mot · G702424 · 1984-01-12 00:00:00 — m. fl. Inom skogs-, virkesfördelnings- och trävaruförädlingssektorn framstår behovet av en övergripande samhällelig handlingslinje ännu tydligare än på andra traditionellt svenska produktionsområden. En sådan strategi för den svenska träsektorn måste innefatta tre huvudmoment vilka kan vara vägledande även under kapitalistiska produktionsförhållanden. För det första en skogsvårdspolitik där produktion av virke av hög kvalitet sätts framför volym. För det andra virkesfördelningsplaner där företag med hög förädlingsgrad sätts framför de med i huvudsak bulkproduktion. För det tredje att domänverket tar initiativ till att i vissa områden etablera sig som förädlare av virke. Staten bör anta ett branschprogram för den svenska sågverksindustrin, ställa nödvändiga garantier, utforma virkesfördelningsplaner och därmed inleda en fas av ekonomisk tillväxt och flera jobb inom träsektorn. Få områden inom svensk industri har genomgått så omfattande förändringar som sågverksindustrin. Som exempel kan anföras att 1979 fanns 2586 sågverk i drift i landet. 1973 var antalet sågverk nästan 1100 högre. Bara förlorade 9700 träindustriarbetare sina anställningar. kan konstateras att träindustrin satsar obetydliga belopp på forskning och utveckling. En FoU-volym på av förädlingsvärdet torde vara ett minimum för att säkerställa en hygglig utvecklingstakt. Som jämförelse visas här en tabell över FoU-kostnadernas andel av förädlingsvärdet i olika svenska byggmaterialbranscher . Andel FoU av förädlingsvärde, % Valsade produkter (ej av järn) Cement, tegel m. m. - Träfiberplattor Bygglas Järnrör - Spånskivor, faner m. m. - Sågade och hyvlade produkter 0,3 0,2 < 0,2 Källa: byggsektorn , byggforskningsrådet Tillgången på sågtimmer och en tendens till kvalitetsförsämringar på tillgängliga kvantiteter gör att någon expansion genom volymökningar inte är möjlig inom sågverksindustrin. I en utredning från statens industriverk 1980:16 görs en omvärldsanalys över möjligheterna och förutsättningarna för att högförädla den svenska sågverksproduktionen. Följande är hämtat ur utredningens sammanfattning. Möjligheter och hinder på marknaden ställs i rapporten mot sågverkens produktionsresurser och tillgången på sågtimmer. Konsekvenserna av ökad vidareförädling belyses. Vid kartläggningen av de olika marknaderna har utredningen prioriterat följande länder: , , och . I dessa länder har undersökningen varit i stort sett heltäckande. Samtliga avnämare av betydelse har intervjuats både inom snickeriindustrin och inom import- och detaljistledet. I övriga exportländer i dvs. , , , och har kartläggningen varit mera övergripande. I har undersökningen främst inriktats mot snickeriindustrins behov. Förutom har även och studerats. Totalt omfattar de undersökta länderna av nuvarande exportmarknader för svenska sågprodukter. Därav har framkommit ett totalt marknadsutrymme för vidareförädlade varor av 13,0 M m3, vilket motsvarar ett förädlingsvärde (efter sågningen) av . Sammanlagda produktvärdet dvs. råvara + sågning + förädlingsvärde uppgår till . Samma vidareförädlade produkter har, sedan även kostnaderna och vinstmarginalerna i distribu tionsledet över agenter och importörer etc. medräknats, stigit till . Om hela den nuvarande exportvolymen från svenska sågverk skulle vidareförädlas till kundanpassade ämen etc., ökar värdet av den svenska exporten med , dvs. (+ ). Resultatet från länderundersökningarna har även sammanställts produktvis. Fönster- och dörrindustrin svarar tillsammans för av vidareförädlingspotentialen i volym och för av värdet. Den oförädlade bulkvaran fördyras kraftigt då den passerar handelsledet i mottagarlandet fram till slutanvändaren. I denna fördyring ligger transport och hanteringskostnader, viss vidareförädling samt vinstmarginaler (). Från ett exportpris på /m3 ökar priset med ca . i handelsledet för ROT- och GDS-sektorn. Genom direktförsäljning till slutförbrukarna skulle man kunna utvinna väsentliga rationaliseringseffekter. Besparingsmöjligheterna i distributionsledet är större än i den egentliga sågverksproduktionen. Dirketförsäljning till slutanvändare anses dessutom medföra en jämnare prisbild över ett konjunkturförlopp. Tillgången på sågtimmer har efter 1974 varit otillräcklig. Särskilt inom region 3, södra virkesområdet, har kapacitetsutnyttjandet varit lågt med försämrad lönsamhet som följd. Investeringsboomen 1974-1975 ledde till dagens överkapacitet inom sågverksindustrin. För de vidareförädlingsmöjligheter som framkommit i marknadsundersökningarna bedöms råvarubasen ej utgöra någon restriktion i ett kortare perspektiv. På inger däremot skogstillväxten farhågor genom att kvaliteten på svenskt barrträd genomgår en successiv kvalitetsförsämring beroende på eftersatt skogsvård. Om den långsiktiga försörjningen av sågtimmer skall kunna tryggas, särskilt för vidareförädling, är det nödvändigt att snabba och effektiva åtgärder sätts in. Detta skulle i sin tur kunna medverka till ett sysselsättningstillskott i skogen på ca 4000 årsarbetare. Kostnaden beräknas till ca . Fortsätter den nuvarande tendensen att skogens tillväxt överföres på lövskog måste skogsindustrin minskas till nära hälften . Sågtimrets andel av skogsbrukets rånetto har varit . Då har sågtimret svarat för /m3fub och massaveden /m3fub. Dessa värden belyser klart den betydelse en livskraftig sågverksindustri har för skogsbruket. Ur vidareförädlingssynpunkt finns det mest högkvalitativa virket i norrlandsregionerna. Av detta kan den slutsatsen dras att sågverken i virkesregionerna 1 och 2 (norra och ) borde vara lämpligast att ta hand om ämnen till fönster- och dörrindustrin medan byggkomponenter etc. har bättre förutsättningar i södra regionen. Ur råvarusynpunkt kan hela den redovisade förädlingspotentialen i utredningen tas i anspråk. av produktionen lågförädlas (hyvling och impregnering). Vidareförädling i form av fingerskarvning, exaktkapning, byggkomponenter etc. svarar för . Snickeritorkning förekommer endast i begränsad omfattning - av hela produktionen. Virkesregion 3 har drivit både låg- och högförädling längst - av landets samlade förädlingsresurser finns i . Det är till stor del råvarubristen som framtvingat anpassningsåtgärder i form av ökad vidareförädling. Om vidareförädling skulle öka i sådan omfattning att hela det möjliga marknadsutrymmet tas i anspråk kommer förhållandet mellan bulk- resp. vidareförädlingssortimentet att ändras radikalt. Vid oförändrad produktionsvolym skulle antalet anställda i branschen behöva ökas med maximalt 7000. Större delen av den förutsedda sysselsättningsminskningen vore sålunda möjlig att kompensera genom ökad vidareförädlingsandel av produktionen. Denna process måste stimuleras om tillskottet skall hålla jämna steg med avgången. Konsekvenserna av ökad vidareförädling Sågverkens erfarenheter av vidareförädling begränsas i huvudsak till de svenska, norska och danska samt i mindre utsträckning till de traditionella bulkexportmarknaderna. Inom utredningens ram har en specialundersökning riktats till ett antal sågverk som har flerårig erfarenhet av vidareförädling. Av densamma framgår att initialsvårigheterna har varit betydande. En inkörningsperiod synes vara nödvändig innan resultaten visar sig. Av de 15 undersökta företagen avser samtliga att fortsätta med vidareförädling. Vidareförädling kräver kontakt mellan sågverket och slutanvändaren. Tillverkningen blir då kundorderstyrd i stället för en stapelvara som bulksortimentet. Anpassningen kräver ett ökat snickerikunnande, ändrad försäljningsteknik och produktionsuppläggning. Förutom nya investeringsbehov ökar risken för kundförluster särskilt på exportmarknaden. Investeringsbehovet för maskinell utrustning m. m. om hela förädlingspotentialen skulle tas i anspråk beräknas till . Därtill kommer marknadsinvesteringarna jämte behovet av ökat rörelsekapital. FoU-insatser i sågverksindustrin bör inriktas bl. a. på torkning och limningsteknik. Av väsentlig betydelse är även att FoU-insatserna på råvaran samordnas med sågverkens vidareförädlingsinriktning. Man bör då beakta att konsumenternas krav på produkterna kan komma att påverka tillredningen och behandlingen av råvaran. Utvecklingen på traditionella exportmarknader för sågade trävaror ger anledning att ompröva strategin inför 1980-talet för svensk sågverksindustri. Vår starka ställning som exportör av sågade bulkvaror till har försvagats. Konkurrentländerna, särskilt , har varit framgångsrika på bekostnad. Vissa nya marknader kan visa sig utvecklingsbara för bulkvaran - bl. Exporten till detta område är f. n. marginell - . Att återvinna förlorade marknadsandelar genom volymtillväxt förefaller osannolikt, bl. a. därför att tillgången på råvara i utgör en begränsande faktor. De marknadskartläggningar som genomförts och redovisas i denna rapport har gett belägg för att svensk sågverksindustri borde ha goda utsikter att sälja vidareförädlade produkter till våra traditionella exportmarknader i . Veterligen har inget annat sågvaruproducerande land eller företag ännu genomfört lika omfattande undersökningar. Detta ger en tillfällig men betydande konkurrensfördel. Flera länder planerar dock att utveckla vidareförädling, exempelvis , , , . Omställning till vidareförädling i den svenska sågverksindustrin har gått långsamt. Den har framtvingats - särskilt i - av råvarubristen. Svag självfinansieringsförmåga, bristande information om marknadsförutsättningarna, svårbedömda inkörningskostnader och ett allmänt risktagande har bidragit till företagens tveksamma attityd. Ett väsentligt hinder ligger inbyggt i det traditionella systemet där bulkvaran styr produktion, försäljning och distribution. De affärsmönster som utvecklats från bulkvaruhanteringen måste brytas om vidareförädlingens rationaliseringsmöjligheter skall kunna utnyttjas till fullo. Flera faktorer talar för att den spontana omställningsprocessen i syfte att uppnå en högre förädlingsgrad inom branschen bör stimuleras för att få ett snabbare genomslag. - Det svenska barrträdets kvalitet kan utnyttjas bättre genom att närma sig slutanvändarens önskemål på produkten. - Vidareförädling av virke hos sågverken i stället för hos den träanvändande industrin innebär en mer rationell tillverkningsprocess. - Tillgången på sågtimmer utgör en begränsning för expansion genom volymtillväxt. - Avsevärda inbesparingar av virkesråvara blir en konsekvens av ökad vidareförädling. - Vidareförädling ger positiva effekter för sysselsättningen, särskilt i norra , och kan därigenom bidra till en mjuk anpassning till branschstrukturen. - Vidareförädling av svenska sågverksprodukter kan slutligen betyda ett väsentligt bidrag till handelsbalansen. föreslår ett särskilt branschprogram för att stödja och stimulera sågverksindustrins omställning mot ökad vidareförädling. Detta redovisas närmare i kap. 5 och omfattar bl. 1981/82 82/83 t. o. m. Omställnings-och utvecklingsstöd 11,0 15,0 15,0 (särsk, strukturgaranti) 200 200 200 Förslagen till åtgärder kan ses som en stegvis process enligt följande: - information till svensk sågverksindustri om vidareförädlingens möjligheter och begränsningar - generell PR- och informationsaktivitet på valda exportmarknader konsulenter knutna till SIND - marknadsorganisation och marknadspenetration - marknadssegmentering - val av produktområde - samverkan regionalt mellan sågverk med kompletterande investeringar - insatser för skogsvård och anpassning av råvaran - forskning och utveckling, undervisning - råvara, produktion och produkter - innefattar bl. a. ny professur vid samt forskningsuppgifter för STU och STFI. Så långt utredningens sammanfattning. Den visar mycket tydligt att det finns flera goda skäl att starta en planerad offensiv för övergång till vidareförädling vid den svenska sågverksindustrin. En uppräkning av skälen kunde sammanfattas så här: Ökningen av försäljningsvärdet, baserat prisnivå, framgår av de inledningsvis citerade avsnitten av industriverkets utredning. Råvarusituationen måste angripas från ett flertal synpunkter. tidigare ställningstagande till virkesterminaler kan utnyttjas som ett samhälleligt styrmedel. Virkesförsörjningsplaner bör upprättas där domänverket utnyttjar sin ställning som storsäljare av rundvirke och där hög förädlingsgrad bör ge förtur vid fördelning. Inriktningen av skogsvårdsinsatserna bör sikta till produktion av virke av hög kvalitet. Vpk har vid upprepade tillfällen pekat på stamkvistningens betydelse i yngre bestånd för att få fram bestånd av högre kvalitet än kvinta. Vi kommer att i särskild skogsvårdsmotion utveckla våra idéer på den punkten. Det har av och till förekommit att man till massaindustrin tillfört stora kvantiteter sågbara dimensioner och kvaliteter. Även sådan virkesanvändning skulle kunna regleras om virkesterminalerna och virkesfördelningsplanerna ger högsta prioritet åt sågning/vidareförädling. Ett väsentligt marknadsföringsargument är att spillet av sågade produkter minimeras om man övergår från leverans av bulkvaror till förädlade exaktkapade ämnen som anpassats till kundens behov. Även i awerkningsledet skulle vissa effektiviseringar av virkesutnyttjandet kunna vinnas genom att kapningen i skogen produktanpassas. Ökningen av antalet jobb i träindustrin kan i vart fall förväntas eliminera riskerna för fortsatta neddragningar och avskedanden inom träindustrisektorn. Träindustrins nationalekonomiska betydelse ökar vid en omfattande övergång till högförädling. Ett ökande antal fasta arbeten, större exportinkomster, arbeten lokaliserade också till inlandsregionerna och positiva faktorer för värdeuppbyggandet i de svenska skogarna är exempel härpå. Den svenska sågverksindustrin har efter devalveringen av kronan ökat sin konkurrenskraft gentemot och . Ett gradvis återvinnande av marknadsandelar pågår. Exportvärdet för sågverken 1983 var 9 miljarder. har inga mer betydande resultat i form av förädlingssteg inletts sedan publicerades. I ett branschprogram från SIND Trä/Sågverk finns preliminärt disponibelt 4,5 milj. kr. denna summa med utredningens målsättning om 7 miljarder penningvärde, ter sig målet uppnåeligt . kommunisterna kommer att i särskilda motioner utveckla våra tankegångar om virkesfördelningsplaner, domänverkets roll som skogsägare och virkesförädlare. Vidare kommer vi att framlägga motion om skogsvård med inriktning på produktion av virke av hög kvalitet. Denna motion lyfter fram behovet av kraftfulla åtgärder inom den svenska sågverksindustrin. Kan förädlingsfasen inledas och fullföljas skulle de inlandsbaserade enheterna kunna ge jobb åt flera människor i orter där alternativ kanske saknas. De föreslagna satsningarna är närmast försumbara. Så här kan en framtidsmodell för hur problemen kan lösas se ut: - Nedbrytning av SIND:s utredning till länsvisa branschprogram - Ett klart ställningstagande från ägaren/staten innebärande att och domänverket aktiveras för en sågverkspolitik för högförädling - Staten ställer tillräckliga garantibelopp till förfogande som möjliggör att ett investerings- och utvecklingsskede inleds vid sågverken - Virkesfördelningsplaner utarbetas där domänverkets roll som storsäljare av virke utnyttjas som styrmedel. Högförädling skulle ge företräde till virkesköp. I särskild motion kommer vpk att föreslå en särskild skatt på äldre kraftverk. Denna skatt avses tillföra kraftverkslänen mycket betydande resurser. Dessa kan användas bl. a. till att stimulera vidareförädlingsprojekt. Mot bakgrund av vad här anförts föreslås att hos regeringen begär förslag om ett utvecklingsprogram för höjd vidareförädling inom sågverksindustrin i enlighet med motionens riktlinjer. (vpk) (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk)