mot · G7021295 · 1984-01-24 00:00:00 — och andre vice talman av djurförsöken Som ett led i framtagningen av nya kemiska preparat används i mycket stor utsträckning djurförsök. Många av dessa är i hög grad plågsamma och inger av bl. a. det skälet starka etiska betänkligheter. Exakta siffror på omfattningen av djurförsöken eller dessas fördelning på olika metoder och användningsområden är inte kända. 1 en del länder ägnas dessa frågor ringa intresse och i vissa fall har djurförsöken fallit in under gällande bestämmelser om företagssekretess. Totalt rör det sig dock om många miljoner djur och det är högst troligt att antalet ökar, även om man i en del länder inkl. vårt eget har kunnat märka en begynnande restrikti vitet. I många fall kan man starkt ifrågasätta om värdet av de produkter som tas fram efter bl. a. djurförsök är så stort att det över huvud taget finns skäl för djurförsöken. Detta gäller i hög grad de många kosmetiska medel som utan att de svarar mot några som helst medicinska krav i ständigt ökande mängd utvecklas och förs ut på marknaden. Man kan också starkt ifrågasätta grunderna för de tillståndskrav som generellt ställs för nya kemikalier. I brist på välkomponerade s. k. testbatterier, där olika typer av organismer ingår bland testmaterialen, är det s. k. LD 50-värdet ett av de få internationellt gångbara måtten på ett ämnes toxicitet. LD 50-värdet anger den koncentration av ämnet som orsakar att av försöksdjuren dör. Ur djurskyddssynpunkt är det en uppenbar nackdel att dessa experiment kräver ett mycket stort antal försöksdjur. Vidare är det att märka att det inte bara är de djur som avlider som utsätts för lidande, detta gäller även de djur som överlever kemikalietesterna. Man har också börjat ifrågasätta LD 50-värdets vetenskapliga relevans. Krav har från olika håll rests på att man starkt bör begränsa användningen av de metoder vars huvudsyfte är att ta fram ett LD 50-värde. Detta anses av många vara ett alltför grovt mått på de skador ett ämne kan orsaka bl. a. därför att det inte visar vilka skador som kan uppstå vid lägre koncentrationer. bör därför arbeta för att få fram andra internationella mått för prövning av kemikaliers toxicitet, där andra metoder än djurförsök får en mera central plats. Det är enligt vår mening mycket viktigt att djurförsöken starkt begränsas och att plågsamma försök undviks. För detta krävs insatser över många olika forskningsdiscipliner, en ökad medvetenhet om problemen och en långsiktig satsning på utvecklandet av alternativa testmetoder. I många fall är djurförsöken onödiga i den meningen att de inte leder fram till några användbara eller ens vetenskapligt intressanta resultat. Generellt sett är visserligen denna trial and error-metod ett oundvikligt inslag i all förutsättningslös grundforskning, men det bör vad gäller djurförsöken starkt kunna begränsas särskilt vad gäller den mera direkt målinriktade forskning som förbrukar det största antalet försöksdjur. Intressanta försök har visat att man med hjälp av modern datorteknik redan på initialskedet kan sålla ut en stor del uppslag som ofruktbara. Samkörningen av en mängd relevanta uppgifter och kunskaper ger således förhandsbesked om graden av sannolikhet för att en tilltänkt försöksserie kommer att ge ett positivt resultat. Detta är en prognosmetod som bör uppmuntras och som kan få stor betydelse för begränsningen av antalet djurförsök. För den mera direkta prövningen av toxicitet, allergiska effekter och användbarheten av nya ämnen är det viktigt att olika alternativa metoder vidareutvecklas. Det gäller t. ex. användningen av humant cellmaterial och växtmaterial. Det rör sig här om konkreta projekt där forskarna själva ser möjligheter att ersätta djurförsöken. Sådana projekt och igångsättningen av nya med likartad inriktning bör få allt stöd. Vad som också krävs är särskilda åtgärder för att åstadkomma systematiska sammanställningar och jämförelser av olika metoder med syfte att få fram - där så är möjligt - generellt användbara testbatterier. Vetenskapliga symposier och projektgrupper över ämnesgränserna bör vara ett led i strävandena efter vidareutveckling och samordning. Förutsättningen för att alternativa metoder vidareutvecklas är naturligtvis att medel avsätts för denna forskning dels över de olika forskningsfinansierade ämnesorganen, dels över centrala försöksdjursnämnden, som inrättades 1979 och som bl. a. har till uppgift att främja övergången till andra forskningsmetoder än djurförsök. Medelstilldelningen har i huvudsak legat stilla kring det belopp som anslogs när nämnden inrättades. I budgetpropositionen hänvisas i detta liksom en rad andra fall till den särskilda proposition om forskning som regeringen aviserat . Det är enligt vår mening angeläget att regeringen inför utarbetandet av forskningspropositionen sammanställer en fyllig redovisning av vad som åstadkommits efter det att centrala försöksdjursnämnden inrättades, samt att regeringen i forskningspropositionen anger riktlinjer och anvisar medel för en vidareutveckling av alternativa metoder till djurförsök i enlighet med vad som angetts i denna motion. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om begränsning av djurförsöken och om behovet av ökad satsning på forskning för alternativa metoder till djurförsök.