mot · G7022413 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:2413 m.fl. En samordnad länsförvaltning i de båda kan trots en strävan att decentralisera såväl planeringsarbete, beslutsfattande som verkställighet inte vara utan en regional nivå för vissa samlade bedömningar m.m. i dessa avseenden. Arbetet på den regionala nivån, t. ex. länsstyrelserna, måste emellertid ges förutsättningar att kunna verka progressivt för att ge hela samhällssystemet ökad slagkraft. Uppenbart har regeringen funnit brister i den nuvarande organisationen inom länsförvaltningen eftersom regeringen har gett statskontoret i uppdrag att lämna förslag på hur en samlad länsförvaltning skall kunna organiseras i . En allmänt accepterad bedömning är dess värre att problemen inte är avgränsade till enbart . Dessutom kan svårigheter inom en administrativ verksamhet sällan lindras eller elimineras utan att det görs ingrepp i den rådande strukturen. Den nuvarande länsindelningen, som till sina huvuddelar lades fast , passar dåligt som underlag för en strukturomvandling av 1900-talets samhällsförvaltning. Skillnaderna i storlek till såväl befolkning som yta skulle väl kunna bemästras. Betydligt värre är dagens länsindelning som effektivt försvårar möjligheterna till att ordna en samhällsservice m. m. på ett rationellt sätt. En länsreform är därför nödvändig. En reform som då inte bara tar sikte på den inre strukturen utan även den yttre. Den statliga regionala verksamheten kan principiellt ses som tre samverkande delar. o Serviceverksamhet av olika slag. o Administration som planerar, leder och kontrollerar serviceverksamheten. 0 Politiken som styr administrationen. Administrationen har en central roll i den offentliga verksamheten. Den måste vara flexibel och mottaglig för politiska växlingar och styrningar. Effektiviteten inom administrationen är oftast liktydig med den officiella sektorns möjligheter att stimulera och medverka i utvecklingen av samhälle och näringsliv. Organisationen av måste betecknas som mindre rationell. Dubbelarbete och kompetenstvister förekommer på grund av oklarheter i arbetsfördelning och instansbildning. Den interna byråkratin kräver sitt. Även om planeringsarbetet är omfattande är det föga framåtsyftande. tycks mera vara inriktat på brandkårsutryckningar än på ett långsiktigt, medvetet och förebyggande arbete. Förhållandena kan med viss sanning karikeras som att politiken belastas med problem som administrationen borde klara och att administrationen tar över politiken. Allt till förfång för servicens kvalitet och relationerna såväl internt som externt. Genom uppdraget åt statskontoret för kommer delar av problemen att bli belysta och förhoppningsvis bringas till en lösning. Emellertid kommer detta att bli en i tiden utdragen process innan motsvarande lösningar kan genomföras i andra delar av landet. Alternativa projekt bör kunna prövas. Lösningar som kan ta hänsyn till lokala förhållanden. Det är vidare angeläget att lösningarna inte enbart får vara teoretiska modeller utan omsätts i praktiska prov. är nu splittrad på ett stort antal myndigheter. Näringslivs- och arbetsmarknadsfrågorna handläggs på , utvecklingsfonden och länsarbetsnämnden. Ar resursfördelningen mellan de olika länsmyndigheterna rätt avvägda med hänsyn till dagens och morgondagens uppgifter? Eller är det så att de myndigheter som stod mitt uppe i ett reformarbete har kvar sina resurser trots att arbetsuppgifterna minskat. När inte nya resurser kan ställas till förfogande måste en omfördelning ske av de befintliga så att de angelägnaste frågorna kan lösas. måste därför samordnas bättre än vad som är fallet . En försöksverksamhet i detta syfte kan vara en väg. Vi förordar därför att regeringen tar sådana initiativ att en försöksverksamhet kommer till stånd och att denna förläggs till de bägge länen i . Mot denna bakgrund hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning m. m. i de bägge . () () () () ()