prop · G803109 · 1984-12-31 00:00:00 — Härav följerockså att uppgift om telefonnummer till andra abonnenter än fysiska personeralltid bör kunna lämnas ut. Vidare bör uppgiftsskyldigheten omfalla även andraabonnentuppgifter hos , t. ex. huruvida en viss person eller ettvisst företag innehar ett abonnemang eller var en telefonapparat finnsinstallerad. Sammanfattningsvisföreslår jag att uppgifter om adress, telefonnummer och arbetsplats som finnshos en myndighet bör få lämnas ut till en annan myndighel, om de behövs där fördelgivning enligt DL oavsett om sekreless gäller för uppgifterna hos denmyndighet som har tillgång till dem. Undantag bör dock göras för uppgifter somfinns hos om fysisk persons telefonnummer till bostaden. Sistnämndauppgift bör dock liksom nu kunna lämnas ut efter en intresseprövning enligtgeneralklausulen. Isammanhanget vill jag erinra om att det förslag om uppgiftsskyldighet som jaghar behandlat tidigare (avsnitt 3.3.1) innefattar skyldighet för parterna m.fl. att lämna uppgift även om hemligt telefonnummer till bostaden. Som harnämnts där bör inte en sådan uppgift avkrävas en enskild, om det kan antas attdet skulle innebära men för honom. Jagövergår nu att behandla frågan om behovet av sekretess för uppgifter idelgivningsverksamheten. I den reform som jag nu förordar finns flera inslag som talar för attsekretess i viss utsträckning bör gälla för uppgifter som förekommer imyndigheternas delgivningsverksamhet. Mitt förslag om att vissa annars 4 1984/85. 1984/85:109 50 sekreiesskyddadeuppgifier skall få lämnas ut för deigivningsändamål innebär allsekrelesskyddei lör en uppgift i många läll upphör när den lämnas ul lill en myndigheleller en stämningsman som har anlitais av en myndighel för all genomförasiämningsmannadelgivning. Som jag har nämnl kan en sådan uppgifl vara avömlåligl slag för den sökle. all han är inlagen i en vårdanslalt föralkoholmissbrukare eller en kriminalvårdsanslall e.d. Av uppgiflen kan framgåatl den sökle står under övervakning eller är föremål för sociala stödåtgärder.Uppgiflen kan även avse ell hemligl lelefonnummer eller något annal förhållandesom del skulle vara lill men för den sökle eller någon närslående lill honom omden röjdes. Delligger också i sakens nalur alt myndigheler och stämningsmän vid silleflertorskningsarbete eller sina kontakler med den sökle kan få del avinlegritelskänsliga uppgifter belräffande den sökle och honom närslåendepersoner. I sammanhanget vill jag erinra om vad jag lidigare (avsnill 3.2.6)förordal om all myndigheterna skall dokumentera sina efterforskningsålgärderoch redovisa dem på en särskild blankett till slämningsmännen i samband med alldenne erhåller uppdraget. På samma säll skall slämningsmännen lill myndighetenredovisa vilka ålgärder han har vidtagit för all delge den sökle. Redan idaglorde f.ö. förekomma all siämningsman i inie obelydlig omfallning noterar ochsparar uppgifter om notoriskt svårdelgivna personer för atl underlättakommande delgivningar. Behovetav sekreless för uppgifter om den sökte ökar också om promemorieförslaget omlerminalålkomsl lill olika regisler för deigivningsändamål genomförs. Uppgifterom enskilda som förekommer i delgivningsverksamheten om-fallas redan nu i vissulslräckning av sekreless. En adressuppgift belräffande en misstänkl kan varahänföriig lill den s. k. förundersökningssek-retessen. Genomförs förslagel lilländring i sekrelesslagen, kommer sekretessen för en uppgift som är skyddad hosen myndighel ail i vissa fall överföras lill den domsiol som har begärt all fådel av uppgiften (jfr 12 kap. 1 § försia stycket sekrelesslagen). Däremot lordesekretesskyddet falla bort, om uppgiflen lämnas ut till en annan myndigheleller lill en siämningsman. Vidare torde de uppgifter som förekommer islämningsmannaverksamhelen sakna sekrelesskydd. Enligimin mening lalar övervägande skäl för ati sekreless bör gälla förintegritelskänsliga uppgifter som förekommer i myndighelernas och slämningsmannensdelgivningsverksamhei. Det är också önskvärt att sekretesskyddet för sådanauppgifter blir enhetligt oavsett hos vilken myndighet uppgiften förekommereller till vilken den lämnas ut. Molbakgrund av del anförda förordar jag atl del i sekretesslagen las in enbestämmelse om atl sekretess skall gälla i verksamhet som avser delgivningenligt DL för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas attden enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Prop.1984/85:109 51 3.3.5Upplysningsskyldighet för fastighetsägare m. fl. Mittförslag: Fastighetsägare - med vilka jämställs innehavare av tomträtt -arrendaiorer och innehavare av bostadslägenhet saml arbetsgivare skall varaskyldiga atl på förfrågan av en stämningsman lämna vissa upplysningar om densom söks för delgivning. Skyldigheten atl lämna sådana upplysningar skall inlegälla närslående till den sökle. En arbetsgivare som vägrar all lämna begärdauppgifter eller som lämnar oriktiga uppgifter skall kunna dömas lill böler. Promemorieförslaget:Moisvarar i huvudsak mill förslag. 1 promemorian föreslås dock inte någolundanlag för närslående från upplysningsskyldigheten. Enligtpromemorieförslaget bör upplysningsskyldighelen vara straffsanktionerad ävenför fastighetsägare och innehavare av bostadslägenhet (s. 81-83). Remissinstanserna:Flertalet remissinslanser lillslyrker förslagel eller lämnar del ulan erinran.Ell par remissinslanser avslyrker förslagel orti upp-lysningsskyldighel förarbetsgivare under hänvisning lill den söktes integritet. Några instanseranser att upplysningsskyldighelen inle bör vara straff-sanktionerad. Enremissinslans anser atl man åtminstone vid delgivning i brottmål med den misstänktebör från upplysningsskyldighelen undanta den personkrets som enligt 17 kap. 11§ tredje stycket (BrB) inle kan ställas lill ansvar för skyddandeav brottsling. Skälför mitt förslag: I promemorian framhålls all det ibland är svårt förstämningsmännen att få upplysningar från fastighetsägare och arbetsgivarehuruvida en viss eftersökt person bor i fasligheten resp. arbeiar på arbetsplatsen.Vissa arbetsgivare vägrar atl lämna upplysningar om arbetstider och denanställdes bostadsadress. Det förekommer också atl arbetsgivare hjälper denanställde atl hålla sig undan delgivning. Ipromemorian erinras om all fastighetsägare och innehavare av bostadslägenhet,som upplåler bostad åt annan, enligt 35 S folkbokföringsförordningen(1967:198) skall anmäla detta lill pastorsämbetet i den församling därfastigheten är belägen. Anmälan skall göras från inflyttningen.Fastighetsägare eller innehavare av bostadslägenhet är vidare skyldiga atl påförfrågan av folkbokföringsmyndigheten uppge om en viss person bor ifastigheten resp. lägenheten. Isyfte att underiätta för stämningsmännen all få klarhet i om en viss person bori en bostadslägenhet föreslås i promemorian att upplysningsskyldighelen förfastighetsägare och bostadslägenhetsinnehavare utvidgas till atl omfatta ävenförfrågningar från stämningsman. Fastighetsägare och motsvarande skall varaskyldiga att på begäran av siämningsman uppge om 1984/85:109 52 densom söks för delgivning är bosall i eller annars disponerar lokal i fasligheienoch ange den närmare beskaffenhelen i hans kända boendeför-hållanden (l.ex.sambolörhållanden, inneboende eller om endasl lokal hyrs och ändamälel meddenna förhyrning). Delföreslås också all en arbelsgivare på molsvarande sätl skall vara skyldig alluppge om en viss person är anställd hos arbetsgivaren samt upplysa om dennesarbetsUder, arbetslokal, bostads- och vistelseadress och annat somarbetsgivaren känner till och som kan underlätta delgivning. Del erinras om atlarbelsgivare redan nu har en liknande upplysningsskyl-dighei gentemotskattemyndigheter (t.ex. 37 S taxeringslagen 1956:623), kronofogdemyndigheter(4 kap. 15 § utsökningsbalken) och försäkringskassor (20 kap. 9 S lagen 1962:381 om allmän försäkring). Vidareföreslås all upplysningsskyldighelen lör faslighelsägare m. fl. saml förarbelsgivare slraffsanklioneras. Föregen del får jag anföra följande. Somhar nämnls har flertalet remissinslanser ställl sig bakom förslagel omskyldighel för fastighetsägare, innehavare av bosiadslägenhei saml arbelsgivareall på förtrågan av en siämningsman lämna vissa upplysningar om den sökle. Åvenjag anser all del är angelägel all slämningsmännen - framför alll i merakvalificerade delgivningsfall - får rätt all inhämia upplysningar frånfastighetsägare m.fl. saml arbelsgivare. Vad gäller de invändningar som harförls fram mol förslagel om upplysningsskyldighei för arbetsgivare får jaghänvisa till vad jag lidigare har anfört om förtrågningar på den söktesarbelsplals för deigivningsändamål och delgivning genom siämningsman på densöktes arbelsplals (se avsnill 3.2.3). Närdet gäller omfattningen av den föreslagna upplysningsskyldighelen har RSVpåpekat att innebörden av fastighetsägarens upplysningsskyldighet ifolkbokföringssammanhang har varil förmål för tvekan. Fastighetsägare i störrehyreshus känner vanligen inle lill mer än vem som har tecknat hyresavlal ellerlill vem en lägenhel enligi fasUghelsägarens godkännande har upplålits i andrahand. Någon akliv åigärd som t. ex. besök i lägenheten eller särskildaförfrågningar anser RSV knappast böra krävas av fastighetsägaren med hänsyntill lägenhetsinnehavarens integritet. Verket hänvisar till att problem avdetla slag kommer att behandlas av folkbokföringskommitté (Fi1983:04). RSV har även ifrågasatt om den föreslagna skyldigheten börsanktioneras med ett bölessiraff med hänsyn till att det inte finns föreskrivelnågon sanklion mot en faslighelsägare eller innehavare av bostadslägenhet somunderlåter att besvara en förfrågan från en folkbokföringsmyndighel humvida enviss person bor i fastigheten eller lägenheten. Enligt RSV: s mening börresultatet av kommitténs arbele avvaktas innan man tar ställning till frågan omlämplig sanklion. Liknandesynpunkter har anförts av ifråga om svårigheterna för ägare till störrehyresfasUgheter. Som nämnts har förslagel om en Prop.1984/85:109 5? siraffsanklioneradupplysningsskyldighei på delta område avstyrkts av ett antal remissinslanser. För min del anser jag vid utformningen av en beslämmelse om upplysningsskyldighet förfastighetsägare måste la hänsyn lill de synpunkler som RSV m.fl.remissinstanser har fört fram. Skyldigheten bör därför i princip omfatta endastuppgift om huruvida en viss person förhyr eller på annan grund disponerar enlägenhet eller en lokal i fastigheten. Men samUdigt är det önskvärt atl enfaslighelsägare som känner lill atl en viss person bor i fastigheten också ärskyldig att upplysa om del. Beträffandeomfaltningen av upplysningsskyldigheten för innehavare av bosiadslägenhei anserjag all promemorieförslaget bör genomföras. Närdet gäller frågan om lämplig sanklion för vägran alt lämna ifrågavarandeupplysningar eller för lämnande av oriktiga uppgifier anser jag i likhel med RSVall man bör avvakta resultatet av folkbokföringskommitléns arbele. Redan delförhållandel all en upplysningsskyldighei finns föreskriven i lag torde medföraall seriösa faslighelsägare i större utsträckning än nu kommer all lämnaerforderiiga uppgifter. 1förhållande lill promemorieförslagel förordar jag den jämkningen all ävenarrendaiorer och tomlrätlshavare skall vara upplysningsskyldiga. Tillfrågan om undantag för den som är närslående till den sökle från skyldighelenalt lämna upplysningar ålerkommer jag strax. 1 fråga om omfallningen avupplysningsskyldighelen för arbelsgivare anser jag atl promemorieförslagel börgenomföras. En arbelsgivare bör således vara skyldig atl på begäran av enstämningsman uppge huruvida en person som söks för delgivning är anslälld hosarbetsgivaren saml upplysa om den anställdes arbetsUder och arbelsplals. Promemorieförslagelinnnebär all en arbelsgivare bör vara skyldig alt upplysa även om andraförhållanden som rör anställningen och som kan underiätta delgivningen. EnligiRÅ kan detla leda till all för delgivningen betydelselösa men för den söklespersonliga inlegritel vikliga uppgifier lämnas ut. RÅ förordar därför altupplysningsskyldighelen inskränks lill alt avse arbetstider och arbelsplals. För min del anser jag attdel är angelägel all upplysningsskyldighelen för arbetsgivare omfaltar även nuifrågavarande uppgifier. Sådana uppgifter kan också möjliggöra delgivning påannan plals än arbelsplatsen. Jag anser också all upplysningsskyldighelen ärtillräckligt begränsad och preciserad genom kravel på att uppgiften dels skallröra anställningen och dels skall kunna antas underlätta delgivningen. 1likhet med flertalet remissinslanser anser jag all upplysningsskyldighelen förarbelsgivare bör sanktioneras med bötesstraff. Jag förordar allpromemorieförslagel i den delen genomförs. Som elt par remissinslanser harpåpekat bör straffbestämmelsen omfatta även det fallet atl orikliga uppgifterhar lämnals uppsåtligen. 1984/85:109 54 Jagövergår nu lill att behandla frågan om undanlag för närstående lill den söklefrån skyldigheten all lämna uppgifter i nu berörda hänseenden. Isitt remissvar har RÅ påpekat atl promemorieförslagel om upplysningsskyldigheiför fastighetsägare, innehavare av bostadslägenhet och arbetsgivare synesstrida mol den rättsuppfattning som har kommil lill uttryck i 17 kap. 11 Stredje styckel angående skyddande av brottsling. Med hänsyn lillall en viss krets av närslående personer har ansetts inte böra kunna ställastill ansvar för skyddande av brottsling bör, ålminslone när delgivningen avseren person som misslänks för brotl, samma personkrets falla utanför denföreslagna stralTbeslämmelsen. 1likhet med RÅ anser jag all närslående lill den sökle inte bör omfattas av denupplysningsskyldighet som jag nu har förordat. bör enligt min meninggälla oavsett om den sökte är misstänkt för brott eller inle. En bestämmelsesom endast undantar närslående lill en för brotl misslänkl person som söks fördelgivning skulle vålla praktiska svårigheier eflersom en siämningsman endasl iundantagsfall känner lill innehållet i delgivningsförsändelsen. Av hänsyn lillbl.a. den söktes inlegrilel bör nämligen en stämningsman i allmänhel inle harätt atl la del av innehållet i försändelsen. Enbestämmelse om begränsning av upplysningsskyldighelen för faslig-hetsägare m.fl. och arbetsgivare bör lämpligen utformas efler förebild från bestämmelsen i36 kap. 3 S RB om undantag från vittnespliklen belräffande närstående lillpart. Ensådan lösning innebär atl bl.a. make, sammanboende, barn och föräldrar till densökte inte blir skyldiga alt lämna ifrågavarande uppgifter till slämningsmännen.En arbetsgivare som står i etl sådant förhållande lill den sökte omfattasnaturligtvis inle heller av sankiionsbeslämmelsen. I sammanhanget vill jagemellertid understryka atl den nu förordade undantagsbestämmelsen givelvisinte hindrar att närstående lill den sökle frivilligi lämnar begärdaupplysningar lill stämningsmannen. 3.3.6Stämningsmäns rätt att erhålla tillträde m. m. Mittförslag: Fastighetsägare m.fl. saml arbetsgivare blir skyldiga atl medverkatill att stämningsmän får tillträde lill fasligheler och arbetsplatser för attgenomföra delgivning. Stämningsmän får vidare rätt till tillträde till enskiltområde som inle ulgör boslad saml rätt atl påkalla biträde av polismyndighet,om tillträde vägras dem. Domstol kan besluta om att husrannsakan får ske föratt söka efter den som skall delges en stämning i brottmål i de fall fängelseär stadgal för brotlel. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitl förslag ulom såvitt avser kravet på att det skall varastadgat fängelse för brottet för atl husrannsakan skall få ske (s. 93-99). Prop.1984/85:109 55 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser lillslyrkereller lämnar förslagen ulan erinran. par remissinstanser anser attförslaget om all husrannsakan skall få företas för delgivning är alltförlånglgående medan andra menar alt del är alltför reslriktivt utformat. Frånnågra håll förordas atl möjligheten all förelä husrannsakan begränsas defall i vilka fängelse ingår i slraffskalan för brotlel. Del föreslås också atlåklagare och polischefspersonal bör få räll alt beslula om åtgärden,åtminstone i brådskande fall. En remissinstans anser all tilllrädesrälten försiämningsman bör begränsas lill skydd för bl. a. yrkes- ochförsvarshemligheler. Skäl för mitt förslag: Del finns f. n. inle någon rått för siämningsman allerhålla lilllräde lill ell privai område för alt genomföra delgivning. Vägrassiämningsman lill arbelsplalser. fasligheler eller andra lokalereller områden, kan delgivningen inte genomföras där. I vissa fall redovisas dåuppdraget lill uppdragsgivaren med hindersbevis. I andra fall försökerslämningsmännen vänta ut den som skall delges eller delge handlingen på annanlid och plals. En närbesläktad situalion är all slämningsmännen hindrasfrån all få lilllräde lill den lokal eller del område där delgivningen kangenomföras genom all dörrar eller grindar slängts och låsls eller någonliknande åigärd vidlagils. Det har t.ex. blivit alll vanligare all ytterdörrarlill hyresfaslig-heler hålls låsla. Även i sådana siiualioner måsleslämningsmännen enligi gällande ordning avbryta delgivningsförsökei. Han harinle räll all bryla lås eller på annal säll bereda sig lilllräde lill slulnautrymmen. 1 promemorian föreslås att del införs en skyldighet förfastighetsägare och arbelsgivare all medverka lill all bereda siämningsmantillträde lill fasligheler resp. arbelsplalser för alt där genomföra delgivningsamt atl den regeln kompletteras med en beslämmelse om all stämningsmän har rättalt gå in i sådana lokaler eller på sådana områden för att genomföradelgivning. Del föreslås också att en stämningsman får lagsladgad räll allbegära bilräde av en polismyndighei för all genomföra delgivning i de fall hanvägras tillträde till sådana lokaler eller områden. Förslagen har godlagils av de flesta remissinstanserna.Ett par remissinslanser har dock molsatl sig alt siämningsman fårlilllrädesrätt lill arbelsplalser med hänvisning lill all delgivning enligideras mening inle bör ske på den söktes arbelsplals. För min del anser jag all del är av slor beiydelse fråneffekiiviieissynpunkt att stämningsmännen nu får en lagsladgad tillträdesrälltill fastigheter och arbetsplatser för atl genomföra delgivning. Underfömtsättning all undanlag görs för den mesl privata sfären, dvs. någons bostad,lorde en sådan tillträdesräll i allmänhet inle innebära någol nämnvärt inlrångför den enskilde. Vad gäller delgivning på den söktes arbetsplats får jaghänvisa till vad jag har sagt i den frågan. 1984/85:109 56 Avbestämmelserna i 8 och 9 SS DF följer att delgivningen med den som är inlagen ikriminalvårdsanslall e.d. eller på sjukhus eller Uänstgör i försvarsmakten börske genom någon tjänsteman eller efter samråd med styresman eller den sökteschef. Med hänsyn härtill anser jag inte att det finns någol behov av altbegränsa den nu föreslagna lilllrädesrälten för siämningsman. Inle heller närdet gäller skyddet för yrkeshemligheter torde det finnas något praktiskt behovav särskilda regler. Somföreslås i promemorian bör tillträdesrällen för siämningsman kompletteras meden skyldighel för fastighetsägare och arbetsgivare att medverka till attstämningsmännen får tillträde till fasligheler och arbetsplatser för attgenomföra delgivning. En motsvarande skyldighet bör finnas även för andra änfastighetsägare, t.ex. arrendaiorer och hyresgäster, som disponerar över sådanalokaler. Enligtpromemorieförslagel bör tillträdesrällen gälla för - förulom stämningsmän -även övriga funktionärer som räknas upp i 24 S DL, dvs. de vars intyg gällersom fulll bevis om delgivning. Förslagel innebär all bl. a. poslljänslemän ochnämndemän vid lingsräll får en sådan räll. Förmin del anser jag att personkretsen bör begränsas till de Uänstemän som i sinverksamhet generellt sett har störst behov av atl la tillträde till fasUgheteroch arbetsplatser för att genomföra delgivning. Förutom den som har förordnatssom stämningsman bör således endasl åklagare, polisman, kronofogde ochexekuliv tjänsteman vid kronofogdemyndighet ha rätt att för genomförande avdelgivning påfordra lilllräde lill ifrågavarande platser. Omden som äger eller disponerar över sådana privata områden som avses vägraratt medverka lill atl stämningsmannen får lilllräde eller hindrar honom att gåin, föreslås i promemorian att stämningsmannen ges en lagsladgad rätt attpåkalla bilräde av polis för att bereda sig tillträde. Ävendetta förslag har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av de fleslaremissinslanserna. Ilikhet med vad som sägs i promemorian anser jag atl stämningsmän inte bör gesrätt att med våld bereda sig tillträde lill ifrågavarande plalser. Liksom vissaandra tjänstemän (se t.ex. 4 kap. 38 S fasUghetsbildningsla-gen 1970:988). somi en motsvarande situalion skall genomföra en tjänsteåtgärd, börstämningsmannen i detla läge i stället ha möjlighel all påkalla biträde avpolis. 1 fråga om polismannens rätl alt använda våld för atl beredastämningsmannen tillträde till det privata området för atl genomföradelgivning får allmänna beslämmelser om polismans befogenhet atl använda våldför att genomföra en tjänsteålgärd lillämpas (jff 10 S försia stycket 5polislagen 1984:387). Enkonsekvens av den nu föreslagna regleringen blir all i princip inle heller enpolisman som verkställer ett delgivningsuppdrag får rätt atl bereda sigtillträde till den eftersöktes bostad för alt genomföra delgivning i de fallden eftersökte vägrar all släppa in honom. Prop.1984/85:109 57 Medhänsyn lill den enskildes intresse av skydd för sin personliga inlegritel bören så ingripande åigärd tillåtas endast i undantagsfall. Dessa fall kommer jagatt behandla i följande avsnitt. Omden som söks för delgivning inte kan nås av stämningsmannen kan oftasurrogatdelgivning, kungörelsedelgivning eller s. k. spikning användas. Ivissa fall är emellertid della inte tillåtet. Det gäller bl.a. delgivning avstämning i brottmål (33 kap. 6 5 RB). Om stämningsmannen vet att den sökteuppehåller sig i t. ex. en lägenhet men vägrar att öppna dörren, finns f. n.inget verksamt medel för atl genomföra delgivningen. Genom alt hålla sig undandelgivning av stämningen kan den misstänkte förhala eller t. o. m. förhindraatt brotl som han eller hon begått beivras. Påföljd för broll får nämligen inteådömas om inte den misstänkte häktats eller delgivils stämning inom viss lid,som varierar beroende på brottels svårhels-grad (35 kap. 1 S ). Ipromemorian föreslås att reglerna om husrannsakan i 28 kap. RB kompletteras meden bestämmelse om att husrannsakan får ske i syfte att eftersöka den som skalldelges en stämning i brottmål. Sådan husrannsakan skall enligt förslagelbeslutas av domstol antingen självmant eller på yrkande av den polismyndighet,som har uppdraget att genomföra siämningsmannadelgivning. Avsiklen är atlhusrannsakan för deigivningsändamål skall få tillgripas endast om andramöjligheter till delgivning har prövats utan framgång eller på goda gmnderbedöms utsiktslös. Somhar nämnts har förslaget tillstyrkls eller lämnats utan erinran av deflesta remissinstanserna. Några remissinstanser anser emellerlid att förslagetär alltför långtgående medan andra menar att del är alltför restriktivtutformat. Från några håll framförs önskemål om att beslut om husrannsakan börfå fattas även av åklagare eller polismyndighet. Föregen del får jag anföra följande. Somframhålls i promemorian kan det inte godtas atl en person som är misstänkt förbrott skall kunna undandra sig lagföring och slraff genom atl hålla sig undandelgivning. Det finns därför starka skäl atl skapa ell verksamt medel för allgenomföra delgivning i sådana fall, även om delgiv-ningsmetoden skulle bli meringripande än vad som annars accepteras. Enligt23 kap. 7 § RB får den som inte hörsammar kallelse till förhör under förundersökninghämtas till förhöret. Om det behövs får husrannsakan (även i bostad) användasför all genomföra hämtningen (28 kap. 2 8 RB). Enligt 46 kap. 15 § RB får entilltalad som efter kallelse inle inställer sig lill huvudförhandling i domstolhämlas lill förhandlingen.