mot · G7022170 · 1984-01-25 00:00:00 — Förbättrad kontroll av export Under ovanstående rubrik har kommissionen mot ekonomisk brottslighet föreslagit regeringen en betydligt utökad kontroll av den svenska exporten. Framställningen har gjorts i en skrivelse av . Kommissionens skrivelse har sedermera resulterat i en proposition från finansministern i vilken kommissionens förslag okritiskt accepterats utan hänsyn till åtskilliga tunga remissinstansers avstyrkande. Dessutom bör framhållas att de förslag som kommissionen framfört är utomordentligt dåligt underbyggda. Förslagen har sin grund i en promemoria som upprättats inom och som i sin tur baserats på en undersökning av mycket begränsad omfattning utförd av brottsförebyggande rådet 1980. De exempel på "brottslighet som där anförs har i obetydlig omfattning någonting med ekonomisk brottslighet att skaffa. Mycket tyder på att enbart den etikett som sålunda satts på de företeelser som berörs har medverkat till att frågorna förts vidare i del av budgetpropositionen. En del av kommissionens förslag som medtagits i propositionen gäller en utökad fysisk kontroll av exporten. Här föreslås inrättande av fem speciella exportkontrollgrupper bestående av fyra man i varje och som dessutom skall förses med var sin bil. Givetvis måste tullmyndigheterna ha möjlighet att genom stickprovskontroll utöva kontroll över exporten. Emellertid förefaller den insats som görs vara tämligen drastisk. Det är svårt att föreställa sig hur en så pass omfattande stickprovskontroll skall kunna genomföras utan att leveranserna till utlandet avsevärt försenas. Detta stämmer mycket illa med den trend som f. n. är stark hos åtminstone större exportföretag som i stor utsträckning vill ha transportörernas garanti för att ett transportuppdrag skall genomföras inom viss angiven tid. Avsikten härmed är att kunna nedbringa lagerstorlekarna och därigenom spara räntekostnader, en nödvändighet för att vidmakthålla en lönsam internationell handel. Detta gäller inte minst exportföretag i som ju rent geografiskt ligger långt från våra största exportmarknader. Man kan alltså befara att exportleveranserna avsevärt skulle störas om en så omfattande kontroll införs. Jag vill därför ifrågasätta om inte genom riktade stickprovskontroller utförda genom en omplacering av befintlig personal skulle vara tillräckligt för det avsedda ändamålet. I avvaktan på en utredning rörande detta sistnämnda alternativ vill jag sålunda yrka avslag på finansministerns förslag om inrättande av fem exportkontrollgrupper. En annan väsentlig del av förslaget gäller ett krav på att den exportanmälan som av exportören skall avlämnas till tullmyndigheterna skall innehålla uppgift om fakturanummer och att ett fakturaexemplar skall fogas till anmälan. Ett sådant krav skulle bli utomordentligt betungande för många svenska exportörer. I många fall levereras dokumenten till mottagaren i andra länder med kurirsändningar som är helt skilda från leveransen av själva varan. Ofta föreligger inte fakturan när varan sänds i väg. Skulle man då kräva att faktura bifogas sändningen måste leveransen hållas tillbaka intill dess att en faktura kan framställas. Detta innebär oundvikligen en leveransförsening. I många andra fall tas ingen faktura ut hos säljaren ur de datasystem man använder sig av utan fakturauppgifterna transfereras direkt via datanätet till mottagarens dator i mottagarlandet där fakturan skrivs ut. Detta förfarande har av flera företag tillämpats och kommer att bli alltmer vanligt. Ett krav på att faktura skall fogas till exportanmälan innebär att rutinerna måste omarbetas och en faktura tas ut hos exportören vilket innebär stora omställningar, kostnader och leveransförseningar. Som ovan framhållits medför det stora kostnader och svårigheter för exportörerna att uppfylla de krav som ställs i propositionen. Givetvis måste man för att ett system av detta slag skall kunna införas kunna förvänta sig att effekten härav blir positiv. I detta sammanhang måste fastslås att de flesta svenska exportörer är synnerligen seriöst arbetande företag som definitivt inte har någon avsikt att undandra de svenska myndigheterna erforderlig information. För dessa skulle en pålaga av nu förevarande art endast medföra leveransförseningar och stora onödiga kostnader. Det kan också ifrågasättas om man skulle uppnå någon som helst effekt med de föreslagna åtgärderna med avseende på den del av exportörerna, som av ekonomiska eller andra skäl undandrar sig skyldigheten att deklarera sin export. Denna andel av de svenska exportörerna är mycket ringa och dessa skulle utan större svårigheter genom falska fakturor kunna fortsätta sin kriminella verksamhet. Det finns här anledning att citera vad i sitt remissvar framhåller i detta sammanhang. Man säger följande: Däremot är det inte säkert att kontrollmöjligheterna vidgas i de fall då falska fakturor kommer till användning. Det är därför tveksamt om fördelarna med förslaget är så påtagliga att de motiverar det merarbete och de kostnader för såväl staten som det seriöst arbetande näringslivet som det kommer att innebära. Förslaget rimmar i sig illa med statsmakternas uttalade strävanden att underlätta internationell handel och att motverka krångel och byråkrati. Mot bakgrund av ovanstående vill jag bestämt avråda från att förslaget rörande uppgifter i exportanmälan om fakturanummer och kravet på att foga en fakturakopia till exportanmälan införs. Jag vill därför föreslå att förslaget icke bifalls. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå förslaget rörande uppgifter i exportanmälan om fakturanummer och kravet på att foga en fakturakopia till exportanmälan.