mot · G802124 · 1984-11-12 00:00:00 — Motion 1984/85:124 m. fl. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. (prop. 1984/85:45) Den socialdemokratiska regeringen lägger fram denna proposition i ett läge då den av allt att döma inser att den förda politiken inte på något sätt kunnat förändra de grundläggande ekonomisk-politiska förhållanden som föder fram den stora arbetslösheten och de av den följande ekonomiska problemen. Man säger sig ha velat lägga grunden för en långsiktig expansion av sysselsättning och investeringar, men har misslyckats med båda sakerna. Förbättringar har nåtts vad gäller bytesbalans och budgetsaldo utan att man kunnat avancera från den position med fortsatt hög arbetslöshet som alltjämt är det allt överskuggande problemet. Landet kommer av allt att döma att gå in i en ny lågkonjunktur med en kvarstående dold och öppen arbetslöshet av en storlek som vi tidigare varit förskonade från. En analys av det av regeringen omhuldade begreppet att "Det går bra för visar att det har gått mycket bra för exportindustrin och dess ägare, det har gått mycket bra för aktiespekulanter och förmögenhetsägare medan det inte har gått bra alls för den stora skara som vill ha ett arbete för sin försörjning. Detta beror bl. a. på att företag som har en stark inriktning mot den svenska hemmamarknaden har haft en sämre utveckling än exportindustrin. under såväl de borgerliga regeringarnas tid som under socialdemokratins regeringsperiod , pekat på faran av att söka sin tillit till en exportledd tillväxt som den allenarådande medicinen. Särskilt som denna tillväxtpolitik förts fram på bekostnad av inhemsk privat och offentlig konsumtion. Fördelningspolitiskt har den förda politiken varit negativ för det stora flertalet eftersom stora förmögenheter flyttats över från de vanliga inkomsttagarna till de redan besuttna och från den samlade offentliga sektorn till privata händer. Detta har skett som "den underbara nattens" orättfärdiga skatteuppgörelse mellan de borgerliga och socialdemokraterna har inneburit sänkt skatt främst för höginkomsttagarna, och minskade skatteintäkter för staten som måst täckas på andra vägar. Det är i detta ekonomiska läge, med de stora och mycket komplicerade uppgifter som ligger framför regeringen om den på allvar vill lösa upp arbetslöshetsknuten, förvånande att man från regeringen motiverar de föreslagna skatteökningarna med "åtstramningsmotiv" och pekar på "nödvändigheten av konsumtionsminskningar för det svenska folket. Enligt kommunisterna krävs långsiktiga satsningar för att skapa varaktiga arbetstillfällen och en utveckling av den offentliga sektorn för att råda bot på arbetslösheten. Vissa av regeringens nu föreslagna åtgärder kan diskuteras och delvis motiveras utifrån denna ståndpunkt, även om det inte är särskilt svårt att finna betydligt bättre och rättvisare alternativ till finansiering och förslag om betydligt kraftfullare åtgärder. Vpk kan inte heller acceptera den förda lönepolitiken. Den innebär att man från regeringens håll, trots de stora reallönesänkningar som skett, försöker tvinga arbetstagarna att begränsa sig till löneökningar . Man tror att detta är nyckeln till låg inflation. Som vi tidigare påpekat finns inget sådant automatiskt samband mellan löneutveckling och inflation utan problemet är mera sammansatt. Löntagarna måste få sin andel av den produktions- och vinstökning som faktiskt skett . De blir inte för den skull ansvariga för pris- och kostnadsökningarna. Hög ränta, stora satsningar inom försvaret, enorm vinstutveckling och stora inslag av spekulation i stället för framtidsinriktade investeringar är bidragande orsaker till inflationsutvecklingen. kommunisterna kritiserar starkt huvudlinjen i regeringens ekonomiska politik. Utrymme måste skapas för kraftfulla samhällsinsatser mot arbetslösheten och för att förstärka samhällsekonomin inför kommande lågkonjunktur. Men detta måste framför allt ske genom att företagens och spekulanternas rekordvinster dras in och mobiliseras för en arbetsskapande och inkomstutjämnande politik. Arbetarrörelsen har ett ansvar att bekämpa den ekonomiska krisen och se till att det kapital folket skapar kommer till användning för landets fromma. Det är hög tid att sätta folkets väl före kapitalets profiter och inte tvärtom vilket nu är fallet. Politik för arbete, rättvisa och en bättre miljö En mer effektiv krispolitik måste utformas så att den bidrar till en maktförskjutning från storfinans och andra kapitalistiska maktcentra till förmån för de arbetande. Graden av folkligt inflytande och planmässighet i utvecklingen måste öka som man banar väg för ett jämlikt och socialt rättfärdigt samhälle där livskvalitén höjs. Ett huvudmål för en sådan politik måste vara att avskaffa arbetslösheten och vidta åtgärder som förbättrar arbetsmiljö och yttre miljö. Därför är det inte en hållbar strategi att i så hög grad som förlita sig på att kapitalets exportindustri skall vara motor och centrum i den utvecklingen. En politik för arbete, rättvisa och en bättre miljö måste förutom att gripa sig an uppgiften att skapa nya arbetstillfällen utgå från ekologisk och medicinsk kunskap. Detta måste ske genom samhälleliga investerings- och utbyggnadsprogram som grundas på hushållning med mänskliga och miljömässiga resurser. Därigenom kan man trygga de arbetandes levnadsstandard och höja livskvalitén som den ekonomiska aktiviteten i samhället höjs. Ett program för arbete, rättvisa och en bättre miljö bör innehålla bl. a. följande: Upprättande av ett nationellt industriprogram i samhällelig regi med mål att skapa ca 100000 nya arbetstillfällen för bl.a. miljö-, energi- och transportteknik, . En planmässig utbyggnad av den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar. En satsning på och en starkt förbättrad kollektivtrafik och överflyttning av tung trafik och långväga transporter till järnväg. En arbetsmarknadspolitik som i väsentligt högre grad riktar in sig på att skapa bestående arbeten. Åtgärder för att ställa viktiga kapitalistiska maktcentra under folkets kontroll som snabba åtgärder görs för att se till att vinster och förmögenheter fördelas på ett fördelningspolitiskt riktigt sätt. En allmän arbetstidsförkortning måste påbörjas. Det är en socialpolitisk åtgärd som har betydelse också för sysselsättningen. Som alternativ till exportledd tillväxt måste ett program för att ersätta onödig import med inhemsk produktion tas fram. Ett sådant program har en helt annan fördelningspolitisk innebörd än generella åtstramningar för att minska importefterfrågan. De i propositionen föreslagna åtgärderna kan, med vissa väsentliga förändringar, accepteras som ett led i kampen mot arbetslösheten trots att förslagen i första hand ger en bitter bismak av panikartad budgetpolitik. Enligt vår mening bör subventioneringen till s. k. rekryteringsplatser upphöra. 1 stället bör man ställa krav på särskilt större företag, som gör vinster på omfördelningen inom ekonomin, att de garanterar anställning för ungdomar i proportion till den egna arbetsstyrkan. Regeringen bör med det snaraste återkomma med förslag om en sådan ungdomsgaranti för arbetslösa ungdomar. Det är bra att det skapas fler beredskapsarbeten även om detta också är en kortsiktig lösning. Det är gott att byggarbetsmarknaden får stöd och det är en viktig socialpolitisk åtgärd att det skapas ett rekryteringsstöd för långtidsarbetslösa inom den kommunala sektorn. Däremot bör de pengar som avses användas för rekryteringsstöd och enskilda beredskapsarbeten inom näringslivet och de medel som avsatts för senare användning, tillsammans inemot , i stället användas för att skapa nya fasta jobb inom olika delar av den offentliga sektorn. Inom energi-, miljö- och kommunikationsområdena kan redan på kort sikt arbeten skapas genom ombyggnads- och nyanläggningssatsningar. Förutsättningarna är en sådan inriktning som nämns inledningsvis i detta avsnitt. aktionsplan mot luftföroreningar, försurning och skogsdöd utgår från att samhällsinvesteringar kommer till stånd utan dröjsmål. Planen omfattar förslag till åtgärder för minskad och renare bilism, liksom satsningar på teknik för energihushållning och miljöförbätt ringar i övrigt. Samtliga förslag ryms mycket väl i en strategi för att avskaffa arbetslösheten. Med hänvisning till att luftföroreningarna kostat mångmiljardbelopp kommer en sådan strategi att vara direkt samhällsekonomiskt lönsam. Av de i propositionen föreslagna 1750 milj. kr. som skall anslås till sysselsättningsskapande åtgärder bör alltså satsningar göras som ett led i en strategi som här beskrivs. Det synes oss vidare som om vinstutvecklingen inom näringslivet är sådan att det knappast är brist på ekonomiska resurser som gjort att nyanställningar och nödvändiga satsningar på miljöteknik och förbättrad arbetsmiljö uteblivit. Kommunerna bör ges möjligheter att omvandla ungdomslagsplatser som fyller viktiga samhällsnyttiga uppgifter - till fasta arbeten. Vidare bör arbetstiden i ungdomslagen förlängas. I propositionen föreslås ett antal skattehöjningar för att finansiera arbetsmarknadspolitiska åtgärder samt för att få en budgetförstärkning. 1 valet mellan en budgetförstärkning via skatten och en ytterligare nedskärningspolitik inom den offentliga sektorn så är valet inte svårt för kommunisterna. Vi anser dock att man i första hand bör lägga skatter på dem som har störst bärkraft och ställer förslag om en höjd omsättningsskatt på aktiehandeln, engångsskatt på stora förmögenheter samt åtgärder för att beskatta de stora realräntevinster som skapas hos bl. a. finansbolagen. Dessa förslag har tillsammans med andra åtgärder för att lindra verkningarna av regeringspropositionen framlagts för regeringen i diskussioner. Vad gäller resultatet av överläggningarna anser vi att de stora lindringar som ges hyresgästerna genom en halvering av den väntade hyreshöjningen och kompensationen till pensionärerna för fastighetsskatten ger ett samhällsekonomiskt resultat som inte kan betecknas som en "åtstramningspolitik. Omräknat i pengar betyder de lägre hyreshöjningarna ca . Till detta kommer de arbetsmarknadspolitiska satsningarna som betyder ca . samhällsekonomin tillförs på olika vägar i stort sett samma summa som dras in via de föreslagna skattehöjningarna. Vidare anser vi att förutsättningarna för en räntesänkning finns. En sådan skulle få stor betydelse för boendekostnader och produktiva investeringar samt verka återhållande på den allmänna prisutvecklingen. Regeringen bör ta initiativ för att åstadkomma en snar räntesänkning. kommunisternas förslag till finansiering genom bl. a. höjd aktieoms, förmögenhetsskatt och beskattning av realräntorna kan användas för att få till stånd ett mer långtgående program i enlighet med vad som ovan sägs i motionen. Den utredning om hur realräntorna bör beskattas som regeringen ställt i utsikt bör genomföras snabbt. Vad gäller de olika skatteförslagen i regeringens proposition accepterar vi de föreslagna höjningarna på alkohol, tobak, resor och el, medan vi kräver en större kompensation för glesbygdsbilister för att den föreslagna bensinskattehöjningen inte skall avvisas. Vpk vill också att de som har kostnader för resor mellan bostad och arbete kompenseras. Både elskattehöjningarna och bensinskattehöjningarna har energipolitisk betydelse. Den elrea som pågår bidrar till att den svenska energiförsörjningen binds fast vid kärnkrafts-el och försvårar på så sätt avvecklingen av kärnkraften. Såväl vindkraft som mottryckskraft. inhemska bränslen och naturgasintroduktion i större omfattning motverkas av alltför låga elpriser, och en fortsatt elrea kommer att allvarligt försena introduktion av alternativen till såväl olja som el. Vpk ser med tillfredsställelse att regeringen föreslår elhöjningar som drabbar alla, dvs. i huvudsak även industrin som vid tidigare tillfallen undantagits vid skattehöjningar. När det gäller drivmedel för fordon anser vi att både etanol och gasol bör undantas från den föreslagna skattehöjningen liksom blyfri bensin så att övergång till inhemska bränslen (etanol) och miljövänliga bränslen (gasol och etanol) underlättas. Det är åtgärder som får betydelse för såväl jordbruket och miljön som handelsbalansen. Med hänvisning till vad som ovan anförs föreslås 1. att med avslag på proposition 1984/85:45 beslutar godkänna de allmänna riktlinjerna för ett program för arbete, rättvisa och en bättre miljö som anvisas i motionen, 2. att beslutar om en höjning av omsättningsskatten på aktier till sammanlagt från , 3. att beslutar att godkänna vad som i motionen anförs om en engångsskatt på stora förmögenheter och hos regeringen hemställa om förslag till lag i enlighet härmed, 4. att med anledning av vad som anförs i motionen hos regeringen hemställer om en skyndsam utredning om hur en beskattning av realräntevinster skall genomföras med giltighet från den , 5. att med hänvisning till vad som anförs i motionen beslutar avslå regeringens förslag till skattehöjningar på etanol och gasol. 6. att med verkan fr. o. m. den beslutar om en nedsättning av fordonsskatten i det inre stödområdet med . utöver regeringens förslag, dvs. sammanlagt , dock maximalt med den för fordonet normalt utgående skatten, 7. att hos regeringen hemställer om förslag som kompenserar den som har längre avdragsgilla bilresor mellan arbete och bostad för bensinskattehöjningen, 8. att beslutar godkänna vad som i motionen anförs om en sänkning av räntan, 9. att beslutar att avslå regeringens förslag vad avser anvisning av 500 milj. kr. 10. att hemställer hos regeringen om förslag till en ungdomsgaranti med finansiering av företagsvinster enligt vad i motionen anförs, 11. att beslutar att anvisa . för att finansiera fasta jobb i kommunerna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i Nototedts Tryckeri, 1984