mot · G702417 · 1984-01-13 00:00:00 — Trafikmiljön belastas av för många skyltar. En förenkling av utmärkningssystemet skulle sannolikt kunna inbespara stora kostnader för staten förutom att trafiksäkerheten skulle kunna höjas. Den forskning som bedrivs har dokumenterat att trafikanten inte klarar att tillgodogöra sig all den information skyltarna ger. Man har bl. a. kommit fram till att väglinjemarkeringar ger goda utvecklingsmöjligheter. Detta område är mindre hårt internationellt reglerat, och friheten för att pröva en utformning är större här än inom andra berörda områden. Det är vägmärkesförordningen (SFS 1978:1001) som reglerar hur, vad och vilka vägmärken som sätts upp. Kommunerna stadgar i sina lokala trafikföreskrifter den konkreta uppmärkningen. Vägmärkena har varit föremål för internationell samordning i syfte att öka trafiksäkerheten och förståelsen. har ratificerat European Rules Concerning Road Traffic Signs and Signals m. fl. deltar i samarbetet inom ramen för i och permanenta transportministerkonferensen, CEMT, i . I finns en stark enighet att upprätthålla uniforma regler. En ansvarsfördelning föreligger mellan berörda instanser. har framfört synpunkter om den alltför stora mängden trafikmärken i dagens gatu- och vägmiljö. Men det är som kan initiera en revidering. Det är som ansvarar för den praktiska utmärkningen och statens väg- och trafikinstitut som utför forskning inom trafikområdet. har redan inom ECE och CEMT aktualiserat vägmärkessituationen. Intresset har varit mycket svalt från övriga länders sida. a. har åberopats kostnadsskäl - det kostar ganska mycket pengar att byta ut alla vägskyltar. Det regelsystem som ratificerat 1968 (internationell kod) och 1971 (europeisk kod) skall revideras med början . Mycket beror på vilken ambitionsnivå revideringen antar. Om reglerna, som vid tidigare tillfällen, helt omarbetas kan mer genomgripande synpunkter av det slag framfört lättare tillgodoses. Om revideringen å andra sidan bara blir partiell blir möjligheterna till sakändringar mycket små. kan inte heller ensamt ändra sina vägskyltar. För detta krävs en mycket bred samstämmighet. Det finns dock möjligheter att redan nu förenkla märkesfloran inom ramen för nuvarande system. Förenklingar kunde ske bl. a. om kommunerna dämpar kraven på precision i de lokala trafikföreskrifterna. En privatperson (S.-E. Gutelius, ) har lanserat ett förslag till nytt utmärkningssystem för huvudled i kombination med hastighetsbegränsning, parkeringsförbud eller stoppförbud. Enligt min mening är detta uppslag så intressant att det närmare bör studeras av berörda myndigheter, och det bör belysas ytterligare genom intensifierade forskningsinsatser. Förslaget går ut på att med ett vägmärke informera trafikanterna om att huvudled, hastighetsbegränsning och parkeringsförbud eller stoppförbud gäller. Den informationen, som kräver två till tre märken, skulle således kunna samlas på ett märke. Ett steg i den riktningen har redan tagits i vägtrafikkungörelsen (74§), som anger att fordon ej får parkeras på huvudled utanför tättbebyggt område. Denna bestämmelse anges endast med huvudledsmärke. Driftavdelningen vid gatukontor har tagit upp detta förslag i driftkostnadsutredningens arbetsgrupp för vägmärken, där representanter för , och kommuner ingår. Denna arbetsgrupp har kommit till den uppfattningen att vägmärkesfloran är alltför stor, att många vägmärken ger hög driftkostnad, att trafikmiljön förfulas av alltför många stolpar och märken samt att mängden av märken kan försvåra för trafikanterna att hinna registrera och förstå innebörden av bestämmelserna. Man är därför intresserad av att detta förslag - efter internationella överenskommelser och författningsändringar - kan genomföras. Enligt mening kan besparingar göras om man nöjer sig med färre skyltar. Inom landets vägförvaltningar omsätts stora summor i mångmiljonklassen på vägmärken. En förenkling skulle följaktligen kunna inbespara avsevärda kostnader, vilket inte minst måste beaktas i dagens statsfinansiella läge. En förenkling av utmärkningen är därför från flera utgångspunkter mycket angelägen. Sammanfattningsvis kan konstateras följande: Värmärkena i är samordnade med andra länders. En bred enighet på det internationella planet krävs för att ändringar skall ske. a. inom ramen för den internationella ministerkonferensen i verkat för en förenkling av nuvarande skyltflora. En revidering av den internationella överenskommelsen startar under innevarande år. Forskningen fastslår att trafikanterna inte klarar att uppmärksamma så intensivt informationsflöde som dagens skyltmiljö innebär. Slutligen kräver det statsfinansiella läget att besparingar måste initieras inom samtliga områden av den statliga förvaltningen. Det som anförts i det föregående leder till slutsatsen att ansträngningarna från svensk sida att åstadkomma sådana förändringar som banar väg för nedskärningar i de offentliga utgifterna måste intensifieras. Likaså måste forskningen få uppgiften att klara ut om det i första hand är vägmärkenas utformning eller den förekommande mängden som reser de största svårigheterna för trafikanterna att tillgodogöra sig budskapet. Vidare bör staten redan nu - där internationella överenskommelser inte lägger hinderinitiera besparingsåtgärder inom med beaktande av bl. förslag och synpunkter som angetts i denna motion. Dessutom bör staten ta initiativ till förhandlingar med med avsikt att främja en ordning som kan leda till en dämpning av kraven på precision i lokala trafikföreskrifter. Med hänvisning till det statsfinansiella läget bör hos regeringen anhålla om åtgärder i samtliga dessa avseenden. bör således göra ett uttalande av denna innebörd. Åberopande vad som ovan anförts hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om angelägenheten av att initiera åtgärder för att åstadkomma besparingar av statsmedel genom förenklingar av vägutmärkningssystemet.