mot · G7021862 · 1984-01-23 00:00:00 — 1983/84 1862-1868 m. fl. Sammansättningen av de etiska nämnderna för djurförsök, m. m. Djur används i stor usträckning för diverse försöksverksamheter. användes i 432 000 djur vid anmälda försök samt ytterligare ett okänt antal i icke kända försök. Försöksdjurens överväldigande flertal är däggdjur - bland icke-däggdjuren dominerar fåglar (14000 st.). Mer än hälften av djuren går åt vid försök inom läkemedelsindustrin. Utgångshypotesen för denna verksamhet är att djurförsök anses nödvändiga, intill dess alternativa metoder står till buds. Denna ståndspunkt har, mer eller mindre uttalat, godtagits av majoriteten inom jordbruksutskott och riksdag. Denna hypotes är emellertid inte vetenskapligt hållbar. Djurförsökens omfatttning är väsentligen en följd av historiska traditioner, och metoden har aldrig granskats på vetenskapsteoretisk grund. I själva verket kan avgörande principiell kritik riktas mot djurförsök som metod. Verksamheten ter sig inte bara diskutabel och grundlös utan direkt riksfylld för människan, genom de fel den kan föranleda. Försök med däggdjur och fåglar bygger på ett allmänt antagande om att det existerar en parallellitet i biokemiska och fysiologiska reaktioner mellan djur och männiksor. Denna parallellitet är emellertid så pass vag och ytlig att man redan av detta skäl inte borde förlita sig på den. Därtill kommer att många djurs reaktioner på omgivningens påverkan är så dåligt kända att man inte kan sluta sig till varför de reagerar som de gör vid försöken. De djurarter som används vid försök har utvecklats ur och anpassats till levandsomständigheter som kvalitativt och radikalt skiljer sig från människans. Det gäller såväl deras fysiska liv som deras högre nervsystem och psyke. Det enda rimliga antagandet mot denna bakgrund är att djurs immunologi, reaktioner på toxicitet och härdighet i största allmänhet väsentligt måste skilja sig från människans. Härtill kommer att man vid försök med levande djur alltid måste räkna med den osäkerhetsfaktor som variation mellan individer och populationer utgör. Vetenskapsteoretiskt är det sålunda oförsvarligt att av djurexperiment dra slutsatser rörande människors reaktioner inom de nämnda områdena. En speciell risk uppstår, när djurförsöken får utgöra grund för att använda medicinska preparat på människor med bristande hälsa. Särskilt stötande är kanske de försök där man testar psykofarmaka på djur. Människans högre nervsystem och strukturen på hennes psykiska verksamhet skiljer sig i helt grundläggande avseenden från de högre djurens. En stor och kvalitativt säregen del av människans psykiska strukturer har 1 1983/84. över huvud taget ingen motsvarighet hos djuren. Att då utsätta djur för omfattande påverkan med psykofarmaka får betraktas som i aila avseenden oförsvarligt. Alternativa metoder går i princip ut på att använda annat levande material än djurindivider. Detta har vetenskapligt sett många fördelar. Det medger en helt annan grad av renodling av metod och av vetenskaplig frågeställning. Det kan stimuleras och bearbetas i en helt annan utsträckning, varvid slutsatsernas relevans och säkerhet starkt ökar. Det märkliga är att försvararna av djurförsök vill ställa krav på dessa alternativa försök, innan de tillåts ersätta djurförsöken. Den korrekta utgångspunkten är den motsatta - det är djurförsöken som borde utsättas för sådana krav. Det kan påpekas att i de fall där man numera övergått till alternativa metoder skulle dessa metoder lika gärna ha kunnat vara utexperimenterade tio eller . Det hela är en fråga om inställning och prioritering. Till den vetenskapliga kritiken av djurförsöken kommer givetvis sedan den etiska - en allmän inställning att omfattande lidande för djur i experiment är försvarlig undgår givetvis inte att påverka människors värderingar och civilisatoriska medvetande. Det är därför hög tid att man vetenskapsteoretiskt och systematiskt undersöker huruvida försök med djur har den relevans och den pålitilighet som självklart borde krävas. Omständigheterna talar för att så inte är fallet. En del av de djurförsök som förekommer i landet blir föremål för bedömning av de försöksetiska nämnderna. Efter avsevärda ansträngningar har det i begränsad mån lyckats att få dessa nämnder att ta upp kritiska frågor om djurförsök. Det har skett därför att enstaka ledamöter bland lekmannainslaget så har påfordrat. Lantbruksstyrelsen har föreslagit ändringar i nämndernas organisation. Antalet ledamöter skall kraftigt minskas. Detta är ägnat att utestänga kritiska ledamöter, då dessa kommit in endast tack vare det reelativt talrika antalet platser. Lantbruksstyrelsen har fortsättnigsvis godtagit att läkemedelsindustrins ansökningar behandlas av ett särskilt tremannautskott inom nämnden. Denna typ av sekretess och detta speciella förfaringssätt har aldrig förutsetts eller godtagits av . Det står i strid med beslutet om de etiska nämndenras inrättande. Mot bakgrund av vad ovan anförts föreslås Latt beslutar att hos regeringen hemställa om en förutsättningslös vetenskapsteoretisk utredning om djurförsökens relevans, 2. att beslutar att hos regeringen hemställa om sådana ändringar i anvisningarna till lantbruksstyrelsen att de djurförsöksetiska nämnderna inte urholkas med avseende på representation och inte använder handläggningsformer som ej förutsatts i gällande riksdagsbeslut. (vpk) (vpk)