mot · G8022779 · 1984-01-01 00:00:00 — Motion 1984/85:2779 Åtgärder för ekonomisk grundtrygghet m. m. Den nya tekniken leder till stor arbetslöshet Den tekniska revolutionen som just tagit sin början kommer att föra med sig en total förändring som kullkastar den nuvarande basen för vårt ekonomiska system. Den mikroelektroniska revolutionen kan inleda en tidsålder av arbetets avskaffande. Frågan är hur vi bäst hanterar den nya teknikens konsekvenser. Med den nya tekniken kommer den mängd arbete som måste göras för den samhälleliga produktionen att minska. Denna omvälvning kan leda åt två håll. Den ena vägen kan leda oss in i ett totalt programmerat och teknokratiskt samhälle. Den andra vägen kan leda oss till ett fritt samhälle där den nödvändiga produktionen inte fyller mer än en mycket begränsad del av vår tid och där arbetet (lönearbetet) följaktligen inte längre utgör den viktigaste verksamheten. Den senare vägen ger uttryck för en kreativ syn på teknologins möjligheter och anknyter till tes om en befrielse från lönearbetet. Den moderna teknologin ställer oss på tröskeln till vad talade om som frihetens i motsats till nödvändighetens rike. Lönearbetet är inte något mål i sig. Målet är i stället en fri och rik existens och förutsätter att människorna också, och långt mer än , får utveckla autonoma verksamheter. Men om arbetet inte längre skall vara det högsta i samhället, utan blir en verksamhet bland andra så måste vi radikalt ändra vårt sätt att tänka, vår allmänna inriktning till arbetets nödvändighet. styrs vårt samhälle av den produktivistiska etiken, med dess hyllning till arbetet som tukt, uppoffring och försakelse att leva, njuta och vara sig själv. Det blir ingen småsak att likvidera denna etik till förmån för frivilligt samarbete, självbestämmande, skapande och kvaliteten på förhållandet till nästan och naturen är de viktigaste värdena. Hur man än ser på eller vill förhålla sig till den nya tekniken - om man ser den som en frigörelse eller som ett hot-så kommer den att ställa oss inför en skiljeväg. Den nya tekniken kommer med all sannolikhet att medföra en mycket stor arbetslöshet. Denna arbetslöshet kan till viss del mötas med en allmän kraftig arbetstidsförkortning om alla skall kunna arbeta, arbeta mindre och arbeta bättre. Men även med en arbetstidsförkortning kommer det ändå att bli tid över. Den nya tekniken gör det nödvändigt att nu skaffa oss en beredskap inför olika framtidsperspektiv där frågan om en allmän ekonomisk grundtrygghet blir den viktigaste grundstenen. ligger arbetslösheten på i vissa västeuropeiska länder. Det finns beräkningar som visar på en stigande arbetslöshet bland den aktiva befolkningen omkring . prognoser kommer arbetslösheten att bestå och förvärras. I en av de mest seriösa amerikanska prognoserna, från , räknar man med att av de arbetena skall vara automatiserade vid samma årtal. Det betyder att 20 miljoner av de nuvarande 25 miljonerna av arbeten kommer att försvinna. Enligt kommer det löpande bandarbetet att vara borta i de amerikanska bilfabrikerna 1988. Deras maskinpark kommer då att till styras av datorer och av tempoarbetet kommer att vara avskaffat. Den tredje generationen robotar kommer att finnas utvecklade . På kontor och i fabriker kommer dessa nya robotar att kunna höra och följa order, som ges till dem med en röst. 1974 kostade en robot fortfarande fem till åtta gånger mer än den klassiska utrustningen för samma produktion. kostar en robot inte mer än . och den amorteras på mindre än . I en japansk fabrik, Fanucs, svarar hundra arbetare för en produktion som i en traditionell fabrik skulle ha krävt femhundra personer. 1986 räknar samma fabrik med att ha tvåhundra arbetare anställda för en produktion som skulle ha krävt 2 800 arbetare. Hos säger man: 1986 räknar vi med att få bort alla arbetare ur tillverkningshallarna. Kvar i fabriken blir bara några underhållstekniker och kontorsanställda. I har under de gångna tio åren redan en miljon arbeten (dvs. ett av tio) försvunnit inom industrin. Och ändå har automatiseringen knappt börjat där. Automatiseringen av telefonväxlarna har redan fått telefonisterna att försvinna. Automatiseringen inom postsortering har fått ned antalet anställda som krävs för att sortera och stämpla 27 600 brev till tre anställda. Hos räckte det 1980 med att anställa 551 arbetare för att täcka nyanställningsbehovet, mot 7 1977. Inom den västtyska informations- och kontorssektorn gick antalet anställda ned (1970-1977) medan produktionen ökade . ATT i minskade sina anställda till hälften. förutspår att man skall kunna få bort hälften av de 380 000 anställda, trots en årlig produktionstillväxt på . , som är det dominerande företaget inom tysk elektromekanik och kontorsservice, ville lära känna den marknad som skulle öppna sig för det automatiserade kontorsarbetet. Man gjorde en undersökning av branschtypiska företag av alla storlekar med tillsammans 2,7 miljoner kontorsanställda. Av denna totalsiffra skulle mellan 700 000 och 900 000 tjänster kunna automatiseras , konstaterade . I en förlängning av dessa siffror drog det västtyska företaget slutsatsen att inom offentlig tjänst skulle av verksamhetsposterna kunna formaliseras, dvs. kodifieras och göras stereotypa, i ett första steg mot datorisering, och skulle kunna automatiseras. Vad händer i ? Ovan redovisade siffror är hämtade ur internationella beräkningar. Huruvida ovannämnda tendenser direkt kan översättas till svenska förhållanden är svårt att veta men att den nya tekniken och dess följdverkningar också kommer att slå igenom i vårt land är dock säkert. Den svenska arbetslösheten är, mätt med internationella mått, relativt liten, även om man sammanräknar de personer som av olika skäl inte kan beredas sysselsättning på den öppna marknaden och som 1982 motsvarade av arbetskraften. I socialdemokraternas framtidsprogram räknar man med en långsiktig produktionsökning på . Professor har jämfört de siffrorna med beräkningen i den senaste industripropositionen, där man räknar med effektivitetsförbättringar på inom de flesta branscher. Är båda dessa antaganden riktiga skulle det innebära 340 000 till 480 000 färre industriarbeten fram . , forskare i , har räknat ut att dagens åtstramningspolitik inom den offentliga sektorn betyder ytterligare några hundratusen arbetslösa . Inför detta perspektiv, som egentligen inte tar hänsyn till den nya teknikens effekter och därför också redovisar mindre alarmerande siffror än dem vi kan läsa ut från de internationella beräkningarna, måste den sjunkande sysselsättningen dels pareras med en fördelningspolitik som i detta sammanhang gäller arbetstiden, dels måste vi våga tänka nya tankar i fråga om arbetets nödvändighet och dels måste människors sociala och ekonomiska grundtrygghet säkras. har i denna motion bara tagits upp tänkbara framtidsperspektiv och utifrån dessa har sedan tankar förts fram om hur detta perspektiv skall mötas. Men möter många människor ekonomiska svårigheter. Att människor tvingas söka samhällets hjälp för sitt uppehälle beror på olika orsaker. Arbetslöshet, dyrtid och försämrade reallöner är de vanligaste orsakerna till människors behov av ekonomiskt bistånd. 1980-talets första år har kännetecknats av sjunkande reallöner. En industriarbetarfamilj med två barn och heltidsarbetande pappa och deltidsarbetande mamma har fått sin disponibla inkomst minskad . Dessa år har också kännetecknats av stigande vinster för företagen och en växande arbetslöshet för löntagarna. har en ihållande hög inflation gett näring åt en växande spekulation. I ett sådant läge ökar de fördelningsmässiga spänningarna. Man räknar med att en tredjedel av dem som får socialhjälp får det på grund av att deras arbetsinkomster, trots att man i många fall har en heltidsoch en halvtidsarbetande i familjen, inte räcker till för att täcka de nödvändiga utgifterna. 11, ex. utanför tvingas av alla dem som bor där att ha socialhjälp på grund av att hyran är hög för att normala inkomster skall räcka till den (/mån. En tredjedel av socialbidragen utbetalas på grund av arbetslöshet. Detta var ett betydligt mindre vanligt problem . Då rörde det sig i så fall om arbetslöshet i kombination med annan social problematik. är den rena arbetslösheten vanlig orsak till socialbidrag, antingen därför att den arbetslöse aldrig har kommit in i arbetslöshetsförsäkringen eller har blivit utförsäkrad därifrån. Ytterligare en tredjedel av socialbidragen utbetalas av mer traditionella skäl. Socialbidragen är den yttersta utposten i det sociala skyddsnätet och de är därför en bra indikator på när sociala missförhållanden och ekonomiska orättvisor sprider sig i samhället. Kommunernas kostnader för socialbidrag har ökat eller med , från 1,75 till 2,70 miljarder. Mellan och av befolkningen eller en halv miljon människor behöver nu hjälp av samhället för att klara sin försörjning. har fastställt Allmänna råd angående socialbidragens storlek. bör en ensamstående få . och ett par . De allmänna råden bygger dels på rekommendation att socialbidragen inte bör vara lägre än existensminimum, dels på kalkyler som gjort. Det betyder en norm på mellan och av basbeloppet, som är , för ensamstående och för sammanboende. Det är de fattigaste kommunerna som har de största utgifterna för socialbidragen. Nivåskillnaderna på bidragens storlek är stora mellan olika kommuner. Eftersom levnadskostnaderna nu bedöms lika stora över hela landet måste dessa skillnader anses vara en stor orättvisa. Enligt siffror från ligger dessutom 173 kommuner under det s. k. existensminimum när det gäller socialbidragens storlek. Kommunernas normer för socialbidrag för ensamstående varierar mellan och av basbeloppet. Det betyder skillnader på runt . för ensamstående vuxna och runt . för en trebarnsfamilj. Det kan inte vara rimligt att människor skall ha olika ekonomiska bistånd beroende på i vilken kommun de råkar bo. Enhetliga, rättvisa och skäliga normer för socialbidragen behövs. Det rimliga vore att införa en allmän riksnorm. Socialbidragens utveckling visar på brister som är generella i samhället. Stora delar av behovet av socialbidrag bottnar i arbetslöshet eller otillräckliga inkomster. I detta läge är det rimligt att staten tar på sig ett större ansvar för människors trygghet. Detta kan ske i form av ett genomförande av det gamla förslaget om ett socialförsäkringstillägg eller i form av ett riktat statligt stöd till kommunerna för deras socialbidragskostnader. Av dessa båda alternativ är det förra att föredra. För att garantera människors ekonomiska och sociala grundtrygghet behövs åtgärder både av kortsiktig och av långsiktig karaktär. Att göra socialbidragen rättvisa och införa något slags socialförsäkringstillägg skall betraktas såsom kortsiktiga åtgärder. Beträffande mer långsiktiga åtgärder skall jag återknyta till motionens början, där olika framtidsperspektiv beroende på den nya teknikens möjligheter och effekter skissades. Samhället måste skaffa sig en beredskap inför de olika perspektiv som den nya tekniken kan föra med sig. Vpk har i många tidigare motionsförslag krävt ett införande av en allmän socialförsäkring. En sådan allmän grundförsäkring skulle kunna ersätta folkpensioner, KBT, studiestöd, bostadsbidrag, socialbidrag, olika former av arbetslöshetsunderstöd och andra liknande transfereringar. Principen skulle vara att grundtryggheten skulle garantera alla en levnadsnivå som i alla lägen av livets skeden skulle anses vara skälig. Kostnaderna för ett allmänt grundtrygghetssystem torde bli stora och om systemet skall kunna genomföras krävs en omläggning av dagens inkomstskattesystem. Det är min övertygelse att någon form av ett ekonomiskt grundtrygghetssystem måste utarbetas inte minst med tanke på de hotande arbetslöshetssiffrorna som kommer att följa i den nya mikroelektronikens spår. Med stöd av ovanstående hemställs* 1. att begär att regeringen utreder formerna för ett införande av ett totalövergripande ekonomiskt och socialt grundtrygghetssystem, 2. att uttalar att i avvaktan på detta grundtrygghetssystem frågan om socialförsäkringstillägg åter aktualiseras av regeringen. INGA (vpk) *Se även motion 1984/85:2780.