mot · G7021224 · 1984-01-23 00:00:00 — Vi lägger i vårt land ned mycket stora resurser på barnomsorgen. har endast en minoritet av barnen i de aktuella åldrarna barnomsorg. Någon expansion av den storleksordning som skulle behövas för att erbjuda samtliga som så önskar en plats i barnomsorgen är inte möjligt inom överskådlig framtid. Detta gör att den nuvarande typen av barnomsorg helt enkelt kommit in i något av en återvändsgränd. Den svenska typen av barnomsorg är också ur ett internationellt perspektiv mycket särpräglad, för att inte säga extrem. Detta gäller, i varje fall för åldrama och uppåt, både vad gäller organisation och pedagogisk uppläggning. Den utformning av barnomsorgen i åldrarna som helt dominerar i både de stora kulturländerna (och för den delen också i åtskilliga ) är den som präglas av den genomförda förskolan. Som typexempel på denna uppläggning kan nämnas den franska école maternelle. Här börjar barnen i princip vid den ålder då de är torra och kan sitta själva, normalt . Grupperna i den franska skolan är vanligtvis mycket stora, grupper runt 25-30 torde tillhöra det normala, men även större grupper är vanliga. Dessa grupper leds av en ensam lärare (som till helt övervägande del utgörs av kvinnor). Skolgången är vanligtvis från 8.30-15.30 och omfattar oftast men med mitt fri. Den pedagogiska uppläggningen är i det franska fallet mycket hårt strukturerad, och normalt är lärarinnan helt specialiserad på en årsklass vilket innebär att barnen byter lärare . Förutom pedagogiska aktiviteter ingår också ett ordentligt mål lagad mat och utrymme för sömn-vila i verksamheten. En liknande uppläggning som den i finns också i . Här är grupperna vanligtvis något mindre och uppgår normalt (enligt offentliga uppgifter) till en storlek av 18-20 barn. Starten är likartad med den franska och den grundläggande uppläggningen likaså. I synes man mer inriktad på att också erbjuda de föräldrar som behöver längre barnpassning sådan. I förskoleåldern innebär det att barnen kan komma tidigare till förskolan och stanna men att de under dess strötimmar erbjuds aktiviteter i friare form. I båda dessa länder utgör denna typ av förskola dethelt dominerande inslaget i barnomsorgen. Det fungerar i båda länderna med stor effektivitet och den organisatoriska uppläggningen gör att man får ut mycket för de nedlagda resurserna, vilket innebär att man kan erbjuda praktiskt taget alla barn och uppåt plats i förskolan som därigenom också blir obligatorisk till sin karaktär. För barnen i åldern finns i båda länderna möjligheter till plats i barnklubba (i la créche, i Kinderkreche). Denna verksamhet är dock minimalt utbyggd i Franrike, även om den socialistiska regeringen försökt att förbättra förhållandena där, och tycks relativt väl utbyggd i . Fördelarna med en obligatorisk förskola är uppenbar. Med denna metod kan man för en rimlig kostnad nå samtliga barn som önskar gå i denna typ av omsorg. Det råder knappast tvivel om att vi i vårt land med givna resurser skulle kunna erbjuda plats åt alla barn i barnomsorgen om den svenska förskolan organiserades efter de grundläggande principer som här exemplifierats från Franrike och . Man kan också hysa dubier om den pedagogiska kvaliteten hos den svenska barnomsorg som bjuds de något äldre åldrama i barnomsorgen. Präglas denna inte av brist på egentlig pedagogisk struktur, som ofta leder till brist på normer, vilsenhet, leda och medför onödiga spänningar i barngrupperna? För barnföräldrarna skulle en organisation enligt de principer som skisserats här innebära mycket stora fördelar. Framför allt skulle alla föräldrar veta att åtminstone från och med ålder skulle deras barn ha en säker plats i barnomsorgen oavsett var i landet de är bosatta. Det skulle medföra jämlikhet i detta viktiga avseende, möjligheter till säker planering för föräldrarna, och avskaffa något av de bekymmer, det taktiska kalkylerande och den osäkerhet som omgärdar platslotteriet i barnomsorgen. En obligatorisk förskola skulle också på ett helt annat sätt än vad som är fallet erbjuda möjligheter till en mjuk övergång till den riktiga skolan. erbjuder denna övergång ett växande problem. I andra länder som har den obligatoriska förskolan, exempelvis , har man löst detta problem på ett mycket elegant sätt genom att så att säga låta förskolan och småskolan på ett naturligt sätt övergå i varandra. Vi menar att den svenska barnomsorgen är uppbyggd runt grundläggande principer som inte är hållbara. är vi givetvis medvetna om att mycket starka intressen finns för att behålla allt i traditionella former. En förändring kommer dock säkert att arbeta sig fram. Enligt vår mening är det bättre ju förr så sker. Mot denna bakgrund hemställer vi att hos regeringen anhåller om en utredning om införande av obligatorisk förskola enligt de principer som skisserats i motionen.