ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022711 · 1984-03-28 00:00:00 — m. fl. Högre skoglig utbildning (prop. 1983/84:131) Landets enda skogsmästarskola finns i . Att skogsmästarutbildningen väl fyller sin plats i det skogliga utbildningssystemet har konstaterats i såväl betänkandet (Ds Jo 1983:6) som i propositionen om högre skoglig utbildning. De flesta som genomgår utbildningen erhåller också med lätthet arbete efter avslutade studier. Det gäller såväl de med skogsteknikerbakgrund som de som går via preparandkurs till skogsmästarutbildningen. Rekryteringen till skogsmästarlinjen sker huvudsakligen f. n. via preparandkursen. I betänkandet Högre skoglig utbildning (Ds Jo 1983:6) lämnades förslag att annan kvalificerad yrkesutbildning skulle kunna ligga till grund för antagning till skogsmästarlinjen via särskilt anordnad preparandutbildning. Som exempel nämns bl. a. lantmästarutbildning och sågverksteknikerutbildning. Därtill framhålls studerande som genomgått fyraårig maskinteknisk linje i gymnasieskolan. Sistnämnda kombination skulle vara lämplig för tekniska befattningar i skogsbruket. I länen pågår också ett intensifierat arbete med att anpassa utbildningsväsendet till arbetsmarknadens utbildningsbehov. För att klara de stora ungdomskullarna som går ut gymnasieskolan samt behovet av ett flexiblare utbildningssystem har avgränsningen mellan gymnasial och högskoleutbildning börjat suddas ut. I gymnasieproposidonen talas om påbyggnadsutbildningar till den gymnasiala utbildningen. Det är troligt att fortsatt samarbete med avnämarna till de skogliga utbildningarna leder till utbildningar som är väl så kvalificerade även om de formellt inte är högskoleutbildning. erhålls ett bredare rekryteringsunderlag till skogsmästarlinjens preparandkurs, eftersom preparandkursen innebär en möjlighet för den som är yrkesverksam att fortsätta sin skogliga utbildning. 1 den mån alla utbildningsplatser inte upptas av skogstekniker som söker vidareutbildning bör utbildningsplatserna kunna användas för utbildning i kombination med annan kvalificerad yrkesutbildning. Det bör ankomma på att närmare utforma erforderliga ändringar i tillträdesreglerna för skogsmästarlinjen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett bredare rekryteringsunderlag till skogsmästarlinjens preparandkurs. () () () ()
mot · G7022712 · 1984-03-28 00:00:00 — m. fl. Högre skoglig utbildning (prop. 1983/84:131) Inom framför allt storskogsbruket har och skett en minskning av befattningar för skogligt utbildade personer. Däremot har den skogliga forskningen och skogsvårdsstyrelseorganisationen svarat för den största ökningen . Det är också inom dessa områden som man främst kan vänta ett ökat behov av skoglig utbildning. Vi anser därför att regeringens proposition är väl avvägd i fördelningen mellan olika utbildningslinjer. Enligt jordbrukspolitiska beslut skall det vara möjligt att bygga upp kombinerade jordbruks- och skogsföretag. Detta var en viktig förändring av den tidigare jordbrukspolitiken, som innebar att jordbruksdelen ensam skulle ligga till grund för jordbruksföretagens bärkraft. Skall man lyckas driva ett kombinerat jord- och skogsbruk på ett tillfredsställande sätt krävs också utbildning i hur skogen skall skötas. Regeringen beaktar inte i propositionen detta behov av samlade kunskaper för lantbruksutbildningen. Vi anser att skogsteknikerutbildningen bör kompletteras och samordnas med lantbruksutbildningen i de delar av landet där jord och skog intimt hör samman. Därigenom får man en utbildning som stämmer överens med hela den verksamhet man skall planera och utföra. Utredningen om den högre skogliga utbildningen konstaterade att i förhållande till ursprungliga beslut vad gäller omlokaliseringen av skogshögskolan har det skett en påtagligt större utbyggnad i och en mindre i än vad som sades i riksdagsbeslutet. Successiva beslut inom fakultet, styrelse, regering och riksdag har lett till detta resultat utan att sakliga skäl egentligen förelegat för denna förskjutning av tyngdpunkten. föreslår regeringen att marknadsutbildningens sista år skall läsas i . Vi kan inte acceptera detta utan föreslår att påbyggnadskurserna i sin helhet förläggs till . Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skogsteknikerutbildningen kompletteras och samordnas med lantbruksutbildningen, 2. att uttalar sig för att påbyggnadsutbildning för jägmästarlinjen skall ske i . () P.-O. () () () ()
mot · G7022713 · 1984-03-28 00:00:00 — och skoglig utbildning (prop. 1983/84:131) I proposition 1983/84:131 föreslås vissa ändringar av den högre skogliga utbildningen. Propositionen bygger på förslag från skogsutbildningsutredningen. I utredningens betänkande (Ds Jo 1983:6) sägs följande angående skogsmästarlinjen: Skogsmästarlinjen föreslås bli en påbyggnadslinje enligt högskoleförordningen för i första hand skogstekniker men även för vissa kombinationsutbildningar där en annan yrkesutbildning tillsammans med skogsmästarutbildningen ger en lämplig kombination. Utredningen föreslår därför att till skogsmästarlinjen antas a) de som genomgått skogsteknikerutbildning b) de som utöver tvåårig gymnasieutbildning har minst tvåårig eftergymnasial utbildning eller utöver treårig gymnasieutbildning har minst ettårig eftergymnasial utbildning som vid kombination med skogsmästarutbildning ger en lämplig yrkesinriktning. För dem som antas till skogsmästarlinje utan skogsteknikerutbildning föreslås en särskild preparandkurs inom skogsmästarlinjen. Denna preparandkurs innehåller såväl praktik som skolutbildning i skogligt grundläggande ämnen. När det gäller tillträde för andra än skogstekniker sägs i utredningen att annan kvalificerad yrkesutbildning skall kunna ligga som grund till antagning till skogsmästarlinjen. Som exempel nämns lantmästarutbildning, sågverkstekniker- och ekonomiutbildning. Särskilt framhålls studerande som genomgått fyraårig teknisk linje i gymnasieskolan. Kombinationen bör då vara lämplig för tekniska befattningar i skogsbruket (s. 206-207). Från remissinstanserna har förslaget mottagits väl och inga påtagliga erinringar har gjorts. F. n. pågår en intensiv debatt i skogsbruket om bristerna i den skogstekniska utbildningen och om kompetensen avseende integrerade kunskaper i en teknisk-ekonomisk verksamhet som bygger på och tar hänsyn till biologiska-ekologiska förutsättningar. Den av utredningen föreslagna och ovan nämnda kombinationsutbildningen skulle möjliggöra en väsentligt höjd kompetens och möta ett klart uttalat behov. 1 den av regeringen framlagda propositionen avseende högre skoglig utbildning är formuleringen oklar och skulle kunna tolkas som begränsningar avseende intagning till skogsmästarlinjen via preparandkurs, sär skilt då från det tekniska området. Det är utomordentligt angeläget att risken för denna tolkning inte finns kvar. Enligt propositionen ankommer det på styrelsen för SLU att närmare utforma tillträdesreglerna till skogsmästarlinjen. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att fyraårig teknisk linje i gymnasieskolan skall jämställas med i propositionen nämnda utbildningar vad gäller antagning till skogsmästarlinjen. (m) BO ()
mot · G7022720 · 1984-03-28 00:00:00 — m. fl. Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) I regeringens proposition om turist- och rekreationspolitiken framhålls bl. a. vikten av att öka utlandsturismen som man vill bereda fler svenskar möjlighet att semestra på hemmaplan. Där poängteras också att turismen är en viktig näring med omkring 200 000 människor på hel- eller deltid sysselsatta inom turistnäringen. är det län som noterat den största ökningen av turismen i landet, en ökning som tillfört länet många nya arbetstillfällen. Mot bakgrund av att trots detta är det län som näst efter har den högsta arbetslösheten i landet, ser vi det som mycket angeläget att denna utveckling av turismen fortsätter, såväl i som i landet i övrigt. Mot bakgrund av dessa erfarenheter vill undertecknade motionärer aktualisera ett alldeles speciellt förslag för att nå den internationella turismen och popularisera internationellt. har genom två kraftfulla devalveringar fått ett prisläge som gjort landet till ett lockande turistmål. Ingenting är viktigare för vår valutabalans och vårt sysselsättningsläge än att snabbt och effektivt kan ta stora marknadsandelar av den internationella turismen. firar världens näst äldsta och i relation till befolkningen världens största turistorganisation . Med sina snart 300 000 medlemmar har den gjort turismen till en folkrörelse. 100-årsjubileurn skulle vara en anledning att internationellt uppmärksamma som turistland genom att inbjuda till 1985 århundradets turistland. Denna kampanj förutsätts genomföras i samverkan mellan stat, landsting och kommuner jämte hela det svenska näringslivet. Näringslivet är ju på ett avgörande sätt beroende av det värdefulla tillskott av köpkraft som turisterna tillför landet i en i övrigt vikande marknad, och ett initiativ i denna riktning skulle säkerligen välkomnas. har det varit stat, kommuner och landsting som i huvudsak fått bära det ekonomiska ansvaret för turistinformationen utomlands. Turistråd bör därför få i uppdrag att ta initiativ till en samverkan mellan stat, kommuner och landsting jämte hela det svenska näringslivet och arbeta fram en slagkraftig kampanj för 1985 århundradets turistland. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om en kampanj för att öka den internationella turismen i . () BO FINNKVIST (s)
mot · G7022723 · 1984-03-28 00:00:00 — Tredje vice talman m. fl. Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) Turismen har på mindre än vuxit ut från att ha varit ett hemmahantverk, som tog hand om en liten exklusiv grupp av pionjärer, till att bli en av de stora världsindustrierna. För , , och många andra länder är turismen av helt avgörande betydelse för landets sysselsättning och ekonomi. Här i har den internationella turismen fram till nu varit en marginalexport i de flestas medvetande. Trots detta är våra exportintäkter på turismen betydligt större än vad vi säljer utomlands av livsmedel, textilier och fartyg, och endast obetydligt mindre än järn- och stålexporten. har den lägsta exportförsäljningen av turisttjänster per capita i . Tyvärr med ödesdigra följder för vår valutabalans och sysselsättning, beroende på att svenskarna reser utomlands mer än de flesta. och säljer dubbelt så mycket turism per capita som , och de danska siffrorna är ännu bättre. firar världens näst äldsta och i relation till befolkningen världens största turistorganisation . Med sina snart 300 000 medlemmar har den gjort turismen till en folkrörelse. Alla känner till vad STF presterat inom fjällturismen. Dess stora vandrarhemskedja har över 270 anläggningar. De producerade 750 000 bäddnätter, en ökning i förhållande till . Dess serie av årsböcker har på ett lysande sätt dokumenterat landskap och tidsepoker. har dessutom ett vidsträckt internationellt kontaktnät, som ännu inte kunnat utnyttjas till fullo. har genom två devalveringar fått ett prisläge, som gjort landet till ett lockande turistmål. Ingenting är viktigare för vår valutabalans och vårt sysselsättningsläge än att snabbt och effektivt kan ta stora nya marknadsandelar av den internationella turismen. skulle enligt vår mening kunna vara en anledning att internationellt uppmärksamma som turistland genom att inbjuda till 1985 århundradets Turistland. SAS och färjorna på beräknas investera över 550 milj. kr. i form av organisation och marknadsföringsinsatser. Industrin, jordbruket, handeln, hotellen, restaurangerna och biluthyrningsföretagen däremot har fram till nu inte presterat marknadsföringsbidrag av någon betydelse, trots att näringslivet på ett avgörande sätt är beroende av det värdefulla tillskott av köpkraft, som turisterna tillför landet i en i övrigt Det är tyvärr så, att stat, landsting och kommuner tillsammans med SAS och färjorna ensamma helt fått bära det ekonomiska ansvaret för informationen utomlands. Att så länge haft stora svårigheter att göra sig gällande som turistland beror inte på vårt läge i utkanten av utan på bristen av tillräckliga investeringar i marknadsföring. Turistråd försöker nu med växande framgång sälja som turistland på världsmarknaden, tyvärr utan tillräckligt stöd från de stora turistnäringarna på hemmaplan. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om att Turistråd ges i uppdrag att ta initiativet till en samverkan mellan stat, landsting och kommuner och hela det svenska näringslivet att lansera en genomtänkt och slagkraftig kampanj för 1985 århundradets turistland. () () () () ()
mot · G7022724 · 1984-03-28 00:00:00 — Tredje vice talman m. fl. Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) I regeringens proposition 1983/84:145 understryker statsrådet konsekvent nödvändigheten av att Turistråd bedriver sin utlandsverksamhet i mycket nära samarbete med Exportråd. Vi delar helt denna uppfattning. Utländsk turism i är nämligen en mycket väsentlig del av våra tjänsteexport. Dessutom den enda gren av totala export, som mycket snabbt kan öka. En fördubbling bör vara möjlig, om alla goda krafter samverkar. Som exportnäring är turismen redan nu större än livsmedelsexporten, större än trävaruexporten och något mindre än järn- och stålexporten. Ingen av dessa viktiga exportgrenar har samma möjlighet till snabb förbättring. Turistråd har byggt upp ett kontorsnät utomlands, som består av ett tiotal utlandskontor i , , , , , , och . Alla med mycket begränsade personella och ekonomiska resurser i förhållande till de mycket stora och viktiga marknader, som de skall bearbeta. På i stort sett samtliga dessa platser verkar Exportråd med betydligt större personal och mera representativa utrymmen. Enlig vår mening borde det i dagens läge, då turismen har stora möjligheter att snabbt tillföra oss valutaintäkter, vara av oskattbart värde, om det samarbete som föredraganden i propositionen talar om, kunde byggas upp i gemensamma lokaler, som inlemmar turismexporten i totala exportansträngningar. På de utländska marknaderna finns det ingen större skillnad mellan att sälja turism, bilar, textil, glas och maskiner. Tvärtom har turismen allt att vinna på att så snabbt som möjligt länkas in på ett naturligt sätt i den långa kedjan av exportindustrier. Fram till nu har kostnaderna för att sälja svensk turism på världsmarknaden helt burits av stat, kommuner och landsting tillsammans med de stora trafikföretagen främst SAS. Enligt vår mening är det naturliga, att näringslivet framför allt turistindustrin skall bära sin del av marknadsföringskostnaderna för en produkt, som ger det svenska näringslivet miljardintäkter. Ju snabbare turismen som exportprodukt samordnas med andra säljkanaler, desto bättre för alla parter. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att hos regeringen anhåller om att turistråd så snart ske kan överflyttar den verksamhet som f. n. bedrivs i turistkontor utomlands till i de aktuella länderna, 2. att hos regeringen anhåller om att steg för steg bygger ut sitt kontorsnät, så att man om möjligt på vart och ett av Exportråds kontor har minst en turism-ansvarig, som eventuellt vid sidan av sitt dagliga arbete ägnar utvecklingen av Sverige-turismen utomlands ett växande intresse, 3. att hos regeringen anhåller om att tillsammans med Exportråd och SAS och övriga trafikföretag skapar lokala turismexportkommittéer, som förses med handlingsprogram och arbetsmaterial i syfte att 1984 och 1985 skall bli det definitiva genombrottet för som ett av 1980-talets turistland på utlandsmarknaderna. () () () () ()
mot · G7022726 · 1984-03-28 00:00:00 — Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) I rubricerad proposition föreslås bl. a. att sjösäkerhetsrådet skall avvecklas som egen myndighet och att ansvaret för den verksamhet som sjösäkerhetsrådet nu bedriver läggs på . inrättades 1969 på förslag av regeringen i proposition nr 58/1969 med motiveringen att behov förelåg av en aktiv sjösäkerhetspropaganda. Rådets uppgift borde enligt propositionen vara att med inriktning på fritidsbåtstrafiken bland allmänheten upplysa om och propagera för ett riktigt och säkert uppträdande till sjöss. Enligt sin instruktion (senaste lydelse SFS 1969:322) har rådet till uppgift att med inriktning på fritidsbåtstrafiken verka för sjösäkerhet. Rådet skall samarbeta med svenska myndigheter, institutioner och enskilda, som arbetar inom rådets verksamhetsområde. Rådet sorterar liksom under , men dess verksamhet finansieras av från anslaget Stöd till friluftslivet m. m. Sjösäkerhetsfrågorna totalt sorterar i under med och sjösäkerhetsrådet som ansvariga myndigheter. består av tio ledamöter utsedda av regeringen/ . Dessa ledamöter torde sammantaget representera det främsta kunnandet om fritidsbåtslivet som går att uppbringa i landet genom att de i sitt dagliga arbete inom myndigheter och organisationer sysslar med båtlivsfrågor från alla infallsvinklar. Flertalet ledamöter är också aktiva utövare av båtsport med egna båtar av olika typer och storlekar. har under sin femtonåriga tillvaro genom saklighet och kompetens skaffat sig ett gott anseende i vida båtlivskretsar. Upplysning och propaganda är rådets viktigaste hjälpmedel för att öka säkerheten inom fritidsbåtssektorn. Denna verksamhet bedrivs bl. a. genom produktion och spridning av trycksaker, inslag i radio och TV, produktion av filmer m. m. för användning i skolor och på kurser, utfärdande av sjövettsdiplom samt genom rikstäckande kampanjer i massmedia. Dessa kampanjer har haft hög uppmärksammandefrekvens och fått stor genomslagskraft. Under sjösäkerhetsrådets tillvaro har antalet dödsolyckor med fritidsbåtar minskat från 30 per 100 000 båtar 1969 till 10 per 100 000 båtar 1983. Det torde ej kunna bestridas att rådets upplysning och propaganda för sjösäkerhet bidragit till denna positiva utveckling. utgör också remissorgan i fritidsbåtsfrågor och vissa sjösäkerhetsfrågor åt regeringen och myndigheter. utgör ett väletablerat organ med lång erfarenhet av och mycket goda kunskaper om säkerhetsfrågor vad gäller fritidsbåtar. Sjösäkerhetsfrågor bör hanteras av organ som inom sig har fortlöpande kontakt med sjötrafiken. Sjösäkerhetsfrågor bör betraktas analogt med trafiksäkerhetsfrågor på land. Mot denna bakgrund bör förslaget att avskaffa sjösäkerhetsrådet avvisas, eftersom det innebär en olycklig splittring av ansvaret för sjösäkerheten på såväl departements- som myndighetsnivå. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens förslag att avveckla sjösäkerhetsrådet.
mot · G7022727 · 1984-03-28 00:00:00 — Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) I proposition 1983/84:145 om turist- och rekreationspolitiken m. m. föreslås åtgärder som syftar till ökad turism i . Det slås fast att det är viktigt att fler svenskar bereds möjlighet att utnyttja sin fritid för rekreation och turism i det egna landet i sådana former som var och en önskar. Bäst åstadkoms detta, enligt propositionen, genom olika generella politiska åtgärder bl. a. på arbetsmarknads-, familje-, bostads-, social och kulturpolitikens område. Statens och kommunernas insatser på området har ökat väsentligt , men jämlikhet har trots detta inte uppnåtts. Enligt den hinderanalys som gjorts i Turism och friluftsliv 2 förekommer vid sidan av de materiella hindren även psykologiska och sociala hinder, som exempelvis att inte veta vart man vänder sig, att inte kunna ta för sig, ta sig o. d. Orsakerna till att det är så behöver studeras för att åtgärder skall kunna vidtas som undanröjer dessa hinder. Flera åtgärder föreslås i propositionen som säkerligen kommer att bidra till såväl ökad utlandsturism som bättre möjligheter för svenskar till turism i . Det gäller insatser på arbetsmarknadspolitikens område, bättre information, utarbetandet av en strukturplan och ökade marknadsföringsinsatser. Ansvaret för detta arbete skall ligga på , som skall arbeta med en referensgrupp bestående av bl. a. företrädare för turistnäringen och producentintressen. bör enligt min uppfattning även arbeta med att informera om alternativ och stimulera människor som annars aldrig reser på semester till att göra det. Vidare bör planera forskning kring de omständigheter som utgör hinder av olika slag i detta avseende för många människor. Enligt min uppfattning skulle det i detta arbete vara av värde för att ha en referensgrupp bestående av företrädare från folkrörelser som representerar de grupper för vilka de största hindren föreligger för ett bra utnyttjande av fritiden. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av verksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättandet av en referensgrupp till bestående av företrädare för vissa folkrörelser.
mot · G7022728 · 1984-03-28 00:00:00 — vice talman m. fl. Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) I propositionen föreslås att sjösäkerhetsrådet skall avvecklas och inordnas i tillsammans med fjällsäkerhetsrådet. inrättades 1969 på förslag av regeringen i proposition nr 58/1969 med motiveringen, att behov förelåg av en aktiv sjösäkerhetspropaganda. Rådet har till uppgift att med inriktning på fritidsbåtstrafiken bland allmänheten upplysa om och propagera för ett riktigt och säkert uppträdande till sjöss. består av tio ledamöter, utsedda av regeringen. Dessa ledamöter torde sammantaget representera det främsta kunnande om fritidsbåtlivet som går att uppbringa i landet genom att de i sitt dagliga arbete inom myndigheter och organisationer sysslar med båtlivsfrågor från alla infallsvinklar. Flertalet ledamöter är också aktiva utövare av båtsport med egna båtar av olika typer och storlekar. Den resurs dessa ledmöter utgör för samhället kostar ca . har under sin femtonåriga tillvaro genom saklighet och kompetens skaffat sig ett gott anseende. Upplysning och propaganda är rådets viktigaste hjälpmedel för att öka säkerheten inom fritidsbåtsektorn. Antalet dödsolyckor med fritidsbåtar har minskat från 30 per 100 000 båtar till 10 per 100 000 båtar . Det torde ej kunna bestridas, att rådets upplysning och propaganda för sjösäkerhet kraftigt bidragit till denna positiva utveckling. utgör ett väletablerat organ med lång erfarenhet av och mycket goda kunskaper om säkerhetsfrågor i vad gäller fritidsbåtar. Det kan inte vara rimligt att avveckla denna resurs för att åstadkomma en tvivelaktig, marginell besparing. Förslaget innebär en olycklig splittring av ansvaret för sjösäkerhetsfrågorna såväl på departements- som myndighetsnivå något som ej kan vara till gagn för ett effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser, då det gäller främjande av sjösäkerheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1983/84:145 i denna del och uttalar sig för att sjösäkerhetsrådet behålls i sin nuvarande form. () () (vpk) ()