mot · G7022715 · 1984-03-28 00:00:00 — m. fl. Förslag till ändringar i förköpslagen (1967:868) m. m. 1983/84:141) yrkar avslag på propositionen om ändringar i förköpslagen i sin helhet. Praktiskt taget varje fastighet i tätort samt ett stort antal fastigheter i glesbygd kommer med förslaget att kunna bli föremål för förköp. Människors möjligheter att förvärva fastigheter kommer i långt större utsträckning än att vara beroende av kommunernas ofta bara skissartade planering rörande bostäder, rekreation och miljö. Detta kan vi inte acceptera. Förköpslagen, såväl i sin nuvarande utformning som enligt förslaget, öppnar möjligheter för ett godtycke från myndigheternas sida. Det framgår av föredraganden att förköpslagen avses att användas som ett alternativ och komplement till expropriation. Därigenom inbjuder lagen redan i sin nuvarande utformning kommunerna att förvärva fastigheter utifrån ett kan vara bra att ha-tänkande. Exempel Finns där kommuner har samlat på sig stora fastighetsbestånd i tätorterna för att ha full handlingsfrihet för eventuella framtida behov. Detta innebär inte bara att enskilda förvägras att förvärva fastigheter utan binder dessutom stora ekonomiska resurser till tveksam nytta för skattebetalarna. Alltför många exempel Finns också på att kommunerna inte sköter sina fastigheter utan att dessa förfaller som diskussioner pågår om deras framtida användning. Föredraganden har i propositionen försökt lösa problemen för fast bosatta i attraktiva fritidsområden att köpa fastigheter. Vi är medvetna om att prisutvecklingen på fastigheter i exempelvis skärgårdsområdena till en del har medverkat till att dessa avfolkats, även om det avgörande skälet är bristen på arbetstillfällen i dessa områden. Vi är inte heller beträffande dessa fastigheter beredda att acceptera att förköpslagen skall användas som kommunalt styrinstrument. Vi anser det lämpligt av både principiella och praktiska skäl att kommunerna skall avgöra hur dessa fastigheter skall upplåtas och användas. Dessutom skulle ett sådant system kraftigt bidra till ökat krångel och byråkrati. Vi ifrågasätter om detta verkligen skulle öka antalet permanentboende mer än högst marginellt. Ett bättre sätt att dämpa prisnivån på fastigheter i attraktiva fritidsområden är att grunda taxeringsvärdena på bruksvärde snarare än på marknadsvärde. En sådan åtgärd skulle leda till att arvingar får lättare att överta fastigheter och att prisutvecklingen allmänt dämpas. föredraganden tror vi också att särskilt förmånliga lån till personer vilka visar intresse att permanent bosätta sig på viss ort skulle underlätta för bofasta att överta lediga fastigheter. Avslutningsvis vill vi framhålla den mycket splittrade remissopinionen i samband med behandling av den promemoria som utgör förarbete till lagen. Denna opinion vittnar om de risker för rättssäkerheten som förslaget innebär. Propositionen föreslår också utökad förköpsrätt av bostadsrättsföreningar. Vi avvisar detta, liksom vi tidigare avvisat inskränkningar i hyresgästernas förköpsrätt i fastigheter ägda av allmännyttan. Hyresgäster som inlämnat intresseanmälan och bildat bostadsrättsförening och har laglig företrädesrätt till förvärv av fastigheten kommer att drabbas av den föreslagna lagändringen. För det första förvägras de boende möjligheten att förvärva sin bostad, och för det andra blir nedlagda insatser för att förbereda köp omintetgjorda. Med anledning av ovanstående hemställer vi 1. att beslutar avslå proposition 1983/84:141, 2. att hos regeringen begär förslag om översyn av taxeringsvärdena på fastigheter i de i propositionen nämnda kommunerna. () ()