mot · G7022313 · 1984-01-25 00:00:00 — Ökade insatser för socialrättslig forskning Socialpolitiskt reformarbete har i lett till bl. a. utvecklingen av ett mycket omfattande socialt trygghetssystem, som av många anses sakna sin like i något annat land i världen. Den svenska reformtraditionen på det socialpolitiska området har väckt internationellt intresse. När man emellertid står inför att söka beskriva uppfyllandet av i lag angivna målsättningar eller ange effekter och begränsningar av olika valda medel för uppfyllande av olika delmål, möter man raskt stora problem. Det nödvändiga stödet av en systematisk forskning och ett fortlöpande, målinriktat utvecklingsarbete, har i länge helt lyst med sin frånvaro och är fortfarande synnerligen bräckligt. Vi vet följaktligen inte särskilt mycket om effekterna för den enskilde och för samhället i stort av det sociala reformarbetet. När nu ändå social forskning väl har börjat etableras, har detta skett på relativt bred front och med en jämförelsevis snabb utbyggnad på vissa områden, som s. a. s. drog med sig en angelägen diskussion om forskning och utvecklingsarbete, representerat av det långvariga arbetet med socialtjänstreformen, inom vars ram socialutredningen bl. a. hade en diskussion av mål och medel för den kommunala socialpolitiken. Den lagkonstruktion, som sedan blev följden av socialutredningens arbete fick formen av en målstyrd ramlag. En sådan lagmodell kan sägas uppfordra direkt till fortlöpande forskning och utvecklingsarbete, eftersom den har inbyggda förutsättningar, som kräver ständig utvärdering av måluppfyllelse och systematisk verksamhetsplanering m. m. Den kommunala utgör i olika avseenden ett viktigt forskningsområde. Socialförsäkringsområdet utgör ett annat och flera andra finns inom ramen för vad vi vanligen menar med socialpolitik. Den forskning som kan kombineras och integreras med avancerad undervisning är kanske av särskilt utvecklingstaktiskt intresse. En representant härför är forskningen inom ämnesområdet socialt arbete, etablerad vid fyra institutioner för socionomutbildning/socialhögskolor (med tre professurer tillsatta). Det akademiska ämnet socialt arbete, som av naturliga skäl är tvärvetenskapligt, kommer säkerligen efter hand att täcka ett stort behov av såväl grundforskning som tillämpad forskning och ge stimulans till ett allmänt utvecklingsarbete inom det sociala verksamhetsområdet i vid mening. Forskning och akademisk undervisning, målinriktad på socialt arbete, har alltså i angivna former börjat utvecklas. av vår socialpolitiska reformverksamhet finns dock andra behov att uppmärksamma. Behovet av förstärkta resurser för forskning och undervisning inom socialrättens område framstår härvid som särskilt angeläget att söka tillgodose. Begreppet socialrätt kan behöva nämare definieras och begränsas, om man på ett meningsfullt sätt skall kunna ange problem och behovsbild. Man kan konstatera, att rättsordningens innehåll på många sätt och i allt högre grad har påverkats av socialpolitiska syften. Detta gäller inte endast inom förvaltningsrättens område, utan även inom andra delar som t. ex. skattelagstiftningen, konsumentlagstiftningen och hyreslagstiftningen. Att söka sammanföra sådana av sociala synpunkter influerade rättsregler till en avgränsbar juridisk disciplin är naturligtvis inte meningsfullt. Socialrätt i inskränkt mening, eller socialförvaltningsrätt, kan däremot klarare inringas och bildar också en speciell del inom den offentliga rätten vid våra juridiska fakulteter. Socialrätt i denna mening aktualiseras, när det gäller att juridiskt fixera socialpolitiska överväganden och ställningstaganden för kommunala organs beslut, verkställighet och förvaltning eller för statliga myndigheters verksamhet eller för den enskildes upplysning och vägledning i olika behovssituationer. Även i den mer begränsade meningen, med anknytning till det socialpolitiska reformarbetet, har socialrätten i vårt land gradvis blivit ett mycket omfattande och svåröverblickbart område av juridiken. Den rätt blygsamma forskningen på socialrättens område står i kontrast till vår socialpolitiska reformverksamhet. Den sociallagstiftning som hos oss produceras mer eller mindre på löpande band" underkastas i mycket liten utsträckning vetenskaplig granskning och diskussion. När "social forskning" diskuteras, uppmärksammas sällan eller aldrig den rättsvetenskapliga aspekten. Som exempel kan tas socialtjänstreformen. 1 principbetänkande (SOU 1974:39) liksom i regeringens proposition om (1979/80: 1. del A, s. 482 ff) diskuteras behovet av forskning och uvecklingsarbete. Ingenting kan dock där utläsas om behovet av socialrättslig forskning i sammanhanget. Den juridiska formaliseringen av olika reformgrepp upplevs tydligen inte som intressant. Ändå kan det vara det i högsta grad. T. ex. har i socialtjänstlagen, som alltså är en målstyrd ramlag med en sådans medvetet utformade frånvaro av stringens och detaljering beträffande utsagan i lagens paragrafer, inlagts ett lagrum (6§) om "den enskildes rätt till bistånd". Denna rättighetsparagraf har. i och för sig i konsekvensens namn, tillåtits få i stort sett samma vaga och flexibla utformning som lagen i övrigt. En sådan utformning av "juridiska rättigheter" är självfallet något på gott och ont. Troliga, hypotetiska fördelar, utifrån främst helhetssynens aspekter, har fått en omfattande motivering i lagförarbetena och har tillåtits ge sin prägel åt lagrummets utformning. Svagheter och troliga nackdelar förenade med en sådan konstruktion har inte analyserats närmare. Den juridiska doktrinens rättig hetsdiskussion har av lagstiftaren helt förbigåtts. Vad som i detta fall är viktigt att söka bedöma, är naturligtvis den valda lagutformningens konsekvenser för den enskilde biståndssökande, med avseende på rättssäkerhet och rättvisa. Effekterna av en viss lagstiftning är alltså viktiga att söka uppmärksamma - . Härvidlag kan rimligen inte enbart sociologiska eller sociologiserande metoder användas. Även en juridisk metod kan behövas, inte minst i fall, där lagstiftaren markant avviker från beprövade lagskrivningsmodeller. Socialrättens betydelse i det aktuella sammanhanget är uppenbar. Lika uppenbart är, att detta ämnesområde torde kräva speciell uppmärksamhet och stimulans. Detta gäller särskilt förutsättningarna för forskning, där inte minst den tillämpade forskningen har ett klart intressesamband med den sociala reformpolitiken. Utöver vid universitetens juridiska fakulteter (i , och ) bedrivs akademisk undervisning i socialrätt vid institutionerna för socionomutbildning (socialhögskolorna). De studerande kan här också integrera socialrätt med andra ämnesdelar i ämnet socialt arbete i en doktorsexamen, som i princip kan ges en renodlat rättslig inriktning. Det torde dock kunna sägas, att socialrätten som rättsvetenskaplig disciplin får större tyngd och djup endast vid specialisering inom juridisk fakultet. Socialrättens, allmänt sett, svaga ställning i forskningen har ovan antytts. Ämnet är f. n., trots sin komplexitet och sin faktiska betydelse i samhällslivet, "litet också som en del av den akademiska juristutbildningen. Inom området offentlig rätt lever delområdet socialförvaltningsrätt en undanskymd tillvaro. Endast några få juridiska forskare har engagerat sig i frågor inom socialförvaltningsrätten och därmed besläktade områden . Den vetenskapliga tillväxten" är följaktligen också mycket låg inom området, vilket är forskningspolitiskt notabelt. Detta kan delvis bero på svårigheten att överblicka och vetenskapligt fördjupa sig i dagens socialrättsliga frågot och utveckla andra avsnitt av den offentliga rättens mycket omfattande rättsstoff. Vid prioriteringen härvidlag synes det socialrättsliga området av tradition ha fått stå tillbaka. Socialrättens bredd, komplexitet och snabba förändring i dagens samhälle torde kräva specialisering. Utvecklingen har här uppenbarligen gått förbi de forskningspolitiska beslutsfattarna; det är nu angeläget att mer kraftfullt ge socialrätten det stöd den förtjänar i undervisning och forskning. Ämnesspecialisering krävs i högre grad än . Det finns endast en professur (en s.k. riksprofessur), speciellt inriktad på socialrätt. vilken är förlagd till . I UHÄ:s beslut beträffande ämnesbeskrivningen (baserad på då gällande lagstiftning) formulerades följande: "Socialrätten omfattar rättsreglerna om samhällets åtgärder för att tillgodose de enskildas behov av hjälp och stöd i personligt eller ekonomiskt avseende. Till socialrätten hör främst reglerna om beredande av personlig vård, såsom barnvård, nykterhetsvård samt reglerna om olika ekonomiska stödformer, såsom socialhjälp, social försäkring, allmänna barnbidrag, bidragsförskott, utbildningsstöd och bostadsbidrag. (är första innehavare av professuren i socialrätt. Han har inom ämnet sökt koncentrera insatserna på socialförsäkringsförmånerna och annan ekonomisk hjälp.) En förstärkning av denna till socialförvaltningsrätt specialdestinerade forskning är motiverad. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av nuvarande forskning inom området socialrätt i syfte att anpassa forskningens krav och omfattning till de förändringar som uppkommit till följd av den nya lagstiftningen på det sociala området.