ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021710 · 1984-01-25 00:00:00 — I årets budgetproposition, bil. 10 s. 53, säger departementschefen följande under rubriken , underrubrik 11.1 Skolväsendet: Vad det gäller skolväsendet är ett huvudsyfte att åstadkomma effektiviseringar av verksamheten. Utgångspunkter är härvid att även utbildningsområdet skall bidra till regeringens uttalade målsättning att genom decentralisering och avreglering öka det lokala inflytande och därmed uppnå en effektivare och för medborgarna mer ändamålsenlig verksamhet." Vi anser att ett bra sätt att åstadkomma en effektivare förvaltning är att förkorta handläggningstiderna. Ett annat sätt är att flytta besluten så nära sökanden som möjligt. I det följande vill vi lämna förslag till åtgärder i dessa riktningar som alla berör länsskolnämndernas verksamhet. Så kallade lågfrekventa utbildningar beslutas av . Skälet är att dessa utbildningar ofta måste ha upptagningsområden som är större än ett län. En stor del av dessa beslut bör kunna överföras till länsskolnämnderna. Riskerna för dubbeletableringar kan undvikas med samråd mellan angränsande länsskolnämnder. Det finns ofta anledning att anpassa läroplanen i ett visst ämne till den speciella struktur som präglar det egna länet eller orten. fastställs läroplanen av SÖ efter hörande av länsskolnämnden. Enligt vår mening är det lämpligt att länsskolnämnderna ges befogenhet att själva besluta om sådana förändringar i läroplanerna som är lokalt betingade. Det åvilar länsskolnämnderna att inom sitt område svara för samordning mellan gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen samt i viss mån arbetsmarknadsutbildningen. Statsbidragen till vuxenutbildningen i varje enskild kommun fördelas av SÖ. Med hänsyn till samordningsansvaret anser vi att det vore mer praktiskt om länsskolnämnderna också fick besluta om fördelningen av statens bidrag till kommunala vuxenutbildningen i resp. län. Besvärsärenden om skolledartjänster avgörs av . Det innebär ofta en långdragen handläggning med praktiska svårigheter i kommunen. Även beträffande dessa beslut anser vi att de med fördel bör kunna anförtros till länsskolnämnderna. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kompetensfördelningen mellan SÖ och länsskolnämnderna. () () () ()
mot · G7021712 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1712 Beräkningen av basresurser för B-språksundervisningen i I samband med beslut om den nya läroplanen för fastställdes att B-språken skulle garanteras lika stora resurser som de hade i genomsnitt /82 vid högstadier med olika antal paralleller. har beräknat den genomsnittliga resurstilldelningen vid olika antal basresurser på högstadium och i SÖ-FS 1982:25 föreskrivit att undervisningen i B-språk i årskurs 7 fr. o. m. /83 skall tillförsäkras möjlighet att utnyttja minst den resurs, uttryckt i lärarveckotimmar per elev, som nämnda genomsnittsberäkning givit vid handen. När nu dessa regler tillämpats i praktiken har det visat sig att en strikt tillämpning av författning för vissa skolor innebär ett betydande meruttag av resurser som då måste belasta förstärkningsresursen. Mot denna bakgrund föreslås att omprövar sitt tidigare beslut. Resurser för B-språk bör i stället beräknas på det faktiska resursuttaget vid resp. högstadieskola /82. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att resurser för B-språk fr. o. m. / 85 skall beräknas utifrån det faktiska uttaget vid resp. högstadieskola /82.
mot · G7021713 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1713 och till textillärarlinjen, ni. De tre seminarierna för huslig utbildning inordnades ar 1977 i högskolan. För de allmänna behörighetskraven, som dä var genomgängen grundskola, gavs dispens till är 1980. De särskilda behörighetskraven var slutförd kurs i lextilkunskap. sömnad om en termin och slutförd kurs i textilkunskap, vävning om en termin eller motsvarande kunskaper. I skrivelse till om ändrade villkor för behörighet till vissa utbildningar inom sektorn för undervisningsyrken föreslog universitets- och högskoleämbetet, UHÄ. följande i vad gäller textillärarlinjen: Allmän behörighet enligt bestämmelserna i 5 kap. 14- 18 SS högskoleförordningen. Särskild behörighet som . Regeringen beslöt i ärendet med tillstyrkande av den allmänna behörigheten men avslag i fråga om den särskilda behörigheten. UHÄ tolkade regeringsskrivelsen sä att någon ytterligare begäran till regeringen inte erfordrades utan kunde efter hörande av intressenter besluta i frågan. Trots en stark opinion från fackfolk, enskilda och organisationer föreskrev UHÄ i författning de nya behörighetskraven för textillärarlinjen, vilket innebar allmän behörighet enligt 5 kap. 14-17 SS högskoleförordningen och särskild behörighet i vad gäller ämnena historia, naturkunskap, bild och slöjd (tillval), motsvarande tvä ärskurser i gymnasieskolans sociala linje eller motsvarande kunskaper. De nya behörighetskraven medför en klar kvalitetsförsämring av textillärarnas utbildning. Det är viktigt att grundutbildning finns i gymnasieskolan med särskilt uttalade krav på färdighet i de textila teknikerna. De ändrade förkunskapskraven innebär att grundutbildningen flyttas upp på högskolenivå. Det är inte ekonomiskt försvarbart. Dessutom innebär förändringen en begränsning i vad gäller både antalet elever och antalet orter där grundutbildning ges. Beslutet innebär vidare att terminskurser i sömnad och vävning måste En vikande ansökningstendens har redan märkts. Detta är förödande för det textila kunnandet i vårt land. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att som förkunskapskrav återinförs de särskilda behörighetskrav som gällde före UHÄ:s beslut . 2. att som sin mening ger regeringen till känna att när grundutbildning finns på gymnasieskolan inte motsvarande kurser får anordnas i högskolan.
mot · G7021714 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1714 och körkortsutbildning i skolan Inför de datum i livet då det blir aktuellt med inköp av motorfordon av skilda slag är intresset också stort att göra detta. Man kan på de nya skarorna mopedister t. ex. utläsa deras ålder ganska exakt. skulle också vederbörande vara särskilt mottaglig för undervisning i sitt fordons skötsel, framförande, trafiklagar osv. För mopedisten sammanfaller med skolgången i högstadium och för bilisten och motorcyklisten med gymnasieskolan. Det skulle enligt vårt sätt att bedöma detta vara allra bäst om skolan övertoge den teoretiska undervisningen för körkort och att alla finge denna chans. Om skolan finge ta denna undervisning i ett för de flesta högintressant och aktuellt ämne så skulle det säkerligen bidra till ökade kunskaper och ökat ansvar i den viktiga trafikfrågan. Den teoretiska undervisningen skulle också ge grund för praktiskt arbete med det som är möjligt innan körkortet blir verklighet - montering, rengöring, lagning, hjulbyte, för att ta några exempel. Det finns elever som kanske enbart ville syssla med det som behövs när olyckan är framme, nämligen omhändertagandet av och hjälpen till de skadade. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att frågan om att införa den teoretiska körkorts- och trafikutbildningen i skolans läroplaner utreds.
mot · G7021715 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1715 Lärarbehörigheten efter genomgången folkhögskollärariinje vid lärarhögskola Den som före utgången av juni månad 1982 Ilek utbildningsbevis från folkhögskollårarlinjen vid i blev behörig för tjänst som lärare 16 resp. 153. under förutsättning att han uppfyllde fastställd;» ämnesteoretiska behörighetsvillkor och hade deltagit i metodikundervisning i vederbörande ämnen. Genom en ändring i utbildningsplanen för folkhögskollårarlinjen infördes bestämmelsen, att behörighet erhålls efter prövning (UHÄ 1981:90). Vid denna prövning har ett nytt krav tillförts, nämligen tidigare tjänstgöring inom resp. skolform. Den som studerar vid folkhögskollärarlinjen har oftast inte i förväg kunnat få sådan tjänstgöring och kommer inte heller åt den efteråt. Han hindras då från att efter utbildningen ta tjänst vid grundskola och gymnasium. Detta strider mot förutsättningarna vid folkhögskollärarlinjcns inrättande. Under hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att begär att regeringen utfärdar sådana tillämpningsbestämmelser att en övergång av lärare mellan folkhögskola och andra skolformer inte försvåras. () ()
mot · G7021718 · 1984-01-24 00:00:00 — De doktorander som har sin försörjning vid högskolan finansieras antingen genom utbildningsbidrag eller assistent/ammanuenstjänst. trädde en studiefinansieringsreform i kraft som syftade till att successivt avveckla assistent/amanuenstjänsterna och ersätta dessa med utbildningsbidrag. Detta medförde problem i vad avser socialförsäkringsfrågorna. Dessa var tidigare lösta för de doktorander som var assistenter eller amanuenser men inte för dem med utbildningsbidrag. Den nämnda reformen leder alltså till att situationen försämras för fler doktorander och att dessa kan ha helt olika försäkringsskydd, även om de arbetar tillsammans. Skillnaden är i korthet att doktorander med assistent/ amanuenstjänster räknas som anställda, medan doktorander med utbildningsbidrag räknas som studerande. För de senare finns det stora brister i vad gäller arbetsskadeförsäkring, sjukförsäkring, föräldraförsäkring och arbetslöshetsförsäkring. En översyn bör göras, och man bör därvid pröva möjligheten att i vad gäller samordningen med den allmänna försäkringen behandla utbildningsbidragen som inkomst av tjänst. Mot bakgrund av det anförda yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts angående försäkringsskyddet för doktorander.
mot · G7021719 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1719 I SFS 1970:276 slås principerna för tryckning av doktorsavhandlingar fast. Huvudregeln är att statsmedel ersätter tryckningskostnaden upp till 160 sidor. De forskarstuderande har krävt att den gränsen skall avskaffas. Samhället bekostar själva forskarutbildningen, och doktorsavhandlingen bör ses som en del i utbildningen och finansieras fullt ut av statsmedel. Doktoranderna är dessutom ofta en ekonomiskt svag grupp. Omfattningen på doktorsavhandlingen är en kvalitetsfråga, som bör avgöras av doktoranden och dennes handledare. Det ter sig klart överbyråkratiserat att i en kungörelse sätta en gräns för hur många sidor samhället skall bekosta tryckningen av. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag att som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts om doktorsavhandlingar.
mot · G7021720 · 1984-01-24 00:00:00 — En påbyggnadslinje i ekotoxikologi vid i Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) har i sin anslagsframställning för /85 på förslag av i föreslagit att en påbyggnadslinje om 60 poäng i ekotoxikologi inrättas vid nämnda universitet med en antagningskapacitet om tolv studerande. Föredraganden har i budgetpropositionen inte funnit anledning att behandla detta förslag. Inom ekotoxikologi studeras effekter av gifter i naturmiljön, på såväl individs- och populations- som ekosystemsnivå, deras transformation, fördelning och ackumulering i näringskedjorna samt farmaceutisk industri. Den på regeringens uppdrag av UHÄ tillkallade toxikologiutredningen har i sin rapport (1982:26) föreslagit att utbildningen i permanentas. Vi anser med hänvisning till vad som anförts att det är angeläget att en påbyggnadslinje i ekotoxokologi inrättas vid i . Den utgör ett gott exempel på att forskningsresultat inom ett inrättat forskningsområde snabbt kan ge grund för utbildning genom vilken kunskaper förs ut i praktiskt samhällsarbete. Området i fråga - naturvården och förgiftningen av ekosystem - torde dessutom tillhöra de mera angelägna både nu och . Vi är medvetna om det statsfinansiella läget och kan förstå att det har varit svårt att bereda utrymme i årets budgetförslag för denna utbildning. anser vi att ett längre dröjsmål innan utbildningen inrättas som permanent vore djupt olyckligt. Det skulle, förutom att äventyra denna utbildning, också kunna avskräcka högskolan från motsvarande initiativ till utveckling av för samhället angelägna utbildningar på andra områden. Enligt vår uppfattning bör därför uttala att det är angeläget att ett förslag om inrättande av en påbyggnadslinje i ekotoxikologi vid i framläggs i nästa budgetproposition. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om en påbyggnadslinje i ekotoxikologi. () () 1 1983/84.
mot · G7021722 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1722 m. fl. Lokalisering till av en livsmedelsteknisk högskoleutbildning 1 allt växande utsträckning har fiskehamnar blivit mottagare av sverigelandad fisk. Därför har stora satsningar gjorts på vidareförädling av fisk och på färskfiskdistribution i framför allt och kommuner. En alltför stor del av fisken som landas i exporteras obehandlad eller halvberedd till andra länder för att sedermera åter importeras i färdigberett skick. För att vi effektivt skall kunna konkurrera på fiskmarknaden, både inom och utom landet, måste forskningen på området utvecklas. Av denna anledning bör en högskoleutbildning på det livsmedelstekniska området med inriktning på fiskdistribution och fiskförädling inrättas och företrädesvis förläggas till . Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär att UHÄ ges i uppdrag att undersöka möjligheterna att förlägga en högskoleutbildning på det livsmedelstekniska området till . () ()
mot · G7021724 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1724 Lokalisering till av högskoleutbildning i fastighets- och bostadsförvaltning Regeringen beslutade att ge universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) i uppdrag att utarbeta förslag om hur högre utbildning i fastighets- och bostadsförvaltning skall organiseras m. m. Detta utredningsarbete pågår f. n. 1 uppdraget ingår också att UHÄ skall föreslå lämplig lokaliseringsort. har i olika sammanhang nämnts som lämplig plats för ovan nämnda utbildning. som företräder de största avnämarna har bl. a. föreslagit att utbildningen skall knytas till (S1B) i . har mot denna bakgrund gett S1B i uppdrag att ta fram ett underlagsmaterial. Så har skett i samråd med . Utredningsmaterialet visar, enligt mening, att det i redan nu finns de förutsättningar och resurser som erfordras för den aktuella utbildningen. Nämnas bör att lantmäteriverket och finns i och utgör en viktig tillgång för utbildningen. Viktigt i sammanhanget är också de regionalpolitiska aspekterna. i har bl. a. angett följande tre regionalpolitiska motiv för som lokaliseringsort: tillhör vad avser befolkningsutveckling, arbetsmarknadsläge m.m. de 23 hårdast drabbade länen i landet. Det är därför från regionalpolitisk synpunkt utomordentligt angeläget att alla möjligheter till stimulans av utvecklingen i regionen tillvaratas. Högskolan och dess utveckling är långsiktigt av stor betydelse för länet. En ny utbildningslinje med inriktning på bostads- och fastighetsförvaltning innebär ett väsentligt steg i högskolans utbyggnad. I samband med utlokaliseringen av de statliga verken framhöll statsmakterna att den offentliga servicen måste ges en större betydelse inom regionalpolitiken. Inte endast därför att den växer ut snabbt, utan också därför att en lokalisering av offentlig service till en ny ort tillför denna kvalificerad arbetskraft. Detta tillskott kan i sin tur ge andra goda effekter på . En fastighetsförvaltarutbildning till innebär att man tillvaratar möjligheterna till spridningseffekter kring de statliga verken i . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om som lokaliseringsort för högre utbildning av fastighets- och bostadsförvaltare. (vpk) (vpk)
mot · G7021727 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1727 och för intagning till högskolan När högskolereformen genomfördes förändrades behörighetsreglerna för intagning till högskolan. Man krävde som behörighet minst tvåårig linje i gymnasieskolan. Förutom fullständig studiekurs krävdes kunskaper i svenska och engelska motsvarande två årskurser på social linje. Dessa behörighetskrav har medfört att allt fler elever valt en kortare och mindre krävande gymnasielinje för att därigenom lättare uppnå bättre betyg och därmed högre betygspoäng. Genom att valet allt oftare har blivit taktiskt betingat har valet av linje därmed i allt mindre utsträckning skett med hänsyn till vilken linje som bäst förbereder för kommande högskoleutbildning. Denna utveckling är i flera avseenden olycklig. Skolan måste ge goda kunskaper på alla stadier. Det innebär att eleverna inför valet av linje på gymnasiet finnér det lönsamt att träffa ett val vilket ger den maximalt bästa kunskapsförberedelsen inför fortsatta studier på högskolenivå. Det utpräglat taktiska valet av studieväg genom gymnasiet omintetgör och strider mot denna målsättning. Att på lättaste möjliga väg erhålla höga betyg har för många blivit det helt överskuggande. Att så sker är i och för sig förklarligt med tanke på det sätt på vilket antagningssystemet fungerar. För att motverka det bör ett system med s. k. viktade betyg införas. Vid antagning till t. ex. en musikhögskola bör betyget i musik väga tyngre än betyg i andra ämnen. På motsvarande sätt bör vid valet av naturvetenskapliga och tekniska utbildningar betygen i naturvetenskapliga och tekniska ämnen spela en större roll. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar uttala sig för att ett antagningssystem med s. k. viktade betyg prövas vid inträde till studier på högskolenivå. () ()
mot · G7021728 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1728 Viss ersättning till speciallärare Enligt specialskolförordningens 75 § åligger det lärarna vid specialskolor att åtfölja eleverna vid hemresor. Genom detta åliggande erhåller inte lärarna någon ersättning för dessa resor, utöver resekostnad och traktamente, trots att resorna företas under lärarnas fritid. Åtföljs eleverna av annan personal från skolorna får dessa ersättning för den tid som åtgår för resan. Bestämmelserna om specialskollärarnas skyldighet att åtfölja eleverna har funnits och var tidigare inte något större problem, då hemresor företogs mycket sällan, i regel endast vid större lov. företas hemresorna oftare, ibland , vilket är till stor glädje och nytta för eleverna, men innebär att lärarna fått utökad tjänstgöringstid, utan ekonomisk ersättning. En förändring av specialskollärarnas åliggande, enligt specialskolförordningens 75 §, så att ersättning till dessa kan utgå för den tid som åtgår vid elevers hemresa, borde ske. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ersättning till specialskollärare. 1 1983/84.
mot · G7021729 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1729 Den pedagogiska forskningen inom yrkesutbildningen Den pedagogiska forskningen på yrkesutbildningens område är klart underförsörjd. Detta är särskilt allvarligt med hänsyn till yrkesutbildningens totala omfattning. Inom gymnasieskolan är stora delar av utbildningen yrkesinriktad. av de ungdomar som påbörjar gymnasieutbildningen går på yrkesinriktade linjer eller kurser. Även inom kommunala vuxenutbildningen och högskolan har utbildningen betydande inslag av yrkesutbildning. Hela arbetsmarknadsutbildningen är yrkesinriktad. Strukturomvandlingen av vårt näringsliv kommer att ställa stora krav på den yrkesmässiga rörligheten. Likaså kommer den teknologiska utvecklingen att kräva fort- och vidareutbildning inom de flesta yrken. Mot denna bakgrund kommer yrkesutbildningen att spela en mycket strategisk roll inte minst när det gäller regeringens mål att åstadkomma en snabb förnyelse av näringslivet. En förstärkning av den pedagogiska forskningen och utvecklingen på yrkesutbildningens område är därför av mycket stor betydelse. Det gäller främst pedagogiska metoder i de rena yrkesämnena. Ett nära samarbete med berörda skolor är av stor vikt. Regeringen bör ge UHÄ i uppdrag att undersöka möjligheterna att omprioritera resurserna så att en snabb förstärkning av den pedagogiska forskningen på nämnda område kan komma till stånd. Vi finnér att detta ligger i linje med vad som anförs i budgetförslag om krav på omprioritering för att bereda utrymme för åtgärder som gör utbildningssystemet dynamiskt och flexibelt och som därigenom tillgodoser önskemål från ett föränderligt näringsliv. Möjligheter att inrätta en professur i ämnet bör prövas liksom att ändra forskningsinriktningen på en redan befintlig professur när vakans uppstår. Med vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om förstärkning av den pedagogiska forskningen på yrkesutbildningens område. () ()
mot · G7021730 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1730 Högskoleutbildning i fastighets- och bostadsförvaltning Byggnadskapitalets återanskaffningsvärde beräknas i nationalräkenskaperna till mer än vilket är 3/4 av landets realkapital. Det största realkapitalet utgörs således av byggnader. Det är synnerligen viktigt att detta kapital förvaltas med stor ekonomisk och teknisk kompetens som sociala värden beaktas. Regeringen uppdrog åt universitets- och högskoleämbetet att utarbeta förslag till högskoleutbildning inom området fastighets- och bostadsförvaltning. Uppdraget från regeringen var föranlett av det förslag som en arbetsgrupp inom framlagt i november 1982.1 arbetsgruppen var alla stora organisationer inom sektorn fastighets- och bostadsförvaltning representerade. Arbetsgruppens förslag, som presenterades i promemorian Högskoleutbildning för fastighets- och bostadsförvaltning, innebär att en organisatoriskt sammanhållen allmän högskoleutbildning för fastighets- och bostadsförvaltning bör tillskapas. Enligt förslaget bör utbildningen innefatta ekonomi, juridik, samhälls- och organisationskunskap, psykologi och sociologi samt teknik. Förutsättningarna för och synen på bostadsförvaltningen har ändrats . En av de mest påtagliga förändringarna innebär att förvaltningen ses som en kundorienterad serviceverksamhet. De boende har blivit en aktiv part i förvaltningen. Långsiktig planering där hänsyn tas till ekonomi, teknik och miljö under medverkan av de boende ställer nya krav på fastighetsförvaltningens organisation och därmed också på kunskaper hos personalen. Förvaltare av bostadsfastigheter måste förutom att kunna lösa tekniska och ekonomiska problem också ha förmåga att ta till vara de boendes erfarenheter, beakta deras synpunkter och tillgodose deras önskemål. För att möta dessa krav behövs välutbildad personal på olika nivåer inom de företag som förvaltar fastigheter. En flerårig allmän högskoleutbildning behövs för de personer som i ansvarig ställning skall utöva ett övergripande ansvar för fastighets- och bostadsförvaltning i såväl enskild som offentlig tjänst. Utbildningen bör läggas upp så att också redan yrkesverksam personal kan delta i fort- och vidareutbildning. Det är min mening att en utbildning med den inriktning och omfattning som arbetsgruppen har presenterat i sin promemoria är ytterst angelägen. Den allt större vikt som måste läggas vid förvaltning av fastigheter och bostäder och därmed stigande krav på kunskaper hos berörd personal gör att en sådan utbildning som här beskrivits bör komma i gång . Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om högskoleutbildning för fastighets- och bostadsförvaltning.