ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702443 · 1984-01-16 00:00:00 — Samhällsstöd till familjer som önskar adoptera barn från utlandet Adoptionskostnaderna har ökat mycket kraftigt . som är den största av de sex privata adoptionsorganisationerna redovisar följande kostnader för adoption från : Resa med eskortvärdinna från SAS 12 500: Kostnader för vård, administration m. m. i utlandet 14 000:Administration av ärendet i 5 650: Siffrorna i exemplet är . Kostnaderna påverkas av förändringar i dollarkursen, varför man kan räkna med ökade kostnader . Nuvarande statsbidrag till adoptionsorganisationerna täcker av den totala adoptionskostnaden. Med nuvarande höga adoptionskostnader är det inte möjligt för andra än välsituerade familjer att adoptera barn från utlandet. Tillgången på svenska barn för adoption är som bekant mycket begränsad. Visserligen förmedlar en del adoptionsorganisationer banklån, men detta är icke tillräckligt för att även ekonomiskt svaga familjer skall få råd att adoptera barn. För att få låna till hela adoptionskostnaden krävs vanligen att familjen sparat . Återbetalningen sker normalt med samma månatliga belopp som man sparat. Räntan uppgår till diskontot plus . Amorteringstiden får ej överstiga . Om lånebeloppet är högt höjs månadsbeloppet varmed återbetalningen sker. Ekonomiskt svaga familjer har knappast råd att adoptera barn på dessa villkor. Att adoptera syskon till tidigare adopterade barn blir ekonomiskt påfrestande även för bättre ställda familjer. De som av ekonomiska skäl inte kan överväga adoption när den ena parten i förhållandet ej kan få biologiskt egna barn, hänvisas till försök med inseminationer, provrörsbarn eller barnlöshet. Blivande föräldrar som väntar biologiskt egna barn får samhällsstöd under graviditeten genom kostnadsfri mödrahälsovård och förlossningsvård. 1980 beräknades vårddagskostnaden på en förlossningsklinik till . och läkarbesök i öppenvård till . Den genomsnittliga vårdtiden i samband med förlossning är . Besöken i mödrahälsovården är individuellt varierande. Vid adoptioner spar samhället in kostnaderna för mödrahälsovård och förlossning. Mot den bakgrunden framstår det som rimligt att adoptionsföräldrar får motsvarande samhällsstöd. konstrueras sorn ett statligt lån med en bidragsdel liknande konstruktionen av studielån. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att begär att regeringen utarbetar och framlägger förslag om samhällsstöd till adoptioner. MARGÖ (vpk) INGA (vpk) (vpk)
mot · G702445 · 1984-01-16 00:00:00 — Svensk arkivinformation i , m. m. F. n. arbetar ett 35-tal personer, främst kvinnor, dels vid den s. k. registreringsbasen, dels vid projektet arkivinformation (SVAR) i i . har dessa arbetsplatser fungerat genom stöd från lokala organ och . Av proposition 1983/84:100 bil. 10 framgår att nyssnämnda båda verksamheter kommer att sammanslås och permanentas under förvaltningsansvar. Detta hälsas säkert med en viss tillfredsställelse inte minst i Ramselebygden och kommun. I betänkandet framhålls emellertid att den nya organisationen kan dock inte bli av samma omfattning som de båda verksamheternas samlade resurser . Detta inger oro hos dem som har arbete vid dessa verksamheter. När man sedan kan notera att anslagsframställningen endast upptar det blygsamma beloppet av . förstärks denna oro, även om man förutsätter fortsatt stöd via länsarbetsnämnden. Slutligen framhålls i propositionen att den framtida organisationen skall utformas i ett särskilt förslag till regeringen. Även i detta sammanhang talas om omfattande organisatoriska förändringar i förhållande till hittillsvarande verksamhet. Man måste förstå den oro som de anställda känner inför hotet om s. k. friställning i en region av landet där alternativa möjligheter till arbete, i synnerhet för kvinnor, helt saknas. Självfallet delas denna oro av såväl länsmyndigheter som kommun. Det bör vara angeläget att i samband med den nämnda omorganisationen, om behövligt är, söka komplettera med närbesläktade arbetsuppgifter för att undvika nedskärningar. Man kan inte heller utesluta som rimligt att, om så visar sig erforderligt i samband med en omorganisation, ett tilläggsanslag kan beviljas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om Svensk arkivinformation i .
mot · G702447 · 1984-01-13 00:00:00 — Den parlamentariska insynen i skolans funktion I budgetpropositionen föreslås en ändrad sammansättning av () styrelse. Förslaget innebär att antalet representanter för riksdagspartierna krymps från fem till fyra och att företrädare för , /SR, SAF och TCO bereds plats med en företrädare vardera. Skälen som anförs för en sådan förändring av styrelsens sammansättning är att styrelsen härigenom tillförs företrädare för breda samhällsintressen på annat sätt än genom riksdagspartierna samt att styrelsen skulle få besittning av direkta och allsidiga kunskaper om och erfarenheter från arbetsliv och arbetsmarknad. Det är väl inget direkt ont i detta, men vi kan inte inse att företrädare för de politiska partierna skulle vara så inskränkta att de inte kan täcka upp t. ex. önskemålen om erfarenhet från arbetsliv och arbetsmarknad för att platsa i styrelse. När det gäller den nära kontakten med arbetsmarknadens parter behöver den knappast stärkas genom representation i . Parterna utgör ju remissinstanser vid större förändringar i utbildningssystemet och kan dessutom höras när så önskar. När det gäller SAF är det definitivt inte nödvändigt med en direkt representation i styrelsen, eftersom moderata samlingspartiet har representation i . bör i stället direkt avspegla folkviljan, och därför skall alla partier som är representerade i riksdag tillförsäkras representation i styrelsen. Därigenom stärks det parlamentariska inflytandet och demokratin i utbildningspolitikens praktik. Vpk har i andra sammanhang pekat på vikten av att utbildningspolitiska beslut följs upp och att det kontrolleras hur de fungerar i verkligheten. Vi menar att en parlamentarisk skoldelegation med direktiv om uppföljningsansvar av utbildningspolitiska beslut på den kommunalpolitiska nivån bör inrättas. En sådan delegation kan förstärka den mellankommunala rättvisan med avseende på utbildningsstandard och ligger väl i linje med betonandet av en förstärkt demokrati. Tillsammans med den sammansättning av vi föreslår och inrättandet av en parlamentarisk skoldelegation skulle folkviljan stärka sitt inflytande över utbidlningspolitikens medel och mål. Med hänvisning till vad som anförts föreslås 1.att beslutar avslå proposition 1983/84:100 vad gäller sammansättningen av , 2. att hos regeringen begär förslag om ändring av SÖ:s styrelses sammansättning så att alla partier garanteras representation, 3. att hos regeringen hemställer om inrättandet av en parlamentarisk skoldelegation med företrädare för samtliga riksdagspartier och med direktiv bl. a. att beakta den kommunalpolitiska nivån i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G702448 · 1984-01-13 00:00:00 — Motion 1983/84:448 Intagning till gymnasieskolan på vårterminsbetygen beslöt att slutlig intagning till gymnasieskolan skall göras på höstterminsbetygen i årskurs 9 i hela landet. beslut byggde på försöksverksamhet . framhöll inför riksdagsbeslutet att höstterminsintagningen kunde ge utrymme för förändringar av arbetssättet i årskurs 9 men att detta inte fick leda till någon ändring i skolorganisationen. Redan efter första intagningen märktes stora nackdelar, eftersom eleverna sedan inte hade tillräcklig motivation för vidare större engagemang i skolarbetet, vilket har utmynnat i slöhet, slapphet och otillåten frånvaro på många håll. Det rapporteras från många kommuner, där samråd har skett och synpunkter har lämnats av representanter för elever och personal, att höstterminen har upplevts som mycket hektisk. Anhopning av prov har inte kunnat undvikas. Situationen har också förvärrats av att prao-perioderna är förlagda till höstterminen i årskurs 9. Givetvis kommer ju också lärarna i kläm eftersom det är mycket svårare att få ut något av vårterminen med den ambition de har för sitt arbete. Intentionen enligt läroplanen är säkert bra men om det inte fungerar på ett tillfredsställande sätt måste något göras. Det är ju definitivt inte meningen att eleverna skall behöva lida och uppleva en tristess och meningslöshet för att det är mer praktiskt och bättre administrativt med det nya intagningssystemet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att intagningen på höstterminsbetygen undergår en ny utvärdering för att sedan genomgå förändring eller återgång till det gamla intagningssystemet med intagning på vårterminsbetygen.
mot · G702449 · 1984-01-13 00:00:00 — I regeringens budgetproposition föreslås ett nytt differentierat bidragssystem för enskild väghållning. Förslaget bygger på en rapport som publicerat. Regeringens förslag ansluter sig helt till de rekommendationer som rapportens projektgrupp enats om. Den statliga bidragsgivningen till enskilda vägar motiveras bl. a. av att de bidragsberättigade vägarna tillgodoser kravet från den allmänna samfärdseln. Samhällets och det allmännas nytta av de enskilda vägarna varierar, och därför har vägarna indelats i kategorier. Ett differentierat bidragssystem speglar på ett bättre sätt samhällets nytta av den enskilda väghållningen och ger väghållaren en rättvisare ersättning, som förslaget utgör en besparing jämfört med anslagsram. Prioritering av de olika vägkategorierna och bidragsprocent enligt regeringens förslag Genomfartsvägar för andra än de utefter vägen boende Utfarts- eller genomfartsvägar för fast boende i glesbygd Utfarts- eller uppsamlingsvägar för näringslivet Utfarts- eller genomfartsvägar för det rörliga friluftslivet Utfarts- eller uppsamlingsvägar för boende inom bebyggelseområden Förslaget är positivt utom när det gäller de vägar som tillhör kategori D. Dessa vägar är ofta tillfartsvägar till någon anläggning inom bad-, skid- eller rekreationsområden. I vissa delar av landet, t. ex. i , har många av dessa vägar en utomordentligt stor betydelse för turismen. Turismen är en av länets basnäringar och sysselsätter lika många människor som jord- och skogsbruk och bör därför även i detta avseende jämställas med näringslivet i övrigt. Som en följd av detta bör de vägar inom kategori D som har betydelse för turistnäringen erhålla samma bidragsprocent som vägar tillhörande kategori F, vilka betecknas som regionalpolitisk! a. för att stimulera företagsamheten i områden med sysselsättningsproblem. Andelen vägar inom kategori D omfattar i riket som helhet 2,och i . Flera av de vägar som enligt regeringsförslaget skall klassas som D-vägar med lägre bidragsprocent utgörs av trafikklass 5 med mer än 250 fordon i årsmedeltal och går till stora turistanläggningar sorn t. ex. Björnrike, Storhogna och . Dessa vägar har budget haft i bidrag. I förslaget till differentierat bidragssystem påpekas också att i vissa delar av landet D-vägarna har betydelse för turismen. Trots detta har man inte jämställt turism med det övriga näringslivet ur bidragssynpunkt. Den föreslagna ändringen om överflyttning av viktiga turistvägar från kategori D till F kommer ej att påverka statsutgifterna, då omdisponering bör ske inom de föreslagna ramarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att de vägar som har avsevärd betydelse för turistnäringen överförs från kategori D till kategori F i det differentierade bidragssystemet.
mot · G702450 · 1984-01-13 00:00:00 — Man kan notera att inlandsbanesystemet efter hand får ökad användning för exempelvis långväga tunga transporter av rundvirke, malm och även torvprodukter. framförs av den totala järnvägstrafikvolymen på elektrifierade bandelar. Fördelarna med elektrisk drift är uppenbara. Här skall nämnas några: Mycket bättre energihushållning Mycket bättre transportkapacitet Högre driftsäkerhet och lägre servicebehov, dvs. sänkta kostnader för underhåll Bättre komfort för passagerare vid persontrafik Till detta kommer eldriftens stora miljövänlighet i jämförelse exempelvis med långtradartrafik genom dieseldrivna landsvägståg. Här skall endast nämnas att transportsektorn är vår största källa till luftföroreningar och svarar för två tredjedelar av de luftförorenade utsläppen i vårt land. Larmrapporterna om försurningsskador på skogarna via utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider talar för en elektrifiering av mesta möjliga andel av trafiksektorn. Ett elektrifieringsarbete med skulle i första hand avse de bandelar som har eller kommer att få stor betydelse för exempelvis timmeroch malmtransporter. Såväl samhällsekonomiska som företagsekonomiska vinster kan göras genom övergång till eldrift, t. ex. på bandelarna Hoting-Forsmo och . Nya arbetstillfällen skulle skapas i anslutning till bygder där man har en omfattande arbetslöshet . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin meinng ger regeringen till känna vad i motionen anförts om elektrifiering. mlnab/gotab 1984 77550
mot · G702453 · 1984-01-16 00:00:00 — m. fl. Ökat bidrag till djurens hälso- och sjukvård Vid behandling av innevarande års budget beslöts om en höjning av djursjukvårdsavgifterna med . när förrättningen avsåg djur inom animalieproduktionen m. m. och . när förrättningen avser andra djur. Vid jordbruksutskottets behandling av den föreslagna höjningen framfördes farhågor för att detta skulle kunna få allvarliga konsekvenser för djursjukvården. Utskottet anförde därför följande (JoU 1982/83:24): Utskottet vill dock fästa uppmärksamheten på att ökad finansiering med djursjukvårdsavgifter kan medföra risk för att enskilda djurägare av kostnadsskäl drar sig för att tillkalla veterinär även i fall där insats av en sådan skulle erfordras. Risk kan givetvis också föreligga att en höjd djursjukvårdsavgift kan främja en ökad privatisering av veterinärväsendet, som kan bryta sönder den nuvarande statliga organisationen på området. Utskottet förutsätter emellertid att regeringen med uppmärksamhet följer hithörande frågor och vidtar de åtgärder som kan befinnas påkallade. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det givetvis bör vara möjligt att väga in vissa delar av den ökande kostnaden för djursjukvården vid de årliga överläggningarna om jordbrukspriserna. Det framgår av detta att utskottet såg mycket allvarligt på den då föreslagna höjningen. föreslås ett bidrag till djurens hälso- och sjukvård som innebär minst en fördubbling av avgifterna. En sådan förändring av avgifterna kommer sannolikt att få konsekvenser i enlighet med vad utskottet anförde. En ökad privatisering kommer framför allt att drabba glesbygden och att bryta sönder nuvarande organisation samt innebära följder för djurens väl och ve. Det måste därför anses oacceptabelt att genomföra en sådan kraftig höjning. Vi delar utskottets uppfattning, som även gav uttryck för, att finansieringen av djurens hälso- och sjukvård i ökad utsträckning bör bli en angelägenhet för djurägarna. Men detta bör då ske kollektivt och inte genom avgifter som kan drabba den enskilde djurägaren mycket hårt. Av vad som framgår av budgetförslaget så har regeringen inte tagit fasta på vad utskottet i detta fall har anfört. I anledning av detta anser vi att man måste öka bidraget till djurens hälso- och sjukvård och att man till nästa budgetår bör finansiera verksamheten till en del av kollektiva medel, så att avgifterna kan hållas på en skälig nivå. Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1983/84:100 föreslås 1. att under bil. 11, F14 Bidrag till djurens hälso- och sjukvård beslutar anvisa ett med . 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om en kollektiv delfinansiering av djurens hälso- och sjukvård. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G702454 · 1984-01-16 00:00:00 — m. fl. Ökat prisstöd till jordbruket i norra Regeringen har i en särskild proposition (1983/84:76) föreslagit att en ytterligare förstärkning av prisstödet till jordbruket i norra bör tillgodoses vid prisöverläggningarna. Vi har i motion 1983/84:285 avvisat detta förslag och anfört våra skäl för detta ställningstagande. Vi får därför hänvisa till vad vi där anfört om prisstödet till jordbruket i norra . Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1983/84:100 föreslås att under bil. 11, C 6 Prisstöd till jordbruket i norra beslutar anvisa ett med . (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G702463 · 1984-01-16 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:462 hemställs att uttalar sig för att arkitekternas vidareutbildningsmöjligheter uppmärksammas.
mot · G702464 · 1984-01-16 00:00:00 — Upphandlingsförordningens effekter för byggnadskulturvården Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:462 hemställs att uttalar sig för att de offentliga upphandlingsförordningarnas effekter i praktiken för byggnadskulturvården utreds.
mot · G702466 · 1984-01-16 00:00:00 — m. fl. Utbildningsradions program för invandrarkvinnor Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:465 föreslås att hos regeringen hemställer om förslag innebärande att särskilda medel ställs till Utbildningsradions förfogande för att insatserna för invandrarkvinnor skall kunna utvidgas och rikta sig till kvinnor med olika social och kulturell bakgrund samt att sändningarna sker på tider då kvinnorna har möjlighet att ta del av dem. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G702467 · 1984-01-16 00:00:00 — m. fl. Metodutveckling av arbete med vissa invandrarfamiljer Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:465 föreslås att hos regeringen hemställer om förslag innebärande att kommunerna ges särskilt ekonomiskt stöd för metodutveckling av arbete med utsatta familjer från olika etniska grupper. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G702468 · 1984-01-16 00:00:00 — m. fl. Kvinnoorganisationernas verksamhet bland invandrarkvinnor Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:465 föreslås att hos regeringen hemställer om förslag innebärande 1. att det centrala stödet för fristående kvinnoorganisationer även öppnas för kvinnosammanslutningar inom de nationella riksförbunden, 2. att ett förslagsanslag på . avsätts för stöd åt verksamhet bland invandrarkvinnor inom kvinnoorganisationer med huvudsakligen svenska medlemmar. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G702469 · 1984-01-17 00:00:00 — har enligt regeringsformen (RF 8:9) rätt att i viss utsträckning delegera sin normgivningsmakt till regeringen. Man brukar här tala om det delegeringsbara lagområdet till skillnad från det obligatoriska lagområdet, där delegation ej är tillåten. Regeringen har på motsvarande sätt behörighet att delegera normgivningskompetens till förvaltningsmyndighet eller kommun. Denna behörighet grundas inom det delegeringsbara lagområdet på bemyndigande från och inom den s. k.restkompetensen på föreskriften i 8 kap. 13 § regeringsformen. Det organ som sålunda äger delegera sin normgivningskompetens (föreskriftsmakt) anger som regel icke den konstitutionella grunden härför. På motsvarande sätt underlåter det organ som gör bruk av delegationsrätten att ange det konstitutionella stödet. Uraktlåtenheten medför att det blir svårt för allmänheten att skaffa sig kunskap om det grundlagsenliga stödet för utfärdade författningar. Den rättsliga kontrollen skulle självfallet också gagnas av att vederbörligt organ alltid anger det grundlagsmässiga stödet för sitt handlande. Det påtalade förhållandet har utsatts för kritik i kommentaren till grundlagarna av och (2. I betänkandet Politisk styrning - administrativ självständighet (SOU 1983:39) upprepas kritiken. Det sägs sålunda på s. 104: För att överträdelser skall kunna motverkas och befogenhetskedjan vara tydlig är det vidare angeläget att ett organ som utfärdar en föreskrift klart anger vilket bemyndigande det stöder sig på. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar uttala sig för att ett beslut om delegation skall innehålla det grundlagsenliga stödet härför, 2. att beslutar uttala sig för att det organ som med bruk av delegationsrätten utfärdar författning skall ange det rättsliga stödet härför.
mot · G702470 · 1984-01-17 00:00:00 — Kommunfullmäktige i en sydsvensk kommun fattade beslut (1) om att uppföra ett industrihus. Efter kommunalbesvär förbjöd regeringsrätten kommunen att verkställa beslutet. Fullmäktige fattade då ett nytt beslut (2) av innehåll att byggnadsprojektet skulle fullbordas. Verksamheten fortsatte därefter, nu som verkställighet av det senare fullmäktigebeslutet (2). Beslutet nr 2 innebar uppenbart ett kringgående av regeringsrättens förordnande. Det måste från rättssäkerhetssynpunkter vara angeläget att med kraft slå vakt om den kontrollrätt rörande besluts laglighet, som medlemmarna i en kommun tillerkänns genom kommunallagen i form av kommunalbesvär. Det kan icke framstå annat än som stötande att en kommun skall ha möjlighet att rent av sabotera en domstols utslag på sätt som skett. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av kommunallagen att kommunalt organ icke skall ha rätt att sätta sig över domstols utslag genom att fatta nytt beslut rörande samma sak.
mot · G702471 · 1984-01-16 00:00:00 — att anföra besvär mot nämnds beslut om jäv Reglerna om jäv i 4 och 5 §§ förvaltningslagen (1971:290) gäller dels inom statsförvaltningen, dels hos kommunala nämnder för den specialreglerade kommunalförvaltningen, exempelvis hälsovårdsnämnder. Grunden för reglerna är att förvaltningsförfarandet liksom förfarandet inom domstolarna skall präglas av objektivitet och opartiskhet. Uppkommer fråga om jäv mot någon och har inte någon annan trätt i hans ställe skall nämnden besluta i jävsfrågan (5 § tredje stycket). att han skall anses jävig, är ifrågavarande person skyldig att finna sig i detta och avträda. Mot beslut i jävsfrågan får talan endast föras i samband med talan mot beslut varigenom myndigheten avgör ärendet (5 § fjärde stycket). Talan mot beslut av myndighet som kan överklagas får föras av den som beslutet angår om det går honom emot (11 §). Den som är part i ärendet kan med andra ord i samband med besvär mot beslutet i sak anföra besvär mot myndighetens beslut i jävsfrågan. Den som förklarats jävig av nämnden har däremot ingen besvärsrätt om inte beslutet i sakärendet angår honom och avgörandet går honom emot. De kommunala nämndernas ställningstagande till frågor om jäv torde normalt präglas av objektivitet och opartiskhet. Teoretiskt kan dock en majoritet förklara en representant för en minoritet för jävig på relativt lösa grunder. Den som kan överklaga detta är sakägaren i aktuellt ärende. Den som förklarats jävig saknar, som tidigare framförts, denna möjlighet. Det vore rimligt att den jävförklarade har denna möjlighet. kompliceras dock givetvis av att den jävförklarades röst oftast inte är avgörande för utgången av beslutet i sakärendet. Om den jävförklarade får överklagningsrätt kan förseningar i handläggningen uppkomma. Den jävförklarade ledamotens ställning är emellertid så oklar att det är rimligt att nuvarande jävsregler ses över. har i sitt avlämnade betänkande (SOU 1983:73) inte föreslagit mer än begränsade förändringar av nuvarande jävsregler. Utredningen konstaterar att jäv är ett ämne av betydande räckvidd som skär igenom ett stort antal lagar och andra författningar. Utredningen konstaterar dessutom att en förutsättningslös översyn av jävsreglerna kan vara av värde vid lämpligt tillfälle. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om översyn av reglerna för jäv.