mot · G7022733 · 1984-03-28 00:00:00 — Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) Regeringen har i propositionen angivit målen för turist- och rekreationspolitiken. Därvid har framhållits att genom att öka utlandsturismen och bereda fler svenskar möjlighet till turism och rekreation i eget land kan turistnäringens kapacitet utnyttjas bättre. turistråd har därför föreslagits bli ett centralt organ för turist- och rekreationsfrågorna. Rekreationsberedningen föreslås bli nedlagd. Dess arbetsuppgifter, liksom vissa av de uppgifter har på området, föreslås bli överförda till turistrådet. Vi delar bedömningen att turistrådet kan utgöra ett lämpligt organ för turist- och rekreationsfrågorna inte minst därför att dessa kan utnyttjas som ett led i satsningen på att förbättra handelsbalansen. Vi finnér det emellertid anmärkningsvärt att regeringen i propositionen på ett så lättvindigt sätt avfärdar den del av rekreationsfrågorna som båtlivet utgör. 1 finns uppskattningsvis 800 000900 000 fritidsbåtar. Man kan förutsätta att varje båt utnyttjas av minst tre personer, vilket innebär att båtlivet utgör en väsentlig del av 2,53 miljoner svenskars rekreation. Vad satsningen på en egen fritidsbåt innebär för benägenheten att förlägga sin semester till torde inte kunna överskattas. Vår relativt orörda natur, våra unika skärgårdar, våra stora men ännu delvis okända kanalsystem och våra otaliga insjöar utgör en stor resurs då det gäller marknadsföring av utländsk båtturism i . För att möta en förväntad ökad båtturism fordras dock en beredskap både från statlig och sida. Detta gäller såväl beträffande serviceutbudet som sjösäkerheten. Det är förvånande att regeringen i föreliggande proposition underlåter att beröra dessa frågor. har varit den centrala myndighet som haft att bevaka båtlivets intressen. Det har gällt frågor av olika slag såsom hemmahamnar, gästhamnar, renhållning i skärgårdsområden, hjälptelefoner, helikopterlandningsplatser, brohöjder, fartbegränsningar, m. m. Till sitt förfogande för dessa ändamål har verket haft ett anslag för Åtgärder för fritidsbåttrafiken. Detta anslag har minskat (/83 ca .) men inte desto mindre varit av betydelse för framför allt gästhamns- och renhållningsfrågor. Verket har vidare genom sitt anslag för utvecklingsarbete inom rekreationssektorn verksamt kunnat bidra till utvecklingen av båtlivet. Vi tänker då närmast på utformningen av fritidsbåtleder, byggande av hemmahamnar och finansieringen av sådana hamnar. Vi vill i detta sammanhang framhålla båtlivets stora betydelse för möjligheten att bibehålla en levande skärgård längs de svenska kusterna. Utan en aktiv båtpolitik kommer talet om att bibehålla och öka sysselsättningen i skärgårdarna att klinga falskt. Regeringen har i sitt förslag underlåtit att ta hänsyn till en minoritet människors utkomstmöjligheter som dessutom utgör grunden för en ökad satsning på båtturism. Enligt det förslag som läggs fram i propositionen skall anslag för fritidsbåttrafiken upphöra och verkets medel för utvecklingsarbete överföras till turistrådet. Verkets roll som central myndighet för båtlivet kommer därvid i praktiken att försvinna. Rekreationsfrågorna överförs enligt propositionen till stor del till turistrådet utan att båtlivet på något sätt nämns. Vi anser emellertid att bör uttala att båtlivets frågor bör beaktas vid turistrådets handläggning av rekreationsfrågor. Ytterligare en tjänst bör därvid överföras från till turistrådet. Frågor rörande sjösäkerheten för fritidsbåtar handläggs av ett särskilt fristående statligt organ kallat sjösäkerhetsrådet. Rådet består av tio ledamöter representerande det främsta kunnande inom båtlivet som går att uppbringa i landet. Inom rådet finns företrädare för , , polisen, , , , försäkringsbolagen, båtorganisationer och båttillverkningsbranschen. Till sitt förfogande har rådet ett kansli med en kanslichef och en sekreterare. Genom rådets verksamhet bl. a. i form av information om båtlivets faror har dödsolyckorna i samband med båtliv nedbringats från ca 30 personer per 100 000 båtar till ca 9 personer per 100 000 båtar . Detta torde visa rådets betydelse vad gäller räddande av människoliv. Enligt propositionens förslag skall ansvaret för den verksamhet som sjösäkerhetsrådet nu bedriver läggas på . Såvitt vi förstår skall rådets kanslifunktion inordnas i organisation och rådsfunktionen upphöra. Detta innebär en rasering av en stor samlad kunskap på området liksom av det betydelsefulla kontaktnät som rådets nuvarande organisation och sammansättning innebär. Det ter sig så mycket besynnerligare som de övriga nordiska länderna byggt upp nationella sjösäkerhetsråd efter svenskt mönster. Enligt vår uppfattning är det av stor vikt att sjösäkerhetsrådet får behålla sin självständiga status och sin nuvarande sammansättning oavsett vilken statlig myndighet som svarar för dess kamerala och andra rutiner. Det kan därvid finnas anledning att överväga om inte sjösäkerhetsrådets (och även fjällsäkerhetsrådets) verksamhet bör samordnas med turistråd. Om de i propositionen framförda förslagen genomförs utan de i denna motion föreslagna ändringarna kommer utvecklingen för båtlivets del liksom dess betydelse för en levande skärgård att föras tillbaka till 1950-talsnivån. Med hänvisning till vad som anförs i denna motion hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att turistrådet bör åläggas att bevaka båtlivet som en del av turist- och rekreationspolitiken, 2. att beslutar att föra över ytterligare en tjänst från till turistrådet för att handlägga dessa frågor, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att sjösäkerhetsrådet oavsett myndighetstillhörighet bör behålla sin självständiga status och sin nuvarande sammansättning. () ()