ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702664 · 1984-01-18 00:00:00 — Skyldighet för fotgängare att under mörker bära reflex har tillsammans med försäkringsbolag propagerat för användandet av reflexer för fotgängare och andra oskyddade trafikanter. Trots detta inträffar olyckor i trafiken, där orsakerna är mörker och avsaknad av reflexer hos trafikanten. Det borde vara lika självklart för fotgängaren att bära reflex som för bilisten att ha på sig säkerhetsbälte. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att hos regeringen begär förslag till lagstiftning där fotgängare och andra oskyddade trafikanter åläggs bära reflexer . () ()
mot · G702665 · 1984-01-19 00:00:00 — och till enskilda vägar Förra årets nedskärning av bidraget till enskilda vägar som fullföljs är ett slag mot landsbygdens befolkning och näringsliv. har genom företagsneddragningar drabbats av stor arbetslöshet. Därför behövs ett väl fungerande nät av vägar för att få fart på näringsliv och därmed sysselsättningsmöjligheter. Det enskilda vägnätet måste ha en standard och framkomlighet som ger möjlighet för lastbilar (mjölkbilar, timmerbilar etc.) att trafikera vägarna. Ett dåligt enskilt vägnät fördyrar frakterna i hög grad. Den sämsta biten av en transportsträcka bestämmer lassets storlek. De enskilda vägarna är en angelägenhet för alla människor i samhället då dessa av olika anledningar skall besöka de boende eller där samhällets service måste fungera. Det är för den skull riktigt att samhället står för den största delen av kostnaderna. Den nedskärning av bidraget som gjorts är ej berättigad. En återgång till tidigare bestämmelser är det minsta man kan begära. Med hänsyn till ovanstående yrkas att beslutar att statens stöd till enskilda vägar skall återställas till den nivå som gällde /83. () ()
mot · G702666 · 1984-01-19 00:00:00 — Järnvägarna utgör i många fall grundstommen i vårt trafiknät. Ett upprätthållande av järnvägsnätet är förutsättningen för många företag att bedriva verksamhet i de mer perifera delarna av vårt land. För glesbygdsoch regionalpolitik är järnvägen av största betydelse. har haft hög arbetslöshet till följd av nedläggning och neddragning av stora företag. synes nu många mindre företag vara under utveckling. Skall denna trend kunna fortsätta krävs goda kommunikationer. Ett väl fungerande järnvägsnät är då av största betydelse. Turismen som blivit alltmer uppmärksammad ligger nu under stark utveckling i länet. Härvid har också järnvägsnätet en stor uppgift att fylla. Fryksdalsbanan (KilTorsby) är livsnerv och synes få allt fler resenärer. För näringsliv och turism måste banan finnas. För järnvägslinjen MellerudÅrjängArvika kan samma synpunkter framhållas. Den är dessutom helt nödvändig för länsdelens kontakter med , etc. För östra är bandelen av stor betydelse. Den nystrukturering av industrierna som skett i området behöver stöttas upp. Där har bandelen en stor betydelse. Järnvägslinjen Daglösen är helt nödvändig som tvärförbindelse (speciellt för godstransporterna inom området). Landsvägsnätet i öst-västlig riktning är mycket svagt utvecklat. Under ovan angivna hänvisning hemställs att måtte uttala sig för nödvändigheten av att i motionen nämnda järnvägslinjer i tillförs riksnätet. () ()
mot · G702667 · 1984-01-19 00:00:00 — Målet för trafikpolitiken bör vara att erbjuda alla medborgare och näringslivet i landets olika delar en bra trafikförsörjning. Dessutom är det en klar fördel om trafikpolitiken kan bidra till renare miljö, låg energiförbrukning och stor säkerhet. Den socialdemokratiska politiken uppfyller inte dessa kriterier utan leder nu fram till en nedläggningsvåg av järnvägar. tillhör de nedläggningshotade. Det ankommer på länshuvudmännen i och att avgöra om persontrafiken skall vara kvar eller flyttas över till landsväg. Om länshuvudmännen föredrar landsvägsbuss får de ett generöst statsbidrag . Väljer de däremot tågtrafik får de ta hela driftkostnaden på eget ansvar. Kommunerna utefter DVVJ-banan har låtit utreda banans möjligheter. Där framkommer att viss del av banan har företagsekonomiska förutsättningar. Däremot är hela banan samhällsekonomiskt lönsam. För den samhällsekonomiska delen finns i länshuvudmännens bokföring ingen täckning. Därför är risken mycket stor att valet blir busstrafik med statligt bidrag. De kommuner i och västra som berörs av bandelen präglas av stora struktur- och sysselsättningsproblem. Bandelen har en stor regionalpolitisk betydelse och bidrar starkt till berörda orters attraktionsvärde. Dessutom har statsmakterna utpekat Dano-området (DalslandNordmarken) som primärt rekreationsområde. Bandelen har en stor betydelse för turisttrafiken och då speciellt . Hur skall vi då rädda trafiken på DVVJ? Centeralternativet där huvudmännen har två jämförbara alternativ att välja mellan är det enda rätta. Ett driftbidrag utgår till länshuvudmännen på . per tågkilometer för tre dubbelturer måndagfredag och två dubbelturer lördag söndag. Detta tågbidrag blir kostnadsmässigt jämförbart med socialdemokraternas bussbidrag som utgår vid nedläggning av järnvägstrafiken. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar införa ett bidrag till länshuvudmännen på . per tågkilometer för tre dubbelturer måndag fredag och två dubbelturer lördagsöndag i de fall de övertar betalningsansvaret för driften av viss tågtrafik. () ()
mot · G702668 · 1984-01-18 00:00:00 — Vagnverkstad (Ageve) är ett dotterbolag till . Tillverkningen är godsvagnar och gruvlok för såväl landets eget behov som för viss export. 690 slutna godsvagnar, 151 vagnar för stålämnestransporter och 9 vagnar för transport av energikol, samtliga till SJ. Dessutom levererades 93 personvagnsboggier och reparerades ett antal godsvagnar med större skador. Ytterligare beställningar av bl. 240 slutna och 100 öppna godsvagnar samt 25 vagnar för stålämnestransporter gjordes av SJ 1982. Ageve befinner sig f. n. i en viss krissituation på grund av otillräckliga order. lades varsel om uppsägning av 94 anställda, vilket innebär en kraftig minskning då totalantalet är 320. Denna kraftiga nedskärning hotar enligt de fackliga organisationerna att äventyra hela företagets existens, då konkurrensförmågan starkt försämras. De fasta kostnaderna kvarstår i stor utsträckning, trots en viss minskning. Man anser att det bör göras en ordentlig ekonomisk analys av neddragningens följder. Från de fackliga organisationernas sida anser man att det finns goda möjligheter till nya order och att företaget borde kunna möta problemen på ett mer offensivt sätt. I årets budgetproposition liksom av SJ :s anslagsframställning framgår att SJ har ett omfattande program för förnyelse av vagnparken. Strukturella förändringar inom transportsektorn har uppvisat att marknaden behöver järnvägsvagnar som motsvarar speciella krav. Exempel på detta är nyssnämnda vagnar för stål-, ämnes- och koltransporter, men behövs även vagnar för andra specialområden, bl. a. för transport av pellets, påhängsvagnar osv. 7 500 järnvägsvagnar av äldre typ kommer SJ att slopa då de har otillfredsställande prestanda, inte motsvarar säkerhetskraven och är dyra i underhåll. En del av dessa vagnar kan dock byggas om. SJ har fortfarande ett betydande behov av standardvagnar med helt öppningsbara sidor, Hbis, inkl. en ny typ av Hbisvagnar (Hbikks) som har två dörrar med extra höga öppningar som underlättar lastning och lossning. Det finns alltså ett behov av vagnar som industrikapaciteten på detta sätt måste skäras ned. Det förhållandet att investeringsmedel saknas får anses vara en huvudanledning. I en särskild motion har vpk motsatt sig den kraftiga nedskärning som regeringen föreslår i SJ:s investeringsanslag /85. Enligt vår mening måste det vara ett riksintresse att slå vakt om den viktiga industrikapacitet för järnvägsvagnar sorn Ageve representerar som arbetslösheten måste bekämpas. Det finns därför all anledning att vidta konkreta åtgärder för att få fram alternativ till den nedskärning som hotar och som kan vara inledningen till ännu större svårigheter för verksamheten vid Ageve. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förslag till åtgärder för att trygga sysselsättningen och den fortsatta produktionen vid SJ :s dotterföretag .
mot · G702669 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. En cykelled mellan och Cykelintresset i har ökat . Det gäller såväl motions- och tävlingscyklingen som användandet av cykeln som kommunikationsmedel, inte minst för resor till och från arbetet. Orsakerna härtill är flera. Många har upptäckt att cykelturer är en tilltalande form av närrekreation. Med stigande bensinpriser blir cykeln ett bra alternativ till bilen. Våra semestervanor utvecklas mot en ökad efterfrågan på billigare former som kravet på aktiviteter stiger. Detta har medfört att cykelsemestrandet ökat. För många har cykeln blivit det främsta transportmedlet i vardagsarbetet. I motionssammanhang och i friskvårdsarbetet har cykeln en given plats. Detta har lett till att flertalet kommuner bygger ut cykelleder dels inom tätorterna, dels i dess närmaste omgivningar. Länsomfattande cykelleder har i flera län färdigställts och frivilliga organisationer arbetar med en fortsatt utbyggnad. Särskilda cykelleder medför att trivseln för cyklisterna ökar, de behöver inte trängas med motorburen trafik. Trafiksäkerheten ökar också. Det finns ännu ingen cykelled anlagd som förbinder med . Vi anser att en sådan led skulle ge många positiva effekter. Den skulle börja resp. sluta i orter med stort innevånarantal och passera genom relativt tätt befolkade områden. Det garanterar ett högt utnyttjande. Eftersom dagsetapperna under en cykelsemester blir begränsade av naturliga skäl torde en sådan led få positiva följder för de orter som passeras med hänsyn till service och handel. Till viss del kommer detta även glesbygdsområden till del. Vi föreslår en sträckning från genom , , och . Den mer detaljerade utformningen bör resp. län svara för. Vi förutsätter att finansieringen kan ske inom ramen för de anslag som beviljas för beredskapsarbeten, cykelleder och eventuellt glesbygdsstöd. Målsättningen bör vara att åstadkomma en till största delen belagd led. En fördel därmed är att den även kan användas av skidåkare för träning med rullskidor. Också det är ur trafiksäkerhetssynpunkt en vinst. Genomförandet måste med hänsyn till omfattning och kostnader ske . Planeringen bör däremot kunna ske snabbt. Uppmärkning och vägvisning kan också ske skyndsamt medan byggnadsarbeten och iordningställande av vägbanor m. m. får ske etappvis. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om anläggandet av en cykelled mellan och med i huvudsak i motionen angiven sträckning. () () () () ()
mot · G702670 · 1984-01-19 00:00:00 — Postens service till allmänheten Postens service till allmänheten har trots ideligen höjda porton och andra avgifter alltmera försämrats. Man må blott nämna indragningen av först söndags- och sedan eftermiddags- samt slutligen, utom emot extra avgift, lördagsturerna för postutbärning. Postanstalterna stängs allt tidigare . Större städer på kontinenten och i har ofta åtminstone en centralpostanstalt öppen eller i varje fall , vardag som söndag. Så icke i . Postlådorna töms allt tidigare , (förut 22.00). drogs postanstalten 27 in, belägen vid i . Överklaganden till regeringen hjälpte icke postanstalten var och förblev indragen. Resultatet blev, att stora delar av befolkningen i fått det i särsklass längsta inom en stad avståndet till sin egen postanstalt (i detta fall 5, halvvägs till centrum). Såsom skäl för indragningen anförde först postdirektionen och sedan generalpoststyrelsen bl. a. säkerheten för postverkets personal. Några alternativa lösningar diskuterades icke. Som en konsekvens av indragningarna har även postlådetömningen försämrats och håller ej längre postanstaltsstandard. Inte heller kan man se om postlådan är tömd eller ej (detta sker ibland före angiven tid). Ett sådant enkelt tekniskt problem borde ej vara olösbart. Frågan har emellertid även ett principiellt intresse, eftersom nya indragningar av postanstalter torde bli aktuella. Vore det ej möjligt att i stället för fullständiga postanstalter ha ett slags enklare postexpeditioner? Utomlands förekommer ju att en postkassa är inrymd i en helt vanlig butik, men denna enkla lösning lär enligt uppgift ha varit mirabile dictu helt otänkbar för facket. Likväl hade personalens säkerhetsfråga på detta sätt kunnat ordnas genom att, vid litet kundunderlag, lokalen aldrig varit helt tom. Vidare torde det i ett bostadsområde ej vara nödvändigt, att postanstalten är öppen innan postutbärning ägt rum, utan torde vara till fyllest. Allmänheten skulle ändå få viss service. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om alternativa former för postens service till allmänheten.
mot · G702671 · 1984-01-19 00:00:00 — 1983/84 671-677 i och av bestämmelserna om stänkskydd på personbilar diskuterades i den svenska trafikgruppen inom att försök skulle göras för att få en enhetlig lagstiftning inom vad det gällde stänkskydd på personbilar. Meningen från svensk sida var att de svenska reglerna skulle införas också i de övriga nordiska länderna. Något resultat gav inte dessa diskussioner. har trafiksäkerhetsverket, i kraft av sin myndighet, beslutat slopa tidigare gällande regler om stänkskydd på personbilar. Det var ett olyckligt beslut. Alla som blivit omkörda på en nysaltad snömoddig väg eller under såddoch skördetid då vägarna i jordbruksbygderna ofta är belagda med allehanda modd som körts upp från åkrarna har kunnat konstatera att trafiksäkerheten grovt åsidosätts genom verkets beslut. Det är nästan omöjligt att snabbt få tillbaka sikten efter en sådan omkörning, då framrutan murats igen totalt. Risken för stenskott har också ökat betydligt. Som skäl för slopandet av reglerna var bl. a. att man sparade en liten kvantitet drivmedel. Ett dåligt argument. Med stöd av vad ovan sagts hemställs att hos regeringen begär att tidigare gällande regler för stänkskydd på personbilar skall återinföras. HANS () () 1 1983/84.
mot · G702673 · 1984-01-18 00:00:00 — har på förslag av regeringen beslutat att frågan om eventuell framtida persontrafik på sträckan skall prövas av berörda länshuvudmän. Flera skäl talar emellertid för att den aktuella bandelen skall tillhöra riksnätet. Här skall endast anföras några exempel: Sträckan utgör en interregional tvärförbindelse i som inte utan stora olägenheter för de resande kan tas bort. Den aktuella bandelen håller hög standard och skall även fortsättningsvis användas för godstrafik. Möjligheter finns att öka resandet genom en bättre anpassning av tidtabellen till anslutande tåg i resp. Enligt av berörda länshuvudmän gjord utredning ökar samhällets underskottskostnader om likvärdig ersättningstrafik skall skapas med landsvägsbussar. Med hänvisning till det anförda yrkar vi att beslutar att persontrafiken på sträckan skall tillhöra SJ:s riksbanenät. () ()
mot · G702674 · 1984-01-18 00:00:00 — och över abonnenterna i påtalades i motioner i och i skrivelser från i det olämpliga i att dela upp telefonkatalogen för i en Norrköpings- och en Linköpingsdel. Dessa motioner och skrivelser gav inte något positivt resultat och vi har gett upp hoppet om att skall förstå det förnuftiga i att ha en sammanhållande katalog för länet. Men när man nu måste ha tillgång till två kataloger för att nå det primära centrum som och tillsammans utgör, så är det dock inte rimligt att man trots två kataloger inte kan få tag i telefonnumren till de östgötar som har riktnummer till , , och . De abonnenter som har 0151 och 0150 som riktnummer men som bor inom bör finnas med i Norrköpingsdelen såväl som i de katalogdelar som omfattar resp. . De abonnenter som har 0381 och 0140 och som bor i bör finnas med i Linköpingsdelen såväl som i de kataloger som omfattar resp. . Mellan invånarna i ett län finns många gemensamma intressen vilka föranleder kontakter per telefon. Föreningar ekonomiska, ideella såväl som politiska följer kommungränser, inte riktnummerområden, vilket naturligtvis också all och stora delar av verksamhet gör. Som det är är det tyvärr ganska vanligt att folk i läns mera centrala delar som söker telefonkontakt med personer i kommun eller norra delen av kommun med viss upprördhet redogör för vilka obekväma rutiner som måst användas för att få reda på telefonnummer till sökta personer. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär sådana initiativ att samtliga abonnenter inom återfinns i någon av länets katalogdelar. () ()
mot · G702680 · 1984-01-19 00:00:00 — och av fjällnära skogar Under ett par års tid har det förts en omfattande debatt om domänverkets planer på avverkning av fjällnära skogar. Debatten har framför allt berört domänverkets avverkningsmetoder med stora sammanhängande kalytor. Framstående forskare varnar för mycket svåra återbeskogningsförhållanden. Fjällbefolkningen är också minst sagt tveksam till de klimatoch rekreationsmiljöförändringar som följer av storkalhyggesskogsbruk. Frågetecknen är så många att det vore oklokt att påbörja ett kalhyggesskogsbruk i domänverkets regi. Däremot vore det intressant att pröva den skogsskötselmetod som mera liknar småskogsbrukets i fjällnära skog, dvs. gallring, viss blädning samt mycket små kalytor. Ett sådant skogsbrukssätt låter sig inte förenas med storskogsbrukets sätt att driva skogsavverkning. Däremot borde enskilda skogsbrukare ha goda möjligheter att gå så varsamt fram att både skogliga betänkligheter och ortsbefolkningens betänkligheter skulle kunna upphöra. De som lättast klarar av ett sådant skogsbrukssätt torde vara den ortsbundna befolkningen. Praktiskt kan detta förverkligas på ett par sätt. Dels kunde områden upplåtas med äganderätt till ortsbefolkningen, dels går det att gå långtidsarrendevägen. Med skisserad handlingslinje skulle man vinna såväl ett visst utnyttjande av skogarnas produktionsförmåga som behövliga arbetstillfällen, samt klara de krav som naturvårdare och ortsbefolkning ställer. Med stöd av det ovan anförda föreslår vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att domänverket genom ägande eller långtidsarrende bör upplåta de fjällnära skogarna till ortsbefolkningen och att skogarna bör skötas med småskaliga metoder. () ()
mot · G702681 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. Överföring av skogsmark i enskild ägo Enskilt ägda jord- och skogsbruksfastigheter utgör grunden för en levande landsbygd. Det enskilda jord- och skogsbruket är också ofta grunden till landsbygdens småföretagsamhet inom näringslivet. Bolags- och domänverksdominerade bygder blir däremot ofta ödebygder. Det finns därför starka skäl för alla som uppskattar en levande landsbygd att arbeta för enskilt ägande av skogsmark. En levande landsbygd är inte bara bra för landsbygdsboende utan är också en stor tillgång för tätorternas invånare. Vi föreslår därför att domänverket åläggs att ställa erforderliga arealer till lantbruksnämndernas förfogande för att dessa aktivt skall kunna komplettera enskilt ägt jord- och skogsbruk med skogsmark. Även ungdomar med skogsutbildning och aktiva skogsarbetare som skulle vilja göra sin arbetsinsats som skogsbrukare skulle naturligtvis få köpa domänverksmark. Bolag och kyrkoskogar som ligger insprängda i privatdominerade områden skulle också genom utförsäljning och bytesverksamhet tillföras enskilt skogsbruk. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att som sin mening ger regeringen till känna att domänverket bör åläggas att försälja skogsmark till lantbruksnämnderna i den omfattning som efterfrågas för enskilt ägande, att som sin mening ger regeringen till känna att lantbruksnämnderna bör åläggas att aktivt arbeta för att kyrko- och bolagsskog belägen inom privatdominerade områden genom försäljning eller bytesverksamhet ställs till förfogande för enskilt ägande. () ()
mot · G702683 · 1984-01-19 00:00:00 — Som framhålls i budgetpropositionen (bil. 11 s. 116) är försurning av mark och vatten ett av våra allvarligaste miljöprpblem. Ett sätt att motverka försurningens effekter är att kalka sjöar och vattendrag. Enligt är erfarenheterna från vidtagna kalkningsåtgärder klart posiva, varför kalkningsverksamheten enligt verket bör intensifieras. Det är möjligt att erhålla statsbidrag till kalkning av sjöar och vattendrag. Bidrag lämnas av godkända kostnader om inte särskilda skäl föranleder annat. För innevarande budgetår har anslagits 65 milj. kr. till åtgärder mot försurning. För nästa budgetår föreslår regeringen att 85 milj. kr. anvisas för verksamheten. Det är positivt att ökade ekonomiska medel ställs till förfogande för kalkningen av sjöar m. m. Emellertid kan finnas anledning överväga om inte statsbidrag inom oförändrad medelsram skulle utgå . En sådan ordning skulle kunna ha flera fördelar. Om statsbidraget omfattade hela den godkända kostnaden skulle ansvaret för verksamheten för genomförande av åtgärderna med stor fördel kunna läggas på länsstyrelserna som redan nu har att upprätta länsplaner för åtgärder mot försurning m. m. Naturligtvis måste åtgärderna genomföras i samråd med ägarna till de sjöar som bör kalkas. Om länsstyrelserna också fick ansvaret för genomförande av åtgärderna skulle troligen många av de problem som hänger samman med att en sjö har flera ägare och kanske delas av en kommungräns kunna lösas. Den ordning som beskrivits bör övervägas av regeringen. Resultatet av dessa överväganden bör redovisas för . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om verksamheten med kalkning av sjöar m. m. () ()
mot · G702685 · 1984-01-18 00:00:00 — Försäljningen av frysta importerade kräftor dagarna före 1984 inledde en butik i en olaga försäljning av frysta, importerade kräftor. Dagen därpå kom ett telefonsamtal från en konkurrent: En av våra kunder polisanmäler Er! Det är förbjudet att sälja kräftor . Hotet verkställdes inte, men faktum är att det enligt en ny fiskeriförordning är helt förbjudet att sälja kräftor i detaljhandeln från till den andra onsdagen . Förbudet, som endast rör detaljhandeln, gäller alla typer av kräftor. Det förefaller tillåtet att servera kräftor i restauranger vilken tid som helst. Det är också tillåtet för grossistledet att sälja kräftor och tillåtet att importera kokta kräftor . Okokta kräftor får däremot inte importeras från till den andra onsdagen . Detaljhandlare, som bryter mot lagen, åtalas och fälls, kan dömas till böter. Oroliga motionärer frågar sig när det blir förbjudet att inneha frysta kräftor i frysboxen! Visst har kräftpremiären sin speciella charm, men nog kan tillåtas att få köpa kräftor till jul och nyår? Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av fiskeriförordningen så att frysta importerade kräftor får säljas i detaljhandeln till .
mot · G702686 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Innehållsdeklaration och datummärkning beträffande bröd Den övervägande delen av allt bröd som säljs i detaljhandeln är tillverkat i några få stora bagerier i landet. Koncentrationen av brödtillverkningen medför av nödvändighet en lång tidsutdräkt mellan produktions- och konsumtionstillfället. Distributionen med långa transporter, omlastningar och lagerhållning är orsaken till den stora tidsskillnaden mellan tillverknings- och försäljningsdatum. Som följd av detta används konserveringsmetoder med tillsatser för att undvika att brödet hinner mögla i den långa hanteringskedjan. På brödet finns aldrig eller sällan angivet tillverkningsdatum eller innehåll. Detta är naturligtvis till nackdel för konsumenterna och inte minst för de små bagerierna, som får svårt att hävda sig mot de stora brödtillverkarna. Bestämmelser bör därför av den anledningen utfärdas som ålägger bagerierna att ange tillverkningsdatum och innehåll. Med det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om innehållsdeklaration och datummärkning på bröd. () () BO () () ()