prop · G803155 · 1984-12-31 00:00:00 — om gränsdragningenmellan tryckfrihet och medbestämmande; Regeringenbereder tillfälle att ta del av vad som har tagits upp i bifogadeuidrag av regeringsprotokoll. Regeringenanmäler betänkandet (Ds A 1984:4) Tryckfrihet och medbestämmande som hartillkommit i enlighet med begäran (AU 1981/82:2, rskr 40). Enligtregeringens mening krävs f.n. ingen lagstiftning för att tydligare angegränsdragningen mellan den grundlagsfästa tryckfriheten och reglerna ommedbestämmande i arbetslivet. I 1984/85. 1984/85:155 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , ,, , , , , , Skrivelseom gränsdragningen mellan tryckfrihet och medbestämmande Tryckfrihetsförordningen(TF) innehåller grundläggande bestämmelser till säkerställande av ett frittmeningsutbyte och en allsidig upplysning. Bl.a. finns regler som lar sikle påen utgivares befogenhet att bestämma över innehållel i en periodisk skrift (5kap. Lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL) innehållerregler om arbetstagarin-flytande på alla frågor som faller inom ramen förförhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Genom 2§ MBL begränsasemellertid denna lags tillämpningsområde med avseende på vissa angivna typerav verksamheter, däribland sådana som berörs av de grundlagsfästa tryckfrihets-principerna(jfr prop. 1975/76:105, bil. 1, s, 210 o 329 ff). Bestämmelsen har följandelydelse. 2 §Arbetsgivares verksamhel som är av religiös, vetenskaplig, konstnär lig eller annan ideell natur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål undaniages från lagens tillämpningsområ de såvitt avser verksamhelens mål och inrikining. 1en motion till /(nr 1810) begärdes enulredning för all undanröja den oklarhel som motionärerna airsåg föreligga omtolkningen av 2 § MBL i förhållande till TF. Motionen behandlades avarbetsmarknadsutskottet, som inhämtade yttranden över motionen från vissaremissinslanser och från konstilutionsutskottet. I sill betänkande (AU1981/82:2) uttalade arbetsmarknadsutskottet att det fanns anledning att utredahur MBL och TF förhåller sig lill varandra och att regeringen borde få övervägaformerna för utredningsarbetet. biföll utskottels hemstäHan (rskr1981/82:40). Motbakgrund av beslut tillkallade dåvarande chefen förarbetsmarknadsdepartementet tre särskilda utredare' för all utreda förhål- 'Justitieombudsmannen , sammankallande, numera juslitierådetOlof och hovrättslagmannen . Skr.1984/85:155 3 landel mellan TF och MBL. Utredarna har lagt frambetänkandet (Ds A 1984:4) Tryckfrihet och medbestämmande. Betänkandet bör fogaslill protokollet i detta ärende som bilaga 1.1 en sammanfattning av betänkandetanför utredarna följande. Vårt uppdrag har gällt alt utreda förhållandet mellantryckfrihetsförordningen (TF) och lagen om medbestämmande i arbetslivet(medbestämmandelagen, MBL). Vi har haft att särskilt analysera hur långt dearbelsrättsliga reglerna i MBL sträcker sig i olika hänseenden med tanke på dei grundlag fastlagda principerna för tryckfriheten. De rättsliga problemen pådetta område kretsar i mycket kring 2 § MBL. Där föreskrivs att arbetsgivaresverksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig eller annan ideellnatur eller som har kooperativt, fackligt, politiskl eller annatopinionsbildande ändamål undantas från MBL: s tillämpningsområde såvitt avserverksamhetens mål och inriktning. Innebörden av detta lagrum förtidningspressens och andra massmediers del har alllsedan MBL kom lill varitföremål för debatt. Vi redogörförst för bakgrunden till utredningsuppdraget och för huvudlinjerna i debattenom förhållandet mellan TF och MBL. Vi diskuterar också någol vad som allmäntsett kan uppnås genom en sådan rälislig utredning som vi har fåtl i uppdrag atlgöra, när vi inte har något annat material all stödja oss på än lagtext,förarbeten och några enstaka avgöranden av arbetsdomstolen. Betänkandet har sin tyngdpunkt i en rättslig analys avförhållandet mellan TF och MBL och av 2 § MBL. Vi tar först upp några tryckfrihetsrältsliga frågor.Huvudfrågan är i vad mån och på vad sätl TF har direkt rättslig betydelse förarbetstagarnas medbestämmanderätt enligt MBL. Drar TF upp en gräns förmedbestämmanderätten, oberoende av vad som föreskrivs i MBL? Enligt vår mening är det inte möjligt att dra några merbeslämda slutsatser i fråga om tillämpligheten av MBL och utrymmel förmedbestämmandeavtal från tryckfrihetsrältsliga utgångspunkter. Inle minst ärdet oklart vilket ulrymme som kan finnas för beslämmelser i lag eller avtal ommer vittgående fackliga befogenheler inom t.ex. tidningspressens område än demsom MBL nu föreskriver. Det syns oss knappasl möjligt all göra gällande atl TFskulle ulgöra etl hinder t. ex. mol primär förhandlingsskyldighet enligt 11 §eller informationsskyldighet enligt 19 § MBL när det gäller redaktionellafrågor och beslut. Inte heller kan man hämta stöd i TF för något slagsgrundsals om tidningsföretagets (ägarens) fulla suveränitet i förhållande fillde anställda och deras fackliga organisalioner över alla beslut som kanbetecknas som redaktionella. Vi gör därefter en analys från arbetsrättsUgautgångspunkter. Vi konstaterar då inledningsvis atl () har begärt atl få träffa avtal med () om redaktionellt medinflytande och att SJF harredovisat vissa principiella skäl för detta. Vi har sammanfattat dessa skäl pådella säll. En allmän uigångspunkt är uppfattningen alt det är journalistikensuppgift att oberoende och kritiskt söka sanningen i läsarnas Ijänsl och alt delär tidningsföretagens och deras anslällda journalisters gemensamma sak alt setill alt denna uppgift fullgörs. Ett avtal om redaktionellt medinflytandemellan tidningsföretagen och journalisternas fackliga organisation bör tjänasom en garanli i läsarnas/all- 1984/85:155 4 mänhetensintresse för att pressen fullgör sina uppgifter i det demokratiska samhället.En ökad demokratisering inom tidningarna har i detta sammanhang en viktig rollatt spela. I utredningar och debatt om samhällets presspolilik har definieratsfyra huvudsakliga uppgifter för pressen: pressen skall ge en god informationom förhållanden och skeenden i samhället, frilt kommentera sådana förhållandenoch skeenden, kritiskt granska myndighelers och andra makthavares förehavandenoch främja kommunikalionen mellan olika grupper. Det är garantier förfullgörandet av dessa uppgifter som ett avtal om redaktionellt medinflytandeskall skapa. Den gemensamma utgångspunkten skall därvid vara den s. k.liberala pressideologin. Tidningsföretagens inlresse alt få behållatidningarnas politiska linje skall respekteras och parterna skall gemensamt slåvakt om utgivarens exklusiva publiceringsansvar och skydda den redaktionellaintegriteten från olika slag av påtryckningar. Någol krav på inflyiande överutövandet av "den fria kommentarrätten" ställs inle. Däremot börgenom avtalet om redaktionellt medinflytande tidningsföretagen bindas vid denav dem själva ofla proklamerade principen om saklighet och objektivitet inyhetsförmedlingen. Vi släller då först frågan om etl anspråk på redaktionelltmedinflytande i den mening som åsyftas av SJF över huvud kan grundas på MBL. Enligt1 § MBL är lagen tillämplig på sådani som hör lill "förhållandel mellanarbetsgivare och arbelstagare". I della ligger, som framgår avförarbetena, att lagens tillämpningsområde visserligen har avsetts bli vidsträcktmen att dock enbart frågor som rör arbetslagarna i den egenskapen skall anseshöra dit. Kan då ett anspråk på medbestämmanderätt som har till syfte att iläsarnas/allmänhetens inlresse säkerslälla alt vissa uppgifier förtidningspressen blir riktigt fullgjorda påstås tillhöra tillämpningsområdet?Vår slutsals blir alt starka skäl talar för att svaret på den frågan bör varanekande. Vigår därefter över lill 2 § MBL. Vi konstaterar atl del i förarbetena görs enskillnad mellan rikllinjebeslui (dvs. fastställandet mer allmänt av målel föroch inriktningen av verksamheten) och sådana genomförandebeslut som kan sägasvara omedelbarl beroende av den fastställda målsättningen. Lagen får enligtvår mening förslås så att rikllinjebesluten i sig själva är alt betrakta somsådana beslut om verksamhelens mål och inriktning som enligt 2 § MBL undantasfrån lagens tillämpningsområde. I fråga om genomförandebeslulen får däremotgöras en bedömning om lagens tillämplighet från fall till fall, genom enavvägning mellan intresset av atl kunna genomföra faslslällda riktlinjer förverksamheten och arbetstagarsidans inlresse av alt få framföra sina synpunkteroch i övrigt inverka på sådana aspekter på besluten som enligt MBL och dessgrunder tillhör det fackliga intresseområdet, l.ex. de ekonomiska verkningarnaav beslulen och återverkningarna på arbetets ledning och fördelning,personalpolitiken m. m. Vi noterar alt arbetsdomstolen i ett avgörande (AD 1981nr 22) har tagit fasta på detta mönster för tillämpningen av 2 § MBL. Delbeslut som hade föranlett tvisten inför domstolen gällde en förändring av GefleDagblads förstasida från atl varit en ren annonssida lill att innehållaredaktionell text och bilder. beslut var enligt domslolen inle somsådani att betrakta som ell rikllinjebeslui. Frågan var då i stället ombeslutet skulle ses som etl sådant beslut om genomförandet av en riktlinje somhade lagts fast för tidningen. Domstolen fann att beslutet onekligen hadebetydelse för tidningen som pressorgan. Varken lagtexien eller lagensförarbeten ger 1984/85:155 5 emellertid, fortsatte domstolen, något stöd för alt varjebeslut som kan sägas vara av redaktionell karakiär skulle vara undanlaget frånlagens tillämpningsområde. Domstolen anmärkte att de företagsekonomiskaaspekierna på beslutet hade kommit atl dominera inför del genomförande-beslutsom del hade varit fråga om. Med hänsyn till detta och eftersom det inte hadegällt att förändra utan endasl alt understryka tidningens nyhets-förmedlandeoch opinionsbildande roll fann domstolen, atl beslutet atl ändra tidningensförstasida från att vara annonssida till att innehålla redaktionellt materialinte hade haft en sådan särskild betydelse för tidningen såsom opinionsbildareoch nyhelsförmedlare att beslutet direkt eller indirekl kunde sägas ha gällltidningens mål och inriktning. Beslutet var alltså inte enligt 2 § MBLundantaget från lagens tillämpningsområde. Den gränsdragning som skall göras enligt 2 § MBL måsle skedels genom att man fastställer vad som är att betrakta som"redaktionella" riktlinjebeslut, dels genom all man i fråga omgenomförandebeslulen gör en sådan avvägning i del enskilda fallet somarbetsdomstolen gjorde i Dagbladsmålet. Pä båda dessa punkter harlagstiftaren överlämnat åt rättstillämpningen att lösagränsdragningsuppgiften. I flertalet fall behöver det inte råda någon tvekan om vadsom skall anses höra till riktlinjebesluten. Uttrycket måste visserligen syftapå beslut som har karaklären av mer generella policybeslut eller fastställandeav elt program för framtiden eller för . Hit kan höra t.ex.valel av en politisk linje eller en allmän linje i någon viss samhällsfrågaeller liknande. Anspråk på redaklionelll medinflytande utifrån de av SJFredovisade principiella utgångspunkterna har inle stöd i MBL när del gällersådana beslut. Ä andra sidan lorde inle alla beslut som enligt bl.a. TA börbelraktas som "fredade" därför att de är av redaktionell karakiärkunna räknas som riktiinjebeslut. All dra den exakta skiljelinjen är emellertiden uppgift för rättstillämpningen. I fråga om genomförandebeslulen ligger det i sakens naturatl man inle kan uttala sig generellt om hur gränsdragningen skall göras.Bedömningen måste göras från fall till fall med ledning av beslutets betydelsefrån skilda synpunkter. Avgörandet i AD 1981 nr 22 belyser enligt vår meningdock principiellt innebörden av den avvägning som skall göras. På ena sidanskall hänsyn tas lill beslutets betydelse för tidningen som opinionsbildare ochnyhetsförmedlare. Över den aspeklen på beslutels betydelse tankes arbetslagarnainle ha rält alt utöva inflytande enligt MBL. På den andra sidan skall man vägain beslutets betydelse för arbetstagarna i den egenskapen. Det bör lilläggasaU lagstiftaren av hänsyn till arbetstagarintresset har uttalat sig för ettrestriktivt synsätt i fråga om tiUämpHghelen av 2§ MBL på genomförandebeslulen,eller med andra ord för att undantaget inte skall anses ha större omfattning änsom är nödvändigt för att fastställda rikllinjer för verksamhelen skall kunnafullföljas. Här bör också inskjutas atl det inte finns någol somutesluter en rätt för arbetslagarna all med stöd av MBL i efterhand få ulövainflytande över frågor om verkningarna för dem av fattade riktlinjebeslut ellerundantagna genomförandebeslut. När vi sedan går över till att från rättsliga synpunktergranska den lösning av gränsdragningsproblemet som 2 § MBL represenlerar,konstaterar vi au det är en brist i lagtext och förarbeten all de inle särskdtlydligi anger vilken gräns kring medbestämmanderätten som lagstiftaren harvelal dra. På den punklen lar vi upp frågan om innebörden av begreppet"opinionsbildning" i 2 § och anger som vår mening alt de starkareskälen talar för *,;, t,rJJ.' 1984/85:155 6 inle skall förstå uttrycket i någon snävare mening, utan la vad som ärtryckfrihetsrätlsligt skyddat i förhållande lill det allmänna som utgångspunktför tolkningen. Enannan brist som vi funnit i 2 § är att gränsdragningsproblemet därigenom intelöses på ett fullständigt eller helt konsekvenl sätt. I delta avseende har vifäst oss vid all lagen visserligen mot bakgrund av principiella övervägandenutesluter medbestämmanderätt med stöd av lagens egna regler i vissa frågor ochulesluler kollektivavtal om sådana frågor, men ändå lämnar utrymme för avtal ommedbestämmande utan lagens stöd men med rättsverkningar som kan göras myckellika kollektivavtalets. Tilldetta kommer att den åtminstone principielll sett centrala frågan omtillåtligheten av fackligt organiserade slridsälgärder för atl få lill ståndsådana "medbestämmandeavtal utanför MBL" har lämnals obesvarad. AtlTF inte reser hinder mol fackhga stridsåtgärder med anledning av en innehåll betyder inte atl sådana stridsåtgärder obetingat tillåtsenligt allmänna arbetsrällsliga grundsatser. Men frågan har lämnats obesvaradav lagstiftaren vid MBL: s tillblivelse. Viavslutar vår analys med ett utkast tiU en annan lösning' av gränsdragningsproblemetän det som har valts med 2§ MBL. Utkastet skall inle uppfattas som ett förslagtill ändring av lagen; del är alt se som en sammanfattning av vår analys ochell sätt atl visa hur en del av anmärkningarna mot 2§ MBL i gällande lydelseskulle kunna tillgodoses. I sak innebär utkastet atl man väljer en mernyanserad lösning än den "alll-eller inlet"-lösning som gällande lagrepresenterar. Ielt avslulande avsnitt behandlar vi översiktligt motsvarande problem förradions och TV:s del. Eflerremiss har yttranden över belänkandet avgetls av justitiekanslern (),universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), arbetsdomstolen (AD), ,, arbetslivscenlrum, slatens arbetsgivarverk (SAV),Svenska kommunförbundel, , (), (), (), Kooperationens förhandlingsorganisation(KFO), Factu-Föreningen fackpress. A-pressens samorganisation.Landsorganisationen i (LO), , . (), ,. CentralorganisationenSACO/SR och . Yttrandenöver betänkandet har överlämnats av UHÄ från de juridiska fakultetsnämndernavid universiteten i , och , Elt yttrande har vidareavgetts av Föreningen , Ensammanställning av yttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 2. 'Se betänkandet, bil. 1, s. 71. 1984/85:155 7 Min bedömning: Enligt min mening krävs f. n. ingensärskild lagstiftning om gränsdragningen mehan TF och MBL i syfte att trygga degrundlagsfästa tryckfrihetsprinciperna. Departementspromemorian: Utredarna har haft i uppdrag altanalysera hur långt de arbetsrättsliga reglema i MBL siräcker sig i olikahänseenden med tanke på de i grundlag fastlagda principerna för tryckfriheten.De har emellertid inte ansett del lämpligt alt uttala en egen mening om deräiispoliiiska aspekterna på gränsdragningsfrågan och all i enlighel därmedlägga fram ett förslag till lagändring. Utredarna har dock i syfte atlkonkretisera den krilik som från rättsliga ulgångspunkler kan rikias mot 2 §MBL angelt en alternativ utformning av paragrafen. Enligt utredarna måsteemellerlid liksom f. n. den närmare gränsdragningen vara en uppgift förrättstillämpningen. Utredarna har framhållit atl behovet av en lagändring frånrältspo-litiska utgångspunkter till väsentlig del lorde bero av i vad mån detvisar sig möjligl för parterna inom den berörda delen av arbetsmarknaden atl nåresultat i förhandlingar om medbestämmandeavtal - en fråga som utredarna inteansåg sig kunna bedöma. Remissinstanserna: Flertalel av remissinslanserna blanddem JK, , arbetslivscenlrum, SAF, TA, TU, och LO anser att analysen av de berörda frågeställningarna ärvärdefull. släller sig emellerlid tveksam till behovel avlagstiftning och framhåller att detta i vart fall inte bör ske utan ytterligareulredning. Även andra remissinstanser menar att en ev. lagändring skulle krävaytterligare utredning. Vad som då åsyftas är i försia hand det förhållande att2 § MBL även tar sikte på andra verksamheter än sådana som omfattas av tryckfriheten.Vidare framhålls att motsvarande frågeställningar uppkommer när det gäller MBL:s förhållande fill den politiska demokratin. SAF motsätter sig atl belänkandetläggs lill grund för lagstiftning medan TA och TU med instämmande av förordar lagstiftning i Hnje med den alternativa ulformningenav 2 § MBL som presenteras i betänkan-del. Dessa organisationer pekaremellerlid på flera praktiska siluationer där enligt deras mening denalternativa lagtexten och betänkandet inle ger tillräcklig vägledning. Deorganisalioner som förelräder arbeisiagarinires-sen anser att deproblemställningar som finns bör kunna lösas avtalsvägen eller genom praxis.Först om detla skulle misslyckas finns enligt deras mening anledning altöverväga lagsliflning. Mina överväganden: Jag delar den inställning som har kommitlill ullryck i flera av remissyttrandena att utredarna i betänkandet på ellingående och klargörande sätt belyser det aktuella rättsläget när det gällertryckfriheten 1984/85:155 8 Många värdefulla synpunkter har vidare lämnals avremissinstanserna. Och även om meningarna går isär på vissa punkter finns detenligt min mening en gemensam utgångspunkt, nämligen intresset att värna om degrundläggande tryckfriheisprinciperna. Denna grundsyn har också kommit tilluttryck i de gemensamma värderingar som berörda parter givit uttryck åt i detutvecklingsavtal som har träffats för massmediaområdet. Delta talar enligt minmening för att del finns förutsällningar för parterna själva att lösa deproblem som finns på området. TAoch TU har emellertid med instämmande av A-pressens samorganisation förordatlagstiftning i syfte att klarare ange hur gränsdragningen bör ske mellantryckfrihets- och medbestämmandeintresset. De har i siltremissyttrande pekat på vissa praktiska situationer där de inte anser sig fåtillräcklig vägledning av den grundläggande analys som har gjorts ibelänkandel. Detta visar enligt min mening lydligt vilka svårigheter man stårinför om man genom lagstiftning närmare skall ange var gränsen skall dras. Såsomutredarna har påpekal är delta i sista hand en fråga för rättstillämpningen. a. av den gemensamma grundsyn som har kommit till uttryck iremissyttrandena och i det mellan parterna på mediaområdet träffadeutveckHngsavtalet bör man enligt min mening genom avtal och i den praktiskatillämpningen kunna söka lösningar på uppkommande problem. Jag anser sålundaatt det f.n. inle krävs yllerligare lagstiftning om gränsdragningen mellan TFoch MBL i syfte att trygga de grundlagsfästa tryckfrihetsprinciperna. Jagkommer nalurliglvis att följa utvecklingen med största uppmärksamhet. Skulledet visa sig att problemen inte har kunnat lösas på ett ändamålsenligt sätt fårfrågan om särskild lagstiftning tas upp till en förnyad prövning. Jag vill avslulningsvisframhålla atl mol den i och för sig berättigade kritik som från bl. a.tidningsutgivarhåll riktats mot alt MBL och dess förarbeten är knapphändiga ochsvårtolkade när del gäller förhånandet mellan TF och MBL, numera kan ställasden klariäggande analys som har gjorts i belänkandel. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag haranfört i det föregående om gränsdragningen mellan tryckfriheten ochmedbestämmandet. Regeringenbeslutar i enlighel med föredragandens hemställan. 1984/85:155 9 1984/85:155 10 Påuppdrag av arbetsmarknadsministern har vi utrett förhållandet mellantryckfrihetsförordningen och medbestämmandelagen. Detta belänkande ärresultatet av del arbetet. Skr.1984/85:155 11 Skrivelsetill arbetsmarknadsministern .................... 10 1 Sammanfattning ............................................... .. 12 2 Inledning ........................................................ .. 12 2.1 Bakgrunden ................................................. 12 2.2 Direktiven ochutredningsarbetet ................... 14 3 Huvuddragen av debattenom förhållandet mellan TF och MBL ,. 3.1 Arbetsgivarståndpunkten .............................. 17 3.2 Den fackliga ståndpunkten ............................ 19 4 TF och medbestämmanderätten- inledande synpunkter 20 4.1Vilken direkt betydelse har TF för arbetslagarnas 4.1.1 Skydd mot angrepp av enskilda .............. 22 4.1.2 Avtal om begränsning avtryckfriheten ...... 27 4.1.3 TFs betydelse för somlagstiftare 33 5 Arbelsrättsligaaspekter .................................... 36 5.1 Rättsläget före MBL .................................... .. 36 5.2 Rättsläget efler MBL .................................. .. 40 5.2.1 Lagens tillämpningsområde istort ............ 41 5.2.2 Innebörden av 2 § MBL ........................... 46 5.2.2.1 Förarbetena ............................... 46 5.2.2.2 Rättspraxis syn på innebördenav 2 § MBL .... 52 6 Kritiska synpunkter på 2 §MBL .......................... 61 7 Utkast till en alternativutformning av 2 § MBL ..... 68 8 Radio och TV ................................................... .. 72 Sammanställning av remissyttrandena över motionen 1980/81:1810 ................................. .. 75 Kortredogörelse för tryckfrihetsförordningen (TF) ochmedbestämmandelagen (MBL) m. m.. .. 79 Skr.1984/85:155 12 (Här utesluten, se s, 3 fO. 1 lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (medbestämmandelagen, MBL) har 2§följande lydelse: 2 § Arbetsgivaresverksamhel som är av religiös, vetenskaplig, konslnärlig eller annan ideellnatur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annalopinionsbildande ändamål undantages från lagens tillämpningsområde såvillavser verksamhelens mål och inriktning. Detla lagrum kom lill under arbetet på propositionen medförslag lill medbestämmandelagen (prop. 1975/76: 105). Någon molsvarighel fannsinle i det utredningsförslag (SOU 1975: 1 Demokrati på arbetsplatsen) somannars utgjorde grundvalen för propositionsarbelet. Av motivtexterna till 2 § MBL kan utläsas atl det allmännasyftet med lagrummet var att göra en avgränsning av den rätt lillmedbestämmande som skulle lillkomma arbetslagarna med stöd av lagen, såvittgäller sådana verksamheter inom den privata sektorn av arbetsmarknaden där detförekommer ell annat demokratiskt inflyiande än del företagsdemokraliska. Den uppgiflen uppfattades som nära besläktad med problemelatl ange hur MBL utan otillbörligt ingrepp i det demokratiska politiskabeslutsfallandet skulle kunna göras lillämplig även inom den offentligasektorn av arbetsmarknaden. Som exempel på verksamheter inom den privata sektornsom avsågs med undantagsregeln i 2 § MBL nämndes de som bedrevs av politiska,fackliga, religiösa, kulturella och välgörande organisalioner och samfund, därdet regelmässigt finns ett demokratiskt inflytande över verksamheten. I fall avdenna art, sägs del i motiven, skulle ett arbetsta-garinflylande, som omfattadeäven verksamhetens mål och inriktning, komma i kollision med andra demokratiskainlressen.