mot · G702383 · 1984-01-12 00:00:00 — Reglerna om avsättning till skogskonto har genomgått betydande förändringar. kunde uppskov med beskattningen av skogsinkomst normalt medges med högst av köpeskillingen för sålda rotposter och av köpeskillingen för leveransvirke och saluvärdet av uttag till egen rörelse. infördes en rätt till insättning på skogskonto med högst 80 resp. om avverkning hade måst tidigareläggas på grund av skador på skogen. Särskilda procentsatser kom också att gälla för vissa skogslikvider i samband med jorddelningsförrättningar. Vid 1981 och taxeringar medgavs, i syfte att stimulera avverkningar inom det enskilda skogsbruket, uppskov med högre belopp, 80 resp. . För att ytterligare stimulera enskilda skogsägare att höja avverkningsvolymen beslöts (prop. 1981/82:30 bil. 4, SkU 1981/82:8) att uppskovsrätten enligt skogskontosystemet i avvaktan på den aviserade sänkningen av marginalskatterna skulle utvidgas fr. o. m. Beslutet innebar att uppskovsrätten skulle kunna avse hela köpeskillingen för avverkningsrätter och av köpeskillingen för leveransvirke och liknande. Från och med årets taxering gäller återigen att uppskov endast medges med högst 60 resp. eller vid betydande skador på skogen 80 resp. . Detta beslut fattades av , då en reservation från socialdemokraterna bifölls. Vid föregående års behandlades en motion från centerhåll (M 1982/83:286) med krav på återgång till de regler som gällde vid taxering. anförde då följande (SkU 1982/83:38). Till grund för beslut låg uppfattningen att de regler som trots protester tidigare genomdrivits av då borgerliga majoritet var alltför förmånliga för skogsägarna. Nuvarande regler är enligt utskottets uppfattning tillräckliga för att uppnå den inkomstutjämning som har varit det ursprungliga syftet med reglerna. Med hänvisning härtill avstyrkte utskottets socialdemokratiska majoritet centermotionen. De icke socialistiska partiernas utskottsrepresentanter reserverade sig mot beslutet. biföll utskottets hemställan. 1 1983184.3 sami. Det råder en bred politisk enighet om angelägenheten av att få till stånd en ökning av virkesutbudet. Olika vägar kan därvidlag stå till buds, men enligt vår uppfattning är de lämpligaste att genom stimulanser förmå enskilda skogsägare att höja sin avverkningsvolym. Vi ser med oro på de förslag som bereds inom och som syftar till att med statliga ingripanden framtvinga ett ökat virkesutbud. Det finns inom skogsägarkåren också ett brett motstånd mot sådana åtgärder från statsmakternas sida. Detta visades inte minst under förra vårens debatt om regeringens lagrådsremiss med förslag om tvångsawerkningslag. Lagförslaget visade sig även stå i strid med grundläggande rättsprinciper i det svenska samhället. Denna väg bör därför definitivt inte beträdas. Det beslut som fattade och som bekräftades 1983 går rakt emot syftet att höja avverkningsvolymen. Detta är särskilt markant då den beslutade marginalskattereformen genomförs. För att uppnå största möjliga avkastning efter skatt, kan många skogsägare komma att senarelägga sina avverkningar. Virkesutbudet kan därigenom befaras komma att minska vilket är särskilt allvarligt i en situation när den utländska efterfrågan på skogsprodukter kan beräknas öka. Till grund för de uppskovsregler som gällde taxering låg ett välmotiverat förslag från virkesförsörjningsutredningen. Dessa regler innebär inte några skattelättnader i vanlig bemärkelse, så som hävdades i utskottsmajoritetens skrivning vid förra årets behandling av skogskontoreglerna (se ovan). Reglerna innebär endast att beskattningen skjuts upp . Den genomförda begränsningen av uppskovsmöjligheterna medför en ryckighet som kan orsaka bestående skador för skogsnäringen och därmed också för landets ekonomi. Den innebär även en betydande osäkerhet för de enskilda människornas planering av sin skogsbruksdrift. För att det skall vara möjligt att upprätthålla en långsiktigt hög och jämn skogsproduktion krävs det också att beskattningsreglerna ges varaktighet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att möjligheterna att få uppskov enligt skogskontosystemet åter skall omfatta högst hela köpeskillingen för avverkningsrätter och högst av köpeskillingen för leveransvirke och värdet av egna uttag samt beslutar anta därav föranlett Lag om ändring i skogskontolagen (1954:142) Härigenom föreskrivs att 2§ skogskontolagen (1954:142) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Beträffande viss förvärvskälla får uppskovet för ett och samma beskattningsår, om ej annat följer av andra och tredje styckena, avse högst ett belopp motsvarande summan av a) av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för skog, som har avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrätt, b) av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter samt c) av saluvärdet av skogsprodukter, som under beskattningsåret har tagits ut för förädling i egen rörelse. Medför stormfällning, brand, insektsangrepp eller liknande händelse att en betydande del av förvärvskällans skog bör avverkas tidigare än vad som annars skulle ha varit fallet, får skattskyldig, om och i den mån han med intyg från i länet eller på annat sätt visar att intäkt hänför sig till avverkning som har sagts, uppskov med högst ett belopp motsvarande summan av a) av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för skog, som har avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrätt, b) av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter samt c) av saluvärdet av skogsprodukter, som under beskattningsåret har tagits ut för förädling i egen rörelse. Uppskov med belopp som anges i andra stycket medges också i fråga om sådan ersättning för skog eller skogsprodukter som avses i punkt 4 Beträffande viss förvärvskälla får uppskovet för ett och samma beskattningsår avse högst ett belopp motsvarande summan av 1) den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för skog, som har avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrätt, 2) av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter samt 3) av saluvärdet av skogsprodukter, som under beskattningsåret har tagits ut för förädling i egen rörelse. Vid tillämpningen a\ första stycket avses med köpeskilling även försäkringsersättning för skog och skogsprodukter. tredje stycket av anvisningarna till 35 § kommunalskattelagen (1928: Vid tillämpningen av första-tredje styckena avses med köpeskilling även försäkringsersättning för skog och skogsprodukter. Uppskov medges enligt kommunalskattelagen. Har i drivit själv. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. () ()