mot · G7021182 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1182 m. fl. Ökning av antalet privatpraktiserande läkare Antalet heltidsarbetande privatläkare har minskat kraftigt . 1975 fanns det 807 heltidsarbetande privatläkare. är det bara ca 600 kvar. gjordes 3,6 miljoner besök hos privatläkare. Ca hälften av de heltidsarbetande privatläkarna är . Vi har tidigare påpekat att denna utveckling är olycklig av flera skäl och vi tvingas dess värre upprepa våra argument. o Först och främst för att allmänheten/patienterna vill kunna gå till privatläkare. Det finns rader av undersökningar som visar detta, o Privatläkarna kan erbjuda kontinuitet. Här fungerar husläkarsystemet. o Privatläkarna innebär viss valfrihet inom hälso- och sjukvården. Det finns många människor som av olika skäl - berättigade eller oberättigade - har svårt att finna sig till rätta inom den offentliga sjukvården. Då är privatläkarna ett alternativ, o Det finns människor som anser att landstingens medicinska datasystem hotar integriteten. Denna oro kan sägas vara oberättigad med hänsyn till de minutiösa sekretessreglerna. Men oron finns där och måste respekteras. o Privatläkarna är en viktig resurs inom hälso- och sjukvården - särskilt i storstadsområdena. Om privatläkarna försvinner kommer belastningen på landstingens sjukvård att öka kraftigt, o Det finns också samhällsekonomiska skäl för att bibehålla privatläkarkåren. Det är visserligen svårt att exakt jämföra kostnaderna för besök hos en landstingsläkare med ett besök hos en privatläkare. Men allt talar för att samhällets totalkostnader för ett privatläkarbesök är billigast. Man kan sedan diskutera hur mycket billigare det är. Det är också bra att det även på detta område finns utrymme för privata initiativ. Privatläkarna innebär att den offentliga sjukvården får en viss konkurrens. Det kan bidra till att stimulera fram nya behandlingsmetoder och vårdformer. har länge arbetat för ett husläkarsystem. Det håller nu på att förverkligas i många län där landstingen accepterat våra idéer och byggt ut vårdcentraler. Men om husläkaridén skall kunna förverkligas för alla och det skall finnas en verklig valfrihet, måste vi också kunna erbjuda privatpraktiserande husläkare. Det finns flera orsaker till att antalet heltidsverksamma privatläkare minskat. Ovissheten om möjligheterna att få bedriva privatpraktik är en viktig anledning. Dålig lönsamhet jämfört med läkarna inom den offentliga vården är en annan viktig orsak. En arbetsgrupp inom lade fram ett antal förslag om hur nyrekryteringen av privatläkare kan underlättas. Arbetsgruppen föreslog att skulle godkänna vissa riktlinjer för privatläkarverksamheten i landet. Bland dessa riktlinjer ingick att antalet heltidsarbetande läkare till 1990 skall återställas till minst ca 700, bl. a. för att försöka minska ovissheten om möjligheterna att få arbeta som privatläkare. Arbetsgruppen föreslog också en förhöjd taxa (+ ) för de läkare som startar en ny praktik (+40% i glesbygdsområden). Arbetsgruppen lade vidare fram förslag om bättre efterutbildning, förbättrad meritvärdering för arbete som privatläkare samt förslag om utökat samarbete mellan landstingen och privatläkarna. Det har snart gått arbetsgruppens förslag lades fram, men regeringen har ännu inte kommit med något förslag. Detta anser vi högst beklagligt. Med tanke på att ett genomarbetat förslag redan finns bör det inte gå att hänvisa till tidsbrist. Av de skäl som vi redovisat ovan bör regeringen förelägga förslag baserat på arbetsgruppens rapport. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag i syfte att möjliggöra en ökning av antalet privatpraktiserande läkare. () () minab/gotab 1984 77653