mot · G7021303 · 1984-01-19 00:00:00 — m. fl. För bevarande av värdefulla markområden, naturreservat, föreslås att ett oförändrat anslag på 20 milj. kr. skall utgå under /85. Syftet med anslaget är att skydda representativa områden och den unika förekomsten av svensk natur, som är av betydelse såväl för den vetenskapliga naturvården som för friluftslivet. Detta sker dels genom förvärv som främst inriktas på områden av vetenskapligt-kulturellt intresse, dels genom intrångsersättningar och dels genom bidrag till kommuner för skydd av friluftsområden. Omfattningen av det säkerhetsställande behovet som föranleds av urskogsinventeringen är betydande. Det totala medelsbehovet beräknas uppgå till ca 50 milj. kr., även om en del av skogsvårdsavgiften får tas i anspråk för säkerhetsställande av urskogar. har därför begärt en uppräkning av anslaget med 20 milj. kr. till 40 milj. kr. Eftersom de redan beslutade naturreservaten i landet betydligt överstiger de ekonomiska förutsättningarna för staten att lösa in dessa områden, måste en omprioritering ske. Att ytterligare tillskjuta ekonomiska medel för bildande av naturreservat får i det ekonomiska läge befinner sig i anses som utsiktslöst. I flera av dessa reservat finns betydande arealer av produktiv skogsmark. I och med att de ekonomiska medlen för inlösen av denna mark är begränsad, uppstår en konflikt mellan de ersättningsberättigade markägarna och staten. Genom lagstiftning har också staten försäkrat sig om att ingenting får röras inom ett naturreservat, oavsett om ersättning till markägaren har utgått eller Innan ett reservatområde har bildats har det oftast föregåtts av ett s.k. interimistiskt förordnande, som kan gälla . får inget göras inom reservatets gränser. När sedan ett reservat väl är beslutat finns en tidsfrist där markägarna och staten skall förhandla och komma överens om ersättning. Men kan med stöd av 33 § naturvårdslagen förlänga den ovannämnda 1-årsfristen till . Det kan alltså uppstå en orimligt innan ersättningsfrågan för markägarna är klar från det ett naturreservat är bildat tills ekonomisk ersättning utgått. Som exempel kan anföras bildandet av ett naturreservat i Tandövala i kommun i . begärde i att en allsidig naturvårdsinventering borde komma till stånd i syfte att närmare precisera naturvärdena inom Tandövala-området. 1978 skrev ett remissvar till och förordade att ett interimistiskt skydd bör genomföras i Tandövala-området. utgick ett remissvar från , som stöder tanken på avsättande av ett större område. Men föreslås att med hänsyn till områdets produktiva skogsmark arbeta fram en prioritetsklassning för områden för skogsbruk, modifierat skogsbruk och avverkningsförbud innan ett slutligt reservat bildas. kommun har i sitt remissvar tili avstyrkt ett interimistiskt naturreservat. beslutade om ett interimistiskt naturreservat i Tandövala-området. Markägarna överklagade beslutet. I ett remissyttrande från konstaterades, att hos återförsäkrat sig i fråga om de ekonomiska konsekvenserna vid inlösen av hela Tandövalaområdet. Inte förrän var slutvärderingen av Tandövalareservatet klar. beslutade att ett slutligt reservat om ca 3450 ha skulle bildas i Tandövala-området. Beslutet överklagades, regeringen lämnade besvären utan bifall och anförde att intrångsersättningarna skall tas från de för ändamålet tillgängliga medlen. erinrar regeringen om att har möjligheter i 12 § naturvårdslagens bestämmelser om förlängning av i 33 § första stycket naturvårdslagen angivna 1-årsfrist. Detta har sedan föranlett att genom beslut förlänga förhandlingsfriheten med markägarna till . Av ovannämnda exempel och redogörelse borde det stå klart att måtte prioritera de viktigaste områdena som är beslutade som naturvårdsreservat, så att dessa ryms inom de tillgängliga ekonomiska resurser som står till förfogande. Övriga reservatområden bör omprövas och utgå. Vidare bör den i naturvårdslagen angivna 1-årsfristen inte kunna förlängas till . En uppgörelse och ersättning till berörda markägare borde kunna under den angivna 1-årsfristen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1.att begär att regeringen tillgodoser vad i motionen anförts om en minskning av redan beslutade naturreservat så att dessa ryms inom de tillgängliga ekonomiska resurser som står till förfogande, 2. att hos regeringen begär att den i 33 § första stycket naturvårdslagen angivna 1-årsfristen inte kan förlängas. () ()