ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022780 · 1984-04-10 00:00:00 — m. fl. Fortsatt valutareglering (prop. 1983/84:151) Regeringen föreslår i propositionen att valutaregleringen skall förlängas , således t. o. m. . Valutaregleringen har varit i kraft . Vissa förändringar i lagstiftningens tillämpning har skett, men i huvudsak är de grundläggande förbuden desamma som när lagen infördes. Enligt vår uppfattning bör valutaregleringen i sin nuvarande form avskaffas. Den första icke-socialistiska trepartiregeringen tillsatte 1977 den s. k. valutakommittén som bl. a. fick i uppdrag att lägga fram förslag till omfattande liberaliseringar. Kommittén lade fram ett delbetänkande med ett antal expertrapporter och väntas komma med sitt slutbetänkande under innevarande år. Enligt vår mening måste detta innefatta långtgående omedelbara liberaliseringar och ett avskaffande av regleringens nuvarande form. Slutsatserna i expertrapporterna är entydiga och visar att regleringen har negativa verkningar på den svenska ekonomin. Möjligheterna för svensk ekonomi att nå balans försvåras. Företag och banker orsakas onödigt byråkratiskt uppgiftslämnande. Enskilda människor åsamkas onödigt besvär i samband med semesterresor eller andra aktiviteter utomlands. tvingas upprätthålla en omfattande kontrollverksamhet. I propositionen säger finansministern att valutaregleringen är ett medel i penningpolitiken som skall göra det möjligt att föra en oberoende penningpolitik. Valutaregleringens effektivitet i detta avseende har emellertid minskat kraftigt den har varit i kraft. Näringslivets internationalisering och möjligheterna att i samband med export- och importbetalningar mycket snabbt och med mycket stora belopp påverka kapitalströmmarna till och från medför att den svenska räntenivån inte kan bestämmas oberoende av utvecklingen utomlands. Inte heller har valutaregleringen lyckats förhindra spekulationsvågor och flera devalveringar av den svenska kronan . Därtill kommer att andra penningpolitiska instrument finns tillgängliga. Ett antal länder har avskaffat eller avsevärt liberaliserat tidigare regleringar av kapitalströmmar över gränserna. avskaffades valutaregleringen i . har fr. o. m. genomfört väsentliga lättnader i sin valutareglering, bl. a. vad gäller handeln med utländska värdepapper. I har en offentlig utredning föreslagit stora lättnader. Enligt vår uppfattning måste ambitionen i vara att åstadkomma åtminstone lika omfattande liberaliseringar av valutaregleringen som i våra nordiska grannländer. Motsatsen skulle verka hämmande på det nordiska samarbetet. Vi anser därför att valutakommittén bör ges i uppdrg att lägga fram förslag om liberaliseringar i valutalagstiftningen som i allt väsentligt överensstämmer med utvecklingen i och . Detta bör kunna ske så att förslagen kan träda i kraft från . Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att med avslag på proposition 1983/84:151 beslutar att valutalagen (1939:350) skall gälla t. o. m. samt uttalar att skall gälla för giltigheten av valutaförordningen (1959:264), 2. att hos regeringen begär förslag om liberaliseringar i valutalagstiftningen i enlighet med vad som anförs i motionen. () ()
mot · G7022781 · 1984-04-10 00:00:00 — m. fl. Fortsatt valutareglering (prop. 1983/84:151) I samband med att valutaregleringen förlängdes fram till anmäldes i propositionen (1982/83:121) att valutakommittén, vars arbete pågått , avsåg att slutföra sitt arbete . anmäls i årets proposition (1983/84:151) om ytterligare förlängning av valutaregleringen att valutakommittén väntas slutföra sitt uppdrag . Enligt vår uppfattning har kommitténs arbete framskridit så långt att det vore möjligt att slutföra arbetet . Detta skulle möjliggöra såväl remissbehandling som riksdagsbeslut . Vi anser därför att nu inte bör förlänga valutaregleringen längre än till . De expertrapporter som valutakommittén låtit utarbeta pekar på stora brister i den nuvarande regleringen. Det framgår bl. a. att valutaregleringen är föga lämpad att styra kapitalrörelserna samt att regleringen har negativa samhällsekonomiska verkningar och därigenom försvårar möjligheterna att uppnå ekonomisk balans. Mot den bakgrunden anser vi att det är angeläget att genomföra förändringar av valutalagstiftningen i liberaliserande riktning. För att ytterligare utveckla samarbetet mellan de nordiska länderna på det industriella området fordras enligt vår mening en liberalisering av kapitalrörelserna inom . F. n. synes emellertid kapitalliberaliseringsstadga lägga hinder i vägen för detta. En ömsesidig förmånsbehandling i valutaregleringshänseende de nordiska länderna emellan anses utgöra en diskriminering som strider mot stadgan. Enligt vår mening bör emellertid de nordiska länderna gemensamt söka påverka att acceptera att en nordisk liberalisering är ett steg på vägen mot en bredare liberalisering inom OECD-området. F. ö. kan i sammanhanget noteras att generella liberaliseringsåtgärder av särskild betydelse för små och medelstora företag skulle få den största betydelsen inom med dess nära ekonomiska och kulturella förbindelser. I har vissa liberaliseringar redan skett och i förbereds sådana. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar anta regeringens förslag till lag om tilllämpning av valutalagen med den ändringen att tillämpningstiden ändras till , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att valutaförordningen endast bör fortsätta att gälla till utgången av , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om önskvärdheten av en liberaliserad valutalagstiftning i synnerhet vad gäller inom . . ÅSLING (c) () () ()
mot · G7022785 · 1984-04-11 00:00:00 — Förslag till ändringar i arrendelagstiftningen (prop. 1983/84:136) Jordbruksrationalisering får inte innebära att deltidsjordbruk och andra mindre jordbruk motarbetas. Deltidsjordbruket är ofta en förutsättning för en levande bygd och en eftertraktad livsform för många. I har jordbruket alltid kombinerats med andra arbeten. Vår speciella landskapsbild och kultur som blivit världsberömd bygger på de många mindre brukningsenheterna. är det naturligare än någonsin att kombinera olika yrken med jordbruk. När vi nu inriktar oss på att återinföra ett utvecklat biologiskt balanserat jordbruk med ett minimum av kemikalier blir en mindre areal med intensiv brukningsform ofta ett gott komplement till de större enheterna. Kärleken till jorden är djup och äkta i . Jord är ingenting man handlar med utan betyder hemortsrätt och ansvar. Det är viktigt att bygga lagen på denna ansvarskänsla när man vill försäkra sig om att jordresursen skall komma till bästa användning. Att arrendera ut den mark man inte själv kan bruka är ofta en god lösning. Det är viktigt att arrendatorns besittningsskydd och jordägarens intresse av att inte villkorslöst avhända sig marken avvägs på ett sådant sätt att det svarar mot rättskänslan. När ett sidoarrende är av avgörande betydelse för arrendatorns jordbruksföretag bör han ha rätt att få det förlängt även när det gäller ettårsavtal. Det är ett sätt att underlätta finansieringen av investeringar och planering av driften för arrendatorn. Om sidoarrendet är viktigt för jordbruksföretaget bör besittningsskyddet upphöra. Jag anser inte att bör ställa sig bakom regeringens åsikt att sidoarrenden så snabbt som möjligt bör ställas till förfogande för rationaliseringsåtgärder, (s. 42). Så länge mindre enheter brukas väl bör de inte föras över i större gårdar. Det är viktigt att många familjer kan få sin bärgning av jordbruket i en bygd. En större gård är inte heller alltid förnuftigare än en mindre, när man tar med modern teknik, miljövård och sociala aspekter. Alltså anser jag att förslag bör bifallas när det gäller besittningsskydd även för ettåriga sidoarrenden, då detta är av avgörande betydelse för arrendatorns jordbruksföretag. Utskottet bör utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar införa besittningsskydd för ettåriga avtal sidoarrende i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G7022788 · 1984-04-11 00:00:00 — i m. fl. Förslag till ändringar i arrendelagstiftningen (prop. 1983/84:136) I proposition 1983/84:136 om ändringar i arrendelagstiftningen föreslås bl. a. att markägare skall åläggas en principiell skyldighet att utföra investeringar som påfordras av myndighet.Vidare föreslås att arrendator får företräde som köpare vid försäljning av jordbruksfastighet (hembud) m. m. Det är rimligt att, som i propositionen föreslås, markägaren är skyldig att utföra investeringar som påfordras av en myndighet. Detta kan dock inte göras till en principiell skyldighet eftersom det i vissa fall, t. ex. om byggnadsbeståndet är omodernt, kan vara tveksamt om en miljöinvestering är lönsam. Alternativet till en sådan är att ändra driftsinriktning från animalier till vegetabilier. Detta bör markägaren och arrendatorerna i varje enskilt fall få ta ställning till. Även när det gäller täckdikning är det rimligt att jordägaren står för kostnaderna för den täckdikning som behövs för ändamålsenlig planläggning på fastigheten. I vissa fall kan det dock även här vara tveksamt om jordägaren, om han själv drivit fastigheten, utfört investeringen. Detta måste tas hänsyn till vid behandling i arrendenämnden. Företrädesrätt för arrendatorer att förvärva arrendestället torde de flesta arrendatorer i praktiken ha företräde framför andra köpare om ett arrendeställe blir till salu, då förvärvsprövningen som företas av lantbruksnämnden begränsar kretsen av köpare högst väsentligt. Markägaren kan dock vilja sälja sin egendom till någon person han haft nära relationer till (t. ex. syskonbarn). Detta skulle enligt förslaget prövas enligt ett oskälighetskriterium. Ett sådant förfarande är inte tillfredsställande. En markägare måste kunna ha möjlighet att fritt sälja sin egendom. I det här fallet dock inom förvärvslagstiftningens ramar. Om någon annan koper fastigheten i fråga har arrendatorn oförändrade arrendevillkor. För endast togs rätten för arrendatorer att förköpa arrendestället bort. Att redan efter ett knappt decennium ändra lagen är inkon sekvent och inte ägnat att skapa tilltro till långsiktigheten i lagstiftningen. Man måste också beakta att besittningsskyddet för arrendatorn avsevärt stärkts, som bl. a. arrendenämnden i och tingsrätten i påpekat i sina remissvar. Den metod, med intresseanmälan till inskrivningsmyndighet, som föreslås ökar dessutom byråkratin. Ett förfarande med hembudsskyldighet riskerar att minska utbudet av arrendemark eftersom inskränkningar i förfoganderätten kan upplevas som besvärande. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs i fråga om investeringar vid jordbruksarrende, 2. att avslår förslaget till lag om arrendators rätt att förvärva arrendestället. HANS () () () (m) () () () () ()
mot · G7022789 · 1984-04-11 00:00:00 — 1983/84 2789-2798 m. fl. Strukturförändringar inom specialstålsindustrin, m. m. 1983/84:157) I proposition 1983/84:157 redovisas bl. a. statliga insatser för att åstadkomma en strukturomvandling inom specialstålsindustrin. Dessutom föreslås ett medelsbelopp att anvisas för särskilda utvecklingsinsatser i Bergslagen. Under delrubriken nämns 20 Bergslagskommuner som bör bli föremål för särskilda utvecklingsinsatser. Skäl härför är då bl. a. redan inträffade sysselsättningsminskningar, enföretagsberoende och bristande tillgång till alternativ sysselsättning. De kommuner som uppräknas behöver mycket väl omskrivet stöd. Tyvärr saknar vi en kommun i detta sammanhang, nämligen i . Följande skäl kan anföras: drabbades redan i början av stålkrisen av nedläggningen av stålverket i , 19771978. Därfanns närmare 500 arbetstillfällen före nedläggningen. Kvar är nu mindre än hälften, främst genom nybildade arbeten. Av den gamla stålindustrin i är ca 60 arbetstillfällen kvar, knutna till det av och ägda . I samband med snabbstålets strukturomvandling och bildandet av har i skett väsentliga neddragningar. års nivå medför genomförda och beslutade förändringar att sysselsättningen vid Klosterverken har minskat eller från ca 850 arbetstillfällen till 630. De genomförda personalminskningarna har skett och sker genom s. k. naturlig avgång. En del av detta har skett genom s. k. 58,3-pensionering. Detta innebär en successiv urholkning av befolkningsunderlaget för olika slag av service. Det medför också att ungdomarna tvingas flytta, eftersom inga arbeten bjuds ut på orten . har varit välförsett med serviceorgan. Denna samlade service riskerar att snabbt urholkas om inte det nämnda bortfallet av arbetstillfällen inom stålindustrin ersätts. En stor del av de kvarvarande arbetstillfällena i är knutna till det rostfria stålet och ingår i bildandet av Nya . I kommuns omland sker väsentliga negativa förändringar. Av kommunens fem grannkommuner är fyra med bland de i propositionen 1 1983/84. utpekade 20 kriskommunerna. I den femte grannkommunen, , förväntas en omfattande strukturomvandling vid dess dominerande arbetsplats, Säters sjukhus. ligger isolerat beläget i förhållande till tänkbara pendlingsorter. För hela innebär Bergslagens kris en stor påfrestning. Med stöd av det anförda hemställer vi att bemyndigar regeringen att vid beredandet av ärenden gällande särskilda utvecklingsinsatser enligt proposition 1983/ 84:157 även innesluta bland de kommuner som kan ifrågakomma. () () BO () () () ()
mot · G7022790 · 1984-04-11 00:00:00 — m. fl. Strukturförändringar inom specialstålsindustrin, m. m. 1983/84:157) och kommuner uppfyller alla de kriterier som legat till grund för att avgränsa det område i Bergslagen som i proposition 1983/84:157 har kommit i fråga för långsiktiga åtgärder för främst industriell förnyelse i Bergslagen. och kommuner har en mycket hög andel industrisysselsatta. 1980 var andelen industrisysselsatta i och i av den totala sysselsättningen. Motsvarande för länet är och för riket . Industrisysselsättningen har också i de båda kommunerna varit vikande. minskade industrisysselsättningen i och i kommun . har stora sysselsättningsminskningar skett inom industrin, och bedömer att industrisysselsättningen kommer att minska ytterligare om inga åtgärder vidtas. I kommun har 2 000 arbetstillfällen försvunnit inom industrin, och har i försvunnit drygt 800 industrijobb. Därtill bör nämnas att ca 150 arbetstillfällen försvann 1974 i . Sysselsättningsminskningen har skett inom främst stålindustrin och/eller närliggande metallvaruindustri. kommun berördes också som det påpekas i propositionen av omstruktureringar inom handelsstålsindustrin. offentliggjordes också av planer på nedläggningar av ett hem i kommun för vuxna utvecklingsstörda. Drygt 200 tjänster berörs eller mer än 300 personer. Den totala sysselsättningen minskade i både och . Den ogynnsamma näringslivsutvecklingen i länet har medfört flyttningsförluster med befolkningsminskning som följd. I har befolkningen minskat med närmare 1 300 personer sedan 1978.1 har befolkningen varit oförändrad eller ökat något. Därefter har befolkningen minskat genom flyttningsförluster. Födelsenettot har i båda kommunerna varit positivt men närmat sig noll och varit negativt. Möjligheterna att pendla till arbeten på andra orter i länet eller angränsande län kan betecknas som begränsade. De större företag som rekryterar personal inom pendlingsavstånd är Komponenter och ASEA. 1 * 1983/84. Komponenter i sker ersättningsrekrytering medan ASEA har ett stort nyrekryteringsbehov men endast av tekniker. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att och kommuner i bör innefattas i det område som skall komma i fråga för långsiktiga åtgärder för industriell förnyelse i Bergslagen. () ()
mot · G7022794 · 1984-04-11 00:00:00 — Motion 1983/84:2794 m. fl. Strukturförändringar inom specialstålsindustrin, m. m. 1983/84:157) Bergslagen har i många avseenden utgjort en viktig tyngdpunkt i svenskt näringsliv. Det är viktigt att den kompetens, det kunnande och de naturresurser som där finns också får en rimlig möjlighet att utvecklas framöver. Om de strukturella näringslivsfrågorna nu ges en rimlig lösning och det blir bra utrymme för lokala initiativ och teknikutveckling, kommer dessa bygder att åter kunna bli en viktig motor i svensk ekonomi. De offensiva satsningarna i proposition 1983/84:157 är tämligen begränsade. Regeringen begär att själv få disponera 25 milj. kr. Dessa medel skall kunna användas för insatser i 21 olika kommuner i sju olika län. Såvitt vi kan finna kommer medel, använda på detta sätt och i så begränsad omfattning, knappast att i något avseende kunna påverka utvecklingen i berörda kommuner och län. Enligt vår mening kan det heller inte vara rimligt att regeringen disponerar en liten summa pengar för att gå in i olika småprojekt ute i länen, när länen själva redan har organ och resurser för sådan verksamhet. Det gäller främst länsstyrelsernas regionalpolitiska anslag och de resurser som kanaliseras via de regionala utvecklingsfonderna. Att ovanpå detta lägga en central befogenhet skapar enbart oklarhet och osäkerhet. Även enligt vår mening är det angeläget med en extra satsning i Bergslagen och även i med tanke på denna orts speciella situation. Vi bedömer att medlen i praktiken kommer att få större effekt om de kan disponeras av de regionala utvecklingsfonderna i berörda län. bör självfallet bortse från att de socialdemokratiska ministrarna får mindre politisk utdelning och personlig PR om de inte har möjlighet att själva hantera pengarna. Med stöd av det anförda hemställs att till Särskilda utvecklingsinsatser i Bergslagen anvisar ett reservationsanslag av 25 milj. kr. att fördelas till de regionala utvecklingsfonderna i Bergslagslänen i enlighet med det anförda. () () () () () ()
mot · G7022795 · 1984-04-11 00:00:00 — och inom specialstålsindustrin, m. m. 1983/84:157) I regeringens proposition om strukturförändringar inom specialstålsindustrin läggs en grund för att stödja den nödvändiga strukturomvandlingen inom denna bransch. Som ett led i denna verksamhet anvisas nu medel för särskilda utvecklingsinsatser i Bergslagen. Detta är välkomna åtgärder inom en hårt drabbad region. I förslaget skisseras ett antal åtgärder för industriell förnyelse i Bergslagen för att långsiktigt främja utvecklingen av näringslivet där. Med hänsyn till sådana faktorer som redan inträffade sysselsättningsminskningar, enföretagsberoende och bristande tillgång till alternativ sysselsättning inom rimligt pendlingsavstånd nämns i propositionen 20 kommuner som i första hand bör blir föremål för särskilda utvecklingsinsatser. En av dessa är kommun. Dessutom har regeringen ökat de medel för regionala utvecklingsinsatser som länsstyrelserna i Bergslagslänen disponerar under /84 till sammanlagt 88,8 milj. kr. en ökning jämfört med föregående budgetår. Lokala utvecklingsprojekt, åtgärder för att stimulera nyföretagande och olika företagsutvecklande åtgärder är exempel på insatser som länsstyrelser, regionala utvecklingsfonder, kommuner och olika organisationer kan bedriva tillsammans. Regeringen har också beslutat att lokaliseringsstöd till större projekt under innevarande budgetår får lämnas i ett antal kommuner som inte tillhör stödområde, s. k. temporär inplacering i stödområdet. I budgetpropositionen föreslås vidare att offertstöd och centrala konsultinsatser skall kunna användas även i dessa kommuner. kommun finns med i Bergslagssatsningen men lämnas utanför de regionala utvecklingsinsatserna. Vi vill i denna motion lyfta fram den bekymmersamma situationen i kommun. Kommunen har arbetat med att skapa nya arbetstillfällen som ersättning för alla dem som gått förlorade . I kommunens arbete med att skapa nya arbetstillfällen är tillgången till regionalpolitisk! stöd av största betydelse. står kommun helt utanför stödområdet. Såväl kommunen som har upprepade gånger påtalat, att åtminstone temporärt bör inplaceras i stödområde C. Dessa framställningar har aldrig bifallits. Inplaceringen i stödområde C är av så stor betydelse för möjligheterna att vända utveck lingen i kommunen, att denna fråga ånyo måste prövas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att kommun temporärt inplaceras i stödområde C. () ()
mot · G7022797 · 1984-04-11 00:00:00 — Ändring i lagen (1961:372) om bensinskatt (prop. 1983/84:163) Möjligheterna att beskatta drivmedel hårdare än f. n. är starkt begränsade beroende på att lämpliga substitut saknas. Energibeskattningen måste därför enligt vår mening stimulera forskning, introduktion och användning av alternativa drivmedel. Blytillsatserna i bensin har en oktanhöjande effekt och kan därför behöva ersättas med någon annan tillsats. Blyinblandningen i motorbensin är ett stort miljö- och hälsoproblem. Det finns möjligheter att ersätta bly i bensin genom inblandning av etanol, som höjer oktantalet (i bensinen). Det är sannolikt möjligt att blanda i etanol i bensinen utan att nämnvärda förändringar av bilmotorerna behöver göras. De hälsovådliga blyutsläppen försvinner eller reduceras då kraftigt. Därigenom skapas också möjligheter för en effektivare rening av bilavgaserna genom katalysatorteknik. Genom att utnyttja det överskott på ca spannmål, som f. n. finns, för etanolproduktion kan en inblandning på etanol ske i den kvantitet bensin som f. n. används. Det är vidare synnerligen väsentligt att forskning och utveckling om motoralkoholer fortsätter enligt de intentioner som fanns i de energipolitiska besluten i syfte att få till stånd en ökad användning av såväl metanol som etanol. Med de principer för energibeskattningen som redovisats ovan bör därför motoralkoholer producerade på inhemsk råvara vara skattefria. Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställs att hos regeringen hemställer om förslag att motoralkoholer producerade på inhemsk råvara skall vara skattefria. () ()
mot · G7022798 · 1984-04-11 00:00:00 — m. fl. Ändring i lagen (1961:372) om bensinskatt (prop. 1983/84:163) Förslaget i föreliggande proposition om en höjning av bensinskatten har tillkommit för att finansiera överenskommelsen mellan regeringen och de borgerliga partierna om utökade försvarsramar. kommunisterna har inte medverkat i denna överenskommelse, då vi till skillnad från övriga partier anser det rimligt med minskade försvarsutgifter. Vår ståndpunkt är den, att den militära sektorns roll inom totalförsvaret bör tonas ned och övriga sektorer ges en mer framskjuten plats, vilket vi har utvecklat i ett flertal motioner till årets riksdag. Av denna anledning finner vi inga skäl att godkänna den föreslagna höjningen av bensinskatten, som f. ö. kommer att hårdast drabba människorna i glesbygden, som är helt beroende av bilen för bl. a. arbetsresor. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att avslå regeringens proposition 1983/ 84:163 om höjning av bensinskatten. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)