mot · G7021840 · 1984-01-24 00:00:00 — Skogslagstiftningen bör ses över. Den utgår nu från att skogens främsta uppgift är att producera råvara till industrin. Naturvårdshänsyn ses närmast som en belastning. Det förefaller som om lagstiftningen nu bäst passar de stora skogsbolagens intressen. Enskilda som brukar sin egen mark bedriver ett skogsbruk som inte skadar naturen. Skogsbolagens ekonomiska intressen utgör ett hot. Det är viktigt att mindre skogslotter får vara kvar. Strukturförändringarna i ägandet av skogen får inte enbart utgå från nuvarande storskogsbruks brukningsmetoder. Mindre skogsskiften kan skötas med god ekonomi utan att naturen löper den stora risk att utarmas, som när storskogsbruket får råda. Brukare av egen skogsfastighet tar också ofta bättre till vara skogsenergin. I rapporter från industriverket (SIND 1983 Skogsindustri-skogsenergi och Ökad eldning med skogsråvara) konstaterar man att skogsvården blir bättre om man tar ut energi som man sköter skogen. Och industrin får ändå sin råvara. har naturliga förutsättningar att producera virke av hög kvalitet. Men med nuvarande inriktning på kvantitet har kvaliteten blivit lidande. All skogsvård sker i mycket långa perspektiv. Det verkar långt ifrån säkert att våra efterkommande kommer att tacka oss för den sorts skog vi strävar efter att få fram . Lagen bör ändras så att kvalitet sätts före kvantitet. I nuvarande lagstiftning premieras barrträden därför att de bäst passar industrins nuvarande struktur. Löv vill man bekämpa, trots att de motverkar försurningen och är hemvist för många arter. På ofullständigt vetenskapligt underlag anser skogsbolagen sig kunna bedöma att tillväxten för trädets hela livstid ökar vid gödsling. Därigenom hävdar man att man har tillåtelse att ta ut mer ur skogen om man gödslar. Utan att bekymra sig för osäkerheten i beräkningar som gäller decennier framåt, anser man sig kunna uppge storleksordningen av ytterligare antal kubikmeter som gödslingen kommer att ge och argumenterar i antal årsarbeten som förloras när hälso- och miljöskyddsnämnderna försöker hindra gödsling för att skydda miljön. Ingen vet hur industrin ser ut och vilka råvaror som kommer att efterfrågas när det är dags att avverka de skogar man vill gödsla . Vi vet inte heller hur skogen påverkas av våra nuvarande brukningsmetoder. Indicierna är starka att gödslingen motverkar trädens förmåga att långsiktigt tillgodogöra sig näringen i marken. Det är klarlagt att vissa gödselpreparat påskyndar försurningen. En katastrof för skogen är nära i , och det finns tecken på att vi är på väg åt samma håll också i . Luftföroreningarna anses vara huvudorsaken, från industrier, bilismen och uppvärmning. Det måste emellertid vara oförnuftigt att ytterligare belasta naturen med försurande gödselmedel. I ett land där skogen dör inser människorna att det inte främst är råvara till industrin man saknar. I några av kommuner har hälso- och miljövårdsnämnderna motsatt sig domänverkets och stora skogsbolags planer att gödsla med försurande medel. Ärendet är under prövning i högre instans. har i ett PM Skogsbruket och miljön skissat ett handlingsprogram i skogsvårdsfrågor. Sekretariatet för framtidsstudier bedriver ett treårigt projekt om skogen ur ett brett perspektiv. Risken är påtaglig att miljön skadas när naturliga växtsamhällen med dess rikedom på arter ersätts med monokulturer på stora skogsområden. Osäkerheten om de långsiktiga konsekvenserna av storskogsbrukets metoder och av skogsgödsling är stor. Bevisbördan bör därför ligga hos den som vill göra stora ingrepp i naturen, inte hos den som vill skydda naturen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär översyn av skogslagstiftningen i enlighet med vad som framförts i motionen. minab/gotab 1984 77709