mot · G702971 · 1984-01-23 00:00:00 — Per m. fl. I motionen redovisas i avvaktan på regeringens proposition om åtgärder för att lösa den försvarsekonomiska krisen moderata samlingspartiets principiella syn på vissa frågor inom säkerhets- och försvarspolitiken. säkerhetspolitiska situation framstår som mer krävande . De bägge maktblockens intresse för det nordeuropeiska och nordatlantiska området har ökat. Sannolikt kommer denna utveckling att fortsätta. har det svenska försvarets relativa styrka försvagats . Det stöd som försvaret i kritiska lägen kan ge till vår säkerhetspolitik har därför minskat. Att detta skett när de säkerhetspolitiska utmaningarna, bl. a. i , blivit fler och svårare visar på allvaret i situationen. försvarsbeslut var avsett att ge en fast grund för totalförsvarets utveckling . Trots att detta beslut innebar en viss nivåsänkning i förhållande till försvarsbeslut accepterade moderata samlingspartiet de beslut som fattades . har majoritet, efter förslag från regeringen, sänkt försvarsramarna. försvarsbeslutsrevision innebar, att ramarna för det militära försvaret lades under den lägsta av de nivåer som utreddes under förberedelserna försvarsbeslut. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning är det ytterligt märkligt att ta den säkerhetspolitiska utvecklingen mellan och till intäkt för att sänka de långsiktiga försvarssatsningarna. Utvecklingen har understrukit försvarets betydelse för säkerhetspolitiken också i fred. Utan ett effektivt och trovärdigt försvar kan vår utrikespolitik knappast upprätthålla trovärdigheten för vår hittillsvarande neutralitetspolitik. Den programplan som ÖB redovisat belyser de långsiktiga operativa konsekvenserna av den nuvarande försvarsekonomiska situationen. ÖB pekar på, att detta sammantaget leder till att urholkningsprocessen ges ett kraftigt accelererande förlopp. En sådan utveckling är, enligt moderata samlingspartiets mening, oacceptabel. De nu pågående samtalen mellan partierna måste därför syfta till en uppgörelse som garanterar minst de försvarspolitiska ambitioner som försvarsbeslutet innebar. 1 1983/84. En sådan uppgörelse skulle för omvärlden demonstrera nationens samlade vilja att med all kraft värna vårt oberoende, hävda den territoriella integriteten och fullfölja neutralitetslinjen. Luftförsvaret tillmättes stor betydelse försvarsbeslut. Detta grundades på omfattande studier av den tekniska utvecklingen liksom av de säkerhetspolitiska utmaningarna vårt land utsätts för . En försvagning av vårt framtida luftförsvar kan icke accepteras. I motionen redogörs för nödvändigheten av att, i enlighet med beslut, bibehålla minst tre divisioner . Även övriga delar av luftförsvarssystemet skall bibehållas och utvecklas som planerat. Allvaret i de omfattande ubåtsoperationerna mot kan knappast överskattas. Det nu beslutade 250-miljonersprogrammet för bättre ubåtsskydd utgör ett etappmål, vars tillräcklighet måste prövas noga inom ramen för förberedelserna försvarsbeslut. En tidigareläggning av beställningen av robotbåtar/kustkorvetter skulle innebära ett bättre kustförsvar som det är en säkerhetspolitisk markering. Dessutom skulle det ge möjlighet att sätta upp en andra ubåtsjaktstyrka under detta årtionde. Försvarets behov av beredskap i fred har starkt understrukits av de senaste årens utveckling. Beredskapen i olika hänseenden måste förbättras. Frivilligförsvaret utgör en omistlig del av vårt totalförsvar. Det är viktigt att detta ges så goda arbetsvillkor, bl. a. finansiellt, som möjligt. Moderata samlingspartiets närmare ställningstagande till försvarsbudgeten kommer att redovisas efter det att regeringens förslag förelagts . Under det gångna decenniet har förutsättningarna för säkerhetspolitik gradvis förändrats. Detta är delvis en följd av den ökade strategiska betydelse som främst men därigenom även NATO kommit att tillmäta det nordeuropeiska och nordatlantiska området. Men det är också en följd av att den internationella avspänningspolitiken, som svensk säkerhetspolitisk planering fäste så avgörande vikt vid, kommit att avlösas av en period med skärpta motsättningar och ökade spänningar. Som en följd av detta har vi fått en situation där våra försvarsresurser minskat i förhållande till de resurser som disponeras i vår omedelbara omvärld. De antaganden om den politiska och militära utvecklingen i vår omvärld under det kommande decenniet som låg till grund för försvarsbeslu ten och har senare visat sig vara felaktiga. Följden har blivit en försvagning av våra försvarsresurser i en period där motsatsen varit motiverad. De felbedömningar som då gjordes visar mycket tydligt på de risker som är förknippade med en säkerhets- och försvarspolitik som tar utgångspunkten för långsiktiga beslut i kortsiktiga förhoppningar. Det förblir svårt att med bestämdhet uttala sig om den säkerhetspolitiska miljö som kommer att leva i om ett eller två decennier. Den kommer att påverkas av en lång rad faktorer, varav endast en del kan överblickas med någon säkerhet, medan andra knappast ens kan skönjas. Den snabba vapenteknologiska utvecklingen i de bägge supermakterna skapar risk för överraskningar och kan påverka vårt säkerhetspolitiska läge. Vår av geografin betingade politiska situation kommer dock knappast att förändras. Vårt land omfattar ett stort territorium, beläget i omedelbar närhet av områden som är av central betydelse för den sovjetiska supermaktens industriella och militära styrkeutveckling. är beläget mellan dessa och det nordatlantiska område som i såväl nukleära som konventionella konflikter kommer att tillmätas en mycket stor betydelse av de bägge maktblocken. Den rustningsutveckling som pågår i de båda maktblocken visar på den betydelse som militär maktutveckling har i dessas strategier. Det finns föga hopp om att detta förhållande kommer att förändras . Det finns heller ingen anledning att anta, att det nordeuropeiska och nordatlantiska områdets strategiska betydelse kommer att minska . Snarare är motsatsen sannolik. Vi har redovisat dessa tankegångar från moderata samlingspartiet senast i partimotion . Utvecklingen har ytterligare understrukit betydelsen av de överväganden som då gjordes från moderat sida. Den svenska alliansfria politiken, som syftar till att ge oss möjlighet att stå neutrala i ett krig i vårt närområde, måste utformas mot denna bakgrund. Den måste bygga på frihet från militära bindningar eller allianser och på ett starkt totalförsvar. Systemet med femåriga försvarsbeslut bidrar till att ge vår försvars- och säkerhetspolitik en stadga som är en väsentlig fördel. De femtonåriga perspektivplanerna är avsedda att ge de femåriga försvarsbesluten och programplanerna den fasthet som krävs för att systemet skall fungera som avsett. försvarsbeslut var av stor betydelse för utformningen av vår säkerhetspolitik . Dess effekter kommer att bli tydligast under årtiondets andra hälft. Det är således av allra största vikt att försvarsbeslut till sitt reella innehåll ligger fast. Försvarsramens medelstilldelning för varje enskilt år spelar här en avgörande roll. Det finns anledning att anta, att vår säkerhetspolitik under denna tids 1* 1983/84. period kommer att ställas inför mer skiftande uppgifter än vad som hitintills varit fallet. Den snabba tekniska utvecklingen ger de bägge supermakternas militära styrkor ökade möjligheter i olika hänseenden. Möjligheterna till överraskande, snabba och begränsade insatser i syfte att nå vissa strategiska syften ökar. Det är sannolikt att ett mera labilt internationellt läge kommer att medföra att de bägge stora maktblocken i ökad utsträckning utnyttjar militära medel i områden där deras intressegränser är oklara eller där instabilitet av någon anledning uppstår. Snabba skiftningar i det internationella klimatet kan komma att ställa nya krav på underrättelsetjänst och förmåga att variera totalförsvarets beredskap. En ökad vikt måste fästas vid försvarets förmåga att redan i fredstid övervaka och värna vårt territorium mot de intrång som förekommer från främmande makters sida. Denna uppgift ställer skärpta krav på försvarets olika delar. Försvarets förmåga att lösa sina fredstida uppgifter har stor betydelse för omvärldens tilltro till dess möjligheter att fullgöra sina uppgifter även vid neutralitetsläge eller i krig. Säkerhetspolitiken måste stödjas av ett starkt totalförsvar. Detta måste ha en sådan uppbyggnad och inriktning, att det gör det möjligt för statsmakterna att övertyga omvärlden och vår egen befolkning om såväl vår vilja som vår förmåga att motstå hot mot oss av de mest varierande slag. försvarsbeslut var avsett att återställa en del av den nedgång i försvarseffekt som blivit resultat av 1968 och socialdemokratiska försvarsbeslut. Utvecklingen blev dock delvis en annan än som varit avsikten, och den verksamhetsvolym som försvarsbeslut inriktades på kunde därför icke uppnås. Under periodens första hälft skedde en kraftig minskning av den planerade repetitionsutbildningen och av materialanskaffningen. Under periodens andra hälft blev det möjligt att göra vissa återtagningar i fråga om materialanskaffningen. Slutresultatet för hela den period som omfattas av försvarsbeslut blev dock ett bortfall på ca i förhållande till vad som avsågs när beslutet fattades. Huvudorsaken var det otillräckliga och delvis nyckfulla system för priskompensation som tillämpades och som moderata samlingspartiet under en lång följd av år riktade kritik mot. Den omläggning av priskompensationssystemet som beslutades försvarsbeslut inriktades därför på att kunna ge en större säkerhet i planeringen. försvarskommitté reserverade sig de moderata ledamöterna till förmån för en inriktning av försvarsbeslut som skulle innebära en förlängning av den nivå man fattat beslut om i samband med försvarsbeslut. Denna uppfattning vidhölls i den moderata partimotionen i anslutning till försvarsbeslutet under vårriksdagen 1982. En sådan inriktning av försvaret hade inneburit en möjlighet att häva en del av de krigsorganisatoriska brister som 1968 och socialdemokratiska försvarsbeslut inneburit. Den hade dessutom varit i överensstämmelse med vad den dåvarande trepartiregeringen uttalade i samband med de s. k. programplaneanvisningarna till ÖB . Mittenpartierna valde dock att gå en annan väg. Det förslag till försvarsbeslut som den dåvarande regeringen föreläde innebar en sänkning av försvarsramen i förhållande till försvarsbeslut med ca 370 milj. kr. Att moderata samlingspartiet i den andra voteringsomgången kunde ge detta förslag sitt stöd berodde dels på de positiva inslag i form av bl. a. besparingsplan på fredsorganisationssidan och nytt priskompensationssystem som beslutet dock innebar, dels på de påtagliga risker som enligt vår mening låg i den inriktning av försvarsbeslutet som socialdemokraterna förordade. Den socialdemokratiska partimotionen förordade en inriktning av försvarsbeslutet som innebar en försvarsram som låg ca 85 milj. kr. under den som föreslagits av mittenpartierna. Det program för förstärkning av skyddet mot utbåtskränkningar av vårt territorialvatten och våra skärgårdar som föreslogs krävde man halverat. Nya kostnadskrävande utredningar skulle göras om . Det var på detta program i försvarsfrågan som socialdemokraterna gick till val 1982. Budgetpropositionen 1983 innebar, att försvarsbeslut i betydelsefulla delar revs upp och att försvarets framtida planering inriktades mot lägre ekonomiska ramar än som förekommit i planeringen. Det är speciellt värt att notera, att de ramar för det militära försvaret, som socialdemokrater beslutat om vårriksdagen 1983, ligger avsevärt under de ramar som socialdemokraterna förordade vårriksdagen 1982. Medan dessa, i dagens prisläge, innebar en ramreduktion med ca 100 milj. kr. innebär regeringens förslag en dubbelt så stor sänkning av ramarna. Det kan tyckas, att den säkerhetspolitiska utvecklingen borde ha gett anledning till en förändring av politiken i motsatt riktning. Genom att man dels innehåller 100 milj. kr. för det militära försvaret /83, dels reducerar försvarsramarna för / 84 och framåt med 200 milj. kr. , berövas det militära försvaret ca 1 000 milj. kr. i förhållande till innehållet försvarsbeslut. års försvarsbeslut studerade ÖB utvecklingen för försvaret under olika ekonomiska förutsättningar. Den s. k. programplanenivån innebar en fortsättning av försvarsbeslut. Därutöver studerades konsekvenserna av en sänkning resp. en höjning av ramarna med 400 milj. kr. Den inriktning som regeringen gav det militära försvaret ligger sannolikt ca 200 milj. kr. under den lägsta av de nivåer som ÖB utredde under förarbetet till 1982 års försvarsbeslut. Till detta kommer att möjligheterna att förverkliga innehållet försvarsbeslut allvarligt försvårats också av en rad andra faktorer. Ovanpå den medvetna neddragning av försvarsramarna som regering och riksdag gjort har lagts effekterna av en momshöjning, av en kraftig uppgång för den amerikanska dollarn samt av en påspädning av prisökningstakten genom devalveringen . En alltför kraftig överplanering inom främst flygvapnet har ytterligare ökat gapet mellan resurser och planer i försvaret. Det är knappast möjligt att med exakt säkerhet ange det totala bortfall av ekonomiska resurser som försvaret drabbats av genom dessa olika åtgärder. ÖB anser, att bristen t. o. m. 1988/89 uppgår till ca . FOA har, efter studier av olika antaganden bl. a. om hur dollaruppgången påverkar KP1, kommit fram till ett intervall som icke utesluter de beräkningar som ÖB gjort. Generaldirektör beräkningar tyder på en brist av i stort sett halva storleksordningen. Alldeles klart är, att det inte finns möjligheter att utan väsentliga anslagshöjningar genomföra intentionerna ens i det kraftigt bantade försvarsbeslut som socialdemokrater fattade våren 1983.1 realiteten krävs det ett nytt försvarsbeslut såväl avseende materiellt innehåll som ekonomiska resurser. Härvid måste särskilt beaktas att nuvarande utformning av FPI inte tar tillräcklig hänsyn till valutaförändringar exempelvis de dollarkursförändringar som skett . Försvarsbesluten , 1983 och 1984 är tecken på den djupgående struktur- och finansieringskris som det svenska försvaret f. n. befinner sig Att denna kommit att sammanfalla med den akuta kris för vår säkerhetspolitik som de upprepade ubåtskränkningarna utgör innebär att försvarspolitiska situation är bekymmersam. har ÖB för regeringen redovisat en ny s. k. slutlig programplan för det militära försvarets utveckling 19841989. gjorde ÖB ett försök att presentera en femårig programplan för försvarets utveckling för regeringen. Svårigheterna att med enbart mindre förändringar i existerande planer anpassa försvaret till de dramatiskt försämrade försvarsekonomiska förutsättningarna visade sig emellertid så stora, att ÖB såg sig förorsakad att framlägga en helt ny programplan. ÖB redovisar i sin programplan de olika konsekvenser som dagens försvarsekonomiska situation skulle få. ÖB:s beräkningar är försedda med vissa oklarheter. Å ena sidan är det möjligt att devalveringens priseffekter i större utsträckning än vad ÖB räknar med senare kommer att medföra priskompensation för försvaret. Å den andra sidan, kan det icke förutsättas att dollarkursen snabbt går ner till de i dagsperspektivet relativt låga nivåer som ÖB räknar med. De inskränkningar i priskompensationssystemet, , som socialdemokraterna beslutat inte kommer att leda till ytterligare allvarliga neddragningar. Konsekvenserna av den försvarsekonomiska krisen kommer, enligt ÖB, att drabba så gott som hela försvaret. Inom programmet operativ ledning måste stora ingrepp göras, vilket bl. a. innebär att den planerade och alldeles nödvändiga moderniseringen av det operativa ledningssystemet för försvaret endast kan genomföras i mycket begränsad omfattning. Detta är speciellt allvarligt i en situation där ledningen av våra alltmer begränsade kvalificerade stridskrafter blir allt viktigare. Inom armén övervägs nu såväl ytterligare neddragningar i fredsorganisationen som minskningar av krigsorganisationen. Materielanskaffningen reduceras, vilket bl. a. innebär att den nödvändiga förstärkningen av arméförbandens pansarvärnsförmåga måste begränsas. Inom marinen drabbar nedskärningar såväl freds- som krigsorganisationen. En mycket betydande neddragning av den framtida verksamheten på anses nödvändig för att inom reducerade ramar kunna upprätthålla rimlig verksamhet på östkusten. Trots en prioritering av ubåtsskyddsuppgiften medför neddragningarna att även utbyggnaden av viktiga ubåtsskyddssystem försenas eller helt måste utgå. Störst förefaller konsekvenserna att bli för flygvapnet, dels beroende på att dollarkursen drabbar flygvapnet väsentligt hårdare än armén och marinen, dels beroende på den alltför stora överplanering som tidigare gjorts. Förutom omfattande neddragningar av Viggensystemet bl. a. vad gäller vapen och betydande minskningar vad gäller planerad modernisering av baser och stridsledning framtvingas också en snabb avveckling av kvarvarande jaktdivisioner med J 35 Draken. En flygflottilj läggs ned som en konsekvens av detta. I programplanen belyser ÖB de operativa konsekvenser som en planering enligt de rådande ekonomiska förutsättningarna skulle få. Det finns anledning att här återge delar av ÖB:s sammanfattande bedömning av dessa konsekvenser: har försvarets effekt successivt minskat i förhållande till potentiella angripare. Den tekniska utvecklingen erbjuder en angripare ökade möjligheter att välja tid, område och metod för ett angrepp mot vårt land. Vi måste således med allt färre kvalificerade förband. vars materiel i betydande omfattning inte kan omsättas eller moderniseras i takt med utvecklingen i omvärlden, kunna möta hot i ett ökande anta! Detta har föranlett en genomgripande översyn av vår försvarsplanering för 1980-talet. Överbefälhavaren redovisade som underlag försvarsbeslut i perspektivplanen (ÖB 80, handlingsväg 1) försvarsmaktens behov av resurser för att motsvara huvuddelen av statsmakternas säkerhetspolitiska ambition. Sedan detta underlag lämnats och försvarsbeslut 82 fattats har relationerna mellan supermakterna försämrats ytterligare. Bestående avspänning är icke skönjbar. Stormaktsblockens insatsberedda stridskrafter i genomgår fortlöpande en kvalitativ förbättring. försvarsbeslut innebar att krigsorganisationen inom flera områden skulle kunna anpassas till förändrade militärstrategiska förhållanden. Försvarsmaktens förmåga att möta överraskande angrepp kunde förbättras. Vidare kunde åtgärder inplaneras för att höja insatsberedskapen, bl. a. genom ökad fredsrustning av fartyg samt organisering av beredskapsplutoner. Utbildningen kunde förändras, både avseende grundutbildning och repetitionsutbildning. Detta innebar att krigsförbandens förmåga att lösa sina huvuduppgifter direkt efter mobilisering successivt förbättrades mot slutet av försvarsbeslutsperioden. Inom krigsorganisationen medgav försvarsbeslutet att tolv jaktdivisioner kunde bibehållas och att betydelsefulla förändringar inom bas- och stridsledningsfunktionerna kunde inplaneras. Krav på förändring av mineringskapaciteten kunde tillgodoses. Vidare vidtogs åtgärder för att förbättra utbåtsjaktkapaciteten. Markstridskrafterna förändrades främst avseende pansarvärnsförmågan och krav på effekt i övre . Satsning på förnyelse av rörliga kustartilleriförband kunde inplaneras. Försvarsbeslutet innebar vidare att nödvändiga resurser kunde avdelas för system som bedöms som väsentliga för att möta den elektroniska krigföringens allt hårdare krav. Ovan nämnda förbättringar kunde inplaneras bl. a. genom kraftiga ingrepp i fredsorganisationen. Planeringen nu innebär att inriktningen enligt föregående programplan (ÖB 8388) som grundades direkt försvarsbeslut måste omprövas och i betydelsefulla avseenden förändras. planerade förbättringar och moderniseringar har i många fall senarelagts eller utgått. Flera av de mål som uppsattes i försvarsbeslutet kan nu inte uppnås, varför dess intentioner inte kan innehållas. Gentemot tidigare planering har begränsningar och senareläggningar tillgripits inom flertalet operativa system. Nedskärningarna drabbar funktioner som är av betydelse för försvarsmaktens förmåga att relativt utvecklingen i omvärlden vidmakthålla en tillräcklig modernitet och effekt. Iförhållande till utvecklingen i omvärlden innebär detta en allvarligt försämrad försvarsförmåga . Inom armén drabbar nedskärningarna främst pansarvärnsförmågan, rörligheten samt spanings-, underrättelse- och televapensystem. Detta medför att arméförbandens förmåga till framgångsrik strid mot en alltmer mekaniserad motståndare nedgår. Vidare försämras deras underlag för att leda och genomföra strid i en allt hårdare telekrigföringsmiljö. Inom marinen drabbar nedskärningarna främst sjöminssystem, kustartilleri och luftvärnsfunktion. Detta medför att effekten i det djupförsvaret försvagas. Vi får allt svårare att bestrida en angripares utnyttjande av vägar över havet och lossningsområden vid en kustinvasion, vilken därför kommer att underlättas. Inom flygvapnet framtvingar den ekonomiska situationen omfattande reduceringar inom samtliga funktioner. Luftförsvarets effekt kommer snabbt att minska genom att antalet jaktdivisioner kvantitativt reduceras med . planerad förbättring av attackflygets beväpning kan ej genomföras. Vidare kommer framtvingande reduceringar inom bas- och strilfunktionen att minska möjligheterna att snabbt kraftsamla flygstridskrafter till aktuella operationsriktningar samt försämras uthållighet och insatsmöjligheten. Detta leder till minskade uppoffringar för en angripare vid såväl kust- som gränsinvasion samt till att skyddet av befolkning och totalförsvar minskar. De norra delarna av prioriteras alltjämt men målsättningen försvarsbeslut kan inte uppnås. Gemensamt för alla program är nedskärningar inom sambandsområdet. Möjligheterna till ledning av stridskrafter liksom alarmering för hela totalförsvaret försämras. Omfattningen av miloövningar måste begränsas vilket innebär att stridskrafter ur olika försvarsgrenar ej ges erforderliga möjligheter att öva samverkan. Även andra begränsningar av repetitionsutbildningen framtvingas. Härav följer försämrad förmåga att direkt efter mobilisering lösa krigsuppgifter. Utbyggnad av truppbefästningar har ytterligare reducerats i denna programplan. Detta innebär att försvarsmaktens effekt närmast efter mobilisering minskar och att vissa utsatta förband kommer att sakna erforderligt skydd. Sammantaget innebär detta i förhållande till försvarsbeslut att försvarsmaktens krigsavhållande förmåga försvagas samt att dess förutsättningar ytterligare minskar att med kraftsamlande operationer framgångsrikt och tidigt möta, hejda och slå en angripare nära våra kuster och gränser. Denna försvagning förstärks ytterligare av att de lägre prioriterade enheterna av arméförbanden har begränsad rörlighet och av att vissa äldre, fasta kustartilleriförband ej ersätts. Risken har därmed ökat för att vi i flera lägen, tidigare än vi har haft anledning att räkna med, kommer i efterhand och tidigt tvingas att föra striden även långt in i landet. För att angriparen skall kunna uppnå erforderlig säkerhet vid ett angrepp mot oss krävs dock alltjämt sådana förberedelser att vi rimligen genom vår underrättelsetjänst kan räkna med att få viss förvarning. Därför är det ett oavvisligt krav att vi tillvaratar alla möjligheter att utnyttja disponibel förvarningstid för beredskapshöjande åtgärder och resurskompletteringar. försvarsbeslut och denna programplan inrymmer förbättringar i detta avseende. Skall de effektivt kunna utnyttjas krävs emellertid i ökande omfattning tidiga beslut om beredskapsåtgärder från statsledningens sida. Vår förmåga att hävda vårt territorium i fred samt under neutralitet när krig råder i vårt närområde är ytterst en fråga om invasionsförsvarets samlade styrka. Behovet av att redan i fred grundlägga respekten för territoriets integritet medför att fredsorganisationen måste innehålla för