ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022824 · 1984-04-13 00:00:00 — Motion 1983/84:2824 Fortsatt vattenkraftsutbyggnad (prop. 1983/84:160) Regeringens proposition 1983/84:160 om vattenkraftens utbyggnad aktualiserar ett alltmera brännbart problem: Hur skall man förena behovet av en fortsatt försiktig utbyggnad av vattenkraften med de lokala naturvårdsintressena? Enligt min mening måste detta ske genom att låta den berörda kommunen få ett mera avgörande inflytande vid upprättandet av utbyggnadsplanerna än vad fallet är . En kommun har bättre möjligheter än varje centralt placerat beslutsorgan att väga sysselsättning och elbehov mot naturvårdssynpunkter. Enligt min mening bör alltså kommande beslut om vattenkraftens utbyggnad helt bygga på berörda kommuners åsikter i frågan. Det innebär att om berörda kommuner säger nej till utbyggnad skall detta heller inte sättas ur spel genom centrala beslut. Om kommunen å andra sidan sagt ja skall utbyggnad medges. Självklart skall varje enskilt utbyggnadsobjekt prövas av vattendomstol också i fortsättningen. Detta bör ges regeringen till känna. Vad gäller den nu aktuella planen för utbyggnad, kan det vara på sin plats att belysa planens verkningar i . I propositionens plan föreslås att den redan påbörjade utbyggnaden av fortsätter. Här har den berörda kommunen också tillstyrkt utbyggnad, låt vara med viss reservation för ett ännu inte fullt utrett projekt uppströms . Här överensstämmer alltså propositionens tankegångar med kommunens. Vad däremot gäller Meåforsen i flodsystem är läget ett helt annat. kommun har bestämt avstyrkt utbyggnad och man gör det på goda grunder eftersom Meåforsen kan betraktas som den sista icke utbyggda forsen i nedre flodsystem. Meåforsen bör därför bevaras fri från utbyggnad. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande kommunernas inflytande på kommande beslut om vattenkraftens utbyggnad, 2. att beslutar avslå propositionens plan beträffande utbyggnad av Meåforsen.
mot · G7022827 · 1984-04-13 00:00:00 — Motion 1983/84:2827 m. fl. Fortsatt vattenkraftsutbyggnad (prop. 1983/84:160) Med stöd av vad som i motion 1983/84:2813 anförs hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om beslutsordningen vid vattenkraftsutbyggnad, 2. att beslutar att godkänna de i propositionen förordade riktlinjerna för vattenkraftens utbyggnad med ändringarna att projekten , Hylströmmen och icke skall medtagas i planen och att projekten skall medtas i planen i enlighet med vad som i motionen anförts, 3. att beslutar att ändra riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen så att den i motionen föreslagna utbyggnaden vid Edänge kan ske, 4. att beslutar att vidta eventuellt erforderliga ändringar av vattenlagen (1983:291) så att den i motionen föreslagna utbyggnaden vid Edänge kan ske. () () () () () () (m) () () PER () () . () () () () () ()() () ()
mot · G7022832 · 1984-04-13 00:00:00 — Ändringar i börs- och fondkommissionslagstiftningen (prop. 1983/84:164) Regeringen föreslår dels att regeringen själv skall utse majoriteten av börsstyrelsen, dels att det allmänna (regeringen + fullmäktige i och ) skall utse den kvalificerade majoritet som krävs för vissa beslut. Förslagen ligger väl i linje med den successiva socialisering som socialdemokraterna nu genomför med stöd av vpk och utgör i det sammanhanget en komplettering till löntagarfonderna och förslaget att regeringen skall godkänna valen av ordförande i bankstyrelserna. Förslaget om förändring av börsstyrelsens sammansättning läggs, trots att departementschefen själv i propositionen säger att börsstyrelsen på det hela taget kunnat bemästra de problem som uppstått. Något annat argument för förändringen än det allmänsocialistiska har inte framförts. Om antar regeringens förslag kommer den svenska fondbörsen att få en internationellt sett unik ställning. Risken att styrelsen politiseras och förvandlas till regeringens förlängda arm är påtaglig. Vi avvisar således bestämt förslaget om ändring av börsstyrelsens sammansättning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar avslå förslaget till ändring av lagen om 5 §, 6 §, 8 §, 13 § och 24 § andra stycket. () . ÅSLING (c)
mot · G7022834 · 1984-04-12 00:00:00 — 1983/84:2834 m. fl. Ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, m. m. 1983/84:165) Den arbetsrättsliga lagstiftningen ökade starkt . Motivet var att stärka arbetstagarpartens ställning. Ett gemensamt drag i denna lagstiftning är att arbetsgivare, stora såväl som små, åläggs skyldigheter i betydande utsträckning och att lagstiftningen i vissa stycken måste betraktas som särskilt svårtolkad och svårtillgänglig Detta gäller inte minst för landets ca 300 000 småföretagare som har sämre förutsättningar än större företag att göra sig förtrogna med alla de krav som den arbetsrättsliga lagstiftningen ställer. Osäkerheten om den exakta tillämpningen av vissa delar av lagstiftningen beror naturligtvis också på att 1970-talets lagstiftning varit generell och att utformningen av praxis fortfarande pågår. Den snabba utvecklingen på arbetsrättens område samt lagstiftningens generella utformning har drabbat mindre företag som dels tvingats betala skadestånd efter rättegång, också tvingats betala s. k. informella skadestånd till sin fackliga motpart. I nästan samtliga fall har det inte varit fråga om uppsåtligt handlande från den lille företagarens/arbetsgivarens sida. I regeringens proposition 1983/84:165 föreslås nu ett avskaffande av rätten att vid taxering göra avdrag för s. k. allmänna skadestånd för åsidosättande av arbetsrättsliga regler. Regeringens motiv för detta är att, eftersom de allmänna skadestånden är till för att upprätthålla respekten för lag och avtal, det kan te sig främmande att ett avdrag skall få göras i den försumliges deklaration. Vi finner inte detta resonemang rimligt bl. a. mot bakgrund av vad vi ovan anfört. Vi menar att regeringens förslag skulle få direkt orimliga konsekvenser för de små företagen. För ett litet företag som brutit mot någon av de många oklara reglerna i MBL eller lagen om anställningsskydd (vad är exempelvis den exakta tolkningen av saklig grund för uppsägning) utan uppsåt kan en avdragsbegränsning innebära en fördubblad eller tredubblad kostnad. I samma proposition föreslås en begränsning till . av enskilda arbetstagares skadeståndsskyldighet vid olovliga arbetsnedläggelser. Denna begränsning motiverar regeringen med att skadeståndsansvaret behöver inte och bör inte gå längre än till att stryka under den grundsatsen. Vi menar att situationen för många småföretagare är direkt jämförbar Det är därför fel att ensidigt skärpa skadeståndsreglerna för småföretagare medan löntagarnas skadeståndsansvar reduceras. Vi yrkar avslag på regeringens proposition 1983/84:165 i vad avser slopad avdragsmöjlighet vid taxering för s. k. allmänna skadestånd. Med stöd av det anförda hemställs att avslår regeringens proposition 1983/84:165 vad avser förslag till slopad avdragsrätt vid taxering för s. k. allmänt skadestånd för åsidosättande av arbetsrättsliga regler. () () () () () ()
mot · G7022836 · 1984-04-13 00:00:00 — Motion 1983/84:2836 m. fl. Ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, m. m. 1983/84:165) I proposition 1983/84:165 tas upp tre frågor: att strejkskadestånden skall sänkas till . som en huvudregel men att i vissa fall skadeståndet kan höjas, att arbetsgivaren vid konflikt inte skall kunna innehålla intjänad lön, att arbetsgivares rätt till avdrag för arbetsrättsligt skadestånd slopas. Vpk har i motion 1983/84:1958 från den allmänna motionstiden gett partiets helhetssyn på de arbetsrättsliga frågorna. I motionen föreslås införande av demokratiska rättigheter för fackförening, bl. a. utvidgad informations- och förhandlingsrätt, lagstadgad strejkrätt och vetorätt i avgörande frågor. Vidare att inga strejkskadestånd skall kunna utdömas och att fredspliktsbestämmelserna utmönstras ur lagstiftningen, att deltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund för avskedande, att fackförening skall ha rätt att solidarisera sig med strejkande arbetare, att arbetsköparens rätt att tillgripa lockout upphör, att politisk verksamhet skall vara tillåten på arbetsplatserna, att fackföreningarnas internationella solidaritetsaktioner skall kunna ske utan begränsningar och att förtroendemannalagen förändras. Förslagen om förbud att innehålla intjänad lön som stridsåtgärd och att avdragsrätten för allmänna skadestånd för åsidosättande av arbetsrättsliga regler upphör är förslag som ligger helt i linje med vpk:s förslag på arbetsrättens område. Förslaget att sänka strejkskadeståndet till . är ett framsteg, men enligt vår mening bör alla strejkskadestånd slopas. som strejkskadestånd är enligt förslaget en huvudregel och kan i vissa fall höjas. Dessutom föreslås inget förbud mot avsked för deltagande i strejk. Vpk yrkar därför i första hand att inga strejkskadestånd skall kunna utdömas. Om detta inte vinner bifall föreslår vi i andra hand att 200-kronorsgränsen skall vara högsta gräns för strejkskadestånd. Dessutom att det i lagen framgår att deltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund för avskedande. Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1983/ 84:165 föreslås 1. att beslutar att inga strejkskadestånd skall kunna utdömas och därmed fredspliktsbestämmelserna i lagen utmönstras, 2. att beslutar i det fall inte bifallit yrkandet under punkt 1 att anta följande Lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet att gälla från Om det är helt falla bort. 1 mål om skäl till det. Högre skadestånd än tvåhundra kronor får inte åläggas en arbetstagare för deltagande i en olovlig stridsåtgärd. Denna begränsning gäller dock inte, om arbetstagaren underlåter att följa ett åläggande av domstolen om återgång till arbetet och stridsåtgärden med hänsyn till omständigheterna måste betraktas som särskilt allvarlig eller anmärkningsvärd. Högre skadestånd än tvåhundra kronor får inte åläggas en arbetstagare för deltagande i en olovlig stridsåtgärd. Deltagande i olovlig stridsåtgärd kan aldrig utgöra saklig grund för avsked. (vpk) . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G7022842 · 1984-04-13 00:00:00 — Motion 1983/84:2842 Vissa socialtjänstfrågor (prop. 1983/84:174) I proposition 1983/84:174 föreslås att ett beslut om bistånd enligt 6 § SOL skall gälla . En domstol får dock förordna att dess beslut skall verkställas först sedan det vunnit laga kraft. gäller inte beslutet förrän det vunnit laga kraft enligt reglerna i förvaltningslagen. Detta har konstaterats efter utslag i regeringsrätten. Ingen tveksamhet bör råda om att gynnande beslut om bistånd enligt 6 § SOL som har meddelats av socialnämnd skall gå i omedelbar verkställighet. I propositionen föreslås dessutom att alla beslut i besvärsinstanser i princip skall gälla om inte rätten i undantagsfall särskilt föreskriver annorlunda. Att en sådan förändring av lagen i alla avseenden skulle gynna den enskilde, anser vi inte vara styrkt. Som ett skäl för föreslagen förändring anförs i propositionen att det för den enskilde ofta är fråga om ett akut behov, som skall tillgodoses. Här måste dock anmärkas att de mest akuta behoven i allmänhet blir tillgodosedda genom socialnämndens beslut. De beslut som överklagas hos länsrätt torde därför mestadels vara av mindre akut karaktär. Om besvär över socialnämnds beslut bifalls i länsrätt och kommunen därvid blir skyldig ge bistånd, skall sådant beslut, enligt förslag i propositionen omgående verkställas. Om kommunen i sådant fall överklagar och därvid får bifall till besvär, blir i princip den enskilde återbetalningsskyldig (om det gäller kontant stöd) vilket givetvis kan vålla avsevärda bekymmer. Även andra negativa och i propositionen ej belysta konsekvenser kan uppstå. Vi anser därför att skäl finns för att omedelbar verkställighet av beslut fattade i besvärsinstanser skall ske endast i undantagsfall och då särskilda skäl föreligger. Ett sådant skäl kan vara om länsrätten finner att kommunen åsidosatt sitt yttersta ansvar enligt 3 § SOL. I sådant fall bör besvärsinstansen besluta att domen gäller oberoende av reglerna i förvaltningslagen. Anser kommunen beslutet vara felaktigt bör möjlighet finnas att begära inhibition, som besvär görs i högre instans. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att beslut om bistånd enligt 6 § SOL fattade av besvärsinstanser först skall gälla då de vunnit laga kraft, om inte starka skäl i det enskilda fallet talar för motsatsen. () ()
mot · G7022843 · 1984-04-06 00:00:00 — 1983/84:2843 m. fl. Statsbidrag till alternativa barnomsorgsformer (prop. 1983/84:177) Regeringen talar med dubbla budskap. Där finns ministrar som åker runt och talar om frihet för kommunerna att söka nya former att ordna servicen åt medborgarna. Där finns ministrar som ger landstingen möjlighet att ordna vården av sjuka genom privatläkarmottagningar. Men där finns också ministrar, som vill förbjuda kommunerna att anlita enskilda företag att ordna barnomsorg. Regeringen tog det beslutet som den tog beslutet att öka den kommunala självstyrelsen (prop. 1983/84:152). Enligt uppfattning skall statsbidrag till barnomsorgen utgå under förutsättning att det är en bra omsorg, som föräldrar kan vända sig till med fullt förtroende. Garantin för att omsorgen har en sådan kvalitativ inriktning skall vara att den omfattas av den kommunala barnomsorgsplanen. Något annat ytterligare kriterium, utöver regler om närvarotid m. m., bör inte ställas upp. Den organisatoriska formen för daghemsverksamheten kan inte tillåtas bli viktigare än det faktiska innehållet. Enligt mening måste samhällets stöd till omsorg om barnen utformas så att det omfattar samtliga barn. Stöd skall inte bara utgå till daghemsverksamhet. Stöd skall också ges för den omsorg som bedrivs i hemmet. Därför förordar vi ett system med vårdnadsersättning för vård av små barn i hemmet. Vad gäller den institutionellt bedrivna barnomsorgen anser vi det vara viktigt att så långt möjligt engagera föräldrarna i verksamheten. De föräldradrivna (kooperativa) och ideella daghemmen utgör här enligt vår mening ett förtjänstfullt alternativ. Det finns skäl att noga följa statsbidragsutvecklingen så att alternativa daghemsformer, under ovan angivna förutsättningar, inte får ett successivt urholkat stöd. Vi vill i sammanhanget erinra om att av oss förordat statsbidragssystem också innefattar exempelvis familjedaghem och öppna förskolor. All omsorg skall behandlas rättvist och värderas för sina faktiska kvaliteter. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1983/84:177, 2. att beslutar hos regeringen begära initiativ för stöd till all omsorg om små barn, dvs. också vårdnadsersättning för vård av barnen på hel- eller deltid i hemmet, 1 1983/84. 3. att beslutar hos regeringen begära en utvärdering och redovisning av statsbidragens styrande verkan i organiserandet av olika former av institutionell barnomsorg. () () () () () ()
mot · G7022850 · 1984-04-11 00:00:00 — Motion 1983/84: 2850 m. fl. Ändringar i vägtrafikbeskattningen (prop. 1983/84:178) I propositionen föreslås bl. a. en generell höjning av fordonsskatten med för de flesta slags fordon. Höjningen är avsedd att finansiera den i budgetpropositionen föreslagna ökningen av anslagen till drift av vägarna. Från sida är vi inte beredda att medverka till den i propositionen föreslagna höjningen. Bakgrunden till detta är följande. Vi anser att skattehöjningar inte kommer att lösa några problem utan endast skapa nya. Det är för övrigt tveksamt om den nu föreslagna höjningen annat än kortsiktigt kommer att ge några inkomstförstärkningar till statskassan. Det är väl känt att skattehöjningar generellt sett krymper skattebaserna och därigenom inte kommer att ge de inkomster som rent teoretiskt kan förväntas. Vad som i detta speciella fall är särskilt aktuellt, eftersom bilen i så många fall är en nödvändighet, är att en höjning av en skatt krymper skattebasen för andra skatter. Därigenom är ingenting vunnet statsfinansiellt sett. De höjningar som regeringen tidigare föreslagit och som godtagits av den socialistiska riksdagsmajoriteten är skadliga för tillväxten. Detta gäller också för denna skattehöjning. Införandet av nya och höjningar av gamla skatter och avgifter bör enligt vår uppfattning utnyttjas för att möjliggöra en sänkning av andra skatter, framför allt inkomstskatten. Någon höjning av det totala skattetrycket kan vi från sida inte acceptera. När det gäller beskattningen av bilismen finns det även andra starka skäl att säga nej. Höstriksdagen beslutade om en höjning av bilaccisen, och bensinskatten har vid åtskilliga tillfällen höjts kraftigt. Vi anser därför att det inte finns någon anledning att på detta sätt öka beskattningen. Beskattningen av bilismen drabbar de glesbygdsboende oproportionerligt hårt. En person som på grund av sin bostadsort och förläggningen av vederbörandes arbetsplats är tvungen att använda bil får en större skattebörda än en person bosatt i en tätort med omfattande kollektivtrafik. Det är därför enligt vår bestämda uppfattning nödvändigt att största försiktighet iakttas med ytterligare skattebelastning på bilismen. När det gäller användningen av de beräknade inkomsterna från skattehöjningen har vi från sida i vår budgetmotion under allmänna motionstiden föreslagit högre anslag till vägunderhållet än regeringen. Detta har vi kunnat göra utan att föreslå några höjda skatter. Utrymmet för tl 1983/84. ökade väganslag har vi åstadkommit genom besparingar pä andra områden. Detta är den inriktning på budgetpolitiken som vi anser vara den rimliga. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att avslå proposition 1983/84: 178 beträffande höjningen av fordonsskatten. () () () () NILSG. ÅSLING (c)
mot · G7022851 · 1984-04-13 00:00:00 — Motion 1983/84:2851 Ändringar i vägtrafikbeskattningen (prop. 1983/84:178) 1 regeringens proposition 1983/84: 178 läggs fram förslag om att fordonsskatten och kilometerskatten för släpvagnar typ påhängsvagn slopas och att en motsvarande höjning görs av skatterna för dragbilar till sådana vagnar. Vissa justeringar föreslås även av fordonsskattesatserna för andra lastbilar och släpvagnar samt s. k. (lös styraxel). S. k. eller styraxlar för påhängsvagnar används som regel i kombination med dubbla påhängsvagnar. Denna kombination anses nu mycket rationell och transportekonomisk under förutsättning att nuvarande hastighetsgräns höjs . Slopas skatten på påhängsvagnar måste, enligt propositionen, en förhöjd skatt tas ut på , om ett ekipage av denna typ inte skall gynnas på ett otillbörligt sätt. Detta påstående är bara delvis sant. Tvärtemot vad som sägs kommer kombinationen med dubbla påhängsvagnar och att missgynnas, dels i förhållande till den nuvarande beskattningen, dels i förhållande till motsvarande fordonskombinationer med fasta axlar. Detta innebär en diskriminering av beskattningen av , eftersom fordon och fordonskombinationer med lika axelarrangemang och samma skattevikt bör beskattas efter samma skatteskala, oavsett om det finns en fast axel eller en lös styraxel i kombinationen. Som exempel kan nämnas att för en fordonskombination bestående av dragbil + påhängsvagn + styraxel + påhängsvagn och med en skattevikt av höjs fordonsskatten enligt propositionen från nuvarande . och kilometerskatten från . per mil till . per mil eller med per mil. För en kombination bestående av lastbil + släpvagn med samma skattevikt och med lika antal axlar höjs fordonsskatten från . medan kilometerskatten blir oförändrad . Skillnaden i beskattning mellan dessa båda ur kostnadsansvarighetssynpunkt likvärdiga fordon blir således vad gäller fordonsskatten . och vad gäller kilometerskatten . per mil till nackdel för kombinationen dragbil + dubbla påhängsvagnar. Vid en årlig körsträcka av skulle man alltså för denna kombination få betala . mera jämfört med kombinationen lastbil -I- släpvagn. Härtill kommer att en styraxel med vändskiva är tyngre än en vanlig axel, varför man även förlorar några hundra kilo i nyttolast. Vi anser därför att skatten för påhängsvagnar, , inte bör förändras jämfört med vad som gäller. Förslaget att ratten till avräkning av kilometerskatten försvenska lastbilar, bussar och släpvagnar som används i nu skall ske efter särskild ansökan innebär ett väsentligt ökat byråkratiskt förfarande, vilket inte bara belastar länsstyrelserna utan framför allt de enskilda företagen. Förslaget avvisas därför. Vi förutsätter att utskottet utarbetar erforderliga ändringar av lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att någon särskild fordons- och kilometerskatt ej skall införas för dollyutrustade påhängsvagnar, 2. att beslutar att avräkningsförfarandet när svenska fordon används i ej skall ändras.
mot · G7022853 · 1984-04-13 00:00:00 — Motion 1983/84:2853 m. fl. Ändringar i vägtrafikbeskattningen (prop. 1983/84:178) har i skilda sammanhang deklarerat att vi motsätter oss ytterligare höjningar av skattetrycket. Vi avvisar därför den föreslagna höjningen av fordonsskatten och likaså förslaget om höjd saluvagnsskatt. Finansministernas förslag om en höjning av fordonsskatten med så mycket som lämnas utan närmare motivering. Avsikten är uppenbarligen att åstadkomma en förstärkning av statsbudgeten. Vi har tidigare framhållit (se t. ex. vår partimotion om den ekonomiska politiken, 1983/84: 2088) att den nödvändiga saneringen av statens budget måste ske genom utgiftsbegränsningar och inte genom skattehöjningar. Regeringen håller emellertid envist fast vid den gamla socialdemokratiska skattehöjningslinjen. Bilismen har redan blivit utsatt för omfattande skattehöjningar. Mervärdeskatten har höjts, bilaccisen har höjts, bensinskatten har höjts och avdragen för resor med bil till och från arbetet har försämrats. Till detta kommer förslaget om den kraftiga höjningen av fordonsskatten. Som nämnts ovan anser vi inte att denna kan accepteras. I propositionen föreslås också vissa omfördelningar av fordonsskatt och kilometerskatt för släpvagnar och dragbilar m. fl. Vad speciellt beträffar slopandet av skatten på påhängsvagnar och motsvarande höjning av skatten för dragbilar kan man konstatera att en av effekterna blir att en åkare som normalt ställer av sin släpvagn av året med det framlagda förslaget kommer att drabbas av särskild skattehöjning i förhållande till dagsläget. Vi konstaterar också, liksom f. ö. även föredraganden, att förslaget om skatteförändringen för styraxlar för påhängsvagnar, s. k. , synes oss kunna få vissa egendomliga effekter. Enligt vår uppfattning hade det varit önskvärt att beskattningen hade utformats mer neutralt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avslår proposition 1983/84:178 i de delar som avser generell höjning av fordonsskatt, saluvagnsskatt samt skatt på vissa fordon som ej är registrerade i riket. () () () () () Rättelse: S. 12, hemställan Tillkommer: Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes sålunda