mot · G7022210 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2210 m. fl. Direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret Undsättningsenheter inom civilförsvaret skall efter bombanfall t. ex. ta sig genom betong och armeringsjäm i resterna av ett hoprasat hus för att undsätta innestängda människor i ett skyddsrum. Det kan vara fråga om stor tidspress, kanske också under pågående brand. Det säger sig självt att kraven på fysisk styrka kan bli stora i dessa sammanhang. Ett annat skäl till föryngring av civilförsvaret är att den enskilde kan kvarstå i organisationen om han eller hon tidigt förs dit. Det blir då mer ekonomiskt att utbilda vederbörande. , när de äldre som tillförs civilförsvaret bara står kvar få år, anses det alltför dyrt att utbilda manskapet. Genom att något minska antalet värnpliktiga som tas ut för militärt försvar bör det vara möjligt att åstadkomma en mycket välbehövlig föryngring av civilförsvarets personal (som främst utgörs av män i åldrarna ). Reformen innebär besparingar, eftersom civilförsvarets grundutbildning är väsentligt billigare än utbildningen av värnpliktiga till militärt försvar. Inom varje ekonomisk ram är det därför möjligt att den vägen föra över pengar till materiel och förstärkt beredskap. Motiveringen för och tillvägagångssättet vid en sådan direktrekrytering av yngre män till civilförsvaret finns beskrivna i särskilda yttranden från försvarskommitté och i riksdagsmotioner från . En årlig tillförsel av 2025-åringar till civilförsvaret skulle kunna bestå av 1500 vapenfria tjänstepliktiga, 1500 kvinnor och 2000 direktrekryterade värnpliktiga. Det skulle ge 5 000 unga , och fram mot skulle civilförsvaret därmed ha en jämn personalomsättning med ungefär lika stora kullar och med all personal väl utbildad. utbildas endast befälet, medan manskapsutbildningen avses tillkomma först vid beredskap en metod som ter sig allt orimligare i när de tekniska möjligheterna till överraskande anfall ökat. Skälen för föryngring av civilförsvaret har ökat genom kravet på bättre beredskap. Vad som inträffat har därtill på ett närmast dramatiskt sätt också ökat behovet att finna besparingar inom militärt försvar, så att neddragningarna i krigsorganisationens numerär och kvalitet kan begränsas. Det militära försvarets ekonomi har som bekant blivit kraftigt försämrad till följd av främst utvecklingen av dollarkursen. försvarsbeslut innehöll bl. a. att det militära försvaret skulle kalla in fler värnpliktiga än som behövs för den årliga omsättningen av krigsorganisationen. Detta för att beta av den puckel av värnpliktiga som följer av mycket stora årskullar . 2000 extra värnpliktiga skall kallas in på detta sätt. Motivet för att kalla in dessa 2 000 utöver vad som behövs för försvarets skull är vämpliktssocialt. Om man inte gör dessa extra inkallelser kommer nämligen år för år allt fler värnpliktiga att få vänta upp till på inryckning. För individen innebär detta mycket stora nackdelar. Så lång väntan innebär att betydligt fler hunnit bilda familj. Avbrottet från studier och arbete blir också enligt erfarenhet mer betungande för värnpliktiga som rycker in . Det återspeglas i större sociala problem och klart större avgångsprocent bland äldre värnpliktiga än bland yngre. I den besvärliga ekonomiska situation försvaret nu befinner sig är det stor risk att också mycket angelägna objekt senareläggs eller rentav utgår ur planerna. I detta läge blir det självfallet svårare än eljest att kunna frigöra pengar för att tidigarelägga vämpliktsutbildningen på det sätt som beslöts 1982. Det är kostnader som inte är försvarsekonomiskt motiverade, eftersom dessa värnpliktiga inte erfordras för den årliga personalomsättningen av krigsorganisationen. Försvarets kostnadskris är därför ett ytterligare starkt argument för att i stället välja den linje som föreslagit. I stället för att utbilda 2 000 värnpliktiga mer än som behövs för krigsorganisationen bör 2 000 värnpliktiga föras direkt till civilförsvaret, där de vid lämpligt tillfälle ges en utbildning . Denna utbildning är alltså väsentligt kortare och ger inte de sociala problem som en senarelagd militär vämpliktsutbildning har. Det bör därför vara möjligt att undanta 2000 värnpliktiga även om civilförsvaret behöver på sig att förbereda utbildningsinsatser för dem. Vårt förslag kan alltså genomföras mycket snabbt. De vämpliktssociala problemen med sen inryckning kan alltså reduceras. Observera att detta senare är en fördel som kommer andra värnpliktiga till del, alltså värnpliktiga som utbildas för militärt försvar. Vill man - vilket det finns starka skäl till - snabbt reducera det antal värnpliktiga som får vänta på utbildning kan man inledningsvis välja ut fler än 2000 till civilförsvaret, eftersom man ju har puckeln att ta av och alltså inte bara en årsklass. Fördelarna med vårt förslag är alltså tre. 1) Civilförsvaret föryngras. 2) Det militära försvaret får inom den ekonomi som bestäms - mindre kvalitativa brister än eljest. 3) De vämpliktssociala förhållandena förbättras. Med den motivering vi här anfört skulle man alltså få extra starka skäl att tillämpa den av oss föreslagna direktrekryteringen till civilförsvaret. På med minskande värnpliktskullar - finns inte skäl nummer tre, alltså det vämpliktssociala. En del kan då tycka att man kunde upphöra med systemet igen . Det beror på vilket årligt omsättningsbehov som då finns av värnpliktiga inom militärt försvar, liksom hur viktig man anser civilförsvarets föryngring vara. Såvitt vi kan finna bör det dock även med en fortsatt årlig tilldelning till civilförsvaret av 2 000 värnpliktiga vara möjligt att välja sådan förbandsomsättning att det bör vara möjligt att tillgodose försvarsmaktens personalbehov. Med vårt förslag kommer ju också ett större antal förband än eljest att kunna ges modern utrustning, eftersom pengar som sparas på utbildningssidan kan föras över till materielsidan. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär sådan omläggning av totalförsvarets personalförsörjning att 2 000 värnpliktiga förs direkt till civilförsvaret. () ()