mot · G7022862 · 1984-04-24 00:00:00 — Motion 1983/84:2862 m. fl. Invandrings- och flyktingpolitiken (prop. 1983/84:144) () avlämnade sitt betänkande om invandringspolitiken (SOU 1983:29). föreliggande proposition bygger på utredningens förslag, men de ändringar som föreslås är mycket begränsade och på flera punkter föreslås ytterligare utredning. Det finns därför inte anledning att mer ingående analysera och kommentera förslagen. Propositionen ger uttryck för en fortsatt generös flyktinginvandring, vilket vi noterar med tillfredsställelse. Det är viktigt att detta på nytt slås fast av regering och riksdag när klimatet gentemot flyktinginvandring hårdnar i många traditionellt flyktingmottagande länder och det också i vårt land höjs röster för ökad restriktivitet. IPOK hade till uppgift att särskilt beakta hur handläggningstiderna i utlänningsärendena skulle kunna förkortas. Den stora ärendetillströmningen senare hälft ledde ibland till oacceptabelt långa handläggningstider, oacceptabla framför allt med tanke på det lidande det medförde för de enskilda människorna men också oacceptabla för det svenska samhället. Genom de extraordinära insatser regeringen beslöt om och som omfattade såväl statens invandrarverk () som kunde dock väntetiderna successivt nedbringas . Vid regeringsskiftet var således antalet oavgjorda avlägsnandeärenden i 335 mot ca 1 000 bara . Också hos statens invandrarverk skedde en nedgång i ärendebalansen. Handläggningstiderna måste emellertid också ses i samband med de rättssäkerhetskrav vår lagstiftning tillförsäkrar asylsökande och andra tillståndssökande. De ändringar i utlänningslagen som föreslås i syfte att nedbringa väntetiderna, framför allt förslaget om att permanent uppehållstillstånd ges redan från början till utlänningar som tillåts bosätta sig i , kommer inte i konflikt med rättssäkerhetskravet och vi tillstyrker det. Det är emellertid viktigt att statens invandrarverk på tillståndsbyrån får personalresurser som ger verket möjigheter till kontinuitet i arbetet. ringens politik i detta avseende, sorn inneburit att först i tilläggsbudget fått klarhet över vilka personalresurser man kan räkna med för kommande budgetår, är olycklig. har både för innevarande budgetår och för kommande i anslutning till budgetpropositionen krävt att skall få behålla de extraresurser som verket tilldelades . I nu föreliggande proposition sägs att regeringen räknar med att verket från bör tillföras resurser motsvarande tre tjänster. Dessa tre tjänster har verket under innevarande budgetår men kommer alltså att tappa dem 31 december 1984. En sådan ryckighet ger inte verket rimliga möjligheter till personalplanering och motverkar en angelägen förkortning av handläggningstiderna. Detta bör ges regeringen till känna. FN:s flyktingkommissarie har regionala och lokala kontor på ett sjuttiotal platser över hela världen. I finns ännu inget sådant kontor. Flyktingkommissarien har haft önskemål om att få upprätta ett lokalkontor i . Vi anser att detta önskemål bör tillmötesgås och föreslår att uppdrar åt regeringen att ta initiativ i frågan. Flyktingars och invandrares rätt att förenas med sina familjer och övriga anhöriga har tagits upp i flera olika internationella sammanhang, t. ex. i och . har en gradvis utvidgning skett av kretsen anhöriga som tillåts komma till för bosättning. I sammanfattningen anges att propositionen föreslår en viss uppmjukning av praxis beträffande anhöriginvandring. I propositionstexten kan vi inte finna någon skrivning som tyder på generösare tillämpning. Det är viktigt att ger klara anvisningar i denna fråga. Familjesammanföring och anhöriginvandring måste ses som viktiga delar i svensk flykting- och invandringspolitik. Familjen spelar i många länder och kulturer en betydligt större roll än i vårt land såväl ekonomiskt som socialt. Till familjen räknas också ofta en vidare krets av anhöriga än vad som är vanligt i . Starka humanitära och sociala skäl talar för en generös praxis när det gäller att medge invandring av anhöriga till flyktingar och sådana som fått en i vårt land av politiska/humanitära skäl. När uppehållstillstånd söks på grund av en etablerad anknytning till någon i bosatt person tillämpas enligt praxis en ordning med s. k. uppskjuten invandringsprövning. Tillstånd ges i sexmånadersperioder och först efter fyra sådana tillståndsperioder ges permanent uppehållstid stånd om förhållandet då är aktuellt. Bryts förhållandet före utgången av tvåårsperioden har detta i princip varit anledning till utvisning. Dock har olika omständigheter vägts in som har mjukat upp denna regel. Vissa utländska kvinnor kom att drabbas särskilt hårt av denna praxis, nämligen sådana för vilka det etablerade förhållandet utvecklats starkt negativt och t. o. m. lett till misshandel av kvinnan som därför brutit upp ur förhållandet före tvåårstidens utgång. Vid en utvisning till hemlandet kunde de också hamna i svårigheter beroende på att man där nedvärderar frånskilda kvinnor. meddelade dåvarande invandrarministem i ett interpellationssvar i att dittillsvarande praxis i dessa fall skulle ändras så att vid fortsatt tillståndsprövning större hänsyn skulle tas till såväl kvinnans situation i äktenskapet eller samboendeförhållandet som till hennes situation i hemlandet vid en eventuell utvisning. En sådan praxisändring genomfördes också. Den följdes upp av en rekommendation från till polismyndigheterna. I propositionen föreslås fortsatt generös tillämpning av tvåårsgränsen i dessa fall. Det sägs vidare att det finns skäl att i något högre grad än nu låta utlänningen stanna kvar i landet när förhållandet har upphört före tvåårstidens utgång. Detta är tillfredsställande inte minst med hänsyn till att praxis i dessa fall enligt olika uppgifter tycks ha skärpts . När uppehållstillstånd nu regelmässigt söks från hemlandet finns det möjlighet att tillämpa en generös praxis utan att man behöver riskera en okontrollerbar invandring. Vad här anförts bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om personalresurser till statens invandrarverk för tillståndsprövning, 2. att beslutar begära att regeringen tar initiativ som leder till att FN:s flyktingkommissaries önskemål om ett lokalkontor i realiseras, 3. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om generös tillämpning av den s.k. tvåårsregeln när det gäller frånskilda utländska kvinnor och i övrigt vad som sägs om anhöriginvandring. () () () () () () () () ()