mot · G7022914 · 1984-04-26 00:00:00 — Per m. fl. Skatt på vissa dryckesförpackningar, m. m. 1983/84:195) Med anledning av dryckesförpackningsutredningens slutbetänkande och remissbehandling har regeringen lagt fram ett förslag om differentierad skatt på andra dryckesförpackningar än sådana som är tillverkade av papper. Skatten föreslås bli för pantförpackningar, dvs. returglas, aluminiumburkar, och för övriga förpackningar beroende på storleken. Skatten föreslås bli införd . Genom att pantförpackningar beläggs med en skatt på per stycke ges returglaset en väsentlig konkurrensfördel gentemot aluminiumburken. Detta vore i sig inte så allvarligt om det inte kom att drabba de mindre och medelstora bryggerierna allvarligt. Inom bryggerinäringen utgör transport- och distributionskostnader av det s. k. förädlingsvärdet. Stordriftsfördelarna ligger med andra ord i betydande utsträckning i höga marknadsandelar för att därigenom få ner distributionskostnaderna. Detta medför att en företagsgrupp, typ den statligt dominerade med höga marknadsandelar i större delen av landet får en avsevärd konkurrensfördel i och med att returglasen behandlas förmånligare än aluminiumburken. Genom att returglaset återanvänds ca 30 gånger blir skatten endast per tappning i genomsnitt. Däremot aluminiumburken som återinsamlas till enligt uppgjort avtal med statsmakten återsmälts och förses med ny skatt varje gång. Detta innebär att aluminiumburken trots att det är ett retursystem med pant drabbas av en skatt på per tappningstillfälle. Detta snedvrider konkurrensen allvarligt. För att kunna konkurrera utanför det omedelbara närområdet, där de mindre bryggerierna oftast har en hög marknadsandel, måste de för att klara distributionskostnaderna använda sig av en förpackning som inte behöver tas i retur utan samlas in gemensamt. Aluminiumburken återinsamlas genom och uppfyller därmed kraven för de mindre och medelstora bryggerierna att kunna konkurrera. Konkurrensneutraliteten är därför av central betydelse för de mindre och medelstora bryggeriernas fortlevnad. Regeringens förslag om en snedvriden beskattning till förmån för returglasen och på bekostnad av returburkarna innebär att man bakvägen, ett år efter föregående riksdagsbeslut om bryggeriindustrin, bakvägen tillgodoser strävanden om en kraftig centralisering och med risk för monopolisering av bryggerinäringen. Renässans för engångsglas och engångsburkar Genom den föreslagna differentierade skatten på dryckesföpackningar kommer de s. k. pantsystemen och i synnerhet aluminiumburken att hamna i ett sämre konkurrensläge än motsvarande engångsförpackningar. I och med att panten i de flesta fall är högre än skattesatsen för engångsförpackningar blir konsumentpriset lägre för engångsförpackningar av glas och metall än motsvarande returförpackningar. Risken är därför betydande att engångsglas och engångsburkar kommer att återuppstå på den svenska marknaden. Förutsättningarna för ett retursystem med aluminiumburkar saboteras. Inte minst importen av engångsglas och engångsburkar hotar allvarligt systemen med bl. a. återtagning av aluminiumburkar. Regeringens förslag innebär med all önskvärd tydlighet ett mycket kraftigt gynnande av främst returglassystemet med även engångsförpackningar. Detta innebär i stort sett att utländska producenter kommer att välja engångsförpackningar. Detta i och med att existerande returglassystem i allmänhet inte står till deras förfogande. Detta innebär i sig naturligtvis en konkurrensbegränsning och ett tekniskt handelshinder. Detta är utifrån våra utgångspunkter oacceptabelt. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att avslår regeringens proposition 1983/84:195, 2. att hos regeringen begär ett förnyat förslag till en konkurrensneutral förpackningspolitik i syfte att vidmakthålla ett fungerande retursystem i enlighet med andan i de av staten ingångna avtalen med näringen i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()