ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802199 · 1984-11-20 00:00:00 — Motion 1984/85:199 m. fl. förvaltningskontors förslag om revidering av arvoden m. m. till talmän (förs. 1984/85:6) föreslår dels att talman erhåller samma ekonomiska ersättning som statsministern, dels att det särskilda arvodet till vice talmännen uppräknas. F.n. gäller att talmannen skall erhålla ett arvode som motsvarar lönen till statsråden. Med hänvisning till regeringens beslut om lönenivån för statsministern resp. övriga statsråd föreslås att arvodet till talmannen i fortsättningen skall motsvara lönen till statsministern. Beslutet om höjda arvoden till regeringens ledamöter mötte stark kritik, bl. a. mot bakgrund av kraven på återhållsamhet för andra löntagargrupper. När höjningen likväl kommit till stånd kan det vara motiverat att företa motsvarande revidering av arvodet till talman, och vi motsätter oss därför inte förvaltningskontorets förslag i denna del. Den föreslagna höjningen av arvodet till vice talmän är dock av annan innebörd. Deras arvoden har inte någon anknytning till statsrådens löner. Den föreslagna höjningen motiveras med vidgade uppgifter och en ökad arbetsbörda. Det bör då påpekas att en höjning i tre etapper av arvodena till ledamöter beslutats och ännu inte helt genomförts. Arvodena beräknas numera . Detta motiverades bl. a. med den ökade arbetsbördan. Att jämsides med höjningarna av arvodet till ledamöter även höja det särskilda arvodet till vice talmän kan inte anses befogat. Det särskilda arvodet till vice talmän och ordförande i utskott höjdes f. ö. till nuvarande nivå så sent som den . Särskilt arvode till vice talman, ordförande och vice ordförande regleras i ersättningsstadgans 4 §. Även om förvaltningskontorets förslag nu endast gäller en höjning för vice talmän torde man kunna räkna med krav på höjningar även för ordförande och vice ordförande i utskott. Vi avstyrker förvaltningskontorets förslag till höjning av det särskilda arvodet till vice talmän. Det finns en tendens att kretsen som uppbär särskilda arvoden vidgas. Gällande bestämmelser för särskilda arvoden inom bör bli föremål för en samlad översyn. Särskilda arvoden utöver riksdagsarvodet bör enligt vår mening begränsas. Vi föreslår att beslutar om en översyn av bestämmelserna för särskilda arvoden i syfte att begränsa dessa. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att avslår förslag 1984/85:6 i vad avser höjning av det särskilda arvodet till vice talmännen, 2. att beslutar att ge förvaltningskontoret i uppdrag att företa en översyn av bestämmelserna för särskilda arvoden i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G802202 · 1984-11-19 00:00:00 — Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /85 (prop. 1984/85:25) 1 proposition 1984/85:25 föreslås bl. a. att de särskilda lokallånen skall få användas för beslut även och att regeringen skall bemyndigas att vidga ramen om det behövs av sysselsättningsskäl. har tidigare motsatt sig dessa särskilda lokallån, bl. a. i reservation i BoU 1983/84:7. pekat på att de särskilda lokallånen innebär en snedvridning av konkurrensförhållandena mellan subventionerade och icke subventionerade lokaler. avvisar därför förlängningen av de särskilda lokallånen liksom bemyndigandet till regeringen att vidga ramen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att avslår proposition 1984/85:25, bilaga 7, avseende särskilda lokallån. () ()
mot · G802203 · 1984-11-20 00:00:00 — m. fl. Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /85 (prop. 1984/85:25) Efter inrikesflygets utflyttning från till har en oväntat stor ökning skett av antalet flygpassagerare och av antalet flygrörelser främst vad gäller transfertrafiken. Denna expansion ställer nu krav på vissa utbyggnader av . Om den snabba expansionen på fortsätter kommer emellertid snart behov att uppstå av betydligt kostsammare utbyggnader än som är aktuella. Det gäller t. ex. en ny bana och en kraftigt utbyggd terminal alternativt en helt ny terminal. Regeringen bör i egenskap av aktieägare ta upp överläggningar med SAS/och för att utnyttja möjligheterna att minska trycket på , genom att överföra en del transfertrafik till andra flygplatser, främst och . Detta bör ges regeringen till känna. Mot bakgrund av att en sådan omläggning kommer att ta i anspråk, vill vi inte motsätta oss att det begärda anslaget på 25 milj. kr. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående delvis omläggning av transfertrafiken. P. O. () () () ()
mot · G802204 · 1984-11-20 00:00:00 — Motion 1984/85:204 m. fl. Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /85 (prop. 1984/85:25) I proposition 1984/85:25 föreslås att det statliga partistödet till de politiska partierna skall räknas upp med omkring 20 %fr. o. m. . Statens budgetläge är f. n. ansträngt. Såväl enskilda personer som myndigheter tvingas visa återhållsamhet vad gäller krav som belastar statsbudgeten. Statens stöd till olika organisationer bör därför präglas av stor restriktivitet. Stöd som redan existerar bör utgå med nominellt oförändrade belopp, vilket reellt sett innebär en besparing för staten. Vid partistödslagens tillkomst förutsattes att stödet till de politiska partierna skulle omprövas med hänsyn till förändringar i penningvärdet. Vi menar emellertid att den ekonomiska situation som råder gör att även politiska partier bör visa sparsamhet. Anspråk som ökar statens kostnader måste därför undvikas. Frågan om höjning av partistödet måste därför skjutas framåt i tiden. Vi vill i detta sammanhang särskilt framhålla att regeringens förslag innebär att en retroaktiv höjning av partistödet skulle äga rum. Ett sådant förfaringssätt anser vi vara principiellt oacceptabelt, varför vi även av detta skäl motsätter oss ifrågavarande förslag. Noteras bör att den annars av regeringen förfäktade principen att inga nya statsutgifter får föreslås med mindre än att motsvarande utgiftsminskningar görs någon annanstans inte följs i föreliggande proposition. Förslaget innebär med andra ord att det höjda partistödet måste Finansieras via ytterligare lån. Slutligen bör understrykas den fara partistödets storlek kan utgöra för partiernas självständighet. Partierna får inte utvecklas till anslagsberoende myndigheter. Politiskt arbete måste alltid bygga på personliga uppoffringar och frivilliga insatser. Utöver det höjda partistödet föreslås regeringen att partierna skall tilldelas ytterligare 8 milj. kr. för information till invandrare inför valet. Detta anser vi vara en naturlig uppgift för partierna, som de bör klara med redan tidigare beslutade medel. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att avslår proposition 1984/85:25, bilaga I, såvitt avser hemställan under H 4. Stöd till politiska partier och H 5. L. () i () () () () () ()
mot · G802205 · 1984-11-21 00:00:00 — Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /85 (prop. 1984/85:25) De regionala utvecklingsfonderna fick möjlighet att bevilja lånegarantier som ett komplement till fondernas finansiella stödverksamhet i form av rörelselån och s.k. utvecklingskapital. Förlustrisken delades då lika mellan resp. fond och staten när det gällde garantigivningen. Enligt beslut av statsmakterna svarar utvecklingsfonderna numera själva för hela förlustrisken vad gäller garantibeslut fattade fr. o. m. 1984 (prop. 1983/84:40, bil. 10, NU 8, rskr 94). Från sida framhölls i detta sammanhang att slopandet av det statliga förlusttäckningsbidraget antingen skulle komma att minska fondernas intresse för att ta risker eller urholka deras utlåningskapacitet. I motionen framhölls att fonderna genom denna åtgärd mera skulle bedriva en verksamhet som liknade bankernas än att utgöra ett komplement till bankernas verksamhet. Utskottsmajoriteten avvisade centermotionen och framhöll att fonderna inte skulle komma att ha en minskad benägenhet att ta risker. Av proposition 1984/85:25 framgår att våra framförda synpunkter och farhågor var berättigade. För att fonderna nu skall vara villiga att ta större risker måste de uppenbarligen ha en ökad möjlighet att ta betalt för dessa risker. Resultatet av detta blir att den räntekostnad företagen måste betala blir högre. Propositionens förslag att varje utvecklingsfond i fortsättningen skall ha större frihet att själv bestämma garantiavgiften har denna konsekvens. Det är mera rimligt att i stället för den nu möjliggjorda ökningen av garantiavgiften återgå till en ordning där staten åter täcker hälften av fondernas förluster på garantiverksamheten. Med en sådan förändring av statens ansvar bör det vara möjligt också att godkänna propositionens förslag utan att det uppstår negativa konsekvenser för fondernas möjligheter att verka. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att staten bör ersätta utvecklingsfonderna för hälften av förlusterna på garantiverksamheten. () ()
mot · G802206 · 1984-11-21 00:00:00 — Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /85 (prop. 1984/85:25) Enligt min uppfattning borde det förslag som presenterades av föreningen vänner ha genomförts. Det innebar bl. a. att aktiemajoriteten i AB Kanalbolag skulle övergå i enskild ägo. Jag anser därför att förhandlingar med föreningen bör återupptas och att regeringen därefter återkommer till med ett nytt förslag. I avvaktan på en sådan lösning av AB Kanalbolags ägar-, finansierings- och utvecklingsfrågor bör bolagets problem kunna lösas av egen kraft, t. ex. genom en försäljning av skogsfastigheterna. Med anledning av vad som anförts hemställer jag att beslutar att avslå proposition 1984/85:25 i den del som gäller förlusttäckning i AB Kanalbolag.
mot · G802207 · 1984-11-21 00:00:00 — Motion 1984/85:207 m. fl. Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /85 (prop. 1984/85:25) I propositionen 1984/85:25 föreslås att lokallånen skall få utnyttjas för beslut om lån även . I bostadsutskottets betänkande 1983/84:7 redovisade vi vår principiella syn på de särskilda lokallånen. Vi har samma uppfattning . Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att avslår proposition 1984/85:25, bilaga 7. () () (m) () () ()
mot · G802212 · 1984-11-21 00:00:00 — m. fl. Ändring i lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet (prop. 1984/85:60) I proposition 1984/85:60 föreslås att den som vid anställning, befordran eller utbildning anser sig diskriminerad på grund av sitt kön skriftligen av arbetsgivaren skall få begära att ta del av konkurrentens meriter såsom utbildning, tidigare yrkeserfarenhet och liknande. Regeln är uttryckligen inte kopplad till någon särskild sanktionsmöjlighet i den händelse arbetsgivaren vägrar lämna ut uppgiften. Enligt vår mening är det viktigt att jämställdhetsarbetet får ett praktiskt och till verkligheten förankrat innehåll. 1 annat fall riskerar arbetet som sådant att bli diskriminerat, dvs. inte taget på allvar. Det är fullt klart att i det praktiska jämställdhetsarbetet finns stora arbetsuppgifter att utföra. Det är emellertid svårt att se att detta arbete skulle föras framåt av en regel som uttryckligen innebär mera utbyte av papper utan möjlighet att vidta rättsliga eller andra åtgärder. Det vore sannolikt heller inte rimligt om det fanns möjlighet att vidta några åtgärder av sådan art eftersom detta skulle byråkratisera anställningsprocessen i många företag. Enligt vår mening måste det nu förevarande förslaget begränsas till att gälla de fall där det finns en administration eller rutin för den typ av ärenden som är i fråga. Lagen innehåller exempelvis ingen begränsning när det gäller en enskild person som för sitt hushåll eller trädgård tillfälligt anställer någon för att uträtta en uppgift. Regeringen bör få i uppdrag att utarbeta ett nytt förslag som bättre tillgodoser anställningssituationen hos småföretag och enskilda. Med hänvisning till det anförda hemställs att , med avslag på förslaget om ny 5 a § i jämställdhetslagen, hos regeringen begär nytt förslag i enlighet med det anförda. () ()
mot · G802215 · 1984-11-22 00:00:00 — m. fl. Regelsanering på det kyrkliga området (prop. 1984/85:63) I propositionen föreslås att upphäver 28 äldre författningar på det kyrkliga området. Vidare finns i propositionen redovisat ett 50-tal författningar som kyrkoförfattningsutredningen föreslagit att regeringen skall upphäva. Vid remissbehandlingen av kyrkoförfattningsutredningens betänkande restes kravet på att kyrkomötet skulle få tillfälle att yttra sig innan resp. författningar upphävs. har i sitt yttrande framfört följande: Centralstyrelsen anser att kyrkomöte bör beredas tillfälle att yttra sig över utredningens förslag i olika delar och föreslår därför detta. Även om p. 2 i övergångsbestämmelserna till ändring i RF Ög icke är tillämplig på utredningens lagförslag vilket likväl skulle kunna göras gällande med hänsyn till beskaffenheten hos några av de lagar som därigenom föreslås bli upphävda hävdar centralstyrelsen att det med hänsyn till omfattningen och angelägenhetsgraden av lagstiftningsärendet vore värdefullt med kyrkomötets granskning. Även om de flesta av de nu föreslagna författningarna kan upphävas utan att delade meningar råder om detta vore det värdefullt med kyrkomötets yttrande. Vid granskningen hos kyrkomötet kan det visa sig finnas behov av att vissa frågor regleras på nytt exempelvis i kyrklig kungörelse eller att någon författning bör kvarstå i avvaktan på det fortsatta arbetet med modernisering av kyrkoförfattningarna. Stöd för att kyrkomötet i nu aktuella frågor bör yttra sig kan man också finna i proposition 1984/85:36 där statsrådet anför: Genom att kyrkomötet självt har kompetens att besluta om föreskrifter har kyrkomötet alltid garantier för att nödvändiga bestämmelser kommer att finnas på ifrågavarande områden. Kyrkomötet kan alltså ersätta en upphävd föreskrift med en egen föreskrift. Jag ser det som självklart att inte kommer att upphäva äldre bestämmelser inom detta område innan kyrkomötet för sin del är berett att ersätta dessa med egna föreskrifter. Givetvis förutsätter detta en samordning mellan regeringen, och kyrkomötet. 1981/82:192 om ett reformerat kyrkomöte m. m. förutsattes det att en sådan samordning kommer till stånd. Vi instämmer således i centralstyrelsens uppfattning att kyrkomötets yttrande bör inhämtas innan fattar beslut om att upphäva de nu aktuella författningarna. 1 avvaktan på ett yttrande från kyrkomötet bör proposition 1984/85:63 1 1984/85. avslås och regeringen återkomma med förslag till . Med stöd av vad som ovan anförts föreslår vi att beslutar att avslå proposition 1984/85:63 och begära att regeringen inhämtar kyrkomötets yttrande om upphävande av äldre författningar på det kyrkliga området. () ()
mot · G802216 · 1984-11-22 00:00:00 — m. fl. Räntetillägg för räntefritt eller lågförräntat lån (prop. 1984/85:71) har ett uppdrag att göra en översyn av reglerna om räntetillägg vid den statliga inkomstbeskattningen med utgångspunkt i vissa uttalanden av skatteutskottet. Enligt nuvarande regler skall räntetilllägg göras bl. a. när den skattskyldige har fått ett räntefritt eller lågförräntat lån från sin arbetsgivare. Syftet är att åstadkomma samma beskattningsresultat som om den anställde hade fått en högre lön och betalat en marknadsmässig ränta, som då hade lett till underskott av kapital. Räntetillägget skall motsvara skillnaden mellan betalad ränta och sedvanlig ränta. Tillämpningen av dessa regler har emellertid visat sig leda till ett omfattande merarbete och besvär för skattemyndigheterna. Både uppgiftslämnandet och sättet att beräkna räntetillägget har visat sig bli mycket krångligt. Därtill kommer att den uträknade skatten inte påverkats för det stora flertalet skattskyldiga, eftersom inkomsten understigit den s. k. brytpunkten. En redovisning måste emellertid alltid ske eftersom tilläggen skall redovisas i skattelängd. har framlagt förslag till vissa omedelbara åtgärder i fråga om sådana räntetillägg. Man skriver bl. RSV finnér alltså att arbetet och krånglet med räntetilläggen för ränteförmånliga lån inte på något sätt motsvarar den skatt som kan beräknas bli följden av denna typ av taxering. RSV har den åsikten att nya skatteregler skall vara administrativt enkla och praktiska att genomföra. Beräknade skatteintäkter skall också stå i rimlig proportion till det administrativa merarbetet. Arbetet med räntetillläggen har inte visat sig motsvara dessa fundamentala krav. RSV har för sin del dragit slutsatsen att förmånen med räntefritt eller lågförräntat lån från arbetsgivare fortsättningsvis inte skall beskattas. Vi delar denna uppfattning. Regeringen har emellertid valt en annan väg, nämligen att enbart höja frigränsen för förmånen från . Enligt vår uppfattning skulle en sådan smärre förändring på intet sätt lösa de problem som RSV påtalar. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar om sådana ändringar i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och taxeringslagen (1956:623) att förmånen av räntefritt eller lågförräntat lån från arbetsgivare ej beskattas. () ()
mot · G802217 · 1984-11-22 00:00:00 — m. fl. Räntetillägg för räntefritt eller lågförräntat lån (prop. 1984/85:71) Efter motioner bl. a. från centerhåll har () på regeringens uppdrag utfört en översyn av reglerna om räntetillägg. 1 en delrapport från behandlas reglerna om räntetillägg för räntefritt eller lågförräntat lån från arbetsgivare. I rapporten påtalas de problem och den ökade resursåtgång inom skatteförvaltningen som de nya reglerna förorsakat. Vid taxering beräknas de totala intäkterna på grund av räntetilläggsreglerna komma att uppgå till ca 11,6 milj. kr. Antalet deklarationer med räntetillägg uppgår enligt RSV:s beräkningar till ca 150 000. Detta ger en genomsnittlig inkomst per granskad deklaration på . Denna intäkt motsvarar knappast de kostnader som förfarandet medfört hos såväl arbetsgivare, löntagare som skattemyndigheter. RSV lämnar i sin rapport fem förslag till förändring av nuvarande system. Man förordar att förmån från räntefria eller lågförräntade lån i fortsättningen inte alls skall beaktas. Om detta alternativ inte kan genomföras anser RSV att en frigräns om . Regeringen har i propositionen inte gått på något av dessa alternativ. 1 stället föreslås att frigränsen skall gå vid . Föredragande statsrådet anför om detta följande: Enligt min mening föreligger inte någon anledning att nu ompröva räntetilläggen i grunden. Däremot anser jag det angeläget att vidta sådana åtgärder att merarbetet bringas ner till en rimlig nivå i förhållande till beskattningsresultatet. Detta bör ske genom en höjning av frigränsen till . Härigenom uppnås en administrativ förenkling utan att några större skattelättnader uppkommer i enskilda fall. Vi kan inte dela denna uppfattning. Vi anser i stället att man av skatteförenklingsskäl snarare bör gå på RSV:s linje att helt avskaffa beskattningen av sådana här förmåner. Eftersom frågan om huruvida ränteförmån skall ingå i underlaget för arbetsgivaravgifter f. n. är föremål för utredning kan det ändock finnas skäl att inte helt avskaffa reglerna om räntetillägg. Vi anser också att det för att motverka skatteflykt kan finnas skäl att bibehålla reglerna men att kraftigt höja frigränsen. En rimlig nivå kan därvid vara . Vi anser således att med avslag på propositionen bör besluta att gränsen för när ränteförmån från arbetsgivare skall beaktas bör sättas vid . Lagändringen bör i likhet med regeringens förslag träda i kraft den och tillämpas första gången vid taxering. Det får ankomma på skatteutskottet att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till ovanstående hemställs att med ändring av propositionen beslutar att de vid propositionen fogade lagförslagen skall antas med den ändringen att orden . byts ut mot . () () () ()
mot · G802218 · 1984-11-22 00:00:00 — Räntetillägg för räntefritt eiler lågförräntat lån (prop. 1984/85:71) Regeringen föreslår i propositionen att frigränsen för förmån av räntefritt eller lågförräntat lån från arbetsgivare vid beskattningen höjs från . Den skatteuppgörelse som slöts mellan socialdemokraterna, och innebar bl. a. en successiv begränsning av underskottsavdragens skattemässiga värde. Avdragsbegränsningen åstadkoms genom att en särskild statlig inkomstskatt, tilläggsbeloppet, tas ut på inkomster inkl. underskottsavdrag över den s. k. brytpunkten. Vid beräkningen av underlaget för tilläggsbelopp skall bl. a. tillägg göras med räntetillägg för räntefritt eller lågförräntat lån från arbetsgivare. Moderata samlingspartiet hävdade från början att hela avdragsbegränsningen liksom reglerna för räntefria och lågförräntade lån skulle leda till onödigt krångel och nya orättvisor. Vår kritik har även vad gäller räntetilläggsreglerna bekräftats i en delrapport från . Regeringen beslutade att skulle göra en översyn av reglerna om räntetillägg. I en delrapport föreslår i första hand att beskattningen av förmånen helt tas bort. I andra hand föreslår RSV att dagens regler bibehålls, men att en frigräns om . Bakgrunden till förslagen är att konstaterar att räntetillläggsreglerna inte fungerat särskilt väl vid taxering. RSV finnér vidare att arbetet och krånglet med räntetilläggen för ränteförmånliga lån inte på något sätt motsvarar den skatt som kan beräknas bli följden av denna typ av taxering. Vid taxering beräknas skatten från räntetilläggen uppgå till ca 9,8 milj. kr. Att helt ta bort beskattningen av denna förmån skulle enligt RSV omgående medföra stora lättnader i taxeringsarbetet så att tillgänglig kapacitet kan användas för betydligt meningsfullare arbete. Mot bakgrund av hårda kritik av reglerna om räntetilllägg finner vi det anmärkningsvärt att regeringen inte nu omprövar räntetilläggen i grunden. En höjning av frigränsen till . innebär endast en mindre administrativ förenkling av de nuvarande reglerna. synpunkter visar att vår tidigare kritik mot systemet har varit befogad. Vi menar att avdragsbegränsningen helt och hållet bör avskaffas. Ett första steg i den riktningen är att helt avskaffa räntetilläggsreglerna för räntefritt eller lågförräntat lån. Om detta inte kan genomföras föreslår vi att dagens regler bibehålls, men att en frigräns om . Det ankommer på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att räntetillägg för räntefritt eller lågförräntat lån skall slopas, 2. att , därest yrkandet under 1 icke skulle bifallas, beslutar att frigränsen för förmån av räntefritt eller lågförräntat lån från arbetsgivare vid beskattning höjs från . () () BO () () () ()
mot · G802225 · 1984-11-22 00:00:00 — Motion 1984/85: 225 Allmän placeringsplikt och utlåningsreglering, m. m. 1984/ 85:84) De förändringar i statens upplåningspolitik och den avreglering av kreditmarknaden som skett medför att systemet med prioriterade obligationer svårligen kan vidmakthållas på hittillsvarande sätt. Det lär bli alltmer problematiskt att upprätthålla två räntenivåer, en administrativt fastställd och en fastställd av marknaden. Svårigheterna blir självfallet större desto större ränteskillnaden blir mellan de två räntenivåerna. Enligt min mening är det därför nödvändigt att regeringen föranstaltar om en skyndsam översyn av formerna för upplåning från de placerare som är underkastade placeringsplikt. Till dess en sådan översyn är klar bör nöja sig med de placeringsregler som f. n. gäller. Finanspolitiken måste läggas om så att utrymme skapas för en liberalisering av kreditmarknaden. Med en sådan utveckling skulle det successivt bli möjligt att sänka placeringskraven för kreditmarknadsinstituten. a. remissvaret från AP-fonden har grundlagsenligheten i regeringens förslag ifrågasatts. Det är därför anmärkningsvärt att regeringen bedömt de föreslagna lagändringarna vara av så enkel beskaffenhet att lagrådsgranskning inte är påkallad. har för sin del ansett att lagändringarna kräver lagrådsgranskning och därför beslutat remittera propositionen. Med anledning av vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar begära att regeringen föranstaltar om en skyndsam översyn av formerna för upplåning från de placerare som är underkastade placeringsplikten, 2. att således beslutar att nu avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel. ii** °' #^9 r.