mot · G7022735 · 1984-03-28 00:00:00 — m. fl. Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) Turist- och rekreationspolitiska utredningen framhåller friluftslivets stora betydelse som rekreationsform. Friluftslivet har i hög grad formen av närrekreation men är också en viktig beståndsdel i turism. Men utredningen finnér också att många hinder föreligger för människor att ägna sin fritid åt friluftsliv. Ideella organisationer har i remissvar visat på sina möjligheter och förutsättningar att komma till rätta med väsentliga hinder sammanhängande med bl. a. information och utbildning. De har uttryckt sin vilja att göra en samhällelig insats och därigenom bidra till människors psykiska, fysiska och sociala välbefinnande. Propositionen redovisar inte ens summariskt hur rekreationsaktiviteterna bedrivs eller vilka frivilliga krafter som verkar inom denna sektor av samhällslivet. En bild av verksamheten på s. k. gräsrotsnivå hade bort ligga till grund för utformningen av den statliga myndighetsfunktionen. Det övergripande ansvaret för turism och rekreation har lagts på turistråd. I propositionen föreslås turistrådet ges rätten att besluta i frågor om bidrag på turist- och rekreationsområdet. På rådet läggs uppgifter i fråga om planering och utveckling. Dit hänskjuts också forsknings-, utbildnings- och rekreationsfrågor. Däremot avses även i fortsättningen organisationsstödet till de organisationer som bedriver en bred verksamhet inom rekreationssektorn, t. ex. med ca 24 000 ledare och närmare 250 000 aktiva i åldern och upp till pensionsåldern föreslås av riksidrottsstyrelsen. Det framstår som naturligt och starkt önskvärt att de organisationer som bedriver upplysning och utbildning av en bred allmänhet och vars verksamhet har klart samband med de uppgifter som föreslås ges turistråd i stället knyts till rådet. Därmed skulle skapas ett klart samband mellan aktiv fjärrekreation (turism) och förberedelser i form av närrekreation i friluftslivets form. En sådan lösning ger möjligheter till samordnings- och effektivitetsvinster. Friluftsaktiviteterna kan då utvecklas på egna och inte på idrottens villkor. Propositionen präglas av en uppenbar strävan att öka centraliseringen och byråkratiseringen. Detta kommer särskilt markant till uttryck vid bedömningen av fjällsäkerhetsrådets verksamhet. I propositionen förordas att rådet i sin nuvarande form avskaffas och att verksamheten överförs till . Detta innebär en försvagning av verksamheten. När fjällsäkerhetsrådet bildades var det ett bestämt önskemål från bl. a. länsstyrelserna att verksamheten skulle präglas av den sakkunskap som fanns på lokal och regional nivå där man först kommer i kontakt med olyckor och faror som kan föranleda åtgärder i bl. a. förebyggande syfte. Till rådet ville man också knyta organisationer som har aktiviteter i fjällvärlden som t. ex. och samt myndigheter som är verksamma inom fjällräddningstjänsten, t. ex. polisväsendet. kom i praktiken att stå under ledning av vars generaldirektör är rådets ordförande. En mångsidig sakkunskap tillfördes fjällsäkerhetsrådet genom att som ledamöter utsågs företrädare för länsstyrelserna i fjällänen, , polisens länsnivå, , , och . Det är omvittnat att rådet fungerar väl och att kostnaderna för dess verksamhet varit låga, då man inte behövt bygga upp en särskild administration för ändamålet. Tillgängliga medel har i väsentlig grad kunnat användas för konsultuppdrag för att ge fältverksamheten djup och innehåll. Om fjällsäkerhetsrådet upplöses och dess uppgifter övertas av måste verket utbyggas så att den expertis som behövs men som saknas inom verket blir företrädd. huvuduppgifter bör vara miljövård och allmän naturvård samt, när det gäller nationalparkerna, också en konserverande verksamhet. Det måste bli förenat med konflikter och vara närmast ogörligt att både fullgöra dessa uppgifter och dessutom på ett meningsfullt sätt företräda de myndigheters och organisationers intressen som är företrädda i fjällsäkerhetsrådet. Den centralisering och byråkratisering som propositionens förslag om avveckling av fjällsäkerhetsrådet i dess nuvarande form innebär står uppenbarligen i bjärt kontrast till de decentraliseringssträvanden som civilministern aktualiserat. Hans ambitioner innebär ju ökat inflytande från lokal och regional nivå genom minskning av de centrala ämbetsverkens inflytande. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att stödet till och övriga inom friluftslivet verksamma organisationer fr. o. m. /86 skall handhas av turistråd, 2. att beslutar uttala sig för att fjällsäkerhetsrådets verksamhet bibehålls i nuvarande form. () () ()