mot · G7022742 · 1984-04-02 00:00:00 — 1983/84 2742-2745 Gymnasieskola i utveckling (prop. 1983/84:116) 1 regeringens proposition 1983/84:116 framläggs förslag till riktlinjer för en stegvis reformering av gymnasieskolan och att förslagen skall prövas och konkretiseras under en femårig försöksperiod. Propositionen bygger på gymnasieutredningens (GU:s) betänkande. I vissa fall uttalar sig utbildningsministern varken klart för eller emot GU:s förslag utan säger i stället t. ex. om utredningens förslag om gemensam start att det utgör en intressant modell. Detta sägs trots att ett genomförande av GU:s förslag skulle innebära både förlängt läsår och kraftigt ökad veckoarbetstid. I denna motion tar jag upp några synpunkter på vissa områden ipom gymnasieskolan mot bakgrund av bl. a. följande, enligt min uppfattning, viktiga utgångspunkter skall väl förbereda för övergång till och linjeval i gymnasieskolan, gymnasieskolan skall i den mån det inte redan gäller formas så att alla ungdomar kan finna någon linje som de upplever som meningsfull med hänsyn till vars och ens inriktning och förutsättningar, linjevalet skall ske inför gymnasieskolans början så att de viktiga ungdomsåren utnyttjas på bästa sätt, gymnasieskolans yrkesförberedande linjer skall ge bred allmänbildning och goda förutsättningar för inträde på arbetsmarknaden, gymnasieskolans teoretiska linjer skall ge kunskaper med tillräcklig bredd och djup för fortsatta studier vid högskolor och universitet, betygssystemet skall stimulera till kunskaper och motverka spekulativa linjeval, gymnasieskolan skall väl förbereda för vuxenlivet i samhälle, familj och arbetsliv, stöd i form av bl. a. specialundervisning bör ges så att alla har förutsättningar att genomgå gymnasieskolan. Nej till gemensam start GU föreslog en gemensam start i gymnasieskolan uppdelad endast i tre utbildningsområden, nämligen ett ekonomiskt, ett socialt och ett tekniskt. av sammanhållen skolgång är det enligt min mening väsentligt att eleverna redan från inledningen i gymnasieskolan får börja på viss 1 1983/84. Huvuddelen av eleverna torde i slutet av årskurs nio vara klara över vilken linje de vill gå på. Inom ramen för nuvarande regler finns möjligheter för linjebyten för dem som exempelvis inte orkar med sin linje eller finner att den inte är tillräckligt intressant. Det finns inte tillräckliga skäl för att överväga att generellt uppskjuta valet av utbildningslinje. Det är i stället viktigt att eleverna efter att kanske vara trötta på skolan under högstadiet genast får börja på en linje som de bedömer som passande för dem vad gäller t. ex. inriktning och studietakt. Ett gemensamt första år, som uppskjuter linjeval efter fallenhet och intresse, torde leda till att de målinriktade eleverna fördröjs och kan tappa motivationen om de inte direkt efter får påbörja de studier de önskar. Det är enligt min mening stor risk för att ett gemensamt första år blir ett mer eller mindre förlorat eller i vart fall för litet utnyttjat år, såväl för de teoretiskt som för de mer praktiskt inriktade eleverna. Ser vi på de kunskaper som skall hinna inhämtas på t. ex. de treåriga teoretiska linjerna är det väsentligt att elevernas tid används mycket väl och inte offras på experiment med i praktiken ett tionde sammanhållet skolår. Utbildningsministern säger i propositionen varken ja eller nej till GU:s förslag på denna punkt, utan anför att enligt hennes mening måste vägarna att nå syftena med den gemensamma starten övervägas och analyseras ytterligare. Hennes avsikt är att föreslå regeringen att ge SÖ i uppdrag att ytterligare analysera och belysa vilka möjligheter som kan finnas att inom nuvarande kostnadsramar uppnå syftena med en gemensam start. Utbildningsministern synes alltså syfta till att genomföra någon form av gemensam start men avstår f. n. bl. a. på grund av ekonomiska skäl. Om godkänner vad som i propositionen anförs om en mjukare övergång från till gymnasieskolan (3.2) torde det komma att tolkas så att tillstyrkt att arbetet skall inriktas mot en gemensam start. Det är därför nödvändigt att nu klart uttalar sig emot de av utbildningsministern förordade strävandena, vars syfte är att leda fram till en gemensam start i gymnasieskolan. Motiv emot en gemensam start har jag kort angett och i övrigt vill jag hänvisa till de kritiska synpunkter som framförts dels i de tre reservationer som fogades till utredningsbetänkandet, dels i remissyttranden. Däremot finns anledning att understryka vikten av att eleverna i årskurs nio verkligen förbereds för linjeval och studier i gymnasieskolan. GU föreslog en obligatorisk praktiktid av minst per läsår i gymnasiet. I propositionen förordas att praktikens längd får bestämmas lokalt och får variera upp per läsår . Det är enligt min mening väl avvägt av regeringen att sätta denna övre gräns för praktikens längd liksom att praktiken skall anpassas efter de lokala förutsättningarna. Viss praktik för alla elever utöver den arbetslivserfarenhet som flertalet får genom arbete under ferierna bör kunna vara positiv för eleverna. Detta förutsätter dock att praktiken skall vara meningsfull så att den ger erfarenheter från arbetslivet och helst även gäller områden som har anknytning till vederbörandes utbildningslinje. Möjligheterna att inom näringsliv och samhällsverksamhet inom respektive kommun ordna så många ytterligare praktikplatser som det kommer att bli fråga om torde inte vara särskilt stora. Arbetsskyddsbestämmelserna utgör dessutom ett hinder för att elever skall kunna få utföra åtskilliga arbetsmoment. Med hänsyn till problemen är det viktigt dels att ansträngningar görs för att få lämpliga praktikplatser, dels att kommunerna inte skall se det som ett krav att ordna tre veckors praktik för alla även om det inte finns adekvat praktik att tillgå. Praktiken får inte heller ha en längd eller organiseras så att den begränsar möjligheterna att uppnå avsedd kunskapsnivå på respektive linje. Möjligheter och utrymme för praktik måste enligt min uppfattning bedömas mot bakgrund av lokala förutsättningar och med hänsyn till att inom ramen för bibehållna kunskapskrav och utan förlängning av läsåret eller veckotimtiden även på linjer som av såväl statsrådet som eleverna bedöms som synnerligen arbetskrävande, exempelvis den naturvetenskapliga. Det finns även anledning betona att försöksverksamhet verkligen skall vara försöksverksamhet, vars resultat skall analyseras och värderas utan några bindningar till GU:s förslag. Specialundervisning även i gymnasieskolan Inom finns specialundervisning främst i svenska och matematik för elever som på grund av läs- och skrivsvårigheter eller av andra anledningar behöver särskilt stöd. Vid reformer inom gymnasieskolan bör övervägas att införa specialundervisning även på denna eftersom många elever torde ha behov därav. En lokal undersökning inom visade exempelvis att av eleverna vid en gymnasieskola hade läs- och skrivsvårigheter. För att alla elever skall ha möjlighet att med framgång och intresse gå igenom gymnasieskolan är det av stor betydelse att specialundervisning i exempelvis läs- och studieteknik kan ges även i denna skolform. Det är ett viktigt jämlikhetskrav och måste ses som en förutsättning för att gymnasieskolan verkligen skall bli en skola för alla ungdomar. Tillräckliga kunskaper för högskolestudier Det är väsentligt att gymnasieskolans högskoleförberedande linjer ger tillräckligt breda och djupa kunskaper för högskolestudier. Varken strävan efter gemensam start eller efter långa praktikperioder får tillåtas sänka kunskapskraven. Det är också väsentligt att betygssystemet stimulerar till att skaffa sig goda kunskaper och inte uppmuntrar till spekulativa linjeval. Reformerna inom gymnasieskolan bör motverka de spekulativa linjevalen, som sker för att få höga betyg som inte motsvaras av dito kunskaper. Så t. ex. bör övervägas om tvååriga gymnasielinjer i fortsättningen skall kvalificera för inträde vid alla högskolor. Nuvarande behörighetskrav har medfört att allt fler elever valt eller övergått till en kortare och mindre krävande utbildningslinje för att därigenom lättare uppnå bättre betyg och därmed högre betygspoäng. De spekulativa linjevalen utgör en olycklig utveckling som det måste vidtas åtgärder emot så att eleverna stimuleras till att välja linjer som ger dem maximalt bästa kunskaper inför fortsatta högskolestudier. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att uttala sig för att en gemensam start i gymnasieskolan inte skall genomföras eller eftersträvas, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om a) praktikens inriktning och omfattning, b) specialundervisning i gymnasieskolan, c) att betygssystem och behörighetsregler skall stimulera till goda kunskaper och motverka spekulativa linjeval, d) att försöksverksamheten skall analyseras och utvärderas förutsättningslöst.