ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022901 · 1984-04-27 00:00:00 — Motion 1983/84: 2901 m. fl. Ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor (prop. 1983/84:186) I proposition 1983/84: 186 föreslås att avgiften för ett förhandsbesked i taxeringsfrågor höjs. Maximibeloppet blir enligt förslaget . mot f. n. I , minimibeloppet . mot f. n. Huvudmotivet till den föreslagna höjningen av avgiften är att man vill hålla tillbaka antalet ansökningar om förhandsbesked. Detta är enligt vår uppfattning ett orimligt motiv. Anledningen till att det finns ett behov av förhandsbesked i taxeringsfrågor är den krångliga skattelagstiftningen. Skattesystemet har blivit alltmer svåröverskådligt. Generalklausulen, begränsningen till rätten av underskottsavdrag m. m. har ytterligare ökat kraven på förhandsbesked. Moderata samlingspartiet anser inte att det är rimligt att statsmakterna försöker hålla nere kön till förhandsbesked genom kraftigt höjda avgifter. Staten harju genom det krångliga skattesystemet direkt orsakat behovet av förhandsbesked. Det riktiga sättet att hålla tillbaka antalet ansökningar är att förenkla skattelagstiftningen. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att avslår proposition 1983/84: 186. () () () () () () ()
mot · G7022902 · 1984-04-27 00:00:00 — Motion 1983/84:2902 m. fl. Ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor (prop. 1983/84:186) I propositionen läggs fram förslag om ändringar i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor. Avgiften för ett förhandsbesked föreslås höjd. Maximibeloppet blir enligt förslaget . mot f. n. mot f. n. Vidare föreslås vissa andra ändringar i hur avgiften skall tas ut. Ett av motiven för höjningen synes vara att ärendetillströmningen skall minska. Vi kan från sida inte acceptera denna syn på avgiftens funktion. Möjligheten att erhålla förhandsbesked har tillkommit som en följd av vårt mycket komplicerade skattesystem. Det måste, i fall där oklarhet om skattereglernas innebörd föreligger, vara möjligt att för en begränsad kostnad erhålla ett bindande besked. Vid förändringarna av skatteflyktsklausulen hänvisades särskilt till möjligheterna att erhålla förhandsbesked vid tveksamhet om ett förfarandes överensstämmande med skattelagarnas anda. Med en så kraftig höjning som den föreslagna kommer den reella möjligheten, att fa kunskap om vissa skattereglers tolkning, att begränsas. Vi vill även påtala det orimliga i att höjda avgiften när regeringen fastlagt ett inflationsmål på . Det finns även skäl att ifrågasätta rimligheten i en höjning av statliga avgifter när prisstopp föreligger. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå proposition 1983/84:186 vad gäller höjningen av avgiften för förhandsbesked i taxeringsfrågor. () ()
mot · G7022903 · 1984-04-27 00:00:00 — Motion 1983/84:2903 m. fl. Ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt, m.m. (prop. 1983/ 84:189) 1 propositionen föreslås vissa ändringar i mervärdeskattelagen, som bl. a. berör beskattningen av tjänster som innefattar kalkning och andra vattenvårdande åtgärder i sjöar och vattendrag. Försurningssituationen i är nu så allvarlig att vi tvingas tillgripa alla metoder som kan motverka en fortsatt försurning. Det har blivit alltmer uppenbart att försurningen drabbar hela ekosystemet med allvarliga effekter för alla organismer. Det sura nedfallets effekter blev först uppenbara i sjöar och vattendrag, med bl. a. omfattande fiskdöd som följd. Mittenregeringen föreläde 1982 ett kalkningsprogram . Den nuvarande regeringen har fullföljt detta program, och kommer att anslå 85 milj. kr. för /85. Vid bedömningen av beloppets storlek har utgått från att samma principer skall gälla för kalkningsbidraget som gällde då det infördes, dvs. att beloppet är momsfritt. Regeringen föreslår nu bl. a. att moms införs på sjökalkning vilket skulle innebära en urholkning av anslaget motsvarande ca 17 milj. kr. Detta är oacceptabelt i ett läge då behovet av kalkningsinsatser är än större . Regeringen bör därför återkomma till med förslag om ökning av anslaget med motsvarande intäkter som staten tar in i moms för kalkningen. Detsamma bör gälla andra miljövårdande åtgärder som berörs av förslaget. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att begär att regeringen återkommer med förslag om ökade anslag till kalkning och andra vattenvårdande åtgärder i sjöar och vattendrag i enlighet med motionens syfte. () ()
mot · G7022907 · 1984-04-27 00:00:00 — Motion 1983/84:2907 Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. 1983/ 84:190) I proposition 1983/84:190 föreslås bl. a. ändringar i lagen om ersättning för viss födelsekontrollerande verksamhet m. m. Förslaget innebär att det specialdestinerade och prestationsrelaterade bidraget till preventivmedelsrådgivning tas bort. abortkommitté kunde klart konstatera att detta bidrag påverkat omfattningen av preventivmedelsrådgivningen väsentligt, vilket i sin tur haft stor betydelse framför allt för minskningen av antalet tonårsaborter. konstaterar: Enligt vad kommittén har inhämtat övervägs f. n. en övergång till schabloniserade statsbidrag för landstingens hälso- och sjukvårdsverksamhet. Vi befarar att en sådan åtgärd kan få negativa effekter för preventivmedelsrådgivningens utbyggnad och kapacitet. Det kan också leda till sämre möjligheter till uppföljning av verksamheten om det ekonomiska motivet att föra statistik försvinner. Enligt min uppfattning spelar preventivmedelsrådgivningen en mycket viktig roll i det abortförebyggande arbetet. Det prestationsrelaterade bidraget bör därför kvarstå. Med hänvisning till ovanstående föreslås att avslår punkt 2 i hemställan i proposition 1983/84:190.
mot · G7022911 · 1984-04-30 00:00:00 — Motion 1983/84: 2911 Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. 1983/ 84:190) Målet för en god hälsa åt alla är grunden för hälso- och sjukvårdspolitiken. Planeringsansvaret för att nå detta åvilar sjukvårdshuvudmännen. Proposition 1983/84:190 ålägger sjukvårdshuvudmännen att i samarbete med de privata vårdgivarna fördela vissa budgetmedel och sjukförsäkringsersättningar så att vårdresurserna fördelas på ett geografiskt rättvisare sätt. Den privata vården utgör en viktig del av sjukvårdsutbudet. Den verksamhet som heltidsverksamma privatpraktiker och s. k. fritidspraktiker bedriver är efterfrågad och fyller uppenbarligen ett behov. Formerna för heltidspraktikernas anslutning till försäkringssystemet regleras på ett tillfredsställande sätt i den överenskommelse som och regeringen presenterat. I propositionen anges därutöver att en läkare som är deltidsanställd hos sjukvårdshuvudman och som dessutom bedriver privat vårdverksamhet skall vara ansluten till försäkringssystemet så länge de har deltidstjänst. Denna grupp är liten men icke desto mindre värdefull. Psykoanalytisk behandling och psykoterapi bedrivs ofta på detta sätt. Sjukvårdshuvudmännens möjligheter att inom den offentliga vården skapa utrymme för psykoanalytisk behandling och psykoterapi är begränsade av flera skäl. Kontinuitet mellan patient och behandlare är svår att garantera. Vårdtiden är ofta lång. Det föreligger således särskilda skäl från sjukvårdshuvudmännens och de enskilda patienternas synpunkt att ha en generös bedömning av dem som önskar anslutning till försäkringssystemet i syfte att förmedla psykoanalytisk behandling och psykoterapi. Detta bör inte bara gälla dem som önskar arbeta privat på hel- eller deltid. Även de som vill verka som fritidspraktiker bör försäkras om fortsatt stöd från sjukvårdshuvudmännen. Ur utbildningssynpunkt är det nödvändigt att erbjuda möjligheter till privat verksamhet så som ovan angetts eftersom den nuvarande psykoterapeututbildningen dels förutsätter handledning av utifrån kommande terapeut. dels möjligheter till patientbehandling. Detta kan f. n. inte ske i den offentliga vårdorganisationen. Samma förhållande som gäller psykoanalytisk behandling och psykoterapi kan gälla andra grupper av vårdgivare t. ex. viss behandling utförd av sjukgymnast eller logoped. Syftet med överenskommelsen är inte att skapa ett likformigt vårdutbud över landet. Tvärtom ger uppgörelsen sjukvårdshuvudmännen vida befogenheter att i samarbete med privata vårdgivare utforma en vård som svarar mot medborgarnas behov. Det är angeläget att dessa möjligheter tas till vara. Det bör ankomma på regeringen att noga följa utvecklingen för psykoanalytisk och psykoterapeutisk verksamhet etc., som huvudsakligen bedrivs i privat regi för att vid tillämpningen av avtalet och utformningen av författningsbestämmelser beakta de särskilda villkor som gäller på nämnda vårdområden. Detta bör ges regeringen till känna. Med anledning av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om vissa privata vårdgivares möjligheter till anslutning till försäkringssystemet.
mot · G7022912 · 1984-04-27 00:00:00 — 1983/84 2912-2915 Skatt på vissa dryckesförpackningar, m. m. 1983/84:195) I propositionen föreslås att en differentierad skatt skall införas på andra dryckesförpackningar än sådana som är tillverkade av papp eller papper. Skatten föreslås bli för returgas och aluminium, och för övriga förpackningar beroende på storleken. Vissa funktioner i samhället fylls naturligt bäst med produkter som direkt kan återanvändas. Det gäller t. ex. förpackningar för många drycker. I sådana sammanhang bör samhället stimulera utnyttjande av returförpackningar. I propositionen föreslås att aluminiumburkar jämställs med returglas. Skillnaden mellan dessa två förpackningar är uppenbar. När det gäller returförpackningen kan den återanvändas ett flertal gånger normalt innan den kasseras. Aluminiumburken däremot kräver en ny tillverkningsprocedur. Aluminiumburken bör i stället jämföras med krossglaset, dvs. engångsglas och belastas med motsvarande differentierade skatt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att antar regeringens förslag till lag om skatt på vissa dryckesförpackningar med följande lydelse av 6 §: Förpackningsskatt utgår med för varje returglas. överstiger 0,21. Med en återlämnas. () () () () 1 1983/84. 3 samt Nr 2912-2915
mot · G7022915 · 1984-04-30 00:00:00 — Skatt på vissa dryckesförpackningar, m. m. 1983/84:195) I propositionen föreslås att en differentierad skatt införs på andra dryckesförpackningar än sådana sorn är tillverkade av papp eller papper. Skatten föreslås bli för pantförpackningar och för övriga förpackningar. Förslaget är avsett kompensera staten för minskade inkomster till följd av att förpackningsavgiften för malt- och läskedrycksförpackningar slopats fr. o. m. . Skattebortfallet har beräknats till ca 65 70 milj. kr. Det föreliggande förslaget är emellertid utformat på ett sätt som snedvrider konkurrensen bl. a. mellan olika pantförpackningar. Returglassystemet gynnas på returburkssystemets bekostnad. Det borde vidare vara en strävan att minska antalet punktskatter i den ymniga svenska skattefloran. Som ovan nämnts leder förslaget i propositionen om en ny lag om skatt på vissa dryckesförpackningar till snedvriden konkurrens. Förslaget bör därför avslås. Lagen om avgift på vissa dryckesförpackningar föreslås slopad i propositionen då den numera bara omfattar förpackningar för vin- och spritdrycker med intäkter på ca 15 milj. kr. Detta förslag bör biträdas. Det uppkomna skattebortfallet kan täckas genom en konkurrensneutral ökning av nuvarande dryckesskatt eller genom förändringar av alkoholbeskattningen. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar avslå regeringens proposition 1983/84:195 utom vad beträffar förslaget om upphävande av lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar.
mot · G7022917 · 1984-04-26 00:00:00 — Motion 1983/84:2917 Vissa frågor rörande jordbruksprisregleringen, m. m. 1983/84:191) 1 propositionen föreslås en ökad avgiftsfinansiering i lantbruksnämndernas verksamhet. Enligt det förslag som lagts fram av kommittén för överläggningar om jordbruksprisregleringen skall 10 milj. kr. av kostnaderna för den statliga rådgivningen till jordbruket avlastas statsbudgeten genom ökad individuell avgiftsfinansiering. Eftersom detta förslag lagts fram i samförstånd med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation kommer vi inte att föreslå någon ändring av detta, men vi vill redovisa vissa synpunkter om vissa frågeställningar som vi anser finns och som man måste följa med uppmärksamhet. Rent allmänt måste man ställa sig tveksam till en fortsatt minskning av personalen på lantbruksnämnderna. Nämnderna har fått ökade arbetsuppgifter, och områden som gäller miljö och naturvårdshänsyn, arbetsmiljöfrågor och kulturminnesvård får allt större betydelse. Vi vill också erinra om de förslag om en förstärkning av lantbruksnämndernas resurser som utredningen om kemiska medel i jord- och skogsbruket lade. Motivet för detta är de miljöproblem som orsakas av brukningsmetoderna och som enligt utredningen till en del kan motverkas genom en bättre rådgivning. Vi har svårt att se att en fortlöpande minskning av personalresurserna kan stå i överensstämmelse med den viktiga uppgift lantbruksnämnderna har och med de intentioner som nämnda utredning förespråkade. En ökad individuell avgiftsfinansiering kan också medföra för jordbruksnäringen icke önskvärda konsekvenser. För det första torde det väl vara så, att det är jordbrukare som har problem t. ex. ekonomiska, som söker rådgivning hos nämnderna. En kostsam avgift i ett sådant sammanhang kan inte vara till hjälp för dessa jordbrukare, tvärtom kan det ju bli tuvan som stjälper lasset. Det finns också en risk om den allmänna rådgivningen, vi förutsätter då en neutral sådan, blir kostsam för jordbrukaren, att den kommersiella rådgivningen, som ofta är helt gratis, får ett ännu större inflytande på jordbruksnäringen. Enligt vår mening är inte en sådan utveckling acceptabel. Vi vill också i detta sammanhang erinra om att vi har accepterat en avgift på gödsel- och bekämpningsmedel och att vi även då framfört att inkomsterna därav bör användas bl. a. till rådgivning. Det ställningstagandet är helt i överensstämmelse med de föreslagna åtgärderna i nu nämnd utredning. Vi anser därför att de här redovisade problemställningarna med uppmärksamhet bör följas av regeringen och att, om så erfordras, åtgärder vidtas. Om då ytterligare medel måste anslås till lantbruksnämnderna anser vi att en del av de influtna miljöavgiftsmedlen kan användas till detta ändamål. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lantbruksnämndernas verksamhet.
mot · G7022923 · 1984-04-27 00:00:00 — m. fl. Sanktionsavgifter vid överträdelser av import- och exportregleringar (prop. 1983/84:192) Från konstitutionella synpunkter finns anledning att ställa frågan hur de föreslagna sanktionsavgifterna är att betrakta från rättslig synpunkt. Är sanktionsavgifterna att betrakta sorn avgift enligt 8 kap. 9 § regeringsformen (RF) eller som böter? Svaret är av betydelse för prövningen, om till regeringen verkligen kan överlåta den normgivningskompetens som innefattas i det bemyndigande som avses med propositionen. Departementschefen har förklarat att han icke grundar det begärda bemyndigandet på 8 kap. 9 § RF; han finner för övrigt icke stadgandet tillämpligt i förevarande fall (s. 43). Sanktionsavgifterna har icke heller karaktär av böter. Härav följer enligt regeringsformens ordalydelse att saknar möjlighet att grunda ett delegationsbeslut på 8 kap. 7 § första stycket RF - ett stadgande som eljest ligger nära till hands - eftersom sådan delegation ej medför rätt för regeringen att meddela föreskrifter om annan rättsverkan av brott än böter (8 kap. 7 § andra stycket). I enlighet härmed kräver sanktionsavgiften medverkan genom direkta föreskrifter i lag (8 kap. 7 § andra stycket andra meningen RF). Det framlagda förslaget är icke förenligt med dessa grundlagsvillkor. Propositionen måste följaktligen avvisas på konstitutionella grunder. I sammanhanget kan ifrågasättas behovet av de föreslagna sanktionsavgifterna med hänsyn till de gjorda ändringarna av 36 kap. innebärande möjlighet för domstol att förverka företagsekonomiska vinster hos näringsidkare till följd av brottsligt förfarande i näringsverksamheten. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att avslår proposition 1983/84:192. () () () () () () ()
mot · G7022926 · 1984-04-18 00:00:00 — Motion 1983/84: 2926 Slopande av särskild självdeklaration för fysiska personer, m.m. (prop. 1983/84:193) I proposition 1983/84: 193 föreslår regeringen att den en gång uppskjutna allmänna fastighetstaxeringen åter framflyttas, nu till 1988. Som motiv anförs bl. a. att fastighetstaxeringskommitté väntas avlämna ett betänkande om s. k. rullande fastighetstaxering samt att bostadskommittén också överväger frågor som har samband med fastighetstaxering. Det är ytterst anmärkningsvärt att propositionen inte hänvisar till enhälliga beslut om att begära en förutsättningslös översyn av reglerna för fastighetstaxeringen i syfte att bl. a. förenkla förfarandet. fastighetstaxeringskommitté har inte erhållit några tilläggsdirektiv som uppfyller begäran och någon ny utredning har inte tillsatts. bör därför understryka sitt tidigare beslut om en utredning om fastighetstaxeringens regelsystem. Denna uppgift bör anförtros en ny utredning och inte överlämnas till fastighetstaxeringskommittén. Det finns enligt min mening anledning att i avvaktan på ovan nämnda utredning skjuta upp nästa allmänna fastighetstaxering som föreslås i propositionen. Sedan föregående fastighetstaxering har prisnivån på bl. a. småhus varit i genomsnitt stabil. Det innebär emellertid att det finns fastigheter som minskat i värde. Det gäller såväl småhus som andra fastigheter. De fastigheter som faktiskt minskat i värde kommer att belastas av villaskatt, garantiskatt. förmögenhetsskatt och andra skatter som beräknas med utgångspunkt i det taxeringsvärde som fastställdes . Om fastighetstaxeringen nu skjuts upp kommer denna orättvisa att bestå om inga åtgärder vidtas. Det bör därför införas en möjlighet att på fastighetsägarens begäran göra en särskild fastighetstaxering på grund av minskat marknadsvärde på fastigheten. Denna nya grund för särskild fastighetstaxering bör gälla fr. o. m. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om tidigare beslut om en förutsättningslös utredning om fastighetstaxeringen. 2. att hos regeringen begär förslag till nya regler för särskild fastighetstaxering i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G7022919 · 1984-05-02 00:00:00 — Motion 1983/84:2919 Vissa frågor rörande jordbruksprisregleringen, m. m. 1983/ 84:191) I regeringens proposition 1983/84:191 om vissa frågor rörande jordbruksprisregleringen aktualiseras frågan om kostnadsansvaret för den statliga rådgivningen till jordbruket. Enligt föredragande statsrådet bör 10 milj. kr. av kostnaderna för denna rådgivning avlastas statsbudgeten genom ökad individuell avgiftsfinansiering. Frågan har varit föremål för överväganden av utredningen om samordning av vissa resurser vid lantbruksnämnderna, skogsvårdsstyrelserna och den lokala fiskeriadministrationen. Utredningen anser att möjligheterna för företagarna i jordbruket att som tidigare genom storleks- och produktionsökning förbättra sitt ekonomiska resultat numera är begränsade. Däremot föreligger betydande möjligheter att effektivisera produktionen och bibehålla eller förbättra det ekonomiska resultatet genom olika åtgärder för att minska kostnaderna inom ramen för i stort sett oförändrad företagsstorlek och produktionsvolym. Sådana effektiviseringsåtgärder bör i enlighet med de jordbrukspolitiska riktlinjerna kanaliseras genom initiativ från lantbruksnämnderna. Det bör också enligt utredningens uppfattning ankomma på lantbruksverket att ha ett övergripande ansvar för att rådgivningsbehovet tillgodoses. Utredningen bedömer att behovet av och kraven på rådgivningsinsatser från lantbruksnämnderna på vissa områden kommer att öka. Det gäller t. ex. kraven på lantbruket i fråga om miljö och naturvårdshänsyn och arbetsmiljö samt insatser i fråga om livsmedelsproduktion i en krissituation. Utredningen framhåller också behovet av ett starkare samband mellan forskning och försök och erfarenheter vid jordbruksföretagen. De basresurser för rådgivning lantbruksnämnderna förfogar över bör i enlighet med de riktlinjer som fastställts av statsmakterna användas som ett jordbrukspolitiskt medel för att främja jordbruket och jordbrukets rationalisering. Till detta kan läggas att de, , allt oftare aktualiserade kvalitetsaspekterna på jordbrukets produkter ställer nya krav på rådgivningsinsatser. Det bör vara av gemensamt intresse både för jordbruket som producenter och för konsumenterna att man trots hårda rationaliseringsoch effektivitetskrav kan bibehålla och utveckla en hög kvalitetsnivå på jordbrukets produkter. Detta kan tyckas tala för ett delat kostnadsansvar men å andra sidan skall ställas riskerna för icke önskade effekter med en ökad avgiftsfinan De stora jordbruksföretagen och de som är specialiserade på en ensidig animalieproduktion i stor skala kan nog förväntas betala även betydande avgifter. Däremot kan man befara att familjejordbruket, av kostnadsskäl, tvingas avstå från en önskvärd rådgivning och på det sättet riskera att halka efter i utvecklingen. Detta kan i sin tur leda till ytterligare storleksrationaliseringar med en ytterligare utarmning av landsbygden som följd. Mot denna bakgrund hemställs att avslår regeringens proposition 1983/84:191 i den del som avser finansieringen av den statliga rådgivningen till jordbruket.
mot · G7022920 · 1984-05-02 00:00:00 — Motion 1983/84:2920 m. fl. Vissa frågor rörande jordbruksprisregleringen, m. m. 1983/ 84:191) I regeringens proposition om vissa frågor rörande jordbruksprisregleringen aktualiseras frågan om kostnadsansvaret för den statliga rådgivningen till jordbruket. Enligt föredraganden bör 10 milj. kr. av kostnaderna för denna rådgivning avlastas statsbudgeten genom ökad individuell avgiftsfinansiering. Vi vänder oss emot att den statliga rådgivningsverksamheten på detta sätt skall finansieras. med god ekonomi kan eventuellt klara en sådan ökad pålaga, men när det gäller de mindre familjeföretagen är det troliga att de av kostnadsskäl tvingas avstå från en önskvärd rådgivning. Det blir en ojämlikhet i den statliga servicen som vi har svårt att acceptera. Regeringens förslag kommer i ett läge när behovet av och kraven på rådgivningsinsatser från lantbruksnämnderna på vissa områden kommer att öka. Det gäller bl. a. att ta till vara jordbrukets utvecklingsmöjligheter. Mot denna bakgrund hemställs att avslår regeringens proposition 1983/84:191 i den del som avser finansieringen av den statliga rådgivningen till jordbruket. () () () ()