriigtvisupplysningar om l.ex. sådana förhållanden som alt en viss typ avlermo-statventiler för värmeelement e.d. är olämpliga att installera i ettvisst område därför atl den höga kalkhallen hos vattnet i området medförsärskild risk för igensällning av ventilerna, att en viss färgkvalild ärolämplig för vålutrymmen eller för bruk utomhus, alt en maltkvalitet ärolämplig för en enlréhall på grund av sin känslighei för smuis och väta osv. 1della sammanhang kan erinras om vad som har sagts i specialmoliveringen lill 78 belräffande gränsdragningen mellan reglerna om näringsidkarensavrådningsskyldighet och reglerna om fel hos Uänsten. En liknande lyp av informalion som lypiskl sell är av slorbetydelse för konsumenien rör sådana evenluella hinder för utnyttjandet avresullalel av Uänslen som beror på föreskrifier av olika slag, t. ex. all vissaanläggningar på en loml inle får uppföras ulan byggnadslov eller all ell fordoninle får förses med vilket slags utmstning som helsl (utan alt föreskriflenhärom utgör en sådan säkerhetsföreskrift som avses i 5 8 försia slyckel och 9 8försia slycket). Viktigt är också all konsumenien får upplysning om särskildarisker eller olägenheler som kan vara förenade med att en viss Uänst utförs påetl föremål, t. ex. atl della därigenom blir bestående brandfarligt ellergiftigt för husdjur eller alt del får en beslående obehaglig luki e.d. De allmänna normer som ulvecklas för informationslämnandetill konsumenler får givetvis stor betydelse för bedömningen av vadkonsumenten rimligen kunde räkna med all bli upplyst om. Sådana normer kan hautbildats inom näringslivet eller följa av beslut av ellerrikllinjer av . Åven avgöranden av allmänna reklamationsnämndeneller av domstol i ivisler om fel hos ijänster kan givelvis vara av betydelse. Av bestämmelsen följer att tjänsten i princip skall ansesfelaktig, om näringsidkaren har underlåtit atl efterkomma elt med slöd av 3 8marknadsföringslagen meddelal informalionsåläggande avseende förhållanden somrör tjänstens beskaffenhel eller ändamålsenlighet. gäller vare sigåläggandel har meddelals av marknadsdomslolen eller i form av ell av 1984/85:110 201 konsumentombudsmannenutfärdat och av näringsidkaren godkänt infor- 12 § KtJLmationsföfeläggande (se 15 S marknadsföringslagen). har inle ansettsbehöva komma till särskilt uttryck i lagtexten. Iövrigt är det emellertid inle avgörande, om näringsidkaren faktiskt kände tilldet förhållande som han underlåtit att upplysa konsumenten om. Som harframhållits i den allmänna motiveringen bör man av en näringsidkare somyrkesmässigt utför tjänster åt konsumenter kunna kräva att han är aktiv för attskaffa sig kunskaper av betydelse för bedömningen av en tjänsts beskaffenhetoch lämplighet för olika ändamål. 1 enlighet härmed är del enligt bestämmelsentillräckligt atl näringsidkaren borde ha insett alt elt förhållande var avbetydelse för konsumenien. Fråganom vad näringsidkaren borde ha insett får bedömas enligt den måttstock som harangetts i specialmoliveringen lill 4 8, dvs. med hänsyn till vad som kanfordras av en normalt skicklig och kunnig saml seriösl arbetande fackman inomdel område som den ifrågavarande ijänsten gäller. Högre krav än eljest bördock kunna ställas på en näringsidkare som utger sig för att vara specialist påområdel. Detär givet att en tjänst inte är att anse som felaktig enligt förevarandebestämmelse, om det visas att konsumenten själv hafl kännedom om ett visstförhållande och dess betydelse i sammanhanget. 1 ett sådant fall kannäringsidkarens underlåtenhet inle antas ha inverkat på avtalet om tjänsten. Iövrigt bör näringsidkaren däremol normalt inte kunna gå fri från felansvarenligt bestämmelsen under hänvisning till att han trodde att just dennekonsument, till skillnad från konsumenler i allmänhet, inte hade behov av enupplysning om förhållandet. Här bör dock göras en reservation för det falletatt konsumenten, enligt vad näringsidkaren känner till, har anlitat en arkitekteller en tekniskt konsult e.d. för att exempelvis upprätta ritningar ocharbetsbeskrivningar för ett arbele. I ett sådant fall bör Uänslen inte ansesfelaktig enligt förevarande beslämmelse, om det förhållande som konsumenten görgällande att näringsidkaren bort upplysa honom om helt klart ligger inom ramenför vad näringsidkaren haft befogad anledning räknad med att konsumentens"egen" sakkunnige skulle informera konsumenten om (jfrspecialmoUveringen till 168). Fråganom tjänsten är felaktig skall bedömas med hänsyn förhållandena vid denfidpunkt då uppdraget avslutades. Avser tjänsten en sak som har överlämnats inäringsidkarens besittning eller som skall tillverkas av denne, anses uppdragetavslutat först när saken har kommit i konsumentens besittning. Omnäringsidkaren har utfört ijänsten men uppdraget inte kan avslutas i rätt tidpå gmnd av något förhållande på konsumentens sida, är den avgörande fidpunkleni stället den då uppdraget skulle ha avslutats. (Jfr3 kap. 1 8 andra stycket i utredningens förslag) Prop.1984/85:110 202 Paragrafen, som inte är tillämplig på tjänster avseendeförvaring (se 12 § KtjL 15 8), anger den tidpunkt till vilken bedömningen avfrågan om Ijänsten är felaklig i princip skall hänföra sig. Det avgörande ärresultatets beskaffenhet vid denna lidpunkl. Tjänsien är alltså felaktig omell fel förelåg då, även om felel visar först senare, s.k. dolt fel. Härifrånmåsle skiljas del fallel all resultatet vid den i paragrafen angivna tidpunktenär frill från fel även dolda men del därefter uppkommer en försämring avreslutald. Tjänsten är då inte felaktig enligt beslämmelserna i 9-12 88. Enannan sak är att näringsidkaren ändå kan bli ansvarig för försämringen enligtbeslämmelserna i 13 och 14 88. För frågan humvida tjänsien är felaktig enligt 9 och 10 88är det, som lidigare har framhållits, i och för sig utan betydelse vad som ärorsaken till att resultatet avviker från de normer som anges där. Enligt 168kan konsumenien emellertid inte göra gällande några påföljder på grund av etlfel som beror på etl förhållande på konsumentens sida. Dit räknas inle fel somberor på olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse (se specialmotiveringentill 16 8). Detta innebär att näringsidkaren enligt felreglerna bär risken(står faran) för atl resultatet försämras genom sådana händelser. Förevarandeparagraf sätter emellertid en gräns i liden för näringsidkarens ansvarhärvidlag. Av paragrafen framgår sålunda atl tjänsien aldrig kan vara felakligenligt 9 eller 10 8 på grund av atl resultatet har försämrats genom enolyckshändelse e.d. som har inträffal efler den lidpunkt som anges i paragrafen(jfr även 13 och 14 88). I anslutning till det nu sagda bör för tydlighetens skullunderstrykas alt näringsidkaren - såvida inte annat får anses avtalat intenågon gång under tjänstens utförande eller därefter bär risken för att självaföremålet för tjänsten, om denna avsett ett redan befintligt föremål, skadas pågrund av en olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse. Den risken liggerpå föremålets ägare, dvs. normalt på konsumenten (se specialmotiveringen-till32 8). Beträffande den ekonomiska risken för att sådant malerial till tjänstensom konsumenten tillhandahåller förstörs eller försämras genom enolyckshändelse e.d. som leder till att tjänsten blir behäftad med fel fårhänvisas 20 och 39 88. Enligt första stycket, som innehåller huvudregeln, skallfrågan om tjänsten är felaktig bedömas med hänsyn lill förhållandena vid dentidpunkt då uppdraget avslutades. Ullrycket "förhållandena" syftar självfallet iförsta hand på resultatet av det urspmngligen avtalade arbetet och aveventuellt lilläggsarbete. Av ullryckd framgår emellertid också att man vidbedömningen av om en tjänsl är felaktig på gmnd av alt resultatet avviker frånsådana föreskrifter som avses i 5 8 första stycket skall ta hänsyn även enföreskrift som har trätt i krafl efler det att avtalet om Ijänsten slöts meninnan uppdraget 1984/85:110 203 avslulades.Denna siluation kan länkas uppkomma när det 12 § KtJL gällerarbeten som pågår under en längre lid. Molsvarande gäller i fråga om förbudenligt 4 8 marknadsföringslagen (se 9 8 andra stycket). Medatt uppdraget avslutas avses detsamma som med den av utredningen användatermen att "ijänslen avlämnas". Den lidpunkl då uppdraget haravslutats är, som lidigare har nämnts, avgörande för när risken för attresultatet försämras genom en olyckshändelse e.d. går över frän näringsidkarenlill konsumenien. Framför alll med hänsyn lill delta kan det naturligtvisibland bli av slor betydelse atl mer precist fastställa när uppdragel kan ansesha blivit avslutat. Närdet gäller tjänster avseende föremål som inle har överlämnats i näringsidkarensbesittning och som inle heller skall tillverkas av denne innehåller försiaslycket inle några särskilda regler om när uppdragel skall anses avslulat. Detkan här vara fråga om arbete på mark, byggnader, anläggningar o.d. eller omarbete på lösa saker som under arbelet finns i konsumentens hem eller på någonannan av denne disponerad plals. 1dessa fall får uppdragel i princip anses avslutat när konsumenien har fåttklart för sig atl näringsidkaren anser sig ha slutfört Ijänsten, dvs. utförtdel avtalade arbetet jämte evenluellt Ulläggsarbele och uppfylll de förpliktelseri övrigt som kan sammanhänga med arbetet, exempelvis städat efter sig ochavlägsnat sin utrustning. Förhållandet kan också uttryckas så att konsumentenskall ha fått klart för sig alt föremålet för tjänsten, såvitt pånäringsidkaren ankommer, är färdigt för att avsynas och för att tas i bmk avkonsumenten eller på annal säll disponeras av denne, t. ex. för fortsall arbeleav annat slag. Kravetpå att konsumenten skall ha fått klart för sig att näringsidkaren sålunda ansersig vara färdig med sitt arbele m. m. innebär i allmänhel att näringsidkarenmåste på ett eller annal sätt tydligt tillkännage detta för konsumenten. Etlsärskilt meddelande härom bör dock - såvida inte annat har överenskommits -knappast krävas för att uppdragel skall anses avslutat när del är fråga om ettmindre arbete som utförs i konsumentens hem under dennes frånvaro ochbelräffande vilket det uppenbarligen har fömtsätts mellan parterna att arbetetkommer atl vara färdigt innan konsumenten kommer hem. 1 andra fall, såsom dåarbele i konsumenlens frånvaro utförs på dennes sommarstuga under lid då deninle bebos eller på en bål som konsumenten har liggande någon annanstans än därhan vistas, bör det däremot för att uppdragel skall anses avslutatnormalt krävas att näringsidkaren har meddelat konsumenten alt han anser sigvara färdig med sitt arbete. Kan konsumenten då inte anlräffas, t. ex. på gmndav all han har rest bort, går risken för olyckshändelser o.d. som drabbarresultatet av tjänsten likväl över på konsumenien enligt bestämmelsen i andraslycket. Särskiltvid arbeten på byggnader förekommer det atl konsumenien tar en del av föremåletför tjänsten i bmk, sedan näringsidkarens arbete 1984/85:110 204 avseendeden delen har slutförts men innan näringsidkaren har färdigställt 12 § KtJLarbelet avseende andra delar. Konsumenien flyttar l.ex. in i elt nymålat ochnylapdserat mm medan näringsidkaren fortsätter sitt arbete i andra mm. I ettsådani fall torde parterna ibland kunna anses ha bmlil ut den ifrågavarandedelen av det urspmngliga uppdraget till ett särskilt uppdrag, som blivitavslutat i enlighet med vad som lidigare har sagts. Delta får emellertidavgöras med hänsyn till omsländighelerna i del enskilda fallel. Av 16 8 följerall konsumenien under alla förhållanden får själv svara för en försämring avden ianspråktagna delen, om försämringen sammanhänger med hans bmkande avdenna och annat inte följer av parternas avtal (jfr betänkandet s. 256 och s.262). Parternakan också i andra fall i princip avtala om att arbeten som skall utföras i etlsammanhang är alt betrakta som skilda uppdrag, beträffande vilka risken förolyckshändelser som försämrar resultatet går över på konsumenten efler hand somde olika deluppdragen på tidigare angivel sätt har avslutats. Beslämmelserna iförevarande paragraf och 16 8 är emellertid Ivingande lill konsumenlensförmån. För att ett avtal av del nu nämnda slaget skall vara bindande förkonsumenten, måste det framstå som nalurligl att behandla de olika delarna somseparata uppdrag när det gäller bl. a. frågan om övergången av risken för olyckshändelserfrån näringsidkaren till konsumenten. Detbör i sammanhanget framhållas att enbart den omständigheten all prisel enligiavlalel skall betalas i delposter efter hand som arbetet fortskrider intemedför alt parterna kan anses ha kommit överens om en sådan uppdelning av ettuppdrag som här har berörts. Ofta är det andra skäl som ligger bakom en sådanbetalningsklausul. Med hänsyn till att en uppdelning av ett uppdrag bl. a.medför att risken för olyckshändelser som försämrar resultatet stegvis överförspå konsumenten innan hela arbetet har avslutals, bör det ställas stränga kravpå bevisningen för alt en överenskommelse därom har iräffals. Vadsom har sagls gäller även i fråga om arbete på löpande räkning (jfrbetänkandet s. 260-261). Också vid sådant arbete är alltså den förfelbedömningen avgörande tidpunkten den då uppdraget avslulades. Detta innebäratt risken för försämringar av resultatet genom olyckshändelser e.d. inteheller vid arbete på löpande räkning går över på konsumenten vid en tidigareUdpunkt, såvida inte parterna kan anses ha träffat ett avtal omuppdelning av arbelet i deluppdrag och detla avtal i enlighel med del fömtanförda kan godtas som bindande för konsumenten. Partemakan ha avtalat om all en formell besiktning av resultatet av tjänsten skall ägamm sedan Uänsten har slutförts. I så fall kan uppdragel inte anses avslutatförrän besiktningen har genomförts. Det bör påpekas att detta innebär altnäringsidkaren bär risken för olyckshändelser o.d. som drabbar resultatet undersjälva besiktningen. Prop.1984/85:110 205