mot · G7021243 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Reformerna inom skolväsendet har inneburit en långtgående decentralisering av besluten om undervisningens organisation och användningen av anvisade resurser. Genom besluten i Lgr 80 har skolstyrelsen fått ansvaret att utforma tillvalskurserna på högstadiet. Timplanerna är konstruerade som stadietimplaner som inte binder ämnesfördelningen till bestämda årskurser. Lokalt på skolorna beslutar skolledningen om lektionernas fördelning på årskurser liksom utformningen av temastudier och om organisation i arbetsenheter. De senare bör kunna utvecklas till en liten skola inom den stora skolans ram. En betydande del av det som tidigare reglerades genom riktlinjer och anvisningar i läroplanen har överlämnats till den lokala skolan att själv utforma i en arbetsplan. Skyldigheten att utforma en arbetsplan är uttryck för den lokala skolans ansvar. Även inom gymnasieskolan har genomförts en friare resursanvändning i riktning mot vad som gäller i . Detta innebär en betydande lokal frihet - såväl för skolledningen som för skolstyrelsen - i användningen av olika resurser. Skolans arbete kan därigenom inriktas på det sätt man lokalt finnér bäst för att kunna lösa skolans uppgifter. De tidigare strikt centralt styrda besluten om fortbildning och vidareutbildning handläggs nu på lokal nivå. Statens bidrag till personalutbildning liksom till utvecklingsarbetet inom skolan och den kommunala vuxenutbildningen har samlats i en resurs för lokal skolutveckling som inom vida gränser disponeras fritt av skolstyrelserna. Betydelsen av det lokala engagemanget har ytterligare betonats genom regel om samråd mellan rektor och företrädare för elever och föräldrar. Decentraliseringen inom skolområdet har således blivit alltmer omfattande . arbete inriktas numera mot övergripande ekonomiska frågor, långsiktig planering, uppföljning och utvärdering av reformverksamheten. De årliga besluten om gymnasieskolans dimensionering inom olika kommuner har decentraliserats från till länsskolnämnderna. Den decentralisering som har genomförts innebär att skolstyrelser och skolledningar disponerar betydande resurser som de kan inrikta mot målen för skolans arbete. Därmed har de också övertagit ett betydande ansvar för att identifiera och analysera problem, kritiskt pröva olika lösningar, utforma arbetsplaner, stödja lärare och elever och utveckla idéer och arbetsmetoder i 1 1983/84.3 sami. teman, projektarbeten och självstudier och formulera planer för personalutbildning och lokalt utvecklingsarbete. Denna utveckling ligger väl i linje med övergripande samhällssyn på ett decentraliserat samhälle. Skolan skall därvid fungera som en tydlig förebild i samhället när det gäller decentralisering. Det är viktigt att både elever, personal och föräldrar i det dagliga arbetet i skolan får möjlighet att uppleva fördelarna med en decentraliserad organisation. Detta är inte minst viktigt med tanke på skolans roll att vara en positiv kraft i utvecklingen mot de övergripande målen för samhället. Våra förslag med anledning av budgetpropositionen bygger på dessa utgångspunkter. Föredragande statsrådet föreslår att styrelse inför den kommande mandatperioden ges en annan sammansättning. På bekostnad av riksdagspartiernas representation föreslås att styrelsen tillförs en representant vardera för LO, TCO, /SR och . Genom denna förändring anser regeringen att det inte längre behövs några föreskrifter om ett centralt planeringsråd för samverkan mellan skola och arbetsliv. För vår del motsätter vi oss denna förändring som är ett steg tillbaka mot en korporativistisk syn på verksstyrelsens sammansättning. Om det dessutom skulle innebära att det centrala planeringsrådet, med sina många företrädare för ett stort antal olika organisationer, kommer att förlora i betydelse eller rent av upphöra, vore det en klar försämring av möjligheterna till en bred samverkan mellan skola och arbetsliv. Vi yrkar därför på en oförändrad sammansättning av styrelsen och ett bibehållande av gällande föreskrifter om ett centralt planeringsråd. I annat sammanhang (under anslaget B 4) föreslår vi att avskaffas. Vissa arbetsuppgifter överförs då till , vilket kräver vissa personalförstärkningar. Anslaget B 1 föreslås därför tillföras . I huvudsaklig överensstämmelse med förslaget i proposition 1981/82:51 om vissa läromedelsfrågor föreslår vi att upphör som myndighet och att vissa arbetsuppgifter förs över till . Efter överförande av . till anslaget B 1 uppstår en besparing på 4 milj. kr. som tillförs anslaget Bil (förstärkningsresursen). Vi delar regeringens synsätt att skolledarna har en nyckelroll i skolan och att det är nödvändigt att de får utbildning för sin uppgift. Däremot ser vid med beklagande att regeringen ännu inte anser sig ha underlag för ett samlat program för den fortsatta utbildningen, trots att redovisat en plan för denna i tre faser, via introduktionsprogram, fördjupningsprogram och fortbildning. Vi yrkar därför att ger regeringen till känna att det fortsatta beredningsarbetet bör bedrivas dels i huvudsaklig överensstämmelse med plan, dels i en sådan takt att ett färdigt förslag kan redovisas senast i kommande budgetproposition. Särskilda åtgärder på skolområdet Vi delar regeringens uppfattning att anslaget tillförts så många komponenter att fördelningen blir så komplicerad att anslaget förlorar i översiktlighet. Dessutom börjar anslaget nu innehålla så många specialdestineringar att dess huvudsakliga syfte, att vara behovsinriktat, riskerar att gå förlorat. I ett nytt, kommande statsbidragssystem måste en eventuell länsskolnämndsresurs för särskilda åtgärder vara helt obunden. Detta bör ge regeringen till känna. Bidrag till driften av m. m. I en partimotion med anledning av förra årets budgetproposition redovisade vi vår syn på hur ett förenklat, elevrelaterat statsbidragssystem borde vara utformat. Vi kan nu konstatera att redovisningen av det arbete som pågår inom ligger väl i linje med våra tidigare förslag, men vi vill ändå poängtera behovet av särskilda åtgärder för att slå vakt om de mindre skolenheterna. Sådana åtgärder bör kunna ta sig uttryck i en särskild garantiregel. Vi föreslår att det fortsatta beredningsarbetet med ett nytt statsbidragssystem överlåts till en parlamentariskt sammansatt grupp. Det är också angeläget att kommande förslag på detta område samordnas med det utredningsarbete som bedrivs för att reformera den kommunala skatteutjämningen. I det föregående avsnittet har vi redovisat syn på ett nytt statsbidragssystem som bl. a. skulle innehålla en garantiregel för mindre skolenheter med vikande elevunderlag. Eftersom ett beslut om ett nytt statsbidragssystem kan dröja ännu ett eller är det angeläget att redan till det nuvarande systemet knyta en sådan regel. Det nuvarande statsbidragssystemet driver på en icke önskvärd utveckling som hotar många mindre skolenheter, både i glesbygd och i många mindre orter. Därför krävs det en regel som medger undantag från det strikta basresurstänkandet, när skolan har en sådan betydelse för orten eller den omgivande bygden att en nedläggning innebär en allvarlig försämring av samhällsservicen. Vi föreslår därför att hos regeringen hemställer om ett förslag till garantiregler för mindre skolenheter. har i sin anslagsframställan föreslagit att elevmedeltal per basresurs och län fastställs för hela och inte bara som för mellanstadiet. Detta skulle medge en större frihet vid länsskolnämndernas och kommunernas bedömningar och dessutom medverka till en mer enhetlig praxis mellan olika länsskolnämnder. Vi föreslår att beslutar i enlighet med förslag och att den beräknade besparingen, 15 milj. kr., reserveras för de tidigare föreslagna åtgärderna för mindre skolenheter. har tidigare, med anledning av propositionen om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, beslutat att minska tilläggsbidraget vilket på ett drastiskt sätt minskat kommunernas möjligheter att anställa vikarier under lärares sjukfrånvaro eller tjänstledighet. försöker regeringen nu i budgetpropositionen ge ett intryck av att man i första hand värnar om skolans kvalitet. För vår del är det viktigaste uttrycket för skolans möjligheter att bjuda en god kvalitet i undervisningen att man har tillgång till lärare. Vi föreslår därför att 95,6 milj. kr. tillförs förstärkningsresursen på det sätt som föreslår i sin anslagsframställan för att täcka vikariekostnader. När det gäller hemspråksundervisningen och svenska som främmande språk behövs en översyn såväl av resurstillgång som regler för undervisningen. Särskilt behöver det preciseras vilka elever som har rätt till hemspråksundervisning, och därigenom bör det vara möjligt att uppnå en viss besparing. Däremot bör den nuvarande resursfördelningen per elev som deltar i undervisningen inte minskas. Vi beräknar en besparing till 20 milj. kr. som tillförs anslaget Bil (förstärkningsresursen). Frågan om underlag för beräkning av skolledarresurser blir alltmer aktuell med ett vikande elevunderlag. Den nuvarande metoden att fördela efter ett poängsystem som grundar sig på antalet basresurser är endast delvis behovsrelaterat. Andra betydande resurser som förstärkningsresurs, invandrarundervisning bedöms inte i samband med dimensioneringen av en kommuns skolledarresurser. Vi föreslår därför att det fortsatta beredningsarbetet i denna fråga inriktas på ett system där skolledartjänster fördelas i proportion till det totala antalet lärarveckotimmar. På samma sätt kan sedan skolledarresurserna fördelas inom kommunen med en bibehållen behovsinriktning. Detta bör ge regeringen till känna. F. n. utgår statsbidrag till samlad skoldag med ca 30 milj. kr. av eleverna omfattas av verksamheten. För kommunerna utgör statsbidraget en relativt försumbar andel av det totala statsbidraget till skolväsendet, som det förorsakar en omfattande byråkrati, såväl i kommunen som i den statliga skoladministrationen. För att erhålla statsbidrag skall kommunerna redovisa en mycket omfattande och detaljrik planering som sedan skall granskas och godkännas av länsskolnämnden. Vi föreslår att statsbidraget till samlad skoldag avvecklas och i samband därmed alla centrala bestämmelser. Det bör i fortsättningen ankomma på kommunerna att själva besluta om utformningen och omfattningen av den samlade skoldagen. Besparingen 30 milj. kr. förs över till anslaget Bil (förstärkningsresursen). Bidrag till driften av gymnasieskolor I samband med behandlingen av proposition 1983/84:25 om sysselsättningsskapande åtgärder väckte en motion som bl. a. innehöll förslag om en kraftig ökning av gymnasieskolans dimensionering. Vårt motiv var, förutom den reella utökningen, att skulle ge kommuner och länsskolnämnder ett bättre underlag för sitt planeringsarbete. Yrkandet avslogs av majoritet med motiveringen att borde avvakta med sitt ställningstagande till behandlingen av budgetpropositionen för /85. Utskottets betänkande (UbU:7) är daterat . Vi finner det då anmärkningsvärt att utbildningsministern via ett pressmeddelande låter meddela att hon av samma planeringsskäl låtit offentliggöra sitt förslag till dimensionering av gymnasieskolan. Detta har i sin tur föranlett att göra en fördelning på länen baserad på utbildningsministerns pressmeddelande. Visserligen gör man detta under förutsättning av godkännande (i efterhand), men planeringssituationen för kommunerna torde knappast förbättras om skulle fatta ett avvikande beslut. För att undvika ett upprepande och för att slå fast att det är som skall fatta beslut om gymnasieskolans planeringsramar föreslår vi att denna del bryts ut ur budgetpropositionen och att regeringen lägger förslag till planeringsramar i tilläggsbudget I året före budgetåret. Då kommer beslut att ligga bättre i fas med gymnasieskolans planeringssystem i övrigt. I budgetpropositionen föreslår regeringen dels en blygsam ökning av planeringsramen till av antalet 16-åringar, dels att ungdomar prioriteras vid intagning till gymnasieskolan. Detta kommer i så fall att innebära att de ungdomar som befinner sig i kommunernas uppföljningsprogram i många fall kommer att ställas utanför möjligheter till avslutad utbildning i gymnasieskolan. Detta kan vi inte acceptera. Vi föreslår i stället att planeringsramen för /85 utökas med 14000 årselevplatser. Detta är i överensstämmelse med SÖ:s anslagsframställan och vår tidigare motion som omnämndes i inledningen till detta avsnitt. Då ger man plats både för 16,17-åringarna och de äldresökande utan att åsamka samhället större kostnader än vad kombinationen uppföljningsprogram och vuxenutbildning skulle innebära. Vi föreslår dessutom att den lilla ramen ökas med 3000 platser i första hand avsedda för högre specialkurser. Detta är en förutsättning för att det utvecklingsarbete som inletts i fem län skall kunna omsättas i utbildningsplatser utan att inkräkta på utrymmet för andra kurser inom lilla ramen. För de två kommande planeringsåren, 1985/86 resp. 1986/87 föreslår vi en i förhållande till regeringens förslag med . (stora ramen) resp. . (lilla ramen) förhöjd nivå. När det gäller inriktningen på det utökade antalet elevplatser i gymnasieskolan vill vi hänvisa till vår motion om lärlings- och yrkesutbildning. I budgetpropositionen redovisas, utöver den ovan behandlade prioriteringen av 16-17-åringarna, en lång rad mycket ingående förändringar av regelsystemet för intagning till gymnasieskolan. Det underlag som presenteras är mycket bristfälligt och är enligt vår mening inte till fyllest för att nu skall kunna fatta beslut i denna fråga. Vi föreslår att regeringen får i uppdrag att återkomma i denna fråga i samband med den aviserade princippropositionen om gymnasieskolans utvecklings- och försöksarbete. Regeringen bör då också redovisa det underlag som finns i dessa frågor. När det gäller lärlingsutbildningen har vi som tidigare nämnts redovisat våra förslag i detta avseende i en särskild motion där lärlingsutbildningen sätts in i ett vidare sammanhang med annan företagförlagd och inbyggd utbildning. Vi begränsar oss således här till att konstatera att vi nu får vårt tidigare krav tillgodosett, nämligen att lärlingsutbildningen blir ett permanent inslag i gymnasieskolans utbildningsutbud. På samma sätt som vi tidigare motsatt oss den ensidiga prioriteringen av 16-17-åringar motsätter vi oss också att man avvecklar statsbidraget till färdigutbildningen. Vi motsätter oss också förslagen till formaliserade regler för samrådet med arbetsmarknadens parter. Precis som för alla andra utbildningar bör det vara skolstyrelsen som har det hela och fulla ansvaret för lärlingsutbildningen, och därutöver räcker det med att konstatera att regler enligt lag och gällande avtal om arbetsmiljö självfallet skall äga giltighet också för ungdomar i lärlingsutbildning. Föredragande statsrådet gör ett stort nummer av vad som närmast är att betrakta som ett illusionstrick. Dels säger hon att självstudietimmarna nu tas bort, dels att de skolor som så vill kan få lägga ut självstudier. Skillnaden jämfört med tidigare är högst marginell, och vi anser inte att det tidigare inbesparade beloppet (40 milj. bör återföras till gymnasieskolan. Dessa 40 milj. kr. tillförs i stället anslaget Bil (förstärkningsresursen). Vi anser inte heller att staten behöver betala ett särskilt verksamhetsstöd till för utbildningen av yrkesdansare. Detta innebär en besparing om 1,6 milj. kr., som tillförs anslaget Bil (förstärkningsresursen). När det gäller finansieringen av våra förslag om utökade ramar för gymnasieskolan och ändrade regler för lärlingsutbildningen kan vi, i likhet med , konstatera att samhällets kostnader för alternativa åtgärder i form av uppföljningsprogram eller ungdomslag är betydligt högre. fungerar de berörda anslagen, B17, Bidrag till driften av gymnasieskolor, B 20, Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar för ungdom m.m. och statsbidraget för ungdomslag, ungefär som kommunicerande kärl vilket exempelvis innebär att en utökad intagningskapacitet i gymnasieskolan betyder en minskad belastning på anslaget för uppföljningsåtgärder. Vi föreslår således att regeringen, vid bifall till våra förslag, får i uppdrag att återkomma med förslag till omfördelning mellan berörda anslag. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar om en oförändrad sammansättning av styrelse och ett bibehållande av gällande föreskrifter om ett centralt planeringsråd, 2. att beslutar att () upphör som myndighet och att vissa arbetsuppgifter överförs till , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om den fortsatta beredningen av skolledarutbildningen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om resurser för särskilda åtgärder i ett kommande statsbidragssystem, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om ett nytt statsbidragssystem och om den fortsatta beredningen av denna fråga, 6. att hos regeringen hemställer om förslag till en garantiregel för mindre skolenheter, 7. att beslutar om att införa elevmedeltal per basresurs och län för hela i enlighet med förslag, 8. att beslutar att den därvid uppkomna besparingen, ca 15 milj. kr., används till ett garantibidrag till mindre skolenheter, 9. att beslutar att tillföra anslaget Bil (förstärkningsresursen) 95,6 milj. kr. för att ge kommunerna större möjligheter att anställa vikarier i , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om en översyn av regelsystemet för hemspråksundervisning, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om fördelning av skolledarresurser, 12. att beslutar att avskaffa statsbidraget till samlad skoldag och i samband därmed alla centrala bestämmelser som reglerar detta bidrag, 13. att avslår regeringens förslag till principer för intagning till gymnasieskolan, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om tidpunkten för fastställande av gymnasieskolans planeringsramar, 15. att beslutar att planeringsramarna för gymnasieskolans stora ram utökas med 14000 årsele vplatser, 16. att beslutar att den lilla ramen utökas med 3 000 platser, i första hand avsedda för högre specialkurser, 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om planeringsramar för budgetåren 1985/86 och 1986/87, 18. att beslutar att bibehålla statsbidraget till det tredje året i lärlingsutbildningen (färdigutbildning), 19. att beslutar att avslå regeringens förslag om samråd med arbetsmarknadens parter i samband med lärlingsutbildning, 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om skolstyrelsens ansvar för lärlingsutbildningen, 21. att avslår regeringens förslag om borttagande av självstudietimmar, 22. att avslår regeringens förslag om ett särskilt verksamhetsstöd till (dansarutbildning), 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om en omfördelning av kostnader mellan anslagen B 17, Bidrag till driften av gymnasieskolor, B 20, Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar för ungdomar m. m. och statsbidraget för ungdomslag. () () () () () () () () () ()