mot · G7022424 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Ändring av SJ:s företagsform kom till i slutet av . Verket har utvidgats genom nybyggnation och genom uppköp av privata järnvägar. Utvecklingen rent tekniskt har i jämförelse med alternativa transportsätt varit långsam varken flyg-, personbils- eller busstrafik fanns ! Även sjöfarten har utvecklats snabbare. Jämfört med transportalternativen har järnvägsdriften en bristande flexibilitet och mycket hög andel fasta kostnader. Rälsen ligger där den ligger. Närmast kommer vägtrafiken, men möjligheten att variera kostnader och servicenivå på vägen är väsentligt större än för järnvägen. Järnvägsnätet kännetecknas också av stor andel fasta kostnader. Järnvägarna skiljer sig också från vägtrafiken och andra transportsätt genom att även själva banans förvaltning ingår i transportföretaget. Konkurrensnackdelarna började göra sig gällande . Botemedlet efter kriget blev då nedläggning av ett stort antal bibanor med sviktande trafik. Under slutet av 1960- och blev nedläggningarna allt fler och SJ:s utveckling kom att inriktas åt två håll. Å ena sidan genomfördes en hård kostnadsrationalisering, som dock inte löste SJ:s huvudproblem på en föränderlig marknad. Å andra sidan bröt SJ in på de marknader från vilka konkurrensen kom. Busstrafik och Svealast, som organiserar en stor volym lastbilstrafik, blev nya grenar. Dessa båda konkurrerar dels med järnvägsdriften och ger dels möjligheter till konkurrenskraftiga kombinationer med denna. En sådan dubbelroll gör styrningen svår. har problemen mer försökt lösas med strukturplanering innebärande bl. a. en massiv investeringsvåg och omorganisation för att få ett mer affärsmässigt tänkande till stånd. Mycket talar emellertid för att den nya uppgiften är orimlig att klara med nu existerande järnvägsnät och företagsform. Om statens järnvägars verksamhet bedrivits som ett privat affärsföretag hade sturkturförändringarna av företaget säkerligen gått mycket snabbare och med all sannolikhet fått mer strikt affärsmässig inriktning. Nästan samtliga statliga affärsverksamheter som kommit till har fått formen av aktiebolag. Anledningen härtill är främst att verksformen är förenad med en rad problem, vilket också påpekats av flera statliga utredningar. Några av dessa generella problem är: Affärsverken har både myndighets- och förvaltningsuppgifter, dvs. såväl myndighetsuppgifter som kommersiell verksamhet. Motiven för verksamheten är inte entydiga. Förutom vinstmotiven och att verksamheten inom specialområdet skall vara effektiv så måste man ta en rad olika hänsyn, t. ex. regionalpolitiska, försvarspolitiska och sysselsättningspolitiska. Styrelsen har en mellanställning mellan departement, politiker och verksledning och har ett mer begränsat inflytande än i t. ex. ett aktiebolag. Dess generaldirektör, som tillsätts av regeringen, är i realiteten oavsättlig. Affärsverksamheten är en del av staten och politikerna bestämmer över investeringarna. Verksamheten kan därför inte finansieras med externa lån. Ofta saknas också en långsiktig strategi för affärsverkens investeringar. SJ som affärsverk skiljer sig från ett aktiebolag främst genom mindre handlingsfrihet i finansiella frågor. Staten har ett avgörande inflytande på verkets kapitalförsörjning och investeringsvolym. SJ är inte en självständig juridisk person och äger inte tillgångarna i verksamheten utan förvaltar dem åt staten. SJ har inte full handlingsfrihet i ekonomiska frågor enligt statliga förvaltningsrättsliga föreskrifter. Det gäller exempelvis finansförvaltning, att uppta långfristiga lån samt att köpa och sälja fast egendom. Den statliga bokföringsförordningen för myndigheter gäller för SJ:s redovisning. Omsättningstillgångar finansieras av driftsinkomster och rörlig kredit i . SJ betalar ränta för denna kredit. Anläggningstillgångar finansieras genom investeringsanslag som beslutas av . Ianspråktagna medel ökar statskapitalet, som amorteras genom inleverans av avskrivningsmedlen baserade på anläggningstillgångarnas nuvärden. Dotterbolagen är självständiga juridiska personer och följer bestämmelserna i aktiebolagslagen och bokföringslagen. Resultatöverföringar eller lån mellan SJ och bolagen och ändring av aktiekapital kan bara ske efter regeringens medgivande. Koncernbeslut upprättas inte av SJ. SJ har haft lönsamhetsproblem. Delar av bannätet är underutnyttjade, och staten har länge subventionerat SJ:s verksamhet. Endast en gång /70 har SJ lyckats uppfylla det förräntningskrav som staten ställt upp. kommer SJ:s officiella redovisning att vissa på en förbättring, men detta är främst genom bokföringsmässiga transaktioner i form av nedskrivningar av statskapital, bortskrivningar och kostnadsavlastningar. För /85 kommer samhällets kostnader för järnvägarna att uppgå till ca . kommer SJ att ha investerat sammanlagt ca 20 miljarder och med årliga investeringar motsvarande ca en tredjedel av omsättningen. ger verksamheten stora och växande underskott. Troligen måste man framöver räkna med stigande underskott och fortsatt nedskrivning av statskapitalet om inga åtgärder vidtas. Detta visar att det är tveksamt om huvuddelen av investeringarna är samhällsekonomiskt motiverad. Om SJ varit aktiebolag som nämns, hade investeringarna dels finansierats utanför statsbudgeten, dels med säkerhet i högre grad varit företagsekonomiskt motiverade och därmed också samhällsekonomiskt värdefullare. Att via skattemedel bekosta en trafik som till vissa delar är en klar samhällsekonomisk belastning och som dessutom troligen skulle till en rimligare kostnad av annan trafikgren, kan inte vara nationalekonomiskt försvarbart. Både för att ge SJ en möjlighet till snabbare strukturanpassning, anpassning till dagens krav och för att stimulera till en konkurrens på mer lika villkor inom transportsektorn skulle ett byte av företagsform från verk till aktiebolag vara fördelaktigt. Byte av affärsform innebär dels eget resultatansvar, dels minskad detaljreglering från politiker och departement. Dessutom får styrelsen en starkare och mer ansvarsfylld ställning. SJ:s nya organisation skulle kunna vara utgångspunkten för ett mera marknadsinriktat företag, ett särskilt aktiebolag. Finansieringen av investeringar kan då ske utifrån likartade förutsättningar som för andra kommersiella företag. Som aktiebolag skulle verket ha egna tillgångar, vilket ökar möjligheterna att låna externt som ägarna på samma villkor som dess konkurrenter - kan bestå med kapital. För statens del uppnår man den fördelen att både slippa hanteringen av upplåning och belastningen på skuldsidan. De för aktiebolagen förmånliga reglerna för avskrivningar, värdering av tillgångar m. m. kan utnyttjas. Möjligheterna till olika skattefria avsättningar till investeringsfonder, lagerreserv m. m. likaså. Självklart skall fortfarande möjligheten för staten finnas att ålägga det nya bolaget speciella samhällsuppgifter, varvid företaget bör få sådan ersättning som kan betraktas som rimlig. Dock förutsätts att en mer affärsmässigt utformad organisation ger möjlighet till och leder till bättre företagsekonomiska resultat och därmed behövs mindre eller inget stöd från staten. Vi vill därför föreslå dels att SJ:s företagsform ändras till aktiebolag, dels att en översyn görs beträffande lämplig organisation och uppdelning och vill i detta sammanhang aktualisera följande: En separation av bansystemet från verksamheten i övrigt. Detta skulle ge en klarare överblick över persontrafikens resp. godstrafikens olika utnyttjande av banan samt kostnader för resp. transporter, behov av förbättringar och förstärkningar, kostnader samt intäkter för uthyrning av banan i dess olika delar. Avkastningen av investeringarna i bansystemet kan då säkrare beräknas och på liknande sätt som för vägnätet. En modell, som f. ö. antyds i SJ:s anslagsframställning (s. 27) som ett önskemål. 1963 gjordes uppdelning i A- och E-nät (Affärs- resp. Ersättningsberättigad nät). De s. k. prövningsbanorna svarar för av trafiken. Riksnätet omfattar av bannätet dvs. ligger utanför riksnätet. Det s. k. A-nätet omfattar och E-nätet ; E-nätet svarar dock för enbart av trafiken (1982/83). Givetvis skall delar av det olönsamma bannätet kunna hyras ut för trafik till länsbolagen och andra i enlighet med beslut . Eftersom trafikpolitiken bygger på och skall bygga på konkurrens på lika villkor mellan även kollektiva trafikslag bör konkurrenssituationen underlättas av att väg-, luft- och spårtrafik har liknande villkor och subventionerna från staten inte ensidigt gynnar en trafikgren. Ett frånskiljande av bansystemet underlättar jämförbarheten. Man bör överväga sammanförande av alla SJ:s verkstäder till en enhet (eventuellt division), som på kommersiell grund kan ge service, underhåll och reparationer åt såväl SJ, malmbanetrafiken som länstrafiken m.fl. SJ Resebyrå som separat aktiebolag. Organisatoriskt utgör SJ Resebyrå (SJR) en division direkt under generaldirektören och agerar på resemarknaden på samma villkor som andra resebyråföretag. Tillsammans med dessa är SJR en viktig kanal för försäljning av järnvägsresor. (Resultatet 1982 utgjorde 32 milj. avskiljs och bildar tillsammans med transportköparna och NSB (Statsbanor) ett gemensamt företag. Överläggningar om detta bör upptas. bör kunna säljas ut. Många av dessa företag kan säkerligen intressera även privata köpare. En börsintroduktion kan i flera fall vara lämplig. Intäkter: 3343 milj. kr. Resultat 1982: 4,6 milj. kr. Verksamhet: Inrikes och utrikes spedition och transportförmedling av gods. SJ äger av aktiekapitalet, varav genom . Anställda: 4720. Intäkter: 686 milj. kr. Resultat 1982: 4,3 milj. kr. Verksamhet: Busstrafik, godstransporter med lastbil samt bilservice- och restaurangrörelse. 537 bussar, 221 lastbilar, 224 släpvagnar, 19 bilservicestationer, 21 gummiverkstäder, 15 kiosker/cafeterior samt 2 motell. Anställda: 1739. TGOJ driver gods- och persontrafik på den järnvägen Ludvika-Eskilstuna-Oxelösund sorn en integrerad del av det svenska järnvägsnätet och i nära samarbete med SJ. Rörelseresultat för TGOJ . TGOJ har 32 ellok, 22 diesellok/lokomotorer, 13 elmotorvagnar, 19 personvagnar och 1929 godsvagnar. Anställda: 874. Intäkter: 55 milj. kr. Resultat 1982: 0,2 milj. kr. Verksamhet: Bolaget helägs av (45,av aktierna genom GDG) men administreras och driver åkerirörelse med ca 200 fordon under ASG:s överinseende. Anställda: 254. Intäkter: 235 milj. kr. Resultat 1982: 3,2 milj. kr. Verksamhet: Restaurangrörelse på tåg, färjor och järnvägsstationer. Av intäkterna stod försäljningen på tåg för , på färjor för och järnvägsstationernas försäljning för . Anställda: 1001. Intäkter: 384 milj. kr. Resultat 1982: 5,6 milj. kr. Verksamhet: Inrikes godstransporter med lastbil, samt rederirörelse. Koncernen hette (Svealast) och vid omorganisationen bildades följande dotterbolag med Swedcarrier som moderbolag (budgeterad omsättning och antal anställda 1983 inom parentes): AB Swedcarrier (/15), (/1020), (/40), Freys (/97), (/1428), Hillerströms Transport (/102), AB Resmastservice (/16). SJ är genom Swedcarrier helägare till samtliga dotterbolag, utom Hillerströms där Swedcarrier har av aktiekapitalet. Anställda (83): 2718. Intäkter: 202 milj. kr. Resultat 1982: 1,8 milj. kr. Verksamhet: Tillverkning av godsvagnar och gruvlok. Man levererade bl. 690 slutna vagnar, 151 vagnar för stålämnestransporter, 9 kolvagnar och 93 personvagnsboggier. kommer man även att leverera godsvagnar och utrustning till . Anställda: 327. Intäkter: 11 milj. kr. Resultat 1982:-0,3 milj. kr. Verksamhet: Godstrafik på den järnvägen GyttorpOtterbäcken. Med 5 diesellok och lokomotorer och 100 godsvagnar ökade man 1982 den transporterade godsmängden till . För det svenska järnvägsaktiebolag som sålunda renodlats blir därför situationen vad beträffar finansiering och ledning av företaget avsevärt förmånligare som det sannolikt är en stimulans för trafiksektorn som helhet att konkurrenssituationen blir mer jämställd. Vi vill föreslå att ombildas till aktiebolag och att en utredning görs för att finna lämplig uppdelning av SJ på sätt som skisserats, dvs. antingen i flera aktiebolag eller i form av uppdelning på divisioner med eget resultatansvar. Med hänvisning till vad sålunda i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär en utredning för att i lämplig organisation ändra statens järnvägars företagsform från affärsverk till aktiebolag. () () () PER STENMARCK (m)