mot · G802271 · 1984-12-07 00:00:00 — Motion 1984/85:271 m. fl. Företagshälsovård och arbetsanpassning (prop. 1984/85:89) Vpk har haft omfattande arbetsmiljömotioner som bl. a. innehållit krav på företagshälsovård för alla och förbättrade rehabiliteringsmöjligheter för de betingat arbetsföra. Regeringens proposition innebär vissa förbättringar i jämförelse med nuläget. Som tidigare måste vi emellertid upprepa vår grundläggande kritik av den klockartro på samarbete mellan arbete och kapital (arbetsmarknadens parter med blandekonomiskt språkbruk) som präglar såväl denna proposition som alla andra arbetsmijlödokument från regeringspartiet. Det finns i vissa specialfall sammanfallande intressen mellan kapitalägare och anställda i arbetsmiljöfrågor som tydligen förvirrat sambanden för regeringen. Arbetaren vill stimuleras av sitt arbete och behålla sin hälsa. Kapitalägaren räknar med större produktion och högre vinst om de anställda är fullt arbetsföra och slipper skolningsutgifter om personalomsättningen är liten. Under vissa omständigheter och vid högkonjunktur kan intressena av god arbetsmiljö således sammanfalla. I allmänhet gäller emellertid motsatsen, nämligen att angelägna hälsofrämjande investeringar stoppas, därför att de anses för dyra och inte har en omedelbar produkti vi tetshöj ande effekt. Det primära för kapitalisten är att öka vinsten och när detta kommer i konflikt med sociala och hälsobefrämjande åtgärder prioriteras alltid vinsten. Detta erkänns inte av den socialdemokratiska regeringen trots att det är synnerligen välkänt och smärtsamt upplevt av de arbetande som drabbats av försämrad livskvalitet, förslitning, svåra olycksfall, förtidspension, arbetslöshet och för tidig död. Företagshälsovården är en del av arbetarskyddet, vars främsta komponent är den fackliga bevakningen av arbetets säkerhet och meningsfullhet. Den fackliga kampen har lett till att företagshälsovård kompletterat arbetarskyddet på många arbetsplatser. Ännu återstår dock att genomföra denna komplettering på flertalet små arbetsplatser varav en hel del saknar fackligt organiserade medlemmar. Vpk har därför länge drivit kravet på lagstiftad rätt till tillgång på företagshälsovård för alla arbetande. LO och arbetarskyddsstyrelsen krävde detsamma vid framläggandet av företagshälsovårdsutrednings betänkande (SOU 1983:32) men den borgerligt dominerade utredningsmajoriteten gick emot. Det är obegripligt hur en regering som tillsatts av ett arbetarrörelseparti i huvudsak kan ansluta sig till den borgerliga ståndpunkten och endast föreslå juridiska åtgärder i enskilda fall för att tvinga fram företagshälsovård. Vpk kräver att företagshälsovård införs lagstiftningsvägen för alla. föreslås få vidgade befogenheter i förhållande till företagshälsovården, bl. a. genom att pröva om företagshälsovården uppfyller statsbidragsvillkoren för ersättning. Detta aktualiserar ett annat vpkkrav, nämligen att yrkesinspektionsnämnderna och arbetarskyddsverkets styrelse bör ha en kvalificerad majoritet av representanter utsedda av de fackliga organisationerna. Företagshälsovården, liksom hela skyddsverksamheten, bör bekostas av produktionen. Vpk är därför positivt till att ersättningen till företagshälsovården utgår från arbetarskyddsavgiften i stället för sjukförsäkringsavgiften och att ersättningsreglerna görs oavhängiga de sjukvårdande insatserna och i stället utgår för en del av företagshälsovårdens samlade kostnader. företagshälsovårdsutredning lade fram förslag om bl. a. en medicinsk specialitet i företagshälsovård. Denna frågan hänförs till fortsatt utredningsverksamhet i i samband med en allmän översyn av läkarspecialiteter. Detta kan komma att allvarligt försena - eller omintetgöra - införandet av en specialitet i företagshälsovård. Hälso- och sjukvårdslagen föranstaltar att det förebyggande arbetet måste förstärkas och komplettera det traditionella sjukvårdsarbetet. Detta kräver självfallet nya utbildningsvägar i en omfattning som regeringen inte insett. Folkhälsoarbetet är komplicerat och saknar akademisk förankring vid de svenska högskolorna och universiteten. Genom utbyggnaden av företagshälsovård och yrkesmedicinska kliniker finns emellertid en hel del lärarresurser tillgängliga och det är därför såväl realistiskt som önskvärt att kvalificerade företagsläkare utbildas. Företagshälsovård bör inte vara ett reträttyrke för sjukvårdsläkare som väljer att gå över till en privatiserad sektor, utan en egen specialitet med såväl förebyggande som arbetsrehabiliterande specialkunskaper. bör således omgående åläggas att utforma reglerna för en specialitet i företagshälsovård i enlighet med utredningens förslag. Kostnaderna för detta kan bestridas med hjälp av arbetarskyddsavgiften. När det gäller att skyddskommittén organiserar arbetsanpassning och rehabiliteringsverksamheten på arbetsstället ställer sig vpk positivt till detta förslag. Med anledning av det anförda föreslås 1. att beslutar om alla arbetares rätt till företagshälsovård med följande som Motionärernas förslag benämnda förändring av lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160): Arbetsgivare skall vidtaga skall underhållas väl. Om arbetsförhållanden påkallar det skall arbetsgivare föranstalta om företagshälsovård i den omfattning verksamheten kräver. Arbetsgivare är skyldig att anordna företagshälsovård som behövs för att förebygga att arbetstagare utsätts för ohälsa eller olycksfall. Arbetarskyddsstyrelsen kan i den män det påkallas av organisatoriska eller andra särskilda skäl föreskriva om undantag från vad nu sagts. Styrelsen kan därvid föreskriva villkor. Arbetsgivare och arbetstagare kan i kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation träffa överenskommelse om hur företagshälsovård skall anordnas. Arbetarskyddsstyrelsen meddelar föreskrifter om företagshälsovård i den mån verksamheten inte regleras genom sådant kollektivavtal. utför arbete ensam. 2. att beslutar hemställa hos regeringen om förslag att företagshälsovård införs fr. o.m. som specialitet för läkares vidareutbildning, 3. att beslutar hemställa hos regeringen om förslag som innebär att yrkesinspektionsnämnderna och arbetarskyddsstyrelsen får en kvalificerad majoritet av fackliga representanter. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)