mot · G7021400 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Vid prövningen av filmer för barn gäller enligt biografförordningen en indelning av barnen i tre åldersgrupper: barn , barn som fyllt sju men inte och barn som fyllt elva men inte . Biografbyrån skall vägra godkänna en film i den mån den kan vålla barn i sådan åldersgrupp psykisk skada. Censurbestämmelserna i biografförordningen gäller bara film. För offentlig visning av videogram finns inga motsvarande bestämmelser. I samband med tillkomsten av lagen om förbud mot spridning av filmer och videogram med våldsinslag underströks från åtskilliga håll det olämpliga i att skilda regler gällde för två så likartade uttrycksformer. Kritiken är berättigad. , SOU 1983:70, säger bl. Rent tekniskt möter heller inga svårigheter att vid en grundlagsändring åstadkomma en harmoniserad lagstiftning. Det problematiska är att bedöma det sakliga innehållet i en sådan lagstiftning. Utvecklingen har visat att nuvarande lagstiftning, som gäller för visning, försäljning och uthyrning av videogram, inte fungerar tillfredsställande. Många människor undrar varför samhället inte tar sitt ansvar för att genom lagstiftning hindra att barn och ungdom utsätts för det groteska utbudet av våldsfilmer och grov pornografi via videogram. De domstolsutslag som offentliggjorts visar hur svårt det är att få en enhetlig bedömning av vad som är god videounderhållning och dålig. Många polisdistrikt intar en passiv hållning till kravet på ingripanden mot videovåldet. Samma videofilm kan bli godkänd av en tingsrätt men underkänd i en annan. Även vid en fällande dom anser polisen att skadan redan är skedd, dels genom visning, dels och framför allt genom att de heta filmerna kopierats och finns spridda genom langning. Runt om i landet har bildats videogrupper och olika samarbetsorgan, som för en ojämn kamp mot de ekonomiska intressen som sprider tusentals videofilmer med de mest fruktansvärda och groteska handlingar med våld och pornografi. Dessa grupper ofta med företrädare för socialvård, fritidsnämnder, skola, polis och kultur ser inget positivt i det utbud som genom nuvarande liberala lagstiftning sprids över landet. De frågar sig hur vi vuxna kan vara så dumma att vi inte inser faran med videovåldet. Alla barn är nyfikna det var även dagens vuxna i sina unga år. bara det att allting blivit så mycket ruskigare när det gäller den här formen av underhållning. Barnen vill inte se sådant som de mår illa av. Det finns inte ett barn eller en ungdom som inte blivit skrämd och skärrad över vad man fått uppleva i fråga om videovåldet. Vi har en gång för alla en gängmentalitet som kräver att alla måste ta del av det som visas. Den som står utanför får finna sig i att bli mobbad av kamraterna. Alla som kommer i kontakt med videovåldet och dess följdverkningar kräver att spridning av videogram prövas på samma sätt som filmer genom förhandsgranskning och förbud att visa, sälja eller uthyra underkänt videogram. Vi anser att yttrandefriheten inte inskränks genom en sådan lagstiftning. Frågan om risk för censur av filmer och videogram som produceras och visas privat eller inom föreningslivet bör kunna lösas. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs om krav på skärpt lagstiftning för spridning av videogram, 2. att uttalar sig för att förhandsgranskning med samma regler som gäller för film införs. () () () ()