mot · G80241 · 1984-10-17 00:00:00 — Motion 1984/85:41 m. fl. Förslag till lag om ensamrätt till bärgning, m.m. (prop. 1984/85:7) I propositionen framläggs bl. a. förslag till en ny lag om ensamrätt till bärgning. Lagen innebär huvudsakligen att de nuvarande reglerna moderniseras. I ett avseende sker dock en förändring som vi inte kan godta. Det gäller förfarandet då någon skall ges ensamrätt till bärgning. Enligt tidigare gällande lag får den företräde som först ansöker om ensamrätt till bärgning. I lagförslaget stadgas emellertid att ensamrätt får ges endast till den som är lämplig med hänsyn till allmänna och enskilda intressen. Avsikten är alltså att beslutande instans skall pröva sökandens lämplighet. Till skillnad från vad som gäller kommer den som före andra söker bärgningstillstånd inte alls kunna räkna med att erhålla tillståndet. I propositionen åberopas som skäl till den föreslagna förändringen att det inte är givet att det är den som först ansöker om ensamrätt till bärgning som funnit det sjunkna godset eller ens är förste bärgare. Att ett sådant händelseförlopp är teoretiskt möjligt vill vi inte bestrida. Det saknas dock uppgifter om att nuvarande förfarande verkligen skulle ha lett till några olägenheter i det berörda avseendet. Skulle så likväl vara fallet är det förvånande att det i propositionen endast sägs att vid sin prövning även bör kunna väga in frågan om förste bärgares rätt. Den påstådda bristen i nu gällande lag tillmäts således endast marginell betydelse enligt propositionen. Det anförda skälet till lagändring saknar därför bärkraft. Mycket talar för att hittillsvarande praxis är väl känd och förankrad hos allmänheten. Som skäl till det föreslagna prövningsförfarandet anförs även att det öppnar möjlighet att vägra en sökande som är uppenbart olämplig ensamrätt. Vad den närmare innebörden av detta centrala kriterium är klargörs inte. Däremot synes förslaget betyda att en yrkesmässig bärgare anses lämpligare än annan sökande. Detta framgår av att yrkesmässiga bärgare normalt skall få företräde. 1 propositionen hävdas vidare att det kan finnas skäl att ta hänsyn till andra omständigheter än en sökandes lämplighet. Som exempel nämns att en dykarklubb som lokaliserat ett vrak bör få ensamrätten även om en yrkesmässig bärgare söker denna. Som skäl anförs att om yrkesmässiga bärgare regelmässigt ges företräde kan icke yrkesmässig bärgningsverksamhet försvinna. Propositionen innehåller således oklara och motsägelsefulla avsnitt. Förslaget innebär att den förutsägbarhet som finns ersätts av skönsmäs siga avväganden hos beslutande myndigheter. Det saknas behov av reglering som ger möjlighet till prövning av sökandens lämplighet. I den mån en bärgare orsakar skada eller olägenhet kan beslutet om ensamrätt upphävas med stöd av 4 § i lagförslaget. Antas förslaget till lag kommer bärgningsverksamheten i landet med all sannolikhet att påverkas negativt. Det torde förhålla sig så att bärgningar normalt föregås av mer eller mindre omfattande undersökningar. Självfallet kommer intresset för sådana aktiviteter att minska när det blir känt att någon som inte tagit del i förarbetet likväl kan få ensamrätten till bärgning. Lagförslaget motverkar således bärgningsverksamheten. Det är mot denna bakgrund överraskande att syftet med lagstiftningen anges vara att "uppmuntra till bärgning". I propositionen uttalas även att beslutande myndighet skall kunna ge föreskrifter om vilken omfattning en bärgning skall ha. Som skäl anförs att någon kunde nöja sig med att plocka upp dyrbara detaljer, medan vraket i övrigt blir kvar. kanske till hinder för sjöfarten. Vi kan inte biträda denna uppfattning. Det måste stå varje bärgare fritt att själv avgöra vad som förtjänar att bärgas. I den mån ett vrak utgör hinder för sjöfarten är detta en fråga som inte bör regleras genom en lagstiftning om ensamrätt till bärgning. Vad gäller rätten att överklaga beslut om ensamrätt till bärgning föreslås i propositionen att högsta instans skall vara i stället för som regeringen. Vi kan inte finna att det föreligger några beaktansvärda skäl till denna ändring. Möjligheten att överklaga ifrågavarande beslut hos regeringen bör därför bibehållas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar att 3 och 5 §§ i förslag till lag om ensamrätt till bärgning skall ha följande lydelse: Ansökan om godset finns. Ensamrätt skall ges till den som före annan inger ansökan om sådan rätt till . beslut får överklagas hos regeringen genom besvär. 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande föreskrifter avseende omfattning av bärgning. () H. () () () () () () () () () () () ()