ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022273 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2273 Överförande av vissa kyrkobyggnader till romersk-katolska kyrkan Den kyrkliga verksamheten i präglas nu i hög grad av ekumeniska strävanden med ett gott samarbete mellan olika kristna kyrkor. Näst efter statskyrkan är den romersk-katolska kyrkan den största inom landet. Det var genom den katolska kyrkans missionsarbete under vikingatid och tidig medeltid som kristnades och inlemmades i västerlandets rika kulturvärld. Genom byggandet av kyrkor, kloster, skolor, sociala inrättningar och vägar gjorde den katolska kyrkan mycket betydande insatser för det svenska samhället. Efter reformationen indrogs kyrkans egendom till staten, till stor del för att betala lånen i utlandet för befrielsekrig, och kloster och även kyrkor revs för att lämna byggnadsmaterial för profana ändamål. Manga av landets medeltida kyrkor är dock bevarade och används alltjämt som församlingskyrkor, andra är ruiner eller nyttjas genom ändrade förhållanden föga för sitt ändamål. Det skulle vara en gärd av tacksamhet och uppskattning mot den katolska kyrkan för den stora kulturgärning som den gjorde för land och folk, och för den betydande samhällsinsats som den gör, särskilt för den till vårt land invandrade befolkningen av katolsk trosbekännelse, samt ett uttryck för det goda samarbetet med den , ifall den katolska kyrkan finge tillbaka någon av sina historiska kyrkobyggnader från medeltiden. Exempel på dylika kyrkobyggnader, som skulle kunna avstås, utgör Heliga i och inom det forna franciskanerklostret i . Under åberopande av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning rörande möjligheten att till den romersk-katolska kyrkan återställa någon av dess historiska kyrkobyggnader från medeltiden. () ()
mot · G7022275 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 2275 har många mindre postanstalter eller s. k. poststationer dragits in på landsbygden. De abonnenter som betjänats av de indragna postanstalterna har i stället fått lantbrevbäring, vilket i allmänhet har fungerat tillfredsställande. med de små postanstalterna har emellertid ofta även postadresserna med samma namn försvunnit. Abonnenterna har i stället fått det nya postkontorsområdets adress. Ändringen av postadress har dock i många fall visat sig ställa till trassel för såväl abonnenter som personal. Inom de större postkontorsområdena finns ofta gårdar och vägar med samma namn. Även om abonnenter med samma bostadsadress får särskiljande adressbeteckningar, används inte alltid dessa av allmänheten och då uppstår förväxlingar. Bostads- och postadresser används ju ofta också som besöksadresser. Även härvidlag har ändringar av postadresser ställt till trassel inte minst för företagen på landsbygden. Besökare av olika slag, representanter och leverantörer har ibland kommit till fel ort, därför att skilda orter inom samma postkontorsområde kan ha likalydande bostadsadresser. Även förare av utryckningsfordon och de som svarar för samhällsservice av olika slag kan missuppfatta likalydande adresser och komma till fel ort. De postadresser, som försvunnit genom postens omorganisation, är ofta gamla ortnamn. Efter kommunsammanslagningarna används de kanske inte längre för att beteckna kommunenhet, och när de ej heller används som postadresser riskerar de att falla i glömska. De gamla ortnamnen är ett kulturarv, som vi bör värna om. och det gör vi bäst genom att bruka dem. Att ett ortsnamn bevaras har också i ett längre perspektiv betydelse för ortens särart och identitet. När postverket numera drar in små postanstalter, visar man större förståelse för abonnenternas önskemål att få behålla de gamla postadresserna och medger att dessa får vara kvar och ändrar endast postnumret. Detta förfarande tycks fungera bra. Det finns därför postabonnenter, som önskar återfå sin gamla adress, vilken de nödgades ändra vid nedläggningen av deras postanstalt. Om en majoritet av abonnenterna inom ett före detta postanstaltsområde önskar återfå den gamla postadressen, är det önskvärt att postverket medger en sådan ändring för området i fråga. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen tili känna vad som anförts i motionen om bevarande av postadresser.
mot · G7022276 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84: 2276 väcktes en motion om cirkusen och dess verksamhet och situation. Arbete pågår för att förbättra och förenkla situationen för cirkusen och detta är betydelsefullt. Cirkuskonsten är ett fint kulturellt inslag i vårt land och stor risk finns att den försvinner om inte vissa pålagor och föreskrifter för verksamheten förändras. Lika viktigt är också att den dokumentation som finns om cirkuskonsten under gångna tider bevaras. En mängd materiel finns vid cirkusakademin i , men de ekonomiska resurserna är mycket knappa. Detta gör att arkivet går ett ovisst öde till mötes om ingenting görs. Rimligt vore att försöka tillskapa ett cirkusmuseum, vilket skulle bli en ytterligare sevärdhet i vårt samhälle. Kontakt bör därför tas från statens sida med cirkusakademin för att undersöka möjligheten av att få till stånd ett cirkusmuseum. Enligt uppgifter har denna fråga diskuterats på andra håll i landet, exempelvis . Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar begära att regeringen undersöker möjligheterna för ett cirkusmuseum.
mot · G7022280 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 2280 m. fl. Utbyggnaden av den regionala börjar nu ta form. Enligt gällande tidtabell för arbetet inom skall hela vara täckt med nyhetsprogram av regional karaktär . I proposition 1977/78:91 utgick man från att skulle indelas i 11 områden. Vartdera området skulle omfatta ett eller flera län. Däremot ansåg departementschefen att det borde undvikas att län delades. Trots dessa uttalanden synes avsikten enligt en arbetspromemoria inom TV-ledningen, som offentligt redovisats, vara att skall bevakas från huvudkontoren i söder och från en redaktion i , då det gäller de norra delarna av länet. En sådan uppdelning av länet försvårar i hög grad den lokala och länsregionala bevakningen. Hur svårt det är att åstadkomma en effektiv bevakning med så stora distrikt fick sörmlänningarna rikliga tillfällen att observera då vi hade en regionalradio med uppdragsskyldighet från i norr till i söder. Trots goda redaktionella arbetsinsatser kände sig alla delar av regionen missgynnade, eftersom resurserna inte räckte till att täcka ett så stort bevakningsområde. Vi vill därför att inför den kommande planeringen av regional-TV:s organisation hänsyn tas till vad som uttalades i propositionen, som beslutet om regional-TV bygger på, nämligen att regionalt TV-område inte skall omfatta delar av län. Med stöd av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om organisationen av den regionala televisionen i . (cl PER ()
mot · G7022281 · 1984-01-25 00:00:00 — Inkomstgarantier åt bl. a. huvudlärare vid I årets budgetproposition (bil. 10. s. 298 ff.) föreslås under anslaget F 7 Inkomstgarantier åt konstnärer att sådan garanti skall beräknas bl.a. för sådana huvudlärare vid , vars förordnande löpt ut. Detta är utmärkt. Det är synnerligen angeläget att lärare som varit förordnade som huvudlärare vid skolan skall få möjlighet att åter sätta i gång sin egen konstnärliga verksamhet utan ekonomiska bekymmer. Kulturministerns förslag bör emellertid förbättras och förtydligas i två hänseenden. 1 propositionen anges att huvudlärare förordnas för sammanlagt högst utan möjlighet till förlängning. Detta synes bygga på ett missförstånd. Enligt bestämmelserna för skolans huvudlärartjänster skall förordnande meddelas . Endast under förutsättning att en "förlängning finnes vara av synnerlig vikt för skolans verksamhet" kan förordnande förlängas för högst (80 § provisoriska stadgan för ). Förebilden för denna konstruktion är professurer, vilkas innehavare också förordnas . Tioårsförordnande är alltså regel, förlängning till högst är undantag. Detta bör också återspeglas i reglerna för inkomstgaranti åt huvudlärare efter förordnandeperiodens utgång. I propositionen föreslås vidare att två nya garantirum beräknas för de lärare, vilkas förordnanden löper ut under /85. Av denna lydelse får man intrycket att "det inte är någon garanti att få inkomstgaranti", trots att förordnandeperioden löpt ut. Det slutligt avgörande villkoret tycksju vara att ett garantirum finns ledigt. Detta villkor bör tas bort. Om en inkomstgaranti för denna kategori av lärare skall ha någon betydelse. måste det vara automatik i att garantin utfaller när förordnandet upphört. Det bör observeras att det gäller ett mycket litet antal personer. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna om inkomstgaranti för innehavare av professurer vid och samt huvudlärare vid i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G7022282 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 2282 , som t. ex. och Fria moderata studentförbundet, söker statsbidrag genom . Anslaget för detta ändamål finns under huvudtitel. utgår alltså bara bidrag för medlemmar under . En ganska färsk undersökning utförd vid universitets studentkår () ger vid handen att av de studerande är . Åldersstrukturen bland studentförbundens medlemmar bör alltså vara ungefär densamma. infördes möjligheten för kvinnoförbund att söka statsbidrag. Dessa sökes för medlemmar . Det är rimligt att samma bestämmelser gäller för studentförbunden. Dessa bidrag sökes direkt hos . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att ge studentförbunden möjlighet att söka statsbidrag på samma premisser som kvinnoförbunden samt att medlen för detta överförs från till .
mot · G7022283 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84: 2283 har länge kraftigt reagerat mot den pågående utarmningen av våra ortnamn. Att dessa är bärare av stora kulturhistoriska värden, därom torde allmän enighet råda i vårt land. Namnen har uppkommit som beteckningar på platser, som människorna behövt tala om. Ortnamnen är i egentlig bemärkelse fornminnen, som de är bruksföremål och nyttoföremål. håller emellertid namnen på att helt ändra karaktär. Vår generation vill verka rationell, den vill förenkla och anpassa allt till data. Denna utveckling synes gå så fort, att vi knappast hinner bedöma dess följder, som, om utvecklingen styrs av historiskt och etymologisk! kan bli ytterst allvarliga. Vilka konsekvenser får t. ex. borttagandet av ort-, by- och sockennamn ur kulturell synpunkt för våra efterkommande? Vad är det för kulturarv vi för vidare? Förenklingar på nya kartor, där man inte ens förefaller göra sig besväret med att efterhöra ortsbefolkningens åsikt, fastighetsreformer, postverkets pågående adressförändringar, översynen av den kyrkliga församlingsindelningen, allt detta bidrar till att göra kommande generationer på sätt och vis rotlösa. Tusenåriga namn kan gå förlorade bara därför att de av tekniska skäl inte passar in i datorerna. Det minsta man kan begära är ju. att ortens hembygdsförening först får yttra sig, men detta har hört till undantagen. Tekniken framför allt! I Bygd och Natur, årsbok för , uttalar årgång J. "Ortnamnen har skapats av folket för folkets behov. De tillhör folket och inte administratörerna. Det borde vara självklart att myndigheterna respekterade detta och anpassade sitt namnbruk efter det hävdvunna bruket." Under hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som förhindrar sådan utarmning av våra ortnamn som framgår av motionen.
mot · G7022284 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 2284 Ökade anslag till talböcker och videogram för döva Utvecklingen på elektronik- och mediaområdet öppnar nya världar för människor med kommunikationshandikapp. Färden in i de nya världarna går emellertid ofta ganska långsamt eftersom produktionskostnaderna är höga i allmänhet, och det är nödvändigt med samhällsstöd för att producera t. ex. talböcker och videogram för döva. 1 budgetbilaga framgår att Talboks- och har begärt ökade anslag med . för produktion av talböcker och punktskriftsböcker m. m. samt att har begärt ökat anslag med . för framställning av videogram för döva. Vpk anser att de begärda beloppen bör beviljas. Under hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1983/ 84: 100 föreslås att under bil. 10, , G 20, Talboks- och : Produktionskostnader anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G7022286 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 2286-2296 Ökad turism i övre har avlämnat en utredning om utveckling av våra rekreationsområden särskilt lämpade för turism och rekreation. I utredningen anges åtta områden som särskilt attraktiva och lämpade för en ytterligare utvecklad turistnäring. Det enda område i som föreslås få del av denna särskilda statliga satsning är Åreområdet. Andra attraktiva områden som området kring , Vindelådalen, , och de stora nationalparkerna i är exempelvis helt bortglömda. Ändå har dessa områden i många utredningar och i skilda turistiska sammanhang betecknats som områden med den största turistiska utvecklingspotentialen i . Då den avlämnade utredningen har tydliga brister på ovan omtalade område bör regeringen tillsätta en kompletterande utredning som gör en kompletterande kartläggning av utvecklingsmöjligheterna för turism och rekreation i , och . Med stöd av det anförda hemställs att i skrivelse till regeringen begär att en snabbutredning tillsätts för att kartlägga förutsättningarna för en utvecklad turistnäring i , och . I 1983/84.3 sami. Nr 2286 -2296
mot · G7022287 · 1984-01-25 00:00:00 — Reglerna för intagning till högre specialkurser i gymnasieskolan Vid införandet av gymnasieskolan fastställdes att de yrkesinriktade utbildningarna, dvs. linjerna, skulle vara tvååriga. Endast i undantagsfall har vissa yrkesutbildningar kommit att bli treåriga. Emellertid har ett antal högre specialkurser kommit att utgöra ett tredje år för många av de tvååriga yrkestekniska utbildningarna. Det är i mänga fall fråga om en specialisering och fördjupning efter grundkurser. Så är t. ex. fallet vid träteknisk linje, högre specialkurs för möbelsnickare och beklädnadsteknisk linje med högre specialkurs till t. ex. herrskräddare. Inom specialkurserna i guldsmedsteknik och frisöryrkena finns en tredje högre specialkurs som inte är grenindelad och bygger direkt på den tvååriga grundutbildningen. I vissa branscher har värdet att genomgå den högre specialkursen direkt efter de två grundutbildningsåren kommit att diskuteras. Den högre specialkursen i guldsmedsteknik vid guldsmedslinjen i utgör här ett bra exempel. Man har vid sidan av den treåriga utbildningen också en fyraårig lärlingsutbildning som är kollektivavtalsreglerad mellan och . Mot bakgrund av timplanen i de tvååriga yrkesinriktade linjerna och det antal timmar som står till förfogande för ämnet yrkesteknik i den högre specialkursen synes dock färdighetsträningen ha eftersatts vid jämförelse med sådana elever som gått en helt företagsförlagd utbildning. Då allmänteorin efter ändringar i timplanen kommit att expandera på bekostnad av de yrkesinriktade ämnena inger detta farhågor . Utbildningar som är treåriga med en tvåårig grundutbildning och färdigutbildning genom en högre specialkurs borde ha som mål att ge ett godtagbart yrkeskunnande. Detta mål kan dock svårligen uppnås eftersom tillgängligt utrymme för yrkesinriktade linjer inte "räcker till för att ge den nödvändiga färdighetsträning som danar ett kvalificerat yrkeskunnande. Då många yrkesinriktade utbildningar helst skulle ske i naturlig samverkan skola/företag borde därför fördjupningsstudierna i högre specialkurser föregås av någon form av praktik på företag inom yrkesområdet. Fördjupningsstudierna i en högre specialkurs skulle därmed te sig meningsfullare och kunna bygga på en verklighetsanpassad yrkeserfarenhet kombinerad (med grundutbildningens mer teoretiska inslag. Det vore därför naturligt ställa det kravel, att endast sådana är berättigade att söka till vissa högre specialkurser som genomgått dels tvåårig grundutbildning, dels har ett praktikår på företag inom ifrågavarande yrkesområde. Utbildningen inom t. ex. det beklädnadstekniska området skulle vid en sådan ändring fortfarande vara treårig även om ett värdefullt praktikår skulle läggas in mellan genomgången grundkurs och den högre specialkursen. För att främja företagens intresse att anta elever och ge dem färdigutbildning som gymnasial lärlingsutbildning är förutsättningen att statsbidraget bibehålls för . att beslutar att ändra intagningsreglerna till vissa högre specialkurser så att det förutom kravet på tvåårig grundutbildning även skall fordras yrkespraktik i utbildningsyrket.
mot · G7022288 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2288 Fri undervisning i teckenspråk för föräldrar till hörselhandikappade barn Det är svårt för den som har full hörsel - ja omöjligt - att föreställa sig hurén hörselhandikappads situation är. Men det är inte bara den som själv har nedsatt hörsel som är handikappad. De som vill kommunicera med henne har också problem. Särskilt gäller naturligtvis detta föräldrar till hörselhandikappade barn. Det finns teckenspråkkurser för dem. Men de behöver minst 10 terminer för att lära sig behärska teckenspråket och de måste betala för undervisningen. Vi har fri hemspråksundervisning för att invandrarföräldrar och barn skall kunna kommunicera. Då borde vi också erbjuda föräldrar till hörselhandikappade barn fri undervisning i teckenspråket för döva. Med stöd av det anförda yrkar jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fri undervisning i teckenspråket för föräldrar till hörselhandikappade barn.
mot · G7022289 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2289 Gn gemensam grundutbildning för ali barnomsorgspersonal Förändringarna i statsbidragssystemet till barnomsorgen, som beslutade om , syftade bl. a. till ett bättre resursutnyttjande och undvikande av administrativt krånge! utan att därför ge avkall på de sociala och pedagogiska målen. Bidragssystemet skall också ge kommunerna större frihet att anordna och bedriva barnomsorg genom bl. a. slopande av ytnormerna i dag- och fritidshem. Särskilda pengar har också avsatts för utvecklings- och förnyelsearbete inom barnomsorgen som det inom pågår ett arbete med barnomsorgens utveckling . Detta är viktigt i ett ekonomiskt kärvt läge då nya idéer och tankar prövas om alla barn verkligen skall få del av barnomsorgen. Regeringen uppdrog åt universitets- och högskoleämbetet att utreda frågan om förändringar i fritidspedagog- och förskollärarutbildningarna. pågår inom en översyn av vårdlinjens gren för barn- och ungdomsvård samt av specialkurserna för utbildning till barnskötare. I detta sammanhang bör uppmärksammas och ifrågasättas om inte barnomsorgsutbildningens uppdelning på tre grenar, förskollärare. fritidspedagog och barnskötare, är ett hinder i sig för en bättre och kanske också flexiblare barnomsorgsverksamhet. I regeringens direktiv, till UHÄ, för ovannämnda översyn slås fast att den alltmer individuellt inriktade verksamheten nu håller på att överges och att gruppens betydelse återigen börjar framhållas. För personalen betyder det en ytterligare betoning av att arbetet i en barngrupp är ett lagarbete. Detta är nödvändigt och viktigt men försvåras av att personalen, på grund av olika utbildning, har olika utgångspunkter för sitt arbete. En gemensam grundutbildning för barnomsorgspersonal bör därför vara ett led i att underlätta det viktiga lagarbetet som den skapar möjligheter till en flexiblare verksamhet. UHÄ och bör därför få som gemensam uppgift att göra en samlad översyn av barnomsorgsutbildningen där en gemensam grundutbildning för barnomsorgspersonal övervägs. Under hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en gemensam grundutbildning för barnomsorgspersonal.
mot · G7022290 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2290 I motion 1977/78: 1559 yrkades att hos regeringen skulle begära förslag om hur vävlärarutbildningen skall organiseras samt att därvid i motionen framförda synpunkter skulle beaktas. Enligt utbildningsutskottets mening var det angeläget att utbildningsbehovet i vad gäller vävlärare närmare borde kartläggas. Utskottet fann vidare i likhet med flertalet remissinstanser det angeläget att vävlärarutbildningen bedrivs i sådana former att den tillgodoser även högt ställda krav på fördjupning och specialisering. Utskottet förutsatte att yrkesområdets behov skulle beaktas. beslöt i enlighet med vad utskottet anfört beträffande vävlärarutbildning och behörighetsbestämmelser för tjänst som vävlärare. 1 enlighet med beslut har en bedömning gjorts av det samlade utbildningsbehovet av vävlärare för att utbildningsmyndigheter på olika nivåer skulle få underlag för sina ställningstaganden vad gällde medel till utbildningen. Efter beslut har två D 3 fördjupningskurser anordnats inom försöksverksamhetens ram (1980 och 1984). Någon vidgad behörighet i ämnet enligt motionens förslag har dock inte givits. UHÄ har i författning beslutat om ändrade förkunskapskrav för textillärarlinjen vilket innebär en katastrofal försämring av de textila kunskaperna särskilt vad gäller vävning. Det kan således konstateras att motionens intentioner inte beaktats. De textila traditioner och den textila kunnighet haft börjar märkbart försämras. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om regler som anger att genomgångna grundkurser A I, B I, C 1 samt fördjupningskurserna D 1, D 2 och D 3 tillsammans således 120 poäng skall utgöra förkunskapskrav och behörighet i ämnet textilkunskap. () ()
mot · G7022291 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2291 En bioteknisk variant av gymnasieskolans naturvetenskapliga linje Möjligheten att anordna varianter på na-linjen infördes för att öka intresset för linjen. Varianterna tycks också ha bidragit till en uppbromsning i nedgången av elevantalet. Särskilt framgångsrik har datateknisk variant varit, även om miljövårdsteknisk variant också förekommit på flera gymnasieskolor. Genom beslut om minsta elevantal för att få anordna varianter inom na-linje har den datatekniska varianten, kommit att bli den enda varianten vid ett stort antal gymnasieskolor som tidigare även haft miljövårdsteknisk variant. Om inte na-linjen skall bli enbart en alltmer datateknisk linje och särskilt skrämma bort flickor behövs nya grepp. Ett sådant skulle kunna vara att införa en bioteknisk variant genom en omvandling av den miljövårdstekniska varianten. Ett skäl skulle kunna vara att en bioteknisk variant utöver att intressera fler flickor för na-linjen också skapar intresse och underlag för ett fortsatt studium av biologiska/biotekniska ämnen. Bioteknik betraktas som ett av de allra mest intressanta framtidsområdena. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer att ges i uppdrag att utarbeta förslag till bioteknisk variant på na-linjen i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen.