ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702936 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. F. n. är indelat i två valkretsar för val till . Den ena är fyrstadskretsen omfattande , , och Lunds kommuner, och den andra är valkrets som omfattar länet i övrigt. 1 direktiven till den tillsatta personvals- och valkretsutredningen fastslogs att valkretsarna bör vara geografiskt sammanhängande. Utredningen behandlade frågan och anförde: Det är särskilt i ett område som kritiken mot den nuvarande valkretsindelningen vuxit sig stark. Det är i . Genom att indelningen inte anpassats till de nya förutsättningarna som skapats av kommunindelningsreformen består både länsvalkretsen och fyrstadskretsen av geografiskt åtskilda områden. Detta innebär praktiska problem för partiorganisationerna inte bara vid valtillfällena utan även under övriga perioder. Valkretsarna i detta område har inte den naturliga utbredning som är en förutsättning för den lokala förankring som motiverar hela systemet med valkretsar. En reform av valkretsindelningen i framstår därför som mycket angelägen. Litet senare i betänkandet föreslår utredningen att kommun bildar en egen valkrets med troligtvis nio fasta mandat. Länet i övrigt skulle delas i två valkretsar och man beräknade nio fasta mandat i den norra och tio i den södra. Den norra skulle omfatta kommunerna och den södra länets övriga tolv kommuner. Tre av utredningens socialdemokratiska ledamöter reserverade sig dock och ansåg att ytterligare utredning var påkallad. På initiativ av dåvarande justitieminister kom en sådan utredning till stånd (Ds Ju 1980:3). Efter omfattande kontakter med representanter för riksdagspartierna föreslog utredningen med instämmande från socialdemokraterna, moderata samlingspartiet, och just den valkretsindelning som föreslagits i personvals- och valkretsutredningen och som ovan redogjorts för. Utredningen föreslog också att den valkretsindelningen skulle träda i kraft så att partiernas nomineringsarbete kunde bedrivas i medvetande om de nya bestämmelserna. Den väntade propositionen uteblev emellertid till allas förvåning och skälet sägs ha varit att representanter för ändrat uppfattning varför den väntade enigheten tydligen inte kunde uppnås inom den dåvarande trepartiregeringen. har frågor om valkretsindelningen i ställts till tre justitieministrar, , och . Alla har varit rörande eniga om att reformen borde genomföras om blott det gick att få största möjliga enighet mellan de politiska partierna. Särskilt när det gäller ter det sig onekligen synnerligen märkligt att kommunen inte utgör en egen riksdagsvalkrets, och i pressen har starka krav framförts om en ändring. Något riksdagsparti har redan gått händelserna i förväg och vid senaste valet haft en valsedel för och en för de övriga tre kommunerna. Skall en ändring av valkretsindelningen nu långt om länge kunna ske, måste ett beslut fattas av innevarande vårriksdag så att höstens nomineringar kan ske under de nya premisserna. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar om en ändring av valkretsindelningen i för val till i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () PER STENMARCK (m) () BO () () ()
mot · G702938 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Försök med kabelsändning av satellitprogram (prop. 1983/84:91) Det är absurt att ett land som värdesätter informations- och yttrandefrihet förbjuder vidarespridning av radio- och TV-program som har tagits emot genom kommunikationssatelliter. bör därför uttala att regeringen i tilläggsdirektiv till massmedieutredningen tydligt klargör att utredningen bör utarbeta ett förslag där grundprincipen i stället är frihet att vidaresprida program från kommunikationssatelliter. 1 propositionen anför föredragande statsrådet (s. 16) att regeringen bör kunna bevilja andra intressenter tillstånd till distribution i kabelnät av program från kommunikationssatelliter då det är fråga om sådan verksamhet som kan förväntas kunna tjäna som underlag för massmediekommitténs arbete eller när regering och riksdag skall fatta beslut med anledning av kommitténs förslag. Denna motivtext är orimligt snål och ett uttryck för socialdemokratisk förmyndarmentalitet på radio- och TV-området. bör i stället uttala att regeringen bör bevilja tillstånd till vidarespridning i alla de fall där inte synnerligen starka skäl t. ex. att andra sändningar påtagligt störs talar däremot. Regeringens förslag att tillstånd skall kunna beviljas bara när verksamheten kan förväntas tjäna som underlag för ett framtida politiskt ställningstagande i massmediefrågor bör avvisas. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som 1 motionen anförts om tilläggsdirektiv till massmediekommitténs arbete, 2. att beslutar att 2 § i lag om försöksverksamhet med särskild trådsändning skall ha följande lydelse: 2 § Särskild trådsändning får inte äga rum utan tillstånd av regeringen. Sådant tillstånd skall lämnas om inte synnerliga skäl talar däremot. () ()
mot · G702940 · 1984-01-23 00:00:00 — i Beskattningen av fosterbarns förmögenhet I förmögenhetsskattehänseende jämställes biologiska barn och fosterbarn. Detta innebär att fosterfamiljens eventuella förmögenhet läggs ihop med fosterbarnets eventuella förmögenhet, varefter förmögenhetsskatt måste erläggas om gällande gränser passeras. Enligt uppgifter i pressen har en familj i fått betala förmögenhetsskatt trots att familjens egen förmögenhet underskred summan för skattepliktig förmögenhet. Fosterbarnets förmögenhet baserade sig på att försäkringar hade utbetalats i samband med att de biologiska föräldrarna avlidit. En fosterfamilj disponerar inte över ett fosterbarns förmögenhet och därför verkar det egendomligt att dennas och fosterbarnets förmögenhet skall läggas tillsammans för att fastställa den totala förmögenheten. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag att hos regeringen begär förslag på ändringar i lagen om statlig förmögenhetsskatt så att fosterfamiljers och fosterbarns eventuella förmögenhet inte sammanräknas på så sätt att förmögenhetsskatt måste betalas om så ej annars varit fallet.
mot · G702941 · 1984-01-23 00:00:00 — Slopande av tillståndstvånget för servering av folköl i personalmatsalar Svenska folkets möjligheter att konsumera alkohol är kringgärdade av en mängd lagar och bestämmelser. Omfattningen vad det gäller nämnda regleringar kring alkoholkonsumtion är av sådan art att den närmast är unik vid jämförelse med de flesta andra länder i västvärlden. Det går inte att utesluta att ett politiskt parti i många andra länder riskerade sin framtid om man införde sådana lagar och bestämmelser kring alkoholkonsumtion som vi har i vårt land. Vissa av våra regler kring alkoholkonsumtionen är nödvändiga och välmotiverade. Andra sådana regler kan däremot sägas vara helt onödiga, ty de kan inte sägas vara till nytta. Mycket av lagstiftningen kring alkoholkonsumtionen är av sådan art att medborgarna inte på något vis betraktar det som brott om man bryter mot dessa. Lagstiftning som inte är förankrad bland allmänheten eller om förståelse saknas har ingen funktion att fylla! Ett sådant exempel är bestämmelsen som säger att tillstånd måste erhållas hos för att försälja s. k. folköl i företags personalmatsalar. Det går knappast att försvara denna bestämmelse med att den motverkar felaktig alkoholkonsumtion. Snarare förefaller det som om bestämmelsen är ett resultat av politikers och myndigheters klåfingrighet. Med tanke på var och hur myndiga medborgare kan handla och konsumera folköl i vårt land får ovannämnda bestämmelse ett löjets skimmer över sig. Mot bakgrund av at, anförda hemställs att hos regeringen begär förslag innebärande ett borttagande av tvånget att hos begära tillstånd för försäljning av s. k. folköl i företags- och personalmatsalar.
mot · G702942 · 1984-01-20 00:00:00 — Alkoholskattens uppgift är att hålla nere alkoholkonsumtionen. Alkoholskattens nuvarande utformning är dock inte så konstruerad att den helt fyller detta mål. Det finns exempel som belyser detta de s. k. vindrinkarna som är beskurna viner, dvs. man har tillsatt ren alkohol för att de skall vara så starka som möjligt men ändå klassificeras som lättvin. Skatten per centiliter alkohol i dessa produkter är den lägsta man kan finna, öl undantaget. Inom lättvinsgruppen finns det också exempel på motsatsen kvalitetsviner med låg alkoholhalt men som är dyra och därför belastas med hög skatt. Priset per centiliter blir här högre än i det första fallet. Det nuvarande skattesystemet stimulerar inte till att köpa alkoholsvaga drycker. Man borde i stället ha ett system där skatten bestämdes endast av alkoholstyrkan i alkoholdrycken. Den totala skattenivån behöver för den skull inte förändras, bara omfördelas. Alkoholsvaga drycker av hög kvalitet skulle på det sättet bli billigare medan de beskurna vinerna med hög alkoholhalt skulle bli dyrare. Eftersom priset är ett bra sätt att styra konsumtionen skulle detta på ett bra sätt medverka till att få ned den totala alkoholkonsumtionen. När behandlade denna fråga (SkU 1982/83:47) fanns en reservation i denna riktning. I reservationen förordades att i samband med kommande skattehöjningar på alkoholområdet successivt en större del av skatten skulle tas ut som grundavgift, vilken grundar sig på alkoholstyrkan, och en mindre del genom procentavgiften vilken är avhängig alkoholdryckens totala kostnad. Reservationen bifölls av . Vid den senaste höjningen av alkoholskatten som genomfördes blev inte denna begäran uppfylld. Av denna anledning återkommer vi nu med detta krav. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för alkoholbeskattningen i enlighet med vad som anförs i motionen. () . ()
mot · G702944 · 1984-01-20 00:00:00 — Skattelättnader för småföretagare, m. m. Minimilön och sociala avgifter är i stort behov av nytänkande när det gäller skattesystemet. Det är olyckligt att vi inte funnit ett bättre sätt att finanisera de gemensamma utgifterna än att genom skatt på arbete göra att det blir för dyrt att arbeta. Resultatet av utredningen om utgiftsskatt emotses med stort intresse. I väntan på ett nytt enkelt system som upplevs som rättvist och rimligt av de flesta, kunde det vara lämpligt att pröva några mindre åtgärder som ökar rättvisan och kunskapen beträffande vårt nuvarande system. Det är viktigt att uppmuntra småföretagsamhet. När en person skapar arbete åt sig själv och minst en person till bör han/hon ha rätt till en nettolön enligt samma nivå som avtalet ger för den anställda innan skatt och arbetsgivaravgift tas ut. arbetar en småföretagare oftast betydligt mer än sin anställda och får mindre lön och det kan inte någon anse vara rättvist. Också egenföretagare borde ha rätt till en rimlig minimilön innan skatt och sociala avgifter behöver erläggas. 1 motion nr 1183 yrkar jag att inkomsttagare skall få en redovisning av arbetsgivarens sammanlagda lönekostnader inkl. arbetsgivaravgift för den anställde. avslog motionen (SkU 1981/ 82:40) med motiveringen att det står företagen fritt att lämna sådan upplysning och att det är uteslutet att belasta dem med ett sådant obligatoriskt uppgiftslämnande. Många arbetstagare har inte klart för sig hur mycket arbetsgivaren i själva verket måste betala i form av skatt och sociala avgifter förutom det som den anställda får i lönekuvertet. var de sociala avgifterna . Med socialdemokraternas och vpk:s beslut att införa löntagarfonder kommer avgiften att öka ytterligare. Kontrolluppgiften från arbetsgivare kan lämnas på särskilda blanketter med utrymme för åtskilliga uppgifter. Det vore enkelt, om viljan finns, att också införa en rubrik för socialavgifter som arbetsgivaren frivilligt kunde fylla i. Även om jag således instämmer med skatteutskottet att det vore fel att tvinga arbetsgivarna till ett sådant uppgiftslämnande, borde man kunna underlätta för dem som så önskar att upplysa sina anställda om hur stor skattebelastningen i själva verket är. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skattelättnader för småföretagare och egenföretagare, 2. att beslutar hemställa hos regeringen om åtgärder som underlättar för arbetsgivare att informera de anställda om den sammanlagda lönekostnaden.
mot · G702945 · 1984-01-19 00:00:00 — 1983/84 945-953 m. fl. Ändrade regler om försäljning av öl påpekades att ölförsäljning via detaljhandeln vållade problem genom att ungdomar kunde inhandla ett förhållandevis billigt berusningsmedel både och . Regeln att öl endast får försäljas under vardagar mellan kl. 8.0020.00 har bibehållits trots att mellanölet är borta. Motivet för bibehållandet av försäljningsreglerna för öl klass II, pilsner, torde ha varit rädsla för att pilsnern skulle ersätta mellanölet som berusningsmedel. Så har inte skett och från såväl alkoholbyrå som från nykterhetsorganisationer har instämmanden kommit på påståendet att denna försäljningsregel kan slopas. För att ge kommunerna möjlighet att förhindra inköp av öl under helgdagar och , om behov av sådana regler kan uppkomma, bör lagen om handel med drycker utformas så att sådan möjlighet ges. Generellt skulle ett avskaffande av svarta plastskynken över affärernas pilsnerbackar visa att svensk alkoholpolitik också kan ändras, om behov av särskild restriktion inte längre synes föreligga. Därigenom skapar man också större tilltro till angelägna alkoholpolitiska krav. Åldersgränsen för inköp av öl klass II bör däremot bibehållas. Med hänvisning till vad som anförts i motionen föreslås att beslutar om en ändring i lagen om handel med drycker, så att öl generellt får säljas under gällande öppettider i detaljhandeln, men att kommunala försäljningsregler får medges. () () 1 1983/84.
mot · G702946 · 1984-01-11 00:00:00 — Motion 1983/84:946 m. fl. Reglerna om reseavdrag från inkomst av tjänst Kommunalskattelagens (1928:370) utformning när det gäller avdragsgilla kostnader har ändrats upprepade gånger . Den största diskussionen har rört bestämmelserna om avdrag för resor, där en särskild 1 000-kronorsgräns införts. Dessutom har tidsgränserna medfört mycket kontrollarbete och konflikter mellan skattebetalare och myndigheter. Den allmänna debatten om avdragsreglerna påverkas också av att ett särskilt avdrag på . medges även om deklaranten inte haft någon kostnad alls. För den inkomsttagare som har stora resekostnader måste det framstå som synnerligen märkligt och orättvist att . av resekostnaden ej är avdragsgilla medan avdrag medges med . utan motsvarighet i några kostnader alls. Vi anser det viktigt att avdragsreglerna förenklas, att reglerna är rättvisa och att kontrollarbetet minskas. Vi föreslår därför att berört lagrum innehåller uppgift om vilka kostnader som ger rätt att yrka avdrag för. För att minska kontrollarbetet föreslår vi att inkomsttagaren får svara för . av de samlade avdragen. Specialbehandlingen av resekostnader upphävs genom detta. Vårt förslag är självklart oförenligt med avdragsmöjlighet utan kostnader. Genom våra förslag ökar såväl stats- som kommunalskatteinkomsterna. Den ökade omfattningen av 1 000-kronorsgränsen beräknas ge ca 700 milj. kr. och slopat 1 000-kronorsavdrag medför en inkomst på 1 600 milj. kr. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställer vi 1. att beslutar att bestämmelsen om avdrag med . utan samband med kostnader slopas, 2. att beslutar att avdragsgränsen I . för resor slopas och ersätts med en 1 000-kronorsgräns för det sammanlagda avdragsbeloppet, 3. att beslutar att om yrkandena under 1 och 2 ej vinner bifall begränsningen av avdragsrätt för resor endast till den del de överstiger . () () () ()
mot · G702948 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. avser att fr. o. m. införa nya tullbestämmelser innebärande att samlastningsgods i container, trailers etc. skall lossas på tullupplag innan det underkastas förtullning eller hemtagning till importör. Detta innebär en avsevärd skärpning av tullkontrollen och ett avsteg från den liberaliseringsprincip på vilken tullagen av baseras. De nya bestämmelserna får omfattande konsekvenser. Genomströmningshastigheten av gods minskar, lastbilar och andra lastbärare får lägre utnyttjandegrad; befintliga tullupplag kommer i många fall inte att räcka till; det finns berättigade farhågor för en betydande anhopning av gods och långa väntetider i importhamnarna. Allt detta leder till minskad effektivitet och höga kostnader. Enligt en detaljerad och genomarbetad kalkyl som gjorts upp av berörda intressenter, skulle merkostnaderna för näringslivet belöpa sig till storleksordningen . Detta innebär ett allvarligt avbräck i den utveckling som pågått mot en rationalisering av hela transportkedjan. De senaste decenniernas utveckling har inneburit ett helt nytt transporttänkande som är en förutsättning för den pågående rationaliseringen av materialhanteringen vilken inneburit mycket stora effektivitetsvinster. är starkt beroende av sin utrikeshandel, och störningar av det slag som förutses får mycket allvarliga konsekvenser. Det måste därför föreligga ytterligt starka skäl för att en åtgärd som den nu aviserade skall få genomföras. Orsaken till nya bestämmelser är att den ökande mängden samlastningsgods medfört att inte längre anser sig på ett nöjaktigt sätt kunna fullgöra sina åligganden. Det finns enligt skäl att misstänka att ökande mängder gods införs i landet utan att ha genomgått tullkontroll. Någon analys av omfattningen av denna verksamhet har emellertid inte gjorts. Däremot har i samarbete med brottsförebyggande rådet (BRÅ) påbörjat en riksomfattande undersökning av importen i syfte att medelst stickprov få en uppfattning av den totala omfattningen av felen vid import till landet . Det är anmärkningsvärt att inför nya förtullningsregler som står i strid med intentionerna i tullagen och begränsningskungörelsen och som innebär ett allvarligt hinder för godsströmmarna över våra gränser utan att ha undersökt det berättigade i att införa de nya reglerna och utan att beakta de avsevärda olägenheter och merkostnader som reglerna medför för importörer, transportföretag, importhamnar och andra intressenter i sista hand konsumenterna. Det är också anmärkningsvärt att inte varit berett att, innan en så drastisk åtgärd beslutas, först pröva de andra vägar att öka kontrollen som står till buds och som inte har motsvarande negativa konsekvenser. 1. att beslutar att de nya reglerna för tullkontroll av samlastningsgods icke skall träda i kraft, 2. att beslutar anhålla att regeringen efter det att den av och genomförda undersökningen utvärderats återkommer till med förslag till de åtgärder som med anledning av undersökningsresultatet kan vara erforderliga. () . () () ()
mot · G702949 · 1984-01-20 00:00:00 — Gällande förhållanden på beskattningsområdet för leveransvirke medger att av virkesintäkterna får sättas in på skogskonto för att därefter utsättas för beskattning . tas sålunda upp till beskattning under själva leveransåret. Vad gäller rotposter kan avsättas till skogskonto, medan skall tas upp till beskattning under avverkningsåret. Eftersom staten numera på olika vägar avser att stimulera riskvilligt kapital till investeringar inom näringslivet, borde gällande skatteregler för skogskonto kunna överföras till placeringar i aktier och på så vis komma näringslivet till godo. Beskattning skulle därvid ske efter tioårsperiodens utgång och avse ingångsvärdet medan eventuell vinst skulle beskattas enligt gällande aktieregler. Ett sådant förfaringssätt skulle gynna samhället i stort jämfört med det faktum att stora belopp låses på skogskontona, speciellt i samband med stora och tätt förekommande stormfällningar. Ett individuellt maximibelopp för denna placeringsform vore kanske motiverat. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett förslag som skall avse att stimulera skogsägare att vid avverkning placera riskvilligt kapital i aktier, vilket skulle beskattas enligt samma principer som gäller för skogskonto.
mot · G702950 · 1984-01-20 00:00:00 — och i Den alkoholpolitiska informationen Informationen om alkoholen, dess risker och skadeverkningar, sker genom Systembolaget och . Systembolagets informationsverksamhet är nästan genomgående inriktad på kampanjer mot användning av alkoholhaltiga drycker. Det måste starkt ifrågasättas om ett företag som har till sin huvuduppgift att svara för distributionen av alkoholhaltiga varor skall åläggas rent alkoholpolitiska uppgifter. är central myndighet för informationen om drogernas skadeverkningar, hälsofrämjande kampanjer o. d., och det torde ligga väl i linje med våra socialpolitiska målsättningar att även inlemma det alkoholpolitiska informationsarbetet under socialpolitiken. Det finns ingenting i avtalet mellan Systembolaget och staten som ålägger bolaget något ansvar för alkoholpolitisk information. Inte heller lagen om handeln med rusdrycker (LHD 1977:293) innehåller några sådana bestämmelser. Även om hanteringen av alkoholhaltiga drycker självfallet måste ske inom ramen för den av samhället fastställda alkoholpolitiken, är det enligt vår uppfattning väsentligt att skilja på ansvaret för denna alkoholpolitik och ansvaret för produktion och distribution av alkoholvaror. Vi föreslår därför att helt tar över all informationsverksamhet kring alkoholens risker och skadeverkningar från Systembolaget. En del av Systembolagets överskott anslås till idrottsorganisationer och andra ideella organisationer för informationskampanjer mot alkoholen. Detta bör kunna ske även i fortsättningen . anser vi det emellertid vara att föredra att ur de vinstmedel som inlevereras till staten från Vin- & Spritcentralen och Systembolaget anslås medel till , som sedan har att fördela dessa medel till sådan alkoholpolitisk informationsverksamhet som med fördel kan utföras av idrottsrörelsen och andra ideella organisationer. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar sig för att ansvaret för information kring alkoholens risker och skadeverkningar överförs från Systembolaget till . () HANS ()
mot · G702951 · 1984-01-19 00:00:00 — och förste vice talman utvärdering av bestämmelserna om serveringstillstånd 1982 beslöt bifalla en proposition (1981/82:143), vilket bl. innebar att utskänkningsrätten till alkohol skulle utnyttjas mot de restauranginnehavare som inte uppfyllt sina ekonomiska åtaganden gentemot samhället. Kronofogdemyndigheterna skulle åläggas att meddela tillståndsmyndigheten dvs. när den som har serveringstillstånd försummat att betala skatter eller sociala avgifter. Syftet är naturligtvis gott då allt undandragande av skatter och avgifter i möjligaste mån bör stoppas. Förslaget innebar emellertid flera nackdelar som gjorde att moderata samlingspartiets representanter i skatteutskottet reserverade sig i utskottets betänkande (SkU 1981/82:50). Enligt reservanternas uppfattning var det obilligt att koppla ihop ett återkallande av serveringstillstånd med oförmågan att fullgöra vissa ekonomiska skyldigheter, speciellt då i de fall då det inte förelåg några anmärkningar mot sättet att sköta serveringsverksamheten. Man kunde också befara att lagstiftarna gick vidare på samma väg och exempelvis övervägde att återkalla trafiktillstånd för åkare som ligger efter med skatten. Svårigheterna för vederbörande restauranginnehavare att göra rätt för sig skulle dessutom drastiskt minska om serveringstillståndet, som ofta är förutsättning för lönsamhet, drogs in. En kategori som också skulle komma i kläm var de restauranganställda vars sysselsättning skulle hotas. Det har visat sig att de farhågor som uttalades i reservationen till skatteutskottets betänkande varit välgrundade och en lång rad restauranger hotas nu av nedläggning och konkurs. Enbart i är det sju restauranger som mister sina serveringstillstånd från . Den höga arbetslösheten inom väntas ytterligare öka och facket ställer sig förklarligt nog mycket kritiskt till de nya bestämmelserna. Utan att vi på något vis vill försvara dem som inte sköter sina ekonomiska åtaganden medför den nya lagstiftningen enligt vår uppfattning för stora negativa verkningar inte minst mot tredje man varför regeringen skyndsamt borde göra en utvärdering. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en utvärdering av de nya bestämmelserna om serveringstillstånd enligt vad som i motionen anförts. HANS () ()