mot · G702964 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. De svenska företagen i genomförde motståndsrörelsen i en framgångsrik attack mot Sasol-anläggningen för framställning av olja från kol. a. som en följd av detta genomfördes en ny lagstiftning i , kallade National . Enligt denna lagstiftning kan försvarsministern förklara vilken plats eller vilket område som helst för nyckelfunktion om dess förstörelse eller skada på den skulle innebära ett hot mot republiken, förelägga ägaren av en nyckelfunktion att på egen bekostnad vidta åtgärder för att garantera dess säkerhet, förbjuda publicering eller vidarebefordran av någon som helst information om dess status som nyckelfunktion eller om säkerhetsåtgärder vid nyckelfunktioner, utfärda och genomtvinga detaljerade regler angående säkerheten vid nyckelfunktioner. offentliggjordes ett antal regler om hur lagstiftningen skulle tillämpas i praktiken. De innebär bl. a. att varje nyckelfunktion kontrolleras av en skyddsmyndighet som ofta är den militära befälhavaren i området. En skyddsstyrka, oftast ett militärt kommando men ibland också en polisstyrka, är knuten till varje nyckelfunktion och är ansvarig för dess skydd och kontroll inom området. Försvarsministern och hans underordnade kan bestämma hur många säkerhetsvakter som skall anställas vid varje nyckelfunktion. De kan också kontrollera varje ansökan för vaktanställning och bestämma hur de skall tränas. Säkerhetsvakter måste vara . De måste vara ständigt beväpnade och har rätt att visitera människor, arrestera människor och utöva det våld situationen kräver inom nyckelfunktionens område och dess säkerhetsområde. En säkerhetschef måste alltid finnas på plats. Om någon incident inträffar så kallas militär och polis in. Säkerhetsstyrkan faller automatiskt under dennes kommando. Ägaren till en nyckelfunktion kan få av kostnaderna för säkerhetsåtgärder täckta och dessutom skatterabatt för att täcka kostnaden för att träna vakter. Trots detta så räknar man med att de flesta företag som klassas som nyckelfunktioner måste satsa för att uppfylla lagstiftningens krav. På grund av lagstiftningens karaktär är det svårt att veta vilka företag som har klassats som nyckelfunktioner. Man kan dock inte utesluta att ett antal svenskägda företag i faller under kategorin och att lagstiftningen tillämpas där. Det skulle i så fall innebära att svenska företag var direkt inlemmade i det sydafrikanska militära systemet, ett militärt system vars hela huvuduppgift är att bibehålla den vita minoritetens överhöghet och permanenta förtrycket av den svarta majoriteten. Ett sådant förhållande står naturligtvis i klar konflikt med den svenska sydafrikapolitiken. Det måste rimligen också anses strida mot andan i det vapenembargo mot som har beslutat och som anslutit sig till. Åtgärder mot eventuellt svenskt engagemang i det sydafrikanska säkerhetssystem som har skisserats ovan är naturligtvis svåra. Detta bör dock inte hindra att möjligheterna att förhindra ett fortsatt eventullt deltagande av svenskägda företag i nyckelfunktionssystemet måste prövas. Ett första steg kunde vara att genomför en utredning där man försöker klarlägga i vilken utsträckning svenska företag kan vara inblandade. Visar en sådan utredning att detta samband faktiskt finns, eller om exakta uppgifter är omöjliga att få fram, att svenskägda företag arbetar i branscher där man måste räkna med att nyckelfunktionslagstiftningen gäller bör olika möjligheter prövas att få de svenska företagen att dra sig ur denna verksamhet. I första hand bör diskussioner upptas med de berörda företagen i syfte att nå fram till en frivillig överenskommelse. I andra hand bör lagstiftningsvägen prövas. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att hos regeringen hemställa om en utredning rörande en eventuell inblandning av svenskägda företag i sydafrikanska militära säkerhetsåtgärder. () () () i