mot · G802188 · 1984-11-20 00:00:00 — Motion 1984/85:188 m. fl. Ny organisation för den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen m. m. 1984/85:59) Regeringen föreslår att den nuvarande skall omvandlas till länsvisa uppdragsmyndigheter. Dessa kommer att anordna arbetsmarknadsutbildning, i första hand för länsarbetsnämndernas räkning men även för t. ex. företag och offentliga förvaltningar. Förslaget innebär en genomgripande omvandling av den nuvarande arbetsmarknadsutbildningsorganisationen. Det nya AMU kommer att bli en oberoende myndighet utan direkt anknytning till vare sig AMS eller SÖ. I motion 1983/84:916 föreslog vi att den nuvarande skulle delas upp i regionala enheter, i bolags- eller stiftelseform. Verksamheten skulle finansieras genom att länsarbetsnämnderna köpte utbildningstjänster. Vi framförde också kravet att det skulle stå länsarbetsnämnderna fritt att köpa utbildningstjänster även hos andra än AMU. Bakgrunden till vårt ställningstagande var att den nuvarande fungerar otillfredsställande. Trots höga kostnader och en stor elevvolym har AMU inte tillräckligt effektivt kunnat lösa, vare sig problemen med s.k. bristyrken eller ge en stor del av kursdeltagarna en utbildning som gjort dem attraktiva på arbetsmarknaden. AMU anordnar dessutom många kurser som borde anordnats inom skolväsendet. Vissa kurser är för långa i förhållande till utbildningsbehovet. Detta har bidragit till att sprida missuppfattningen att AMU syftar till att "förvara arbetslösa. En mer renodlad arbetsmarknadsutbildning skulle bidra till att höja AMU-elevernas konkurrensförmåga. Kravet på snabb anpassning och utveckling av kurserna kan inte heller tillfredsställas i tillräcklig omfattning med den nuvarande organisationsformen. Mot denna bakgrund ansåg vi att en ny bör skapas som består av fristående enheter, och som finansieras genom att bl. a. arbetsmarknadsmyndigheterna upphandlar kursplatser. Enligt vår mening skulle detta bidra både till flexibilitet och kostnadseffektivitet. Vi kan med tillfredsställelse notera att regeringen på de flesta väsentliga punkter gjort en bedömning som i stort överensstämmer med den vi tidigare framfört. Vi kan därför i stort instämma i propositionens förslag till ny organisationsmodell. Det är dock nödvändigt att de intentioner som uttrycks i propositionen om att de regionala arbetsmarknadsmyndigheterna skall ha möjlighet att upphandla utbildningstjänster även hos andra utbildningsanordnare verkligen fullföljs. Det bör enligt vår mening finnas avsevärda möjligheter för både kommuner och företag att erbjuda arbetsmarknadsutbildning på kvalitetsmässigt och kostnadsmässigt konkurrenskraftiga villkor. Först när en sådan reell konkurrenssituation uppstår finns det förutsättningar för den nya att fungera effektivt och flexibelt. Det är också väsentligt att möjligheten för AMU att köpa delar av utbildningen av andra utbildningsanordnare beaktas. Vår bedömning av hur den framtida organisationen bör utformas överensstämmer inte i alla delar med regeringens förslag. Vad beträffar styrelsen för den regionala uppdragsmyndigheten har regeringen föreslagit att styrelsen skall innehålla representanter för bl. a. LO, TCO och SAF. Vi är i princip motståndare till en representation i olika statliga organs styrelser för intresseorganisationer av det slag som arbetsmarknadens parter utgör. Denna typ av representation innebär en fara för att utvecklas till ett korporativistiskt samhälle. På arbetsmarknadsområdet finns det dock, mot bakgrund av en lång tradition av samarbete mellan staten och parterna, skäl att i den verkställande verksamheten direkt tillvarata parternas kunskaper och kontakter. Vi tror att arbetsmarknadens parter i styrelser på regional nivå kan underlätta det nära samband mellan AMU:s verksamhet å ena sidan och krav och förhållanden på arbetsmarknaden å andra sidan, som är nödvändigt för att arbetsmarknadsutbildningen skall kunna bli framgångsrik. Vi instämmer också i regeringens åsikt att AMU skall drivas företagsmässigt och att det i den regionala styrelsen skall finnas representanter med erfarenhet av företagsledning. För att pedagogiskt utvecklings- och anpassningsarbete skall kunna bedrivas på den regionala nivån är det också angeläget att de regionala styrelserna tillförs kvalificerad pedagogisk kompetens. Regeringen har föreslagit att /SR inte skall vara representerat i de regionala styrelserna. En anledning till detta förefaller vara åsikten, att i den mån arbetsmarknadsutbildning skulle behövas för akademiker, denna bäst skulle bedrivas på entreprenad av högskoleväsendet. Även för högskoleutbildade kan det finnas behov av arbetsmarknadsutbildning av icke Även /SR bör därför vara representerat i styrelsen. Beträffande den centrala styrelsen, finns det dock inte anledning att göra undantag från den ovan redovisade principen att inte inrätta partssammansatta organ. Det nära samband med arbetsmarknadens parter som det centrala AMU kommer att behöva kan upprätthållas genom ett referensorgan. Verksamheten främjas bäst genom att den centrala styrelsen får en bred partsobunden representation av personer som har kunskaper om och erfarenheter av utbildning och arbetsmarknad. Om målsättningen att få en flexibel organisation, som snabbt kan reagera på skiftande behov, skall kunna uppfyllas måste de regionala myndigheterna ha full rätt att ta fram sina egna kursplaner. De centralt utarbetade kursplanerna bör endast tillhandahållas som en service. Den centrala myndigheten bör vara så liten som möjligt. Det finns ingen anledning att bibehålla någon stor pedagogisk eller organisatorisk myndighet på central nivå. Vi vill understryka att arbetsmarknadsutbildning skall förbehållas personer som fyllt . AMU:s viktigaste uppgift måste vara att ordna korta yrkesutbildningskurser. Dessa skall syfta dels till att underlätta individens återinträde på den reguljära arbetsmarknaden, dels till att minska tillfällig brist på vissa yrkeskategorier. AMU bör dock inte upprätthålla en alltför vid utbildningskompetens. Dess kursutbud måste renodlas. Därför anser vi att, förutom den grundläggande teoretiska utbildning som regeringen i propositionen föreslår skall överföras till Komvux. Även andra kurser inom AMU:s nuvarande kursutbud bör åvila skolväsendet i den mån de har en sådan längd och uppläggning att de väl stämmer med Komvux allmänna förutsättningar. I övrigt bör skolväsendet också kunna spela en betydande roll både genom att anordna utbildning för länsarbetsnämnderna och genom att svara för delar av de kurser som anordnas av AMU. Lärare knutna till skolväsendet kan svara för en del av undervisningen när det finns behov av att kombinera yrkesutbildningsinslag med teoretiska inslag, t. ex. svenskundervisning. Vid överföring av utbildningar från nuvarande AMU till Komvux i samband med omorganisationen skall befintliga resurser kunna utnyttjas av den nye utbildningshuvudmannen. För att ett system med konkurrens mellan skolväsendet och AMU skall kunna fungera krävs att denna sker på sådana villkor att de reella kurskostnaderna alltid redovisas. Uppdragsverksamheten och skolväsendets ordinarie verksamhet måste i ekonomiskt hänseende hållas åtskilda. Föredraganden anger i propositionen en rad faktorer som skall bidra till att kursdeltagarna i arbetsmarknadsutbildningen erbjuds en kvalitetsmässigt god utbildning. En viktig faktor är vilka behörighetskrav som skall gälla för innehav av lärartjänsterna. Vi kan instämma i förslaget att kompe tenskraven bör vara behörighet för lärartjänst på motsvarande nivå inom det allmänna skolväsendet. Merparten av lärarna bör också uppfylla detta krav. Vi kan således inte ansluta oss till förslaget att denna behörighet skall vara utbytbar i den utsträckning som följande formulering i propositionen låter antyda: .. motsvarande nivå inom det allmänna skolväsendet eller utbildning och erfarenhet som kan bedömas likvärdig med dessa krav." Arbetsmarknadsutbildning ställer speciella krav på lärarnas insikt i den aktuella utvecklingen inom respektive yrkesområden. Behovet av en kontinuerlig fortbildning måste därför tillgodoses. Därutöver bör lärarkåren kunna kompletteras med personer som besitter särskild kompetens. Regeringen har föreslagit att tjänstekonstruktionen för AMU-lärarna skall ändras så att de har skyldighet att vara anträffbara under hela den tid då utbildning pågår. Det innebär således att den traditionella frihet lärare har att utföra planerings- och förberedelsearbete på de tidpunkter de själva önskar skulle inskränkas. Vi finner det opåkallat att skulle ge sådana riktlinjer. Detta är frågor som regleras i avtal. Det måste därför ankomma på parterna att. utifrån de krav verksamheten ställer, förhandlingsvägen finna adekvata lösningar. Vi förutsätter till slut att de organisatoriska förändringarna genomförs med beaktande av berättigade krav på anställningstrygghet. I propositionen redovisas en mängd juridiska/tekniska/ekonomiska frågeställningar som författningsmässigt och/eller avtalsvägen måste lösas. Vi instämmer i regeringens bedömning att en särskild organisationskommitté bör tillkallas av regeringen med uppgift att lösa dessa frågor. Moderata samlingspartiet har uttalat sig för en mer marknadsanpassad arbetsmarknadsutbildning. Vi har tidigare redovisat våra motiv för dessa strävanden. Dessa kan kort sammanfattas i följande punkter: - Resursbrist tvingar oss att skapa en kostnadseffektiv offentlig utbildning. - Kvalitetskrav på utbildningen leder fram till att olika utbildningsgivare måste renodla sitt kursutbud. - Behovet av löpande pedagogiskt utvecklings- oell anpassningsarbete av arbetsmarknadskursernas omfattning och inriktning ökar kraven på nära samverkan med de tänkta avnämarna. Om dessa önskemål i växande utsträckning kan tillgodoses bör arbetsmarknadsutbildningens effektivitet gradvis kunna öka. Moderata samlingspartiet har i en tidigare omnämnd kommittémotion skisserat några riktlinjer för hur man skulle kunna tillgodose dessa syften. För att få en effektiv utbildning bör en ökad regionalisering genomföras, där ansvar och befogenhet såväl ekonomiskt som pedagogiskt utövas av självständiga juridiska enheter i bolags- eller stiftelseform. Vidare anser vi att finansierings- och upphandlingssystemet bör utformas på sådant sätt att det genom konkurrens mellan olika utbildningsgivare, verksamma på marknaden, verkar kostnadspressande. Som vi tidigare anfört är regeringens proposition ett bejakande av att dessa tankegångar kan vara vägledande för en reformering och vidare utveckling av arbetsmarknadsutbildningen . Med stöd av ovanstående hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om AMU:s fristående karaktär i konkurrenshänseende gentemot andra utbildningsgivare, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om principerna för styrelsesammansättning på regional och central nivå, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om den principiella ansvarsfördelningen mellan arbetsmarknadsutbildningsmyndigheter och skolväsendet, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behörighetskrav, fortbildning samt arbetstidsreglering för lärarna, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om principerna för en vidareutveckling av arbetsmarknadsutbildningen. () . HÖGMARK (m) () () () () () i () ()