mot · G7021168 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1168 m. fl. En huvudlinje i svensk utrikespolitik är att aktivt verka för fredliga lösningar av internationella konflikter och för internationella överenskommelser om nedrustning. Internationell handel med krigsmateriel står i principiell motsättning till dessa politiska mål. Enligt de gällande riktlinjerna för vapenexport talar hänsynen till neutralitet i viss utsträckning mot export av krigsmateriel. De neutralitetsrättsliga regler om krigsmaterielexport som återfinns gäller dock endast i fall av krig och sådan export som sker från statliga eller statskontrollerade organ. För krigsmaterielexport i fredstid finns inga generella folkrättsliga regler. Det kan emellertid enligt de gällande riktlinjerna vara en neutral stats intresse att begränsa exporten av krigsmateriel även om det inte föreligger krig. Det är en brist att de folkrättsliga reglerna är så begränsade, särskilt med hänsyn till det stora antal väpnade konflikter som förekommit , liksom till den stora ökningen av den internationella vapenhandeln. Efter har det förekommit ca 150 väpnade konflikter med omkring 30 miljoner dödsoffer som följd. har den internationella vapenhandeln ökat med . Särskilt allvarligt är att många länder levererar vapen och militär teknologi till stater som gjort sig skyldiga till grova folkrättsbrott. Det rör sig bl. a. om väpnade angrepp mot annat land, militära interventioner i andra länder och leveranser av förbjudna stridsmedel, exempelvis gas, biologiska vapen och splitterbomber. Det behövs nya internationella regler, helst i form av en konvention, om registrering, begränsning och kontroll av den internationella vapenhandeln. Det har anförts att motståndet mot internationella regler beträffande vapenexport är stort. Men detta får inte medföra att ansträngningarna upphör. har framfört i sin bok om nedrustningen att det skulle bjuda mindre motstånd mot att få vapenexport registrerad om detta förenades med omfattande registrering av all produktion av vapen i alla länder. Enligt de svenska bestämmelserna råder generellt förbud mot att exportera krigsmateriel utan särskilt tillstånd av regeringen. I vissa fall föreligger ovillkorligt hinder mot krigsmaterielexport. Detta kan vara fallet på grund av internationella avtal, beslut av eller folkrättsliga regler. Gällande svenska riktlinjer skiljer mellan materiel av utpräglad defensiv karaktär och krigsmateriel i övrigt. De allmänna utrikespolitiska skälen mot krigsmaterielexport anses inte ha samma tyngd i fråga om defensiva vapen, t. ex. kustartilleri- och luftvärnsmateriel. Visserligen bör inte ens defensiv materiel kunna exporteras till stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat. Men i övriga fall som här avses bör export av sådan materiel som inte kan utnyttjas för att påverka föreliggande krissituation kunna tillåtas. Enligt budgetpropositionen, 1983/84:100 bil. 5 s. 121, utgjorde medelvärdet av krigsmaterielexporten ca 1,av den totala exporten . Värdet för beviljade utförseltillstånd uppgick till ca 2010 milj. kr. Det är en ökning med ca 100 milj. kr. i löpande priser jämfört med . Vapenexporten har under vissa tidigare perioder varit väsentligt lägre. uppgick den till , 1974 till likaledes 0,och 1975 till 0,av den totala exporten. Svensk krigsmateriel har trots de förhållandevis restriktiva reglerna kommit till användning i väpnade konflikter efter . Vapenexport har även förekommit till länder, som begått folkrättsbrott, då något ovillkorligt hinder mot utförsel inte finns i sådant fall. Det har ofta framhållits att det är av betydelse att svensk vapenexport sker till alliansfria länder för att minska deras beroende av stormakterna. Detta samarbete bör ytterligare befästas. bör eftersträva att ha förbindelser beträffande krigsmateriel endast med de nordiska länderna och de neutrala och alliansfria staterna. Detta skulle få betydelse för tilltron till vår neutralitetspolitik. Riskerna för vidareexport skulle därmed minska. Med hänsyn till vad som här anförts är det påkallat att ytterligare skärpa de svenska reglerna för krigsmaterielexport. Det stora antalet väpnade konflikter och den omfattande förekomsten av allvarliga folkrättsbrott är också skäl till skärpningar eller ovillkorliga hinder för vapenexport. Den växande enorma kapprustningen och avsaknaden av framgångar i nedrustningsförhandlingarna utgör också skäl till ökad återhållsamhet. Det finns sålunda anledning att på nytt överväga de svenska riktlinjerna och bestämmelserna för krigsmaterielexport såväl vad gäller en utökning av de ovillkorliga hindren därför liksom en skärpt restriktivitet i övrigt. Den snabba utvecklingen på detta område understryker behovet av en översyn. Vi anser att regeringen bör överväga frågan om att i internationella organ framlägga ett förslag till nya internationella regler eller konvention om registrering, begränsning och kontroll av den internationella vapenhandeln, liksom registrering av produktion av vapen i alla länder, samt att regeringen bör föranstalta om en ny översyn av de svenska bestämmelserna och riktlinjerna beträffande utförsel av krigsmateriel. På grund av vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om internationell vapenhandel och översyn av bestämmelserna beträffande utförsel av krigsmateriel. () ()