mot · G702357 · 1984-01-11 00:00:00 — m. fl. beslut vid om en ny trafikpolitik innebar att vissa banor hamnade utanför riksnätet. För de banor som genom beslutet hamnade utanför riksnätet är osäkerheten stor. Trafiken vid dessa banor skall bekostas av länshuvudmännen, vilka har ansvar för den lokala och regionala trafiken. Genom riksdagsbeslut får länshuvudmännen bidrag från staten om man övergår från järnväg till bussförbindelse. Denna omorganisation pågår f. n. motsatte sig den uppdelning av järnvägen som skedde riksdagsbeslut. Därefter har från vid upprepade tillfällen väckts motioner som syftar till att få en ändring till stånd. En nedläggning av alla banor och bandelar - som blir följden av de principer som används kommer att innebära försämrade kommunikationer för många orter. Järnvägen är en sådan bana som skall bedömas av länshuvudmännen om den skall vara i drift i fortsättningen eller om trafiken skall ersättas med bussar. Enligt vår mening skulle en sådan utveckling vara mycket olycklig, eftersom trafiken på banan har en mycket stor betydelse för många orter efter banan och för många människor som utnyttjar tåget för att åka till sina jobb i framför allt men också i . Genom en bättre planering av tidtabellen och fler tåglägenheter skulle betydligt fler kunna utnyttja tåget än vad som är fallet . Det gäller arbetsresor, resa till skolan och även anslutningsresor till och för att där fortsätta till annan ort. Godstrafiken som är ganska omfattande kan också ökas betydligt. har dessutom sin betydelse som reserv eller avlastning för järnvägstrafiken över . Dessa våra synpunkter stöds av en utredning som gjorts av de berörda kommunerna . I denna utredning redovisas en råd skäl som talar för att såväl person- som godstrafiken på banan kan ökas och att banan förs över till riksnätet. Vi redovisar i det följande något av vad utredningen kommit fram till. trafikeras banan med tre dubbelturer på vardagar, och det ger inte tilläckliga möjligheter för arbetspendling, skolresor och för resor som fortsätter på andra linjer. Utredningen visar att det totala antalet arbetspendlare efter banan 1980 var 3 500 per dag, att gymnasieelever som skulle kunna utnyttja tåget var 575 och att högstadieelever från orter efter banan som borde kunna åka tåg var 320. Trafikunderlaget är alltså stort, och för att ge möjligheter för så många som möjligt av dessa möjliga resenärer att åka tåg bör turtätheten öka tili fem dubbelturer på vardagar. En ökad turtäthet skulle också ge ökade möjligheter för resor framför allt söderut. I de orter som ligger efter banan finns många företag som är beroende av järnvägen för sina transporter. Antalet vagnslaster är 2 325 . Utredningen har undersökt möjligheterna att öka antalet vagnslaster, och man kommer fram till att SJ genom en förbättrad marknadsföring bör kunna öka antalet vagnslaster till ca 4 700 . Till detta skall sedan läggas ytterligare möjligheter som virkestransporter till , kol till och transittrafik . Motiv för att banan förs in i riksnätet - Banan har en stor betydelse ur totalförsvarssynpunkt, bl. a. som ersättning för förbindelsen via . - Banan har en stor betydelse för det interregionala resandet från och söderut längs . - Banan har en betydande godstrafik som gör att SJ:s kostnader för att tillhandahålla interregionala förbindelser blir lägre än på andra bandelar där godstrafiken är mindre. - Banan är elektrifierad. - Banan har en högre standard än övriga banor utanför riksnätet. Banstandarden är likvärdig med många av de banor som ingår i riksnätet. - Persontrafiken på banan är relativt stor. Redan i dagens situation finns det som redovisats starka motiv för att banan skall föras till riksnätet. Därtill kommer de stora möjligheter som finns att öka såväl person- som godstrafiken. Utöver de argument som redovisats ovan kan man också lägga ett antal samhällsekonomiska motiv för att bevara och utveckla trafiken på Borås-Varbergs-banan. De samhällsekonomiska synpunkter man kan lägga på banans fortsatta drift är följande: - Mindre vägkostnader om vägtrafiken i möjlig utsträckning överförs till järnväg. Knappt 5 000 vagnslaster - vilket utredningen ansett möjligt att komma upp till - skulle ersätta 3 000 lastbilar med släp. Belastningen med bussar och personbilar minskar om fler åker tåg. - Mindre utsläpp av bilavgaser och mindre buller genom mindre biltrafik. Eftersom bilavgaserna är starkt försurande är detta ett mycket viktigt motiv i de bygder där järnvägen går fram. Gränstrakterna är mest försurade. - Färre trafikolyckor, eftersom det blir färre bilar på vägen. - Lägre energiförbrukning - en viktig faktor att ta hänsyn till i med ökande oljepriser. - Tidsvinster för såväl vägtrafikan ter som tågresenärer. Utredningen ger som vi ser det klara belägg för att banan bör föras till riksnätet. Om inte banan överförs till riksnätet är risken stor att i varje fall persontrafiken kommer att läggas ned, och det vore mycket olyckligt både ur den enskildes och ur samhällets synpunkt. Länshuvudmannen för lokaltrafiken i och skall ta ställning till om trafiken på järnvägen skall behållas eller om bussar i stället skall uppehålla trafiken. Det är därför nödvändigt att fatta beslut om banans framtid . Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar uttala sig för att järnvägen förs till riksnätet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i övrigt anförts angående trafiken på banan. () ()