ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021486 · 1984-01-24 00:00:00 — och för ledningssystem inom gruppbebyggda småhusområden Den vanligaste formen att ansluta småhus till de kommunala tekniska ledningssystemen är den att kommunen äger och underhåller vatten-, avlopps-, dagvatten-, el- och fjärrvärmeledningar i den kommunala gatan. Och att fastighetsägaren äger på den enskilda tomten. När det gäller småhus i grupp är principen den att kommunen drar fram sina tekniska ledningssystem till storkvarterets gränser. Samtliga ledningar ägs och underhålls av fastighetsägaren. Dessutom gäller att utöver sina ledningar på tomten har fastighetsägarna gemensamt att svara för ledningar i gator inom storkvarterets gränser där de kommunala anslutningspunkterna ligger. Husägarna äger således samtliga ledningssystem inom storkvarteret. Det går att försäkra ledningssystemet, men försäkringsskyddet sjunker , och gäller inga försäkringar. sker inga fonderingar, på grund av bl. a. inflationen och att tillgångarna beskattas som B-inkomst av resp. husägare. Det innebär att de som säljer sina hus ett och framåt, tills något händer med ledningssystemet, tar hela vinsten på huset. Uppstår en skada, eller när ledningssystemet måste förnyas måste de husägare som för tillfället bor i grupphusen ta ett lån för att ersätta reparationskostnaderna. Att förnya de tekniska systemen i ett gruppområde beräknas till ca . Det innebär att i de gamla grupphusområdena borde det finnas ett fonderat belopp, ca . per hus som ökar i takt med kostnadsförändringarna. Därför borde grupphusägare kunna precis som de som bor i bostadsrätt och hyresrätt kunna göra skattefria fonderingar för att kunna byta utledningssystem när så erfordras. Fonderingen bör starta ett och ökas i samma takt som försäkringsskyddet avtar. Med hänvisning till vad ovan framförts hemställs att anhåller att regeringen låter utreda möjligheterna till skattefria fonderingar för dem som bor i gruppbyggda småhus, på motsvarande sätt som för dem som bor i bostadsrätt och hyresrätt.
mot · G7021488 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 1488-1498 Stimulans av enskilt stöd till kulturlivet Sponsorverksamht har numera alltmer etablerats som en viktig finansieringskälla för det svenska kulturlivet. Det mest uppmärksammade exemplet är Volvos bidrag till och USA-turné. Flera andra mindre men mycket betydelsefulla bidrag har emellertid lämnats till andra institutioner från större och mindre företag. Företrädesvis är det dock mycket stora och välkonsoliderade institutioner som givit bidrag. Detta kan förklaras av att bidrag av detta slag vanligen inte utgör avdragsgill kostnad i beskattningshänseende. Många företag torde därtill, särskilt i dagens ekonomiska läge, sakna möjligheter att lämna mer betydande bidrag till kulturlivet. Det bör påpekas att vissa angelägna projekt knappast kan genomföras utan att berörda kulturinstitutioner får bidrag från företag och enskilda. Detta gäller t. ex. de stora symfoniorkestrarnas utlandsturnéer. En ändring av skattereglerna bör därför ske. Skattelättnader vid stöd till ideella organisationer har tidigare övervägts men avvisats med hänsyn till vissa principiella betänkligheter, men i dagens statsfinansiella läge är det dock angeläget att kunna räkna med ökade ideella bidrag som komplement eller alternativ till offentliga anslag. Å andra sidan medför en införd avdragsrätt ett inkomstbortfall för staten som måste kompenseras med ytterligare besparingar. Det synes därför vara lämpligt att frågan blir föremål för närmare övervägande, alternativt att viss försöksverksamhet bedrivs för att komma fram till den mest lämpliga avvägningen mellan dylika åtgärder. Regeringen bör på lämpligt sätt företa en sådan översyn. bör göra ett uttalande av denna innebörd. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stimulans av enskilt stöd till kulturlivet. 1 1983184.3 sami Nr 1488-1498
mot · G7021489 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Under 1960- och genomfördes upprepade skärpningar av beskattningen. Av generell betydelse var naturligtvis de skärpta inkomstskatterna men för de mindre och medelstora företagen innebar skärpningarna av kapitalbeskattningen en lika väsentlig förändring. Försäljningen av företag ökade drastiskt och det blev allt svårare för familjeföretag att klara ett generationsskifte. Förmögenhetsbeskattningen på arbetande kapital nedlagt i förvärvskälla inom inkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse har visserligen blivit lättare att bära genom införande av 30-procentsregeln, men fortfarande drabbas ett betydande antal företag svårt, inte minst inom kategorin tillväxtföretag, av förmögenhetsskatten. Genom den beslutade skärpningen av såväl skattesatser som sänkningen av lägsta skattepliktiga belopp accentueras problemet ytterligare. Ett exempel på hur den skärpta förmögenhetsskatten slår är ett företag i med ca 45 anställda, omsättning 10-12 milj. kr. och ett förmögenhetsvärde på 1,7 milj. kr. Ur detta företag tvingas ägaren ta ut en extralön på . (inkl. sociala avgifter) för att klara en förmögenhetsskatt på . Det nuvarande förmögenhetsskattetrycket är ohållbart och en ändring brådskar om inte förmögenhetsskatten skall bidra till minskad sysselsättning och ökad företagskoncentration. Vi föreslår därför att ger regeringen i uppdrag att framlägga förslag till avsevärt lindrad förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag alternativt ett slopande av förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag i enlighet med vad som i motionen anförts angående avsevärt reducerad förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag alternativt ett avskaffande av förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i familjeföretag. () () () PER () () . () () ()
mot · G7021490 · 1984-01-20 00:00:00 — och skattefrihet för idrottsföreningar En stor del av idrottsrörelsens verksamhet finansieras genom intäkter från olika verksamheter. Det kan vara insamlingar, lotterier, bingo och festarrangemang för att nämna några exempel. När det t. ex. gäller inkomster från offentlig dans som en förening anordnar skall dessa enligt bestämmelserna vara skattefria om det är en för föreningen hävdvunnen verksamhet. Tyvärr finns det alltför många exempel på att taxeringsintendenter vägrar acceptera en förenings krav på skattefrihet trots att den aktuella verksamheten pågått . Detta är mycket negativt när det gäller att få folk att ställa upp och göra frivilliga oavlönade insatser, vilket är en absolut förutsättning för att det skall bli några pengar över till stöd för idrottsverksamheten. Enda avsikten med att anordna offentliga nöjestillställningar är just att få in pengar till föreningarnas verksamhet, främst bland barn och ungdom. Hårt arbetande föreningskassörer undrar med rätta, när de tvingas till omfattande och upprepad skriftväxling med taxeringsmyndigheter, om det inte finns angelägnare ärenden att granska på skatteområdet. Med hänvisning till det anförda yrkar vi att begär att regeringen genom medverkar till sådana klarlägganden beträffande skattefrihet för vissa inkomster till idrottsföreningar som är nödvändiga för att medlemmars motivation för frivilliga arbetsinsatser inom idrottsrörelsen inte skall minska. () ()
mot · G7021491 · 1984-01-25 00:00:00 — Förste vice talman från kvarskatteavgift i vissa fall Aktiebolag som inte är börsnoterade får i princip sina aktier värderade av . Värderingen påverkas av den årliga deklarationen som alltså lämnas in i regel . Sista chansen att betala bolagsskatt är sista april. frångår tidigare års värdering av sådana bolags aktier. Det kan dröja rätt efter sista april innan de nya värdena fastställs. Är de då högre än tidigare är inbetald skatt otillräcklig. Bolaget påförs restskatt och i förekommande fall straffavgift. Detta retar många småföretagare som har sin firma i aktiebolagsform. De har ju ingen praktisk möjlighet att undvika kvarskatt och kvarskatteavgift. Det är inte heller alltid möjligt att förutse att aktierna får ett högre värde och därför betala in mer skatt och därmed undvika kvarskatteavgift. Nuvarande osäkra system är otillfredsställande, eftersom det bör vara möjligt för medborgaren/företagaren att förutse skatten relativt exakt. I här beskrivna fall borde åtminstone kvarskatteavgiften bortfalla, om företagaren inom viss begränsad tid efter det han får besked om de högre värdena betalar in den ytterligare skatt som erfordras. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att kvarskatteavgiften skall falla bort vid inbetalning av ytterligare erforderlig skatt inom viss begränsad tid i de fall som anges i motionen.
mot · G7021492 · 1984-01-25 00:00:00 — Förste vice talman av delägare i vissa samfälligheter I samfälligheter får medel inte avsättas till kommande underhåll och reparationer till högre belopp än . per medlem utan förmögenhetsskattekonsekvenser. Överskrids denna gräns skall hela beloppet fördelas på samtliga delägare vid den årliga deklarationen och tas upp i deras resp. deklarationer. En samfällighet bestående av 307 tomter med småhus och betydande gemensamma anläggningar att underhålla uttaxerade visst belopp av delägarna för reparationsändamål. Av olika skäl genomfördes reparationerna först . Detta ledde till att en ränta motsvarande . per medlem uppkom . Eftersom det endast för belopp understigande . per delägare inte föreligger skyldighet att ta upp intäkterna i samfälligheten måste den upplupna räntan fördelas på de 307 delägarnas deklarationer. Det nämnda beloppet - . per medlem - fastställdes . har priserna mer än fördubblats utan att beloppen anpassats till detta. Detta medför en orimlig byråkrati i förhållande till beloppens storlek samt försvårar för samfälligheterna att på ett ekonomiskt sätt planera underhållet och att hålla medlemsavgifterna på en i förhållande till penningvärdesutvecklingen jämn nivå. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i skattelagstiftningen att de i motionen nämnda beloppen höjs till .
mot · G7021493 · 1984-01-25 00:00:00 — Förste vice talman av vårdbidraget för handikappat barn Det statliga vårdnadsbidraget för handikappade barn är skattepliktigt och bl. a. ATP-grundande. Fr. o. m. 1983 har reglerna ändrats så att viss del av vårdnadsbidraget (15, 30,45 eller av basbeloppet) skall utgöra en skattefri merkostnadsersättning efter utredning om de faktiska förhållandena i varje enskilt fall. Detta är en väsentlig förbättring av de gällande reglerna. Emellertid kvarstår ett betydande problem olöst, nämligen de fall då den förälder som uppbär vårdnadsbidraget förvärvsarbetar och använder vårdnadsbidraget till att betala en vårdare som tar hand om det handikappade barnet . Vårdnadsbidraget kan då sägas beskattas på toppen av förvärvsinkomsten som om detta vore en extra inkomst. Det som efter skatt återstår räcker inte långt som bidrag till anställd ersättare. Det naturliga skulle i dessa fall vara att vårdnadsbidraget i stället beskattades hos den anställde, till den del det används som lön för denne. Eljest kommer vårdnadsbidraget att beskattas två gånger. Till detta kommer att det handikappade barnets föräldrar i dessa fall dessutom skall betala arbetsgivaravgifter för ersättaren. Visst förvärvsarbete kan i många fall vara en förutsättning för att gravt handikappade barns föräldrar psykiskt skall orka med att själva ta hand om barnen. Alla handikappade barn kan inte heller ges erforderlig vård och omsorg i den kommunala barnomsorgen. Det är därför angeläget att utgifterna för erforderlig vård och tillsyn av de handikappade barnen i fall som ovan angivits blir avdragsgilla från vårdnadsersättningen, när detta är en förutsättning för vårdarens förvärvsarbete. På utskottet måtte ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om skyndsam lagändring innebärande att den del av vårdnadsbidraget för handikappade barn som används för att bekosta en ersättare undantas från beskattning.
mot · G7021495 · 1984-01-25 00:00:00 — Slopande av sambeskattningen av fosterbarns och fosterföräldrars förmögenhet Självfallet är det ett samhällsintresse att barn som förlorat sina föräldrar eller på annat sätt blivit ensamstående kan tas om hand av fosterföräldrar. Ur beskattningssynpunkt jämställs fosterbarn med biologiska barn, styvbarn och fosterbarn. Detta kan vara fördelaktigt när det gäller förvärvsavdrag, skattereduktion m. m. Det finns emellertid en nackdel som visserligen inte kan vara speciellt frekvent, men som likväl säkert gör det svårare för barn med egen förmögenhet att finna fosterföräldrar. I förmögenhetsskattelagen stadgas sambeskattning av föräldrars och barns förmögenhet och med barn förstås då också fosterbarn. Förutom att detta försvårar vissa barns möjligheter att få fosterföräldrar, är bestämmelsen i förmögenhetsskattelagen ologisk så till vida att fosterbarns förmögenhet aldrig får disponeras av fosterföräldrarna. Biologiska barns tillgångar betraktas däremot som hela familjens. Enligt min uppfattning bör fosterbarns förmögenhet inte vid beskattning sammanläggas med fosterföräldrarnas. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar upphäva sambeskattningen av fosterbarns och fosterföräldrars förmögenhet.
mot · G7021496 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Uttaget av preliminär B-skatt beslöt att preliminär B-skatt skall utgå av den slutliga skatten och godkände därmed ett förslag i proposition 1982/83:53. Beslutet innebar att de som har B-skatt, huvudsakligen företag och enskilda rörelseidkare, fr. o. m. /84 får betala preliminär B-skatt som överstiger den slutliga skatten nästföregående år. I skatteutskottets betänkande 1982/83:11 reserverade sig moderata samlingspartiet för ett oförändrat uttag om medan mittenpartierna föreslog en uppräkning . I den moderata reservationen underströks att inkomstutvecklingen för egenföretagarna ingalunda följt den regelmässiga ökningen som dittills gällt för flertalet löntagare. Dessutom skulle den beskattningsbara inkomsten för företagarna begränsas av kraftigt höjda arbetsgivaravgifter och löneskatter. Dessutom fann vi moderater det ologiskt att den socialdemokratiska majoriteten i och med beslutet godkänt en inflation på som man i uppgörelsen med mittenpartierna om skatterna utgick från en inflationstakt om . De skäl som låg till grund för det moderata ställningstagandet för ett drygt år sedan äger ännu högre giltighet. Egenföretagarna har fått se sin situation väsentligt försämrad bl. a. genom ytterligare höjd löneskatt, löntagarfonder, försämrade lagernedskrivningsmöjligheter, höjd skogsaccis och en närmast konfiskatorisk förmögenhetsskatt. Dessutom kan det självfallet inte försvaras att regeringen tycks acceptera en 10-procentig uppskrivning av det preliminära B-skatteuttaget som man praktiskt taget utlovat en inflation på innevarande år och 2,5 . Enligt vår uppfattning bör uttaget av preliminär B-skatt återföras till tidigare gällande , och det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att uttaget av preliminär B-skatt fr. o.m. /86 skall vara av den slutliga skatt som påförts den skattskyldige året före inkomståret. () () () () () BO () () ()
mot · G7021497 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Ändring av reglerna för lagernedskrivning beslöt i enlighet med förslag i proposition 1983/84:64 att begränsa den högsta tillåtna lagerreserven från till av lagrets värde. sänktes den statliga bolagsskattesatsen från 40 till För de företag som inte drivs i aktiebolagsform innebär denna förändring att skattebelastningen ökar genom att lagerreserveringsmöjligheterna begränsas utan att företagen kommer i åtnjutande av sänkta skattesatser. Detsamma gäller också för mindre aktiebolag där vinsten i huvudsak tas ut som lön. Även för flera större företag kommer de sammantagna effekterna av förändringarna att leda till en ej acceptabel skatteskärpning. De problem som ovan redovisats löses bäst genom en återgång till tidigare gällande regler för lagernedskrivning fr. o. m. taxeringen 1986. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Mot denna bakgrund hemställer vi att beslutar att högsta tillåtna lagerreserven skall bestämmas till . () () () () () BO () () () ()
mot · G7021498 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1498 Ändring i lagen om handel med drycker I 30 § lag (1977:293) om handel med drycker stadgas att försäljning av öl får äga rum vardagar mellan kl. 8.00 och 20.00. Detta innebär att det råder försäljningsförbud för folköl - däremot inte för lättöl - vardagar efter och . Det framstår som uppenbart att den alkoholpolitiska effekten av denna reglering är ringa. Försäljningsförbudet uppfattas som en onödig klåfingrighet och leder därför till irritation bland konsumenterna. Härigenom minskar förståelsen för och lojaliteten med samhällets seriösa kamp mot alkoholmissbruk. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att 30 § lag (1977:293) om handel med drycker skall ha följande lydelse: Detaljhandel med öl får bedrivas av detaljhandelsbolaget och av den som har meddelats särskilt tillstånd. Tillstånd enligt första stycket gäller tills vidare och hänför sig till viss lokal (detaljhandelsställe). får i tillstånd till detaljhandel med öl meddela de föreskrifter som behövs. minab/gotab 1984 77695
mot · G7021499 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 1499-1503 m. fl. Tillsättande av en alkoholkommission Under en rad år har den totala alkoholkonsumtionen i sjunkit. Detta positiva faktum har sannolikt framkallats av ett flertal skilda orsakerallmänt minskad köpkraft kan ha gått hand i hand med ökad medvetenhet inför drogfrågor. synes dock olika former av alkoholskador i fler mätbara hänseenden ha ökat. Även mer allmänt kvarstår alkoholrelaterade problem i omfattande grad. De utgör alltjämt ett av de stora hoten mot människors fysiska och psykiska hälsa, och de drabbar alltjämt med särskild styrka många av de sämst ställda i samhället. Det finns därför ett klart behov av en mer medveten och utvecklad alkoholpolitik. Detta talar för att en alkoholkommission tillsätts. En sådan kommission bör bl. a. överväga vad som kan göras för att vidmakthålla en fortskridande nedgång i konsumtionen av alkohol. Den bör studera och föreslå åtgärder för att avhjälpa den situation som består i att alkoholskadorna förblir så omfattande, även när totalkonsumtionen går ned. Slutligen bör kommissionen uppmärksamma de följder som de restriktiva ekonomiska förhållandena fått för alkoholproblematikernas möjligheter att få hjälp och föreslå förbättrade åtgärder härför. Sådana åtgärder skall utformas efter principer, som speglar respekt för de medborgerliga rättigheterna och för en humanistisk människosyn. Mot bakgrund av det anförda föreslås 1.att beslutar hos regeringen begära tillsättandet av en alkoholkommission, 2. att beslutar uttala att alkoholkommissionens uppgifter bör vara att utforma åtgärder, vilka a) vidmakthåller en sjunkande alkoholkonsumtion, b) leder till minskade alkoholskador, c) uppmärksammar alkoholproblematikernas situation i enlighet med vad som framhålls i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) INGA (vpk) 1 1983184.3 sami.
mot · G7021502 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1502 Beskattningsreglerna för vissa pensionärsförsäkringar Ett aktiebolags pensionsutfästelser till anställda och anställda ägare kan säkerställas på flera olika sätt. I samtliga fall får aktiebolagen fullt avdrag för kostnaderna i sin resultaträkning. En person som har inkomst av rörelse eller jordbruk får visserligen dra av högre belopp än en som enbart har löneinkomster. Men skillnaden är att kostnaden för pensionsförsäkringar för egenföretagaren inte får belasta den egna rörelsens resultaträkning. Den skall dras av som allmänt avdrag i dennes självdeklaration. Detta får till följd att egenföretagaren får betala sociala avgifter även på kostnader som härrör från dennes pensionsförsäkringar. Nuvarande regler utfaller till egenföretagarens nackdel. För att åstadkomma likställighet oavsett företagsform bör egenföretagarna i detta sammanhang likställas med de regler som gäller för aktiebolag. Det bör ankomma på regeringen att förelägga förslag med denna innebörd. Med ovanstående som grund hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående likställighet mellan egenföretagare och aktiebolag vad gäller avdragsregler för pensionsförsäkringar.
mot · G7021503 · 1984-01-25 00:00:00 — Det är en orimlighet att avstående från äktenskap skall kunna påverka förmögenhetsskattens storlek. Om en man och en kvinna var för sig äger . drabbas de inte av någon förmögenhetsskatt. Men om de gifter sig med varandra läggs förmögenheterna samman, och de drabbas av en besvärande förmögenhetsskatt. Detta drabbar hårdast dem som har sin förmögenhet bunden i fastighet eller företag. Men det är framför allt orimligt därför att bestämmelserna fungerar som en diskriminering av äktenskapet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar avskaffa sambeskattningen av förmögenheter. minab/gotab 1984 77700
mot · G7021505 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1505 Protokoll från muntlig förhandling i förvaltningsdomstol Från en väljare har jag fått ett brev med följande innehåll: När det gäller handlingar i rättsärenden, är det dåligt med servicen till enskilda. Jag har varit med om en muntlig förhandling vid länsrätten. Efter denna fick jag domslutet skickat till mig. Sedan överklagade man från länsrättens sida domen till kammarrätten, vilken begärde yttrande från mig. Innan jag yttrade mig begärde jag från länsrätten en kopia av protokollet från den muntliga förhandlingen. Det visade sig, att de inte hade något protokoll, utan det fanns redan hos kammarrätten. Jag fick ringa kammarrätten för att få en kopia av protokollet. När jag läste igenom protokollet såg jag genast, att det inte överensstämde med vad jag hade sagt. Man hade summerat vad jag hade sagt på ett sådant sätt, att det skulle kunna styra utgången av målet i kammarrätten till den linje, som taxeringsintendenten ville ha den. För att man skall få litet mera insyn i länsrättens och även övriga rättsinstansers arbetssätt, är det nödvändigt, att man inför en rutin som säger, att protokoll från en förhandling, där även den andra parten får yttra sig, alltid tillställs i kopia till denne. Annars får vederbörande vid ett överklagande inte tillgång till det utan att 1. Han vet, att det finns ett protokoll. När första försöket inte lyckas för att få fatt på protokollet, kanske han inte vågar höra av sig till nästa ställe. Kanske det kan leda till att man vid protokollföring blir mer vaksam med uttolkninngen av vad man hör, då kan resultatet blir korrektare än om endast ena parten har insyn i vad som skrivs från förhandlingen. Det är ju i bland så, att det inte är allom givet att rätt kunna uttyda det som sägs i några korta protokollsreferat. I och för sig är det knappast troligt att länsrättens protokollförare medvetet sökt styra utgången genom protokollsanteckningar, men det är illa nog om allmänheten misstänker det. Av denna anledning liksom på grund av vad som anförts i brevet finns skäl att överväga brevskrivarens förslag. Eftersom rättens beslut jämlikt 31 § förvaltningsprocesslagen skall tillställas part, skulle det inte innebära nämnvärt större tidsutdräkt eller kostnad att även bifoga det protokoll som förs enligt 17 § samma lag. Med stöd av det anförda hemställer jag att begär att regeringen låter utreda möjligheterna att föreskriva att inte bara beslut utan även protokoll skall tillställas part i mål vid förvaltningsdomstol.