mot · G7021393 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Den offentliga sektorns expansion och förvaltningsorganisationens vidgade befogenheter har medfört att den enskilde blivit alltmer beroende av olika myndigheters åtgärder och beslut. Det är nödvändigt att byråkratiseringen motverkas, myndigheternas verksamhet förenklas och insynen vidgas genom decentralisering och öppenhet. Särskild uppmärksamhet måste i detta fallet ägnas åt datateknikens utbyggnad och användning så att den inte urholkar skyddet för den personliga integriteten. Från sida var vi tidigt medvetna om behovet av skydd för den personliga integriteten. program Integritetsskydd i databanker var ett uttryck för detta. Väsentliga punkter i detta program beaktades också i den datalag som antog 1973. Vid den senaste ändringen av datalagen infördes ett system som innebär att varje registeransvarig som för ett personregister skall ha licens utfärdad av datainspektionen. Om registret innehåller särskilt känsliga uppgifter s. k. mjukdata, uppgifter om personer som inte har anknytning till den registeransvarige eller upprättas genom samköming krävs utöver licens särskilt tillstånd av datainspektionen. Avsikten är att datainspektionen därmed skall kunna inrikta sig på de integritetskänsliga registren. Med hänsyn till den snabba utvecklingen på dataområdet finns det anledning att noga följa tillämpningen av de från gällande ändringarna. bör redan nu göra ett uttalande om att regeringen ger Datainspektionen i uppdrag att redovisa effekterna av den nya ordningen. Att bevakningen av att den enskildes integritet inte träds för nära är en angelägen uppgift för , vilket framgår av den allmänna debatten. Vid datalagens tillkomst ägnades frågorna om samköming särskild uppmärksamhet. uttalade i det sammanhanget följande (KU 1973:19): Det är uppenbart att bl. a. frågor om samköming mellan olika personregister måste få en mycket stor betydelse i samband med tillståndsprövning beträffande personregister. Som framhållits i motionerna kan nämligen sådan samköming innebära allvarliga risker från integritetssynpunkt. Den föreslagna ordningen beträffande tillståndsprövningen ger enligt utskottets mening det prövande organet möjlighet att meddela alla de föreskrifter som kan vara erforderliga i sammanhanget, t. ex. helt eller delvis förbud mot samköming med annat register och särskilda villkor i samband med tillåten samköming. Det kan också blir aktuellt att föreskriva t. ex. att registret endast får innehålla uppgifter från viss region. Utskottet förutsätter att de angivna befogenheterna också kommer att utnyttjas i all den utsträckning som kan anses erforderlig för att motverka otillbörligt integritetsintrång, t. ex. genom samköming med annat register. Hithörande frågor måste självfallet också få stor betydelse i samband med datainspektionens löpande tillsyn över personregister. Även i detta hänseende förutsätter utskottet att datainspektionen ägnar frågorna all den uppmärksamhet som deras vikt kräver. beslutade i enlighet med vad utskottet föreslagit och intog alltså från början en restriktiv hållning till frågan om samköming mellan olika register. Samköming mellan olika dataregister rymmer i sig olika problem. Ett är att uppgifter i två eller flera register var för sig kan betraktas som icke integritetskränkande medan de sammanförda i ett nytt register innebär att den enskildes intregritet träds för när. Särskilt gäller det i de fall då uppgifterna samlats in för olika ändamål och därmed har olika kvalité. Ett annat exempel är vid behovet av kontroll, t. ex. i samband med taxering och skattekontroll eller vid myndigheternas beslut om behovsprövade förmåner. Vid varje sådant kontrollbehov måste datakvaliteten uppmärksammas särskilt för att inte sätta den enskilde i ett omvänt bevisförhållande. I den mån samkörningen grundas på behov av att kontrollera den enskilde bör frågan om tillåtligheten inte i första hand grundas på reglering av datatekniken. Det är i stället en fråga som bör regleras genom politiska beslut. Den första utgångspunkten bör därvid vara att förmånssystemens eller avgiftssystemens konstruktion är sådana att kontrollen kan ske på grundval av de uppgifter som den enskilde har att lämna till resp. myndighet eller motsvarande. I det längre perspektivet finns det annars risk för att samhället blir så beroende av de kontroller som de stora datasystemen kan tillhandahålla genom samköming att det leder till negativa konsekvenser i förhållandet mellan allmänhet och myndigheter. För kontroll av vilka data som registreras i vissa av de statliga registren bör dessa grundas på särskild lagstiftning. Denna bör också ange för vem registerinnehållet är tillgängligt. Sådan reglering har genomförts på skatteområdet genom antagande av skatteregisterlagen och för det centrala statliga personregistret för adressaktualisering, personnummersättning, personnummerkontroll och urvalsdragning, dvs. bör nu uttala att även andra statliga personregister skall författningsregleras. Datainspektionen räknar med att det finns ca 50 000 personregister i . För samköming av andra register än sådana som beslutats av regering eller riksdag krävs datainspektionens tillstånd. Med hänsyn till de ökade krav på samköming som gör sig gällande och för att bibehålla den restriktiva hållning som från början intog bör 4 § datalagen kompletteras med ett krav på att det skall finnas särskilda skäl för samkörning. Personnummer infördes som ett hjälpmedel för identifikation i folkbokföringen. som förflutit sedan dessa infördes har stora förändringar skett inom alla områden i samhället. Detta gäller självfallet införandet av ADB-tekniken hos myndigheter, företag och organisationer och möjligheten till samköming mellan olika typer av register. Till detta kommer den koncentration till större enheter som skett inom alla sektorer i samhället, vilket bidragit till sämre förutsättningar för den enskilde att överblicka sin situation. Personnumren har därmed kommit att utgöra ett enhetligt identitetsbegrepp som enkelt och effektivit medgett informationsöverföring utöver vad som ursprungligen var avsett. Till den ökade och okontrollerade användningen av personnummer har också kommit risken för missbruk som utgör ett hot mot enskilda. Det möter inga svårigheter att få reda på var och ens personnummer. Lämpliga personnummer kan sedan uppges vid utredningar eller uppgiftslämnande. Förutom det mycket allvarliga intrång i enskilds integritet som en felaktigt registrerad och genom systemet spridd uppgift kan innebära försämras också kvalitén i undersökningar och statistik. Effektiva rättelserutiner måste införas vid felaktiga uppgifter av detta slag. Ett exempel på olycklig användning av personnummer är trafiksäkerhetsverkets införande av streckkod på körkort. Därmed registreras individen i stället för den handling det gäller. Streckkoden på körkortet bör därför inte användas på annat sätt än vad gällt den optiska avläsningen. Streckkoder bör också alltid vara försedda med läsbara siffror för den personidentifikation som koden representerar. Ett förkommet eller stulet körkort med maskinellt läsbart personnummer kan i ett generellt identifikationssystem vara en fara som bör undvikas. Förekomsten av personnummer i pass bör också slopas då det saknar betydelse internationellt. Däremot finns det anledning anta att vissa stater har tillgång till svenska medborgares personnummer inkl. offentliga uppgifter, och dessa bör inte kunna samordnas visavi personnummer i passet. I partimotion 1978/79:571 om principer och riktlinjer för datateknikens utveckling och användning togs frågan om minskad användning av personnummer upp, och kravet var att i första hand begränsa användningen i privata register. är unikt när det gäller personnummeranvändningen, vilket inte innebär att det därför fungerar mer rationellt eller mindre krångligt. Därför är det hög tid att se över den totala användningen av personnumren. I första hand bör personnummer användas för vad det ursprungliga var avsett för, nämligen folkbokföring och beskattning. Användningen av personnummer begränsas i privata register och datalagen kompletteras med regler om särskilda skäl för att personnummer skall få användas i dessa register. Vidare bör ut när och i vilken omfattning enskilda är skyldiga att uppge sina personnummer. Regeringen bör ge datadelegation i uppdrag att utreda och lägga fram förslag om minskad användning av personnummer. Rätt utformade kan ADB-systemen användas för att ge enskilda medborgare ökad information om samhället och en ökad förståelse för vilka möjligheter och regler som finns och vad de innebär. Men ADB-system kan också medföra att medborgarna får en stärkt uppfattning om övervakning och kontroll från samhällets sida. Allmänheten kommer främst i kontakt med datasystemen hos företag och myndigheter genom blanketter, räkningar och selektiv reklam. Erfarenheten av enskildas kontakt med datasystemen tyder på att man vid systemutvecklingen satsat alltför litet på att göra meddelanden och regler lätta att förstå. En viss förbättring har obestridligen skett , men mycket återstår att göra. Det grundläggande ansvaret för förbättringarna har det berörda företaget eller myndigheten. För att höja servicenivån hos offentliga myndigheter bör alltid datautskrivna handlingar vara försedda med uppgift om handläggare som ansvarar för handlingen. Datatekniken får inte blir ett hinder för den enskilde att ta del av offentliga handlingar. Ändringar för att förstärka allmänhetens tillgång till offentliga handlingar har också gjorts i tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. Därefter har ytterligare undersökningar gjorts rörande tillämpningen av offentlighetsprincipen vid myndigheternas användning av ADB. Regeringen bör följa upp detta arbete med en total översyn av de grundläggande principerna för handlingsoffentligheten så att ADB-hanteringen inte utgör något hinder. grundläggande princip är som tidigare redovisats att datatekniken aldrig får bli ett hinder för den enskilde att ta del av offentlig handling. Med uttag för kommersiella ändamål förhåller det sig emellertid annorlunda, eftersom möjligheten till massuttag omfattar allt fler registrerade uppgifter och sorteringsmöjligheterna är i stort sett obegränsade. Försäljning av uppgifter för kommersiella ändamål får inte bli en avgörande intäktspost i myndigheternas ADB-verksamhet. Detta leder inte bara till ett kringgående av syftet och ändamålet med SPAR utan kan också leda till ett otillbörligt intrång i den enskildes integritet eller en grupps integritet. Huvudregeln vid massuttag bör vara att information vid massuttag är tillgänglig på samma sätt som den är tillgänglig för myndigheten. Genom ett system med särskild registerlagstiftning som vid tidigare föreslagit har också möjlighet att påverka hur informationen blir tillgänglig. Vidare kan datainspektionen genom föreskrifter medverka till en registeruppbyggnad som hindrar integritetsintrång vid massuttag. Regeringen bör komma med förslag i enlighet med vad som ovan anförts. Det är angeläget att vi i så långt möjligt samordnar insatserna på data och elektronikområdet. Detta gäller såväl industriellt samarbete som forskning, utbildning och information. kan vara en gemensam marknad för produktutveckling på datateknikens område och motverka det stora utlandsberoende som gäller för datorer och komponenter i samtliga nordiska länder. Ett nordiskt samarbete bör också intensifieras när det gäller forskning och utredningar om datoriseringens effekter på samhälle, näringsliv sysselsättning och arbetsmiljö. En särskild arbetsgrupp under , Datateknologigruppen har utrett dessa frågor. Från svensk sida bör detta arbete följas upp med aktiva insatser för att nå konkreta samarbetsprojekt på de områden som nämnts ovan. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av datalagens tillämpning, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om särskild registerlagstiftning, 3. att beslutar att 4 § datalagen skall ha följande lydelse: Tillstånd att endast om särskilda skäl föreligger. Tillstånd att inrätta och föra personregister som inhämtats från något annat personregister, om inte registreringen av uppgifterna eller utlämnandet av dessa sker med stöd av författning, datainspektionens beslut eller med den registrerades medgivande, får endast meddelas om särskilda skäl föreligger. 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om datadelegationens utredning av personnummeranvändningen, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om begränsningar av massuttag från offentliga register för kommersiella ändamål, 6. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om datorutskrivna handlingar, 7. att beslutar begära att regeringen intensifierar det nordiska samarbetet inom data- och elektronikområdet. () () () () () () () () () () () () ()