mot · G702730 · 1984-01-17 00:00:00 — Beskrivningen av strukturomvandlingen inom svensk industri kan dock inte begränsas till nedläggningar och sammanslagningar av företag. Strukturomvandlingar har också inneburit långtgående rationaliseringar för att göra produktionsenheterna så konkurrenskraftiga som möjligt på världsmarknaden. De nya produktionssystem som växer fram under dessa rationaliseringar kommer bl. a. att medföra en hårt styrd och kontrollerad produktion med extrem arbetsuppdelning i datorstyrda processer. ring med hjälp av seriekopplade numeriskt styrda maskiner och robotar innebär t. ex. att den typ av arbete försvinner som många invandrare på grund av bristande språkkunskaper och utbildning är hänvisade till. Detsamma gäller vid övergång till produktionssystem med självstyrande grupper o. d. Denna form av produktionssystem kan komma att öka kraven när det gäller att kunna läsa, skriva och räkna, krav som kan utestänga många invandrare från dessa jobb. Strukturomvandlingen på den svenska arbetsmarknaden har naturligtvis fått konsekvenser i form av arbetslöshet och ökad utslagning av arbetskraft. Speciellt drabbas den arbetskraft som har de svagaste resurserna, bl. a. invandrare. Mot denna bakgrund är invandrarnas utbildningsbehov väldokumenterat. Det handlar om behov av både yrkesutbildning och svenskundervisning. antogs lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare. Lagen skulle vara ett medel att förbättra invandrarnas ställning i samhället, men verkligheten har inte gestaltat sig så som var avsett. har en lag utsatts för så systematiska sabotage som lagen om svenskundervisning för invandrare. Många företag har inte ens brytt sig om att den finns. Det har förekommit att företag ingått avtal med invandrare, avtal som har varit villkor för anställning, där den anställde avsagt sig rätten till svenskundervisning. Sådana avtal är inte giltiga, men eftersom det är invandrarna själva som måste påtala lagbrotten har det fungerat som företagen har velat, bl. a. just på grund av invandrarnas språksvårigheter. vägrar att anställa invandrare som inte har genomgått svenskundervisning. Därigenom drabbas invandrarna ytterligare av det kärva klimatet på arbetsmarknaden. Vpk anser att svenskundervisningen för invandrare inte kan bedrivas på det sätt som sker och bli effektiv och meningsfull. Vi anser att finansieringen av svenskundervisningen måste ske via ett kollektivt avgiftssystem som läggs på företagen, beroende av antalet anställda men helt oberoende av om företagen har anställda invandrare eller inte. Vidare måste invandrarna få information om sina rättigheter redan första anställningsdagen och undervisningen påbörjas från anställningsdagen. Antalet studietimmar måste utökas till 600 och möjligheterna att inskränka antalet timmar för vissa grupper tas bort. Lagen måste också omfatta dem som inte har anställning, i första hand hemmavarande invandrarkvinnor och -ungdomar som inte fått anställning. Dessa grupper bör ges rätt till svenskundervisning med timersättning, som också bör finansieras genom den ovan nämnda kollektiva arbetsgivaravgiften. När det gäller framför allt de hemmavarande invandrarkvinnorna måste också en bra uppsökande verksamhet etableras. Dessutom hävdar vpk att svenskundervisningen skall bedrivas under kommunalt huvudmannaskap. Regeringen har redan aviserat en proposition när det gäller svenskundervisningen. I avvaktan på denna avstår vi från att nu komma med konkreta krav när det gäller svenskundervisningens utformning med förhoppningen om att regeringen tar del av vad vi har anfört i frågan. Situationen för invandrarungdomarna är mycket svår. Orsaker till invandrarungdomarnas alarmerande sociala situation och deras situation på arbetsmarknaden är bl. a. att de i regel har generellt lägre utbildningsnivå än de svenska ungdomarna. De är också i större utsträckning än andra ungdomar hänvisade till konjunkturkänsliga näringsgrenar och yrkesområden. En större andel av utländska medborgare är anställda i privata företag. Avsaknaden av yrkesutbildning är en av de viktigaste orsakerna till arbetslöshet. Det faktum att invandrarungdomar fortsätter sina studier i gymnasieskolan i mindre utsträckning än de svenska ungdomarna innebär således att deras ställning på arbetsmarknaden blir svag. Många invandrarungdomar har svårt att få arbete på grund av att de inte kan tillräckligt mycket svenska. Man kan anta att ett stort antal invandrarungdomar inte nås av förmedlingens service och att åtskilliga invandrarungdomar inte söker upp arbetsförmedlingen trots att de saknar arbete. Invandrarungdomens möjligheter att ta del av olika utbildningsmöjligheter för arbetslösa ungdomar kan vara begränsade på grund av språksvårigheter och tidigare negativa erfarenheter av skolarbete. Det är också uppenbart att yrkesvalet bland unga invandrare påverkas av det förhållandet att föräldrar, släkt och vänner ofta endast har erfarenhet av en mycket begränsad del av den svenska arbetsmarknaden. Segregationen på arbetsmarknaden och den äldre generationen invandrare blir ett socialt arv som går vidare till nästa generation, genom att de äldre bara kan förmedla kontakter med och hjälpa de unga invandrarna till att få arbeten inom denna begränsade del av arbetsmarknaden. De flesta invandrarungdomar har inte alls eller i mycket ringa utsträckning fått del av det stöd under uppväxten som håller på att växa fram i form av träning och undervisning i sitt modersmål eller andra stödinsatser i skolan. De befinner sig ofta i nästintill olösliga konflikter mellan föräldrarnas kultur- och moraluppfattning och den svenska kulturen och de svenska ungdomarnas uppfattning. De har hamnat i ett sociokulturellt ingenmansland och känner sig inte höra hemma någonstans. De känner inte sitt kulturella och historiska ursprung annat än som fragmentariska bitar. Språksvårigheterna som lett till upprepade misslyckanden i både skolan och det sociala umgänget, liksom negativa och rasistiska bemötanden och tillmälen, har ofta blivit den dominerande grunden för deras För många av dem blir arbetslösheten den slutliga bekräftelsen på att de är utslagna, och de kan inte se några möjligheter att själva ta sig ur sin situation utslagningen bekräftas steg för steg. På barnpsykiatriskt håll har man uppmärksammat invandrarbarnens problematik i mycket liten utsträckning. Att föräldrar inte upplevs som godtagbara förebilder kan vara förödande. Kulturkonflikter drabbar människors självkänsla. Barn med låg självkänsla, barn som nedvärderar sig själva har i högre grad psykosomatiska sjukdomar, de är mera psykiskt störda och kan som tonåringar oftare än andra drivas till kriminalitet. 1 en artikel i om invandrarbarnens medicinska och sociala problem efter ankomsten till sägs: Det finns anledning att inom barnhälsovården och socialvården uppmärksamma invandrarbarnens medicinska och sociala situation under deras vistelse i . I den översiktsplan för kommunala insatser för invandrarungdom i som har utarbetats inom kommuns invandrarförvaltning konstaterar man följande: Det finns i stora och växande grupper av invandrarungdomar av olika nationaliteter. Oroväckande många av dem man vet inte hur många lever på ett eller annat sätt i utkanten av samhället eller är i farozonen att hamna i social misär. Den sociala verksamheten inom socialförvaltningen saknar direkt invandrarinriktning. Tvåspråkig personal förekommer i undantagsfall och är slumpmässigt placerad. Det är svårt att skilja ut invandrarungdomar i olika verksamheter p g a avsaknad av eller bristfällig statistik. De finska ungdomarna förefaller lättast att utskilja och gruppen utslagna bland dem tenderar att öka. Det finns anledning att fundera över hur det kommer att se ut i kommunen och vilka invandrargrupper som då kommer att befinna sig i samma svåra situation som de finska ungdomarna befinner sig i . a. med tanke på de svårigheter som invandrarungdomarna har när det gäller att ta del av samhällets utbildningsutbud samt därmed sammanhängande svårigheter att få ett meningsfullt arbete. De kulturkollisioner som många invandrarungdomar drabbas av gör inte deras situation lättare och rasistiska motsättningar i vårt samhälle växer. De problem vi här har pekat på är extraordinära till sin karaktär och därför fordras det extraordinära åtgärder för att göra något åt dem. Det går inte att blunda för den utslagning som drabbar invandrarungdomen som en frukt av underlåtenhet att ge dem ett adekvat stöd från början. Det svenska samhället och i synnerhet den svenska industrin har gjort oerhörda vinster på den invandrade arbetskraften, som t. o. m. har utgjort förutsättningen för expansionen under guldåren. Det kan inte vara värdigt ett modernt samhälle, som dessutom vill kalla sig välfärdssamhälle, att utlämna de invandrade arbetarnas barn till social nöd, drogmissbruk och kriminalitet när kristendenserna börjar hopa sig. Vårt parti anser att det krävs ett sammansatt åtgärdsprogram för att stötta de arbetslösa invandrarungdomar som är, eller håller på att bli, utslagna. Till en del kan detta bestå av åtgärder och förstärkningar på arbetsmarknadsutbildningens område, på arbetsförmedlingar, på skolans och utbildningens och på fritidens områden. Men detta är inte nog. Det fordras framför allt ett intensivt arbete för att över huvud taget få kontakt med dessa ungdomar. Vpk föreslår att resurser skall ställas till kommunernas förfogande för ett socialt stödprojekt för invandrarungdom. Detta bör organiseras så att invandrare anställs för att arbeta inom sin egen nations- och språkgrupp. Vi tror att detta är en förutsättning för att komma förbi barriärer av främlingskap och språksvårigheter. Det kan dessutom vara en utgångspunkt för att skapa förutsättningar att bygga upp en nationell identitet hos invandrarungdomarna. Arbetet måste självfallet bygga på uppsökande verksamhet, men bör ges en fast bas i form av lokalutrymmen i invandrartäta bostadsområden. Stor frihet måste lämnas när det gäller verksamhetens konkreta utformning för att den skall kunna anpassas till skilda förhållanden. De invandrare som skall arbeta med verksamheten måste ges en grundlig utbildning för att finna sig väl till rätta bland svenska institutioner inom sociala och andra vårdområden, inom utbildningssystemet och inom arbetsmarknadsväsendet. Detta är nödvändigt för att invandrarungdomarna skall få det konkreta stöd de behöver i olika situationer. Invandrarorganisationerna har en avgörande betydelse i den verksamheten. Det är viktigt att de personer som skall arbeta åtnjuter ett stort förtroende inom den egna nationsgruppen och att verksamheten bedrivs i nära och kontinuerligt samarbete med invandrarorganisationerna. Därför måste lokala invandrarorganisationer ges ett avgörande inflytande över anställningsfrågan. Kostnaderna för den föreslagna verksamheten bör helt täckas genom statsbidrag och finansieras med en arbetsgivaravgift. Men invandrarungdomarnas situation kan avsevärt förbättras också genom stöd till invandrarorganisationernas ungdomsverksamhet. utgår statsbidrag endast till organisationer som bedriver verksamhet huvudsakligen bland barn och ungdom och som har minst 3 000 medlemmar i åldern 7 samt lokalavdelningar i minst hälften av landets landstingskommuner. Och för anslag till sådan verksamhet från kommuner krävs ofta att lokalföreningarna skall tillhöra en statsbidragsberättigad organisation. De bestämmelserna missgynnar starkt invandrarorganisationerna. För det första är invandrarorganisationernas medlemstal av naturliga skäl begränsat. För det andra har invandrarna av arbetsmarknadsskäl tvingats koncentrera sig till ett fåtal landstingskommuner och kan därför inte uppfylla kravet på att ha lokalföreningar i minst hälften av landets landstingskommuner. Vårt parti anser att med tillräckligt stöd från det svenska samhället kan invandrarorganisationerna göra viktiga insatser för barn och ungdomar i de egna grupperna. Förutsättningar finns för att driva verksamhet på ett sätt som inte bryter mot välbekanta normer och värderingar utan i stället stärker invandrarungdomarnas identitet och förankring i den egna kulturoch språkgruppen. Invandrarföreningarna har också särskilda förutsättningar att engagera ungdomar med bristande kunskaper i svenska språket och svårigheter att utnyttja det svenska fritids- och kulturutbudet. Med hänvisning till det anförda föreslås* 1. att med ändring i proposition 1983/84:100, bil. 12, D 3. Åtgärder för invandrare, beslutar anvisa ytterligare . avseende bidrag till invandrar- och minoritetsorganisationers verksamhet och . avseende bidrag till avgränsade projekt m. m. utöver regeringens förslag, 2. att med ändring i proposition 1983/84:100, bil. 12, D 3. Åtgärder för invandrare, beslutar anvisa . utöver regeringens förslag avseende informationsinsatser inom folkrörelserna. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) *Se även motionerna 1983/84:731733.