ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702326 · 1984-01-10 00:00:00 — Samordning av samhällets räddningstjänst Organisationen för våra utryckningsfordon borde samordnas bättre. Överallt i vårt land finner vi på samma orter två parallella larmstyrkor, brandkår och ambulans. Därutöver förekommer ofta också sjöräddning och militär räddningstjänst. har kommunen som huvudman och ambulansen oftast . Endast själva larmtjänsten ligger på en hand hos de nya larmcentralerna. Betydande rationaliseringar torde kunna åstadkommas om också andra delar av räddningstjänsten samordnades. De olika utryckningsstyrkorna har t. ex. i allt större utsträckning behov av samma utbildning och träning. Administration, personaltjänst och materialförvaltning är andra områden där en samordning skulle spara betydande resurser. Det kan därtill ifrågasättas om inte räddningstjänsten också borde bättre samordnas med den starkt växande bevakningstjänsten. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att en utredning får pröva konsekvenserna av en samordning av all räddningstjänst.
mot · G702328 · 1984-01-10 00:00:00 — Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1983/84:327 hemställer jag att begär att regeringen tar initiativ till en översyn av den lagstiftning som medger att barn kan dömas till fängelsestraff.
mot · G702329 · 1984-01-10 00:00:00 — Fängsligt förvar av barn inför utvisning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:327 hemställer jag att begär att regeringen tar initiativ till en översyn av den lagstiftning som medger att barn kan hållas i fängsligt förvar inför utvisning.
mot · G702330 · 1984-01-10 00:00:00 — Motion 1983/84:330 Utredning i barna vårdsärenden, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:327 hemställer jag att begär att regeringen ger i uppdrag att skyndsamt utarbeta riktlinjer för barnavårdsutredningar och för handläggning av ärenden som gäller sexuella övergrepp mot barn.
mot · G702331 · 1984-01-11 00:00:00 — Regeringens befogenheter i krig eller krigsfara, m. m. Inför ett alltmera mörknande utrikespolitiskt läge synes det skäligt att än en gång (jfr motion 1980/81:1473) noga begrunda innebörden av vissa bestämmelser i regeringsformens kap. 13, om krig och krigsfara. Paragraferna 1-8 förefaller att innebära normalt förutseende. 9§ förefaller däremot äventyrlig eftersom man inte vet vilken regering man har att göra med eller hur denna fattar beslut, eftersom regeringens beslutsform inte fastslagits vare sig i grundlag eller annan lag. Eftersom statsministern genom en enkel skrivelse kan entlediga och tillsätta statsråd innebär denna paragraf i sak att statsministern ensam - eller med fyra av honom för tillfället utsedda statsråd - kan besluta om vapenstillestånd, dvs. En mycket akut situation kan föreligga inför ett atombombshot. bör likväl på nytt överväga, om denna paragraf är rimlig och nödvändig. Det kan också ifrågasättas om en svensk riksdag över huvud taget - så som förutsätts i 10 § - skall kunna sammanträda på av fientlig makt ockuperat område och där fatta konstitutionellt legitima beslut. Om av någon anledning Konungen och regeringen - eller egentligen statsministern, eftersom denne ju efter fritt val när som helst kan omforma sin regering - råkar befinna sig på skilda orter, är Konungen enligt 11 § hindrad att fullgöra sina uppgifter som statschef. I händelse inte heller råkar befinna sig på samma ort som statsministern, skall utse en tillfällig riksföreståndare, och om inte minst tre fjärdedelar av antalet ordinarie riksdagsledamöter kunnat komma tillstädes på ett ockuperat område - skall enligt RF 5:6 talmannen eller vice talman efter regeringens förordnande tjänstgöra som tillfällig riksföreståndare att fullgöra statschefens uppgifter. Frågan är, om vi verkligen vill ha en tillfällig riksföreståndare på ett ockuperat område. Man kan tänka sig att Konungen, tillsammans med vänligt sinnade nationers hos honom ackrediterade sändebud och delar av utrikesnämnden, befinner sig på ett inte ockuperat område, medan statsministern med den regering han kunnat skrapa ihop och delar av befinner sig på ockuperat område tillsammans med en tillfällig riksföreståndare. Hur kommer då medborgarna att reagera och agera? Jag tror inte sista ordet är sagt i denna fråga, trots de ändringar sorn intogs i 13 kap. vid förra , och vill därför hemställa att omprövar utformningen av RF 13 kap., särskilt 9-11 §§ samt i anslutning därtill RF 5 kap. 3, 5 och 6 §§.
mot · G702332 · 1984-01-11 00:00:00 — I samband med den omfördelning av ärenden mellan utskott, som genomfördes under förra , kom medborgarskapsfrågor att flyttas från arbetsmarknadsutskottet till socialförsäkringsutskottet. Först i slutändan av det pusslande med byten av ärenden, som föregick det definitiva beslutet, kom frågan att väckas om inte medborgarskapsärenden egentligen borde tillhöra verksamhetsområde. hade alla bitar i pusslet till synes fallit på plats och man ansåg sig inte då kunna vidtaga ytterligare ändringar, detta så mycket mera som i och för sig är ett av mest arbetstyngda utskott. Jag har emellertid ansett mig böra väcka frågan på nytt, då den egentligen är fundamental. Begreppet medborgare (resp. svensk medborgare) förekommer redan i RF 2:1 Varje medborgare är , och begreppet förekommer vidare i RF 2:2,2:3,2:5,2:6,2:7,2:8,2:9,2:15,2:16,2:18,2:20, 3:2, 5:2, 6:9, 8:2.1, 11:9 samt (numera) RO 4.6.8 och i TF 1:1, 2:1, 4:1, 5:1, 6:1, 12:5. Det förefaller ganska egendomligt att en egenskap - svenskt medborgarskap - som är avgörande för tillämpningen av två dussin lagrum i vår regeringsform, tryckfrihetsförordning och riksdagsordning inte är definierad i grundlagen och inte heller genom annan lagstiftning faller under det utskotts domvärjo, som har ansvar för beredandet av ärenden rörande grundlagen. Det har naturligtvis funnits, och finns, en del praktiska skäl för såväl arbetsmarknadsutskottet som socialförsäkringsutskottet att behandla frågor, som har samband med förpliktelser och förmåner av mera materiell art, som berörs vid förvärv av svenskt medborgarskap, men nog borde den rimliga ordningen då vara att i sådana frågor inhämtade yttrande från dessa utskott. Frågan om villkoren för förvärv av svenskt medborgarskap, med därav följande medborgerliga rättigheter däribland rösträtt vid val till - och skyldigheter, borde väl i all rimlighets namn principiellt behandlas av . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att frågor om villkoren för svenskt medborgarskap och därav följande förpliktelser och förmåner tillförs beredningsområde. minab/gotab 1984 77502
mot · G702333 · 1984-01-12 00:00:00 — 1983/84 333-337 Ansvaret för hanteringen av datoriserade personuppgifter som är anställd i det offentligas tjänst eller som i enskild tjänst anförtros hantering av datoriserade personuppgifter borde vara underkastad straffrättsligt ansvar för hanteringen av sådana uppgifter. Felaktigheter som uppkommer vid hanteringen av sådana uppgifter kan vålla mycken, kanske obotlig skada. Själv har jag erfarit hur något som kallas upplysningscentralen eller UC, lämnat felaktiga och vilseledande uppgifter om mig, den ena till följd av slapphet i företagsregistrering, den andra genom självsvåldig och oriktig manipulation av ett fastighetsregister. värre var det öde som drabbade en av mina kolleger, vars hustru avlidit. Genom någon tjänstemans slarv blev han själv, i stället för hustrun, registrerad som avliden, till följd varav bl. a. hans läkarlegitimation upphävdes, mycket annat att förtiga. Att återfå denna och att i övrigt korrigera felinföringar i det hundratal registrer, till vilka verkningarna av misstaget hunnit nå, blev ett Sisyfosarbete. Det är min bestämda uppfattning att alla, som är verksamma i offentlig tjänst, är ansvariga för sina gärningar, och att det är nödvändigt att släpphäntheten får ett slut genom att ansvar utkrävs, överallt och alltid, och att exempel statueras. När det gäller hantering av datoriserade personuppgifter synes mig det enklaste förfarandet vara att föreskriva att envar, som inför eller utför uppgift i ett datoriserat personregister skall vara tvungen att signera in- resp. utförandet med datum och namn (ev. eget personnummer eller någon annan personspecifik kod) så att man, när någon felaktighet sedermera upptäcks, kan ställa vederbörande till ansvar och utkräva detta exempelvis genom upphävande av vederbörandes befogenhet som dataoperatör, samt i relevanta fall genom att ålägga vederbörande personlig skadeståndsskyldighet. Med hänvisning till vad som här anförts hemställs att hos regeringen begär att bestämmelser utfärdas, som garanterar att alla operationer i datoriserade personregister på lämpligt sätt signeras av den som verkställer operationen. i (m) 1 1983/84.
mot · G702339 · 1984-01-12 00:00:00 — Motion 1983/84:339 Nya förfaranderegler för punktskatter och prisregleringsavgifter (prop. 1983/84:71) Proposition 1983/84:71 innehåller i huvudsak två förslag. Det ena gäller att ersätta en äldre lag om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning med en ny mera enhetlig lagstiftning, lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter. I fråga om detta har jag ingen erinran. Det andra förslaget - som man i propositionen har dolt i slutet av de totalt 300 sidorna - innebär förkortade kredittider för energiskatterna och vissa andra punktskatter. Redovisningen av punktskatterna föreslås ske för enmånadsperioder och betalning av skatten föreslås ske efter utgången av redovisningsperioden. Det betyder i praktiken att den genomsnittliga skattekredittiden uppgår till , vilket är en väsentlig förkortning i förhållande till vad som gäller f. n. Förslaget härrör från skattekreditutredningen och har remissbehandlats. Ett stort antal remissinstanser har riktat skarp kritik mot förslaget. Kritiken kan sammanfattas i följande punkter. För det första innebär förslaget en mycket kraftig likviditetsindragning från företagen på nära . Detta kommer att drabba ett antal mindre företag mycket hårt. För det andra kan förslaget innebära att risken för felaktigheter i deklarationerna ökar. Föreningen revisorer avstyrker hela förslaget. Arbetssituationen för revisorerna kommer att försämras drastiskt på grund av den som står till förfogande. Revisorerna kommer därigenom att få ännu mindre tid än f. n. för det mera långsiktigt inriktade arbetet med att bistå företagen med underlag för strategiska beslut. För det tredje har det anförts mot förslaget att den nuvarande räntevinsten för företagen av skattekrediterna bör ses som en ersättning för arbetet vid uppbörden av punktskatterna. En kraftig minskning av denna räntevinst har uppfattats som orimlig. Enligt skattekreditutredningen bör i princip inte någon ersättning utgå för detta merarbete, vilket många remissinstanser har reagerat mot. Förslaget skulle innebära en kraftigt ökad arbetsbelastning och också risk för ökad byråkrati. Remissinstansernas kritik förefaller mig välgrundad. Jag anser därför att förslaget om förkortad redovisningstid inte bör genomföras. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att avslår förslagen i proposition 1983/84:71 i de delar som handlar om förkortade redovisnings- och betalningstider för vissa punktskatter.
mot · G702340 · 1984-01-11 00:00:00 — Avskaffande av skatter på latenta skatteskulder Vid uttag av medel på bankkonto, även om detta innehåller kapitaliserade räntor, eller t. ex. vid försäljning av sparobligationer, uttas ingen realisationsvinstskatt. Vid förmögenhetsdeklarationen, om sådan är erforderlig, beräknas skatt efter de faktiska disponibla tillgångarna. Om motsvarande belopp i stället utgörs av aktier är dessa belastade med en framtida realisationsvinstskatt plus (numera även) omsättningsskatt. Vid beräkning av förmögenhetsskatt sker i detta fall en beskattning av en tillgång, som redan är behäftad med en viss skatteskuld. Detta är inte rimligt. Förmögenhetsskattevärderingen av aktier borde därför i varje särskilt fall baseras på den del av aktievärdet som återstår sedan realisationsvinstskatt och omsättningsskatt först avdragits. Skatt på skulder är en helt ologisk företeelse, t. o. m. i ett annars inte särskilt logiskt skattesystem. Under åberopande av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till förmögenhetsskatteberäkning av aktier, innebärande att skatt ej uttas på det belopp varmed en aktiepost är belastad med potentiell realisationsvinstoch omsättningsskatt. i (m)
mot · G702341 · 1984-01-12 00:00:00 — i Indexering av återbetald skatt Med anledning av vad JO i sin studie över den långsamma skatteprocessen bl. a. påpekat, nämligen att den som vinner ett skattemål i länsrätten eller högre rätt får tillbaka den inbetalda skatten med ränta men utan indexuppräkning med hänsyn till inflationen, finner jag det rimligt att all skatt som återbetalas skall såväl indexuppräknas som tillgodogöras ränta för den tid staten haft tillfälle att orättmätigt tillgodogöra sig det inbetalda beloppet. Vederbörande utskott föreslås utarbeta erforderlig lagtext. Med ledning av det anförda hemställs att beslutar att all skatt, som efter domstolsprövning återbetalas till skattskyldig, skall indexuppräknas och tillföras ränta för den tid staten innehållit beloppet. i (m)
mot · G702342 · 1984-01-12 00:00:00 — I JO utomordentliga skrift med beslut om fastighetstaxering kan man (s. 96) läsa att ledamöterna av taxeringsnämnder, ordföranden inräknad, inte har något straffrättsligt ansvar för taxeringsbeslut som kommit till genom vårdslöshet. De kan därför fatta felaktiga materiella beslut utan att kunna ställas till ansvar för vårdslös myndighetsutövning. Däremot bär ordföranden ansvar för den formella handläggningen av ärendena, och i den delen kan ansvar för vårdslös myndighetsutövning utkrävas. Detta är enligt min mening ett absurt rättsläge. Om en läkare utfärdar en felaktig ordination till en patient skulle han enligt motsvarande logik inte kunna fällas till ansvar om han skrivit ut felaktig medicin till en patient, så länge själva receptet var utfärdat på ett formellt riktigt sätt, medan han däremot skulle kunna straffas om han skrivit ut rätt medicin men på ett formellt felaktigt sätt. I , då taxeringsnämndsordförandena i ökande utsträckning är tjänstemän i skatte- och uppbördsväsendet, måste man kunna ställa kravet på dem att de ansvarar även för det materiella innehållet i av dem i tjänsten signerade beslut. I tidigare motioner har och jag - tyvärr utan framgång - hemställt att taxeringsnämndsordförandenas straffrättsliga immunitet skulle upphävas. De är djupt odemokratisk och innebär i och för sig en förolämpning mot dem som tjänstgör i taxeringsväsendet, som uppenbarligen betraktas som mindre vetande och därför ur stånd att kunna svara för sina gärningar. Det är nu att de betraktas som varje annan medborgare som helst och därför också får bära det fulla ansvaret för sina beslut, både formellt och materiellt. Under hänvisning till det anförda hemställs att upphäver gällande bestämmelser som fritar taxeringsnämndsordförandena från ansvar för det materiella innehållet i deras beslut. i (m)
mot · G702346 · 1984-01-11 00:00:00 — Förbud mot försäljning av snabbvinsatser av det blivit alltmer vanligt att tillverka vin i hemmen med hjälp av s. k. snabbvinsatser. De snabbvinsatser som såldes t. o. m. innehöll vanligen saftkoncentrat, jäst, jästnärsalt, medel för att avbryta jäsning, klarningsmedel och bruksanvisning. De råämnen som därutöver behövdes för tillverkningen var socker och vatten. har snabbvinsatser börjat säljas, som i stället för saftkoncentrat innehåller råsaft. Råsaft är pressaft av bär eller frukt, och den är varken extraherad eller koncentrerad. Enligt svensk lagstiftning är det tillåtet att för eget bruk tillverka vin av bär och frukt, och bakgrunden är att man vid odling skulle kunna använda skördeöverskottet. Själva tillverkningstiden blev förhållandevis lång, och det hemproducerade vinet har haft en förhållandevis begränsad alkoholpolitisk betydelse. har emellertid starka kommersiella intressen tagit över marknaden och producerar s. k. snabbvinsatser, specialartiklar samt handböcker i hur man snabbt når ett resultat. På många håll har specialbutiker växt upp, och vinsatserna finns tillgängliga i såväl mindre butiker som i stormarknader. Dessutom förekommer en stor postordermarknad. Ålderskontrollen är helt obefintlig. För att uppnå den av fastställda målsättningen att begränsa den totala, alltför höga alkoholkonsumtionen, krävs åtgärder av olika slag. En sådan åtgärd är att man minskar hemproduktionen av vin. Då svensk alkoholpolitik eftersträvar att frikoppla det privata vinstintresset från alkoholen, finns det inga skäl till att acceptera en så omfattande hemtillverkning. Att helt förbjuda hemtillverkningen torde vara svårt dels med tanke på den tradition som finns hos fruktodlare, dels med hänsyn till övervakningssvårigheter. Därför bör den traditionella hemtillverkningen få fortsätta. Däremot kan det inte föreligga några alkoholpolitiska skäl att bibehålla tillverkningen via snabbvinsatser. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar om att förbjuda försäljning av s. k. snabbvinsatser.
mot · G702347 · 1984-01-11 00:00:00 — , m. m. Allt arbete för att skydda och rädda människor från droger och alkohol är viktigt. Alkohol och droger slår hårt , inte minst mot de unga. Därför måste verkligen alla goda krafter samverka och sättas in för att förebygga och skydda, för att skapa sunda och goda levnadsvanor. Inte minst för ungdomarnas skull kan det behövas restriktioner och ransonering, så att de äldre och langare inte kan köpa ut sprit och sälja till dem. var den svenska ungdomen väsentligen skyddad mot alkoholbruk och alkoholskador. kan emellertid konstateras, att endast ett litet fåtal 16-åringar, pojkar som flickor, är helnykterister. I spritdryckernas spår följer ökad brottslighet, våld och olyckshändelser. Allt fler alkoholiseras . Många äktenskap och samboförhållanden upplöses på grund av det ständiga drickandet. Det är också skrämmande med den snabba tillväxten av medicinska och sociala alkoholskador: sjukdomar, invaliditet, social utslagning och för tidig död. Det satsas mycket på information, vård och rehabilitering, men trots detta har problemen stadigt förvärrats. Vi bör fortsätta med en aktiv prispolitik och satsningarna på upplysning och vård, men därutöver torde ett ransoneringssystem vara den enda effektiva lösningen. har redan klarlagt hur ett effektivt och administrativt enkelt ransoneringssystem skulle kunna vara uppbyggt (Ds S 1981:22). En försöksperiod bör genomföras . Det finns ingen anledning att ändra på det försök som gjorts med lördagsstängda butiker. Målsättningen för alkoholpolitiken i vårt land måste vara att på olika sätt minska alkoholkonsumtionen för att alla skador som uppstår genom alkoholens påverkan skall kunna tvingas tillbaka. Både lördagsstängda butiker och ett ransoneringssystem är verksamma åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om alkoholransonering och lördagsstängda butiker.
mot · G702349 · 1984-01-11 00:00:00 — Beskattningen av inkomst av uthyrning av fritidshus Inkomstberäkningen av en- och tvåfamiljsfastigheter som uteslutande utnyttjas som bostad åt ägaren - stadigvarande eller som fritidsbostad - sker enligt en schablonmetod (24 § 2 mom. och 25 § 3 mom. kommunalskattelagen). Om fastigheten brukar användas även för annat ändamål än stadigvarande bostad, t. ex. uthyrning åt sommargäster, tillämpas schablonmetoden endast om bruttointäkterna av uthyrning inte överstiger . eller av fastighetens taxeringsvärde. Denna schablonmetod upplevs som enkel och lätt att tillämpa av såväl fastighetsägarna som av taxeringsmyndigheterna. På grund av den enkla hanteringen begränsar många fastighetsägare medvetet uthyrning av villor och fritidshus till sommargäster så att inkomsten av sådan uthyrning inte överstiger gränsbeloppet på . eller av taxeringsvärdet. Man avstår således från högre hyresinkomster för att slippa tvingas redovisa fastigheten som hyresfastighet, vilket kräver ett betydligt mer omfattande underlag för att den skattskyldige skall kunna fullgöra deklarationsskyldigheten på ett korrekt sätt än vad schablonmetoden gör. För - liksom för övriga turistlandskap i - utgör turismen ett väsentligt näringsfång. Turister och övriga sommargäster tillför länet betydande inkomster och bidrar bl. a. till att servicenivån (affärer av olika slag, näringsställen, hotell och pensionat m.m.) kan bibehållas på en nöjaktig nivå , som självfallet är till gagn för den bofasta befolkningen. Ett stort antal turister vill i första hand bo i förhyrda fritidshus eller villor. Det är därför angeläget att genom olika åtgärder söka stimulera ägare till sådana fastigheter att ställa dem till förfogande. Med de hyrespriser som f. n. är vanliga torde 4 000-kronorsgränsen passeras efter ca 4 veckors uthyrning. Om gränsbeloppet höjs skulle uthyrningsperioden säkerligen förlängas med ytterligare tre å . Jag anser att det skattefria beloppet om . Ändringen bör träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering och således gälla beträffande uthyrningar fr. o. m. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att ändra beloppet . i punkt 6 tredje stycket anvisningarna till 24 § kommunalskattelagen till . att sätta ändringen i kraft och tillämpa den första gången vid taxering.
mot · G702350 · 1984-01-11 00:00:00 — Skattskyldigheten i vid militärtjänst utomlands Enligt den s. k. ettårsregeln befrias person som tar anställning utomlands från skattskyldighet i för anställningsinkomsten under förutsättning att anställningen och vistelsen utomlands varar eller, på grund av anställningsavtal eller annan trovärdig grund, antas kommer att vara minst . Ettårsregeln gäller inte vid anställning i svensk statlig och eller ombord på svenskt fartyg. Enligt rådande praxis kan i normala fall besök ske i under , inkl. semester, utan att utlandsvistelsen på grund härav anses avbruten. har det visat sig att taxeringsmyndigheterna inte godtagit att militärtjänst undantas vid beräkningen av hur många dagar vederbörande utlandsanställde vistats i . Skulle alltså den sammanlagda tiden av militärtjänst och övrig vistelse i överskrida krävs skattskyldighet i för anställningsinkomsten. Beviljas då inte uppskov med militärtjänsten missgynnas i hög grad den som sökt och fått arbete utomlands. Dessutom borde alla onödiga svårigheter för den så betydelsefulla exportindustrin undanröjas. har arbete pågått för att försöka få till stånd en gemensam nordisk ettårsregel, men något ställningstagande har ännu inte skett. Inför det fortsatta arbetet med dessa frågor borde enligt min uppfattning göra ett uttalande att tiden för militärtjänst borde undantas vid beräkningen av 52-dagarsregeln. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att militärtjänst undantas från 52dagarsregeln vid utlandstjänstgöring.