mot · G7022267 · 1984-01-25 00:00:00 — Detta innebär också att folkrörelserna bör engagera sig för forskningsfrågorna på ett mer aktivt sätt än . Folkrörelsernas och folkbildningsorganisationernas engagemang för forskningsfrågorna de närmaste åren kommer att vara av avgörande betydelse för forskningens form och innehåll - och för vilken typ av samhälle som utvecklas till under . Det är viktigt att staten medverkar till forum, där folkrörelsemedlemmar och forskare kan mötas och samtala med varandra. Ett oräkneligt antal frågor bör vara av intresse att diskutera: Vilket samhälle vill vi ha? Vilka hjälpmedel, tekniker, metoder, behövs i det samhället? Vilken väg skall vi välja för att nå det mål som vi önskar komma till? Här kan också studieförbunden vara föregångare genom att bli förbindelselänkar mellan universiteten och folkrörelserna. Bland folkrörelserna är det rättvist att i forskningssammanhang särskilt välkomna den s. k. alternativrörelsen miljörörelsen som på ett mycket konkret sätt har bidragit till nytänkande vad gäller anpassning till den lilla skalan, hänsyn till naturens samspel och produktion i harmoni med tredje världens rättvisekrav. Bred utbildning om ny teknik Folkrörelserna och staten har gemensamt intresse av att de många människorna blir kunniga om nya tekniker, inte minst data- och mediateknik, deras möjligheter och risker. Den tekniska utvecklingen är nu så snabb att endast några månader av tvekan inför utbildningsinsatsen riskerar skapa oöverstigliga klyftor mellan dem som behärskar den nya tekniken och dem som står okunniga och rädda vid sidan av. Från sida vill vi särskilt aktualisera folkrörelsernas situation i förhållande till de nya medierna. och stora organisationer har redan etablerat teledatabaser och fler kan förväntas bli etablerade . Därutöver finns stora informationsmängder i samhällets databaser som grovt kan indelas i bibliografiska, fakta- och adressdatabaser. Till detta kommer också möjligheten att nå databaser utanför vårt lands gränser. Dessa databaser ger helt nya möjligheter för att söka resp. sprida information. Folkrörelser och organisationer som är små och med begränsade ekonomiska resurser riskerar att hamna på efterkälken när det gäller informationstillgång och informationsförmedling. Vi finner det därför angeläget att utreda frågan om hur de folkrörelser/organisationer som inte kan bygga upp databaser för sin egen del skulle kunna samverka för att tillgodose informationsbehovet alternativt vilken service som folkbiblioteken kan bygga upp för att tillgodose detta behov. Det är utan tvivel nödvändigt att engagera hela befolkningen i en bred utbildning om data och mediateknik! Denna gigantiska folkbildande uppgift kan bara med folkrörelsernas och studieförbundens aktiva medverkan. Referensgruppen för folkrörelsefrågor har under varit ett mycket unikt forum för dialog mellan folkrörelser och regeringen - och för kontakt mellan folkrörelser sinsemellan. Några av referensgruppens ledamöter har kallat gruppen för ett andningshål, där frisk luft strömmat till och där det har varit möjligt att över s.k. blockgränser föra samtal om framtidens samhälle. Det är vår övertygelse att referensgruppens diskussioner , om de förvaltas med varsamhet, kommer att avspegla sig verklighet. Samtiden kan inte nog värdera gruppens roll. Det är därför angeläget att ge referensgruppen ökad betydelse och status. Folkrörelsernas synpunkter bör självklart prövas och tas till vara inom alla departement. Viktigt är också att referensgruppen för folkrörelsefrågor blir direkt delaktig i demokratiberedningens arbete på alla dess utredningsfält. Direktvalda lokala organ och - efter en ny kommunreform - många mindre kommuner är naturliga svar på folkrörelsernas begäran att få bli mer delaktiga i sitt samhälle. Det är således viktigt att med folkrörelsefrågorna förknippa grundläggande kommunaldemokratiska strävanden inte minst förslagen om försöksverksamhet med direktvalda lokala organ och om en ny kommunindeiningsreform. Kommunerna bör ges möjlighet att - på egen hand eller i samverkan med folkrörelser initiera och bedriva verksamheter som ger varaktiga arbetstillfällen åt hembygden. Det bör också vara möjligt för kommunerna att samordna sin egen verksamhet med bl. a. folkrörelser och kooperativ, som bedriver verksamhet inom kommunen. Detta kan t. ex. gälla samarbete med lokala kooperativ, vars arbetstillfällen gör det möjligt för barnfamiljer att bo och arbeta i kommundelen. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktning på statens framtida insatser för folkrörelserna. () () () () () () () () () ()