ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022666 · 1984-03-27 00:00:00 — Fristående skolor på gymnasial nivå (prop. 1983/84:118) föreslog i sitt betänkande (SOU 1983:1) bl. a. att den 2-åriga högre hemslöjdsutbildningen i mjuk och hård slöjd vid Handarbetets Vänners Vävskola bör behandlas som utbildning på högskolenivå i fråga om kompetensvärde, tillsynsmyndighet, studiestöd m. m. Propositionen innehåller inte något sådant förslag. har enligt vår uppfattning en kvalitetsförsämring vad gäller slöjd- och hantverksutbildningen förmärkts. Vi anser att en av utbildningens uppgifter är att se till att denna utveckling bryts. Det är endast genom ökade kunskaper om material, teknik, funktion, färg och form samt fördjupade studier i vår kulturhistoria och kulturtradition som detta kan ske. Den enda eftergymnasiala utbildning som tillgodoser dessa kunskapskrav inom hemslöjdsområdet är den Högre Hemslöjdsutbildningen. Ett led i att slå vakt om denna kvalitativt höga nivå är enligt vårt förmenande att Handarbetets Vänners Vävskola får bilda en egen institution inom högskolan tillhörande sektorn för kultur och informationsyrken. har stor erfarenhet och ett rikt mått av kunskap varför möjlighet till forskning och vidareutbildning inom ämnesområdena hård och mjuk slöjd kunde utvecklas. Det gäller också att föra en rik och obruten tradition vidare. Grundforskningen skulle kunna öppna möjligheter till nya arbetsuppgifter. Detta torde vara möjligt om utbildningen placerades inom högskolan. Ett annat skäl för denna placering är det förhållandet att utbyte av erfarenheter kunde ske med kulturminnesvård, etnologi, arkeologi, konstvetenskap och konservatorsutbildning till gagn för samtliga sektorer. Sätergläntan, Hemslöjdens Gård hemslöjdsutredning (SOU 1979:77) behandlades verksamheten vid Sätergläntan, Hemslöjdens Gård. Utredningen kom fram till att skolan skulle beredas möjlighet att utöka antalet kursveckor från 112 till 150. Utbyggnaden skulle ske . har sedermera ställt sig bakom denna utbyggnad. Oroande är dock beräkningen av statsbidraget. Denna beräkning stämmer inte, vad vi erfarit, överens med den av beslutade verksamheten. För verksamhetsåret (VÅ) 1981/82, som var den första utbyggnadsetappen, erhöll skolan en ökning av statsbidraget med . ring av , VÅ 1982/83 erhölls . och VÅ 1983/84 ökades med . Antalet årselevplatser bör enligt vår uppfattning vara 51 och ej 42 som utredningen angivit om verksamheten skall svara mot beräknade . Därtill är det mera kostnadskrävande att anordna kortare kurser än då undervisningen sköts av heltidsanställda lärare. Skolan har, trots höjda kursavgifter, tvingats skära ned verksamheten med . Beräkningen av statsbidraget överensstämmer sålunda ej med kostnaderna för den av beslutade omfattningen av verksamheten. Vi anser därför att beräkningssystemet bör justeras och beräknas så att beslutade intentioner om verksamheten kan förverkligas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om Handarbetets Vänners Vävskola och Sätergläntan, Hemslöjdens Gård. () ()
mot · G7022667 · 1984-03-27 00:00:00 — Motion 1983/84:2667 m. fl. Fristående skolor på gymnasial nivå (prop. 1983/84:118) 1 proposition 1983/84:118 föreslås att vissa fristående skolor på gymnasial nivå inte längre skall vara berättigade till statligt stöd. Bland de åtta fristående enskilda yrkesskolor som föreslås få statligt stöd indraget intar (Kl) i och dess längre kurser en särställning. Vissa längre kurser vid Kl kan inte betraktas som företagseller internutbildning. Utbildningen vid Kl ger eleverna yrkesfärdigheter i köpmannayrket och denna yrkesutbildning saknar motsvarighet i såväl gymnasieskolan som i den kommunala vuxenutbildningen. Eleverna vid institutet deltar frivilligt i utbildning för att få arbete inom detaljhandeln. De kursdeltagare som redan har arbete är anställda i mindre företag som inte har möjlighet att bekosta utbildning och därmed sammanhängande kostnader. Kursdeltagarna tvingas därför begära tjänstledighet utan lön. De större detaljhandelsföretagen har egen utbildning. Många kursdeltagare kommer från landsorten och tvingas till dyra kostnader för bostad och kost. Hyran för ett rum i uppgår till /månad. Härtill kommer kursavgiften. Intresset för KI:s utbildning har ökat markant , men många tvingas avstå på grund av den stora ekonomiska belastningen. Studiemedlen räcker ej till de totala utbildningskostnaderna utan måste kompletteras med egna sparmedel eller lån. Ett borttagande av statsbidraget skulle innebära en sådan höjning av kursavgifterna att endast ett fåtal klarar den belastningen. En stark begränsning av antalet kursdeltagare, med anledning av kraftigt höjda avgifter, kan äventyra hela utbildningen. Statsbidraget för fyramånaderskurser uppgår till ca . Eleverna uppbär förutom studiebidraget på /månad ingen annan form av ersättning från det allmänna. Utbildningen på Kl saknar motsvarighet i det allmänna skolväsendet. På relativt kort kurstid hinner deltagarna gå igenom ett omfattande helt detaljhandelsinriktat utbildningsprogram. Statsbidraget till Kl måste därför finnas kvar. Efter genomgången utbildning på Kl har eleven goda möjligheter att erhålla arbete inom detaljhandeln. En genomgången Kl-kurs är eftertraktad på arbetsmarknaden och de ungdomar som får möjlighet till en sådan kurs har goda förutsättningar att få ett stadigvarande arbete i en progressiv näringsgren. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om fortsatt statsbidrag till i . () ()
mot · G7022668 · 1984-03-27 00:00:00 — Fristående skolor på gymnasial nivå (prop. 1983/84:118) , , meddelar undervisning i form av fort- och vidareutbildning av legitimerade optiker. Verksamheten drivs med som huvudman under statlig tillsyn och med statsbidrag under anslaget D 23 Bidrag till driften av enskild yrkesutbildning. Bidraget uppgår till ca . , vilket motsvarar av lönekostnaden. I propositionen föreslås att IFO även i fortsättningen skall erhålla statsbidrag under anslaget Bidrag till driften av fristående skolor på gymnasial nivå utan statligt reglerade tjänster. IFO intar en särställning genom att bl. a. ha landets enda utbildarlinje i kontaktlinsteknik för leg. optiker. Den leder fram till Behörighet att bedriva kontaktlinsverksamhet. har i tillägg till kvacksalverilagen 60:409, 71:624, 82:179 beslutat att endast läkare och legitimerade optiker med behörighet får bedriva denna verksamhet. Den utbildning som IFO bedriver är alltså nödvändig. Det måste enligt min mening, mot bakgrund av de stadganden som ovan angivits, åvila statsmakterna att tillse att undervisningen kan bedrivas under goda förhållanden. Ett med förslagsvis . förhöjt anslag borde säkerställa åtminstone rimliga arbetsvillkor. Beloppet bör kunna inrymmas inom det av regeringen föreslagna förslagsanslaget till Bidrag till driften av fristående skolor på gymnasial nivå. Med stöd av det ovan anförda hemställs att beslutar att till bevilja ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt anslag i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G7022669 · 1984-03-27 00:00:00 — m. fl. Fristående skolor på gymnasial nivå (prop. 1983/84:118) I proposition om statsbidrag till fristående skolor på gymnasial nivå föreslås bl. a. att statsbidrag för gymnasiet vid högre samskola skall utgå längst t. o. m. /87. Enligt propositionen bör ett generellt villkor för att statsbidrag skall kunna utgå till fristående skola på gymnasial nivå vara att utbildningen där i någon form utgör ett önskvärt komplement till utbildningen inom det allmänna skolväsendet. Enligt vår mening utgör undervisningen vid högre samskola ett sådant komplement. högre samskola är en från förskola till gymnasium vertikalt integrerad skola. Det har den varit och kan därmed betraktas som en unik skolform i kanske i hela speciellt sedan i , som också varit en helintegrerad skola, genom olyckliga politiska beslut läggs ner. En vertikal integration möjliggör en skolgång utan egentliga svårigheter vid stadieövergångarna samtidigt som den bidrar till att personalen vid skolan har en tjänstgöring som är stimulerande, pedagogiskt intressant och utvecklande genom att arbetet kan förläggas till flera stadier. Förskolan, låg- och mellanstadierna är rena med fullständig utrustning och lärare utbildade i , eller via korrespondenskurser. Förskolan har barn från 3 till . På högstadiet har montessoribaserad undervisning i alla klasser och årskurser. Det består av 5 paralleller per årskurs och har ca 440 elever. ord Hjälp mig att göra det själv är centrala i skolans pedagogiska tänkande. De målsättningar som finns för högstadiet bl. att fritt välja arbetsuppgift att söka kunskap på egen hand att arbeta med en studieuppgift i egen takt och slutföra den återfinns också på gymnasiet. Eftersom lärarna tjänstgör på båda stadierna för de med sig sin elev- och kunskapssyn till gymnasiet. När det gäller den organisatoriska uppläggningen av undervisningen har skolan framför allt tagit fasta på frihets- och ansvarsbegreppen i tänkande. Skolan vill, att eleverna skall få träning att arbeta självständigt, att på egen hand söka kunskap och få känna att de styr sin Det är en metodik som inte bara gör skolarbetet roligare utan även förbereder gymnasisterna för kommande studier och yrkesliv. högre samskolas gymnasium har en sådan särskild pedagogisk uppläggning i t. ex. tim- eller kursplaneavseende som enligt propositionen bör medföra statsbidrag. Indragning av statsbidraget betyder en sönderslagning av en väl fungerande vertikal skolenhet. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar att statsbidrag även fortsättningsvis skall utgå till högre samskola för att bevara en enastående skolform med full vertikalitet. () ()
mot · G7022671 · 1984-03-26 00:00:00 — Fristående skolor på gymnasial nivå (prop. 1983/84:118) Ett stort antal av de fristående skolorna i är skolor som tillämpar Waldorfpedagogik. Ett viktigt inslag i denna pedagogik är att man eftersträvar en sammanhållen 12-årig utbildning. En Waldorfskola skall alltså, fullt utbyggd, bedriva undervisning även på gymnasial nivå. har dock endast en av landets , i , omfattat alla 12 årskurserna. är också i 12-årig. Tre andra i landet har planer på att inrätta dessa årskurser. Waldorfskolorna fyller otvetydigt de krav för att få statsbidrag för gymnasieundervisning som anförs i propositionen. Alla här berörda har också medgivits statsbidrag för sin undervisning på grundskolenivå, där kriterierna är likartade. Propositionen går dock inte närmare in på hur statsbidragsfrågan för denna typ av skolor skall lösas . intar en särställning bland Waldorfskolorna dels genom att den har haft statsbidrag mycket länge, dels genom att den har bidrag för 12 årskurser. Detta bidrag utgår i sin helhet från grundskoleanslaget. Bidraget utgår dock bara för en parallell av årskurserna 10 12. En parallell räcker emellertid inte för att de elever som genomgått låg- och mellanstadiet skall kunna fullfölja den 12-åriga utbildningen. Eftersom detta, som nämnts, är ett viktigt inslag i pedagogiken har skolan måst anordna parallellklasser utan statsbidrag, med betydande uppoffringar för lärare och föräldrar som följd. Det förefaller inte rimligt att samhället ger statsbidrag till skolor med alternativ pedagogik, men utformar detta så att de pedagogiska intentionerna inte kan fullföljas. Dessutom bör rimligen principen att alla elever skall ha möjlighet att fortsätta på gymnasial nivå gälla också Waldorfelever. Begränsningen av statsbidraget till gymnasiedel förefaller vara en kvarleva från då samhällets inställning till alternativ pedagogik var mer negativ än . Det är därför önskvärt att reglerna nu ändras så att får statsbidrag för de 24 klasser som faktiskt finns. Beträffande övriga måste det vara ett samhälleligt intresse att möjligheter öppnas att bygga ut också dessa till 12 årskurser. Detta kan ske på ett sätt som liknar det som gäller för , genom att de bidrag som utgår för verksamheten på grundskolenivå utvidgas till 1 1983/84. att gälla också gymnasial nivå. Man kan också tänka sig att stödet får utgå från anslaget Bidrag till driften av fristående skolor på gymnasial nivå. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att beslutar att uttala sig för att statsbidrag till utbildning på gymnasial nivå bör utgå även för befintliga parallellklasser, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om statsbidrag till gymnasial utbildning i i övrigt.
mot · G7022673 · 1984-03-27 00:00:00 — m. fl. Fristående skolor på gymnasial nivå (prop. 1983/84:118) I proposition 1983/84:118 behandlas fristående skolor på såväl grundskole- sorn gymnasienivå. Bland de fyra privatskolor som /84 erhåller statsbidrag återfinns Franska skolan. Motivet är att Franska skolan genom sina insatser för det franska språket är av särskilt värde för vårt lands förbindelser med . Enligt vår mening talar tungt vägande skäl för att statligt stöd bör kunna utgå också till fristående skolor vars undervisning förmedlas på finska. Den historiskt betingade finsk-svenska gemenskapen, finska språkets traditioner i vårt land liksom de förpliktelser vi i olika nordiska avtal och överenskommelser åtagit oss gör detta naturligt. Antalet finska elever i svenska skolor beräknas uppgå till hela 37 000. Av dessa går 6 000 elever i helt finskspråkiga klasser och ytterligare 4 000 i blandade klasser. Vi anser att undervisning på finska språket skall kunna ges i inte blott på låg- och mellanstadium, utan även på dess högstadium och i gymnasiet. Följaktligen bör fristående skolor som förmedlar undervisning på finska kunna erhålla statsbidrag för detta. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad vi ovan anfört beträffande statsbidrag till fristående skolor vars undervisning sker på finska språket. () ()
mot · G7022674 · 1984-03-27 00:00:00 — Fristående skolor på gymnasial nivå (prop. 1983/84:118) I proposition 1983/84:118 om fristående skolor på gymnasial nivå anför statsrådet att skolor som är anpassade för elever med annan studiebakgrund och erfarenhet än de som gymnasieskolans elever normalt har även i fortsättningen bör kunna få statligt stöd. En av de berörda skolorna, nämligen Balettakademien, anser vi väl motsvara dessa krav. Balettakademiens elever är oftast äldre än de på den gymnasiala dansarutbildningen och har arbetslivserfarenhet. Utbildningens inriktning skiljer sig också från övrig gymnasial utbildning då Balettakademien har satsat på en bredd med alla tre dansformerna med särskild tonvikt på jazzbalett och modern dans. skall även sång och drama ingå. Den gymnasiala utbildningen på har en huvudinriktning på klassisk balett. Balettakademien skiljer sig också från på det viset att intagningen helt bygger på dansprov. Detta betyder att elever som inte började dansa när de var små barn utan enbart dansat men som när de är litet äldre, dvs. i åldern , vill söka sig in på dansskola, skulle bli utestängda från dansutbildning i skolor med ekonomiskt stöd från samhället. bygger på intagning i direkt anslutning till , och man måste besitta höga förkunskaper motsvarande dansutbildning. Det är även av stor betydelse att Balettakademien har hela landet som upptagningsområde. Vi anser således att Balettakademien väl motsvarar statsrådets beskrivning av kriterier som bör föranleda att fristående skolor på gymnasial nivå skall erhålla fortsatt statligt stöd. Med anledning av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att fortsatt statsbidrag till Balettakademien bör utgå i oförändrad omfattning även efter /87. () ()
mot · G7022682 · 1984-03-27 00:00:00 — 1983/84 2682-2684 och studiehjälp och vissa sjukföräkringsfrågor (prop. 1983/84:127) Vi är beredda att ställa oss bakom föredragandens förslag till förändringar inom studiehjälpen. Vi finnér dock starka skäl för att vid behandlingen av propositionen gör uttalanden angående den praxis som f. n. tillämpas vid beslut angående behovsprövat tillägg. Vid inkomstprövningen för detta tillägg beaktas förutom egen och föräldrars ekonomiska situation också makes ekonomiska förhållanden. Detta innebär att det för studiehjälpen förekommer en äktamakeprövning. Med tanke på att avvisade regeringens försök att återinföra makeprövningen inom studiemedelssystemet anser vi att motsvarande ställningstagande måste göras beträffande studiehjälpen. Därtill bör enligt vår uppfattning uttala att hänsyn inte, vilket är förhållandet enligt praxis , skall tas till syskons inkomster. Att syskon på detta sätt förväntas bidra till varandras försörjning finner vi förvånande och stötande. Föredraganden avstår i propositionen från att lämna förslag beträffande arbetsskadeförsäkringen för studerande. Detta trots att studiestödsutredningen föreslog att de studerande skulle ges ett personskadeskydd genom en utvidgning av lagen om arbetsskadeförsäkring (LAF). Syftet med en utvidgning av LAF är enligt utredningen att ge de studerande samma skydd som förvärvsarbetande har vid arbetsskada. Det skulle innebära att de studerande är försäkrade för arbetsskada genom olycksfall eller annan skadlig inverkan samt genom smitta som inträffar i samband med utbildningen. Resor till och från undervisningsstället föreslås också omfattas av försäkringen. Vid sjukdom , dvs. , föreslår utredningen att ersättning i första hand utgår från studiestödets sjukförsäkring. Om den studerande inte har studiestöd föreslår utredningen att sjukpenning skall utgå från LAF med ett belopp som motsvarar studiestödet. Livränta vid bestående men beräknas på samma sätt som i gällande regler för studerande. Vi Finnér studiestödsutredningens förslag vad gäller arbetsskadeförsäkringen väl övervägda och beklagar att föredraganden har avstått från att låta dem ligga till grund för reformering av detta eftersatta område. 1 stället hänvisar hon till en tillsatt utredning angående arbetsskadeförsäkringen som också har att se över de studerandes försäkringsskydd vid arbetsskada. I 1983/84. 1 direktiven till denna utredning (Dir. 1984:8) inskränker sig föredraganden dock till att avse försäkringsregler för elever under praktikmoment. Regeringens förslag till handläggning medför att merparten av försäkringsfrågorna för de studerande förblir olösta. Vi anser detta vara oacceptabelt. I stället bör nu fatta beslut om att genomföra sådana ändringar i LAF som studiestödsutredningen föreslog. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna att vid prövning av huruvida förutsättning föreligger för behovsprövat tillägg hänsyn inte skall tas till makes eller syskons ekonomiska situation eller inkomster, 2. att beslutar om ändringar i lagen om arbetsskadeförsäkring i enlighet med studiestödsutredningens förslag. () ()
mot · G7022684 · 1984-03-27 00:00:00 — Motion 1983/84:2684 Per m. fl. Förbättrad studiehjälp och vissa sjukförsäkringsfrågor (prop. 1983/84:127) I proposition 1983/84:127 föreslås en ökning av det selektiva stödet inom studiehjälpen. Ett av dagens båda tillägg, det behovsprövade, skall ersättas med ett extra tillägg. Detta skall utgå med större belopp och till fler elever genom mer generöst satta inkomstgränser jämfört med nuvarande behovsprövade tillägg. Det nya tillägget beräknas kosta 65 milj. kr. Förslaget finansieras genom att det behovsprövade tillägget slopas. 17 milj. kr. anvisades innevarande budgetår för detta tillägg. Den stora resterande delen utgör hälften av den besparing om 100 milj. kr. regeringen gjorde i proposition 1983/84:40 i och med att reglerna för 18 20-åringars möjligheter att få återbetalningspliktiga studiemedel ändrades. Vi biträdde, då proposition 1983/84:40 behandlades, regeringens förslag till förändrade regler för 1820-åringarnas möjligheter att erhålla studiemedel men fann ingen anledning att avsätta medel för kommande förslag om ökade selektiva åtgärder. 1 vår motion 1983/84:2097 angående besparingar inom verksamhetsområde beräknar vi därför medel för anslaget till studiehjälp med 50 milj. kr. mindre än regeringens förslag. Vi är mot denna bakgrund inte beredda att biträda regeringsförslaget att införa ett extra tillägg i studiehjälpssystemet. I regeringens proposition 1983/84:107 aviserar föredraganden (bil. 5, s. 60) att hon i annat sammanhang vill återkomma till frågan om de sociala förmånerna för doktorander med utbildningsbidrag. Av den nu aktuella propositionen att döma är det inte mycket regeringen förmår åstadkomma för att förbättra doktorandernas försäkringsskydd. Det enda verkligt positiva är förslaget om att sjukdomsperioder med bibehållet utbildningsbidrag skall tillåtas bli längre än f. n. De grundläggande orsakerna till många doktoranders ekonomiska svårigheter kvarstår också med de förslag regeringen nu presenterar. Utbildningsbidraget ger trots regeringens små förbättringar ett sämre försäkringsskydd än doktorandtjänsten. I motion 1983/84:2634 förordar vi att utbildningsbidragen successivt bör bytas ut mot sådana tjänster. 15 milj. kr. bör anslås för att påskynda omvandlingen. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att avslå regeringens förslag till ändring av studiestödslagen (1973:349) 1 kap. 2 §, 3 kap. 3 § och 11 §, 2. att beslutar att till Studiehjälp m. m. för /85 anvisa ett förslagsanslag om 1 . () () () ()
mot · G7022685 · 1984-03-27 00:00:00 — 1983/84 2685-2690 Kommunalekonomiska frågor (prop. 1983/84:133) Den tvååriga eftersläpningen i utbetalningen av kommunala skatter, tidigare ansedd som en garanti för konjunkturstabilisering, torde numera främst medverka till tröghet i långsiktig anpassning. Systemet med eftersläpande skatteutbetalningar försvårar en vettig planering och resurshushållning för kommunerna. Kommunerna blir extremt inflationskänsliga och hamnar omväxlande i situationer med kostnadskris eller överlikviditet. Detta minskar kommunernas anpassningsförmåga och försvårar framför allt en dämpning av den kommunala expansionstakten i situationer där en sådan varit önskvärd av stabiliseringspolitiska skäl. Som redan den kommunalekonomiska utredningen betonade, kan nämligen skatteeftersläpningen antas pressa upp såväl utdebiteringar som utgifter. med hög inflationstakt framtvingar likviditetsåtstramningen behov av utdebiteringshöjningar för att kunna betala de ökade kostnaderna. höjd utdebitering plus ytterligare likviditetspåspädning genom skatteeftersläpningen skapar å andra sidan en överlikviditet vid minskande inflationstakt. Detta kan framkalla en expansion av den kommunala verksamheten som annars inte skulle ha kommit till stånd. Dessa nackdelar av skatteeftersläpningen tenderar att kraftigt öka med en hög och varierande inflationstakt som . Mot bakgrund av dessa erfarenheter finns det anledning att allvarligt överväga en omläggning till en snabbare utbetalning av kommunalskattemedlen i syfte att öka kommunernas anpassningsförmåga och neutralisera det kommunala skattesystemets effekter ur konjunktursynvinkel. En omläggning av detta slag borde också väsentligt underlätta en rationell ekonomisk planering i kommunerna och öka deras förmåga att direkt relatera skattedebiteringen till lokala behov och önskemål. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att beslutar begära att regeringen låter utreda möjligheterna till snabbare utbetalning av kommunernas skattemedel. () () 1 1983/84. Nr 2685 - 2690