mot · G702968 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. förs i åtminstone en större debatt kring bestämmelserna för vår vapenexport. Som parti står därvid vpk helt ensamt gentemot samtliga andra partier, socialdemokratin inräknad. Vid våra genomgångar av den förda politiken på området kan vi konstatera att samma typer av regelvidrigheter mot de i sig strikta bestämmelserna skett, oavsett vilka som innehaft regeringsansvaret. Borgerliga handelsministrar kom och gick och fortsatte den exportpolitik, som vi tidigare kritiserat socialdemokratin för. En halv mandatperiod har gått sedan vi återigen fick en socialdemokrat på den ansvariga statsrådsposten, och de enskilda (s)-protester som faktiskt då och då genljöd, bl. a. i kammare, mot vissa exporttillstånd har förklingat. Moral- och solidaritetspolitiska hänsyn har lagts åt sidan, och någon ambition att leva upp till lagstiftningens bokstav verkar inte föresväva utrikeshandelsavdelningen på UD. Det är fortfarande fritt fram för våra stora krigsmaterielföretag att sälja vapen till stater, som enligt vår förbudslagstiftning och förlagorna till den inte bör komma i fråga som mottagarländer. I likhet med somliga andra lagar, som är strikt skrivna, är lagen om förbud mot krigsmaterielexport behäftad med tillämpningsföreskrifter som är lösliga och oprecisa. Man har således löst problemet så, att vi dels har en lag som uttryckligen förbjuder all export av vapen och annan krigsmateriel, dels har en rad undantagsbestämmelser som gör det möjligt att sälja krigsmaskiner till snart sagt alla stater. Den svenska krigsmaterielindustrin fick ett rejält uppsving av försvarsmaktens stora tillväxt . Beställningar av tung och tekniskt avancerad materiel lades ut på den inhemska industrin, som producerade i långa serier också för export. Saab-plan, Boforskanoner, granatgeväret från FFV kom snart att spridas över världen, antingen genom direktköp eller genom köp av licensrättigheter. Trots att vi formellt tillämpade en restriktiv exportpolitik, fanns avsevärda möjligheter för industrin att avsätta sina krigsmaskiner på den utländska marknaden. Svensk materiel kom således till användning i en lång rad av de krig som utspelades . Det är kända fakta, och vi behöver inte upprepa dem här. Vapenexporten har varit föremål för två utredningar , som lett till dels riktlinjerna riksdagsbeslut, dels senast till Dock har utredandet och de nya besluten snarare inneburit ett bekräftande av den redan förda politiken än någon kvalitativ förändring. De förbehåll som gjorts i riktlinjerna om att inte tillåta export till stat, som är inbegripen i intern eller internationell väpnad konflikt alternativt kan tänkas använda vapnen för undertryckande av de mänskliga rättigheterna, kringgås friskt genom undantagsskrivningar om bl. a. defensiv materiel. Samtliga kontroversiella affärer har av ansvarigt statsråd förklarats gälla just defensiv materiel. Sålunda kan lugnt fortsätta sina leveranser till , parallellt med att är inbegripet i en rad väpnade konflikter i flera världsdelar. Denna Boforsaffär strider mot i varje fall två av de fyra principer enligt vilka exporttillstånd inte skall beviljas. Inte nog med det. , som tillsammans med amerikanska utvecklat detta rörliga luftvärnssystem för krigsmakt, har endast haft exportmarknaden för ögonen. Detta går stick i stäv med den grundförutsättning, som alltid sägs ha gällt, att produktion av vapen enkom för export absolut inte får förekomma. Ett bärande motiv för svensk vapenexport är just, att kostnaderna för vårt inhemska försvar kan hållas nere, om industrin tillåts tillverka längre serier. Underförstått: Det är alltid vår egen försvarsorganisation som initierar tillverkning av viss produkt. Men för att trygga kontinuitet och sysselsättning i produktionen kan tillstånd till export beviljas jämsides med, eller efter, leveranser till vårt eget försvar. DIVAD är således en högst tvivelaktig affär i flera avseenden, och vi skall nedan beröra ännu ett. Vi skall så gå över till den viktiga frågeställningen om tilltron till den svenska neutralitetspolitiken. Det är högst tveksamt, om DIVAD även bortsett från andra redan nämnda skäl kan sägas vara förenlig med det samlade beslutsunderlaget till vapenexportlagen om man betraktar affären i rent neutralitetspolitiskt hänseende. är ledande i en av världens två stora försvarspakter, varför ett intimt samarbete på vapenteknologins område mellan och knappast kan anses öka omvärldens respekt för vår neutralitetspolitiska kurs. borde mera beakta dessa aspekter, inte minst i ljuset av det spända läge som råder och som fått återverkningar även i vår del av världen. ansågs länge som ett mycket lugnt hörn. Den nordiska balansen blev ett ofta förekommande uttryck i säkerhets- och försvarspolitiska kretsar. speciella förhållande till grannlandet till följd av bl. a. , hävdade neutralitet och och samhörighet med NATO betraktades som en garanti för balans, en grundförutsättning för att hålla de stormaktspolitiska spänningarna utanför vårt område. Den tillspetsade situationen mellan de två blocken, utplaceringen av allt fler avancerade kärnvapen i vår i dessa avseenden närmiljö, försätter vårt land i en mycket känslig position. Den allt aggressivare högern utnyttjar denna situation för att få oss än närmare och NATO. Det är därför en central uppgift för de krafter i vårt land, som verkligen slår vakt om neutralitetspolitiken, att verka för att den respekteras på alla områden. Inte bara i deklarationer vid högtidliga sammankomster. Neutralitetspolitiken måste genomsyra det svenska agerandet inte minst på det område, som här står till diskussion. I detta sammanhang aktualiserar vi återigen frågan om vapenexporten till och . Angående dessa, med vilka vi har ett bra och nära grannsamarbete men som dock tillhör , anses inte några neutralitetspolitiska hänsyn behöva tas. Vpk ifrågasätter detta. De små nationerna dras mer och mer in i stormakternas kärnvapenstrategier. och får därvid en viktigare roll inom NATO. De många sannolika u-båtarna i svenska vatten kan ses som ett tecken på den större uppmärksamhet som ägnas vårt territorium. Sammantaget borde detta vara ett memento för att grundligt skärskåda den proklamerade neutralitetspolitiken. Det sagda får oss att dra följande slutsatser: De fyra principerna, då förbud gäller vid tillämpningen av krigsmaterielexportlagen, är riktiga men borde föras in i själva lagtexten. Vi föreslår således att 1 § i lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. ges ett tillägg med lydelserf: Tillstånd skall inte beviljas till stat som a) befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, oavsett om krigsförklaring har avgetts eller ej, b) är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt, c) har inre väpnade oroligheter, eller d) k^n antas använda materielen för att undertrycka mänskliga rättigheter i strid med . Vid tillämpningen av lagen måste neutralitetspolitiska hänsyn väga tungt, varför utförseltillstånd ej bör beviljas till stat tillhörande endera av de två försvarspakterna NATO och . Distinktionen mellan offensiv och defensiv materiel bör helt slopas, enär den är omöjlig att upprätthålla. Krigsmateriel kan vara än defensiv, än offensiv beroende av konfliktsituation. All export av krigsmateriel innebär ett tillskott till mottagarlandets samlade vapenarsenal. Ett omsättande i praktiken av våra förslag leder oåterkalleligen till en minskning av exporten. I en annan motion 1983/84:1181 utvecklar vi vårt framförda förslag om en övergång från militär till civil produktion vid våra krigsmaterielindustrier. Vi har också vid upprepade tillfällen uttryckt oss i mycket skarpa ordalag om det intima samarbete, som utvecklats mellan svenska tillverkare och utländska, västeuropeiska och amerikanska. Detta bör avvecklas. Den svenska försvarsmakten kan upprätthålla en hög teknologisk standard utan detta samar bete, som inte bara bryter mot en konsekvent neutralitetspolitik utan också okar försvarets sårbarhet i tider av internationell kris. Vi har i många sammanhang bl a i motioner om J påtalat den, enligt vår åsikt, felaktiga satsningen på dyra stridsflygplan, vars beståndsdelar i betydande utsträckning tillverkas i utlandet! Den moderna tekniken befrämjar såväl en decentraliserad som mera lättrörlig försvarsorganisation, som inte bara kan höja försvarsförmågan utan också ökar oberoendet. I en omfattande motion till fjolårets riksdag, 1982/83:350, behandlade vpk en rad aspekter beträffande den svenska vapenexporten. Bl a framförde vi där kravet om ökad offentlig insyn i tillståndsgivningen. Vi vill hänvisa till den mer utförliga motiveringen där, men finnér det ändå angeläget att upprepa förslaget om ett tillmötesgående av önskemål i samband med remissbehandlingen av det senaste kommittébetänkandet (SOU 1981:39) om vidgad information till allmänheten. I nämnda motion kritiserade vi också mörkläggningen kring handlingar vid våra hamnkontor i samband med lastning och utskeppning av svensktillverkad krigsmateriel. Dessa dokument bör, ansåg vi, inbegripa uppgifter om lastens ursprung, omfattning, fartygsägare och slutgiltig destination. Offentlighetsprincipen borde således, med vissa inskränkningar som exportföretagen inte skall ha inflytande över gälla även detta område. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar anta följande som Motionärernas förslag betecknade ändring i 1 § lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m: Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Krigsmateriel får inte föras ut ur Krigsmateriel får inte föras ut ur riket utan tillstånd av regeringen, riket utan tillstånd av regeringen. om ej annat följer av denna lag eller Tillstånd skall inte beviljas till stat a) befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, oavsett om krigsförklaring har avgetts eller ej, b) är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt, c) har inre väpnade oroligheter, eller d) kan antas använda materielen för att undertrycka mänskliga rättigheter i strid med . 2. att uttalar sig för att vid tillämpningen av ovanstående lag a) distinktionen mellan offensiv och defensiv krigsmateriel helt slopas, b) neutralitetspolitiska hänsyn ges en avgörande tyngd, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ökad offentlig insyn i den svenska krigsmaterielexpo rten. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)