mot · G7022615 · 1984-03-20 00:00:00 — m. fl. Forskning (prop. 1983/84:107) Det är angeläget att forskningen i vårt land även kan inriktas på det fria kunskapssökande som av hävd utgör grunden för det mänskliga framåtskridandet. Statsmakternas uppgifter inom forskningspolitiken bör vara att prioritera knappa offentliga ekonomiska resurser och stimulera forskningen inom områden som ur samhällssynpunkt är särskilt angelägna. Det är också statsmakternas uppgift att garantera en fortlevnad av vissa grundfunktioner som ger oss förmågan att stå i nära kontakt med den internationella vetenskapliga utvecklingen. 1973:1266) föreslog i en partimotion att ett forskningspolitiskt handlingsprogram skulle utarbetas. Kravet upprepades vid riksdag i en mittenmotion (mot. Kravet på ett sådant program vann nu allmän uppslutning. Den nuvarande ordningen med regelbundet återkommande samlade forskningspropositioner kan till en del föras tillbaka på våra krav 1973 1974. a. har regeringen under var och en av de tre senaste mandatperioderna lagt fram forskningspolitiska propositioner. Full stadga fick systemet framför allt genom forskningspolitiska proposition (prop. 1981/82:106) som framlades av mittenregeringen. I denna proposition fastlades de huvudsakliga prioriteringarna av skilda forskningsområden som i den nu lagda propositionen i huvudsak föreslås gälla även fortsättningsvis. Vi ansluter oss till bedömningen att riktlinjer kan ligga fast. I denna motion kommer vi emellertid att lämna vissa förslag till kompletteringar av forskningsprogrammet. Från många håll hävdas nu att rekryteringen av forskarstuderande inte är tillfredsställande. För att förbättra situationen torde åtgärder över ett brett fält erfordras. Det är exempelvis angeläget att eleverna redan i gymnasieskolan åtminstone till en liten del kan göras förtrogna med forskning och vetenskapligt tänkande. I den framlagda gymnasiepropositionen föreslås återinförande av specialarbete, vilket från dessa utgångspunk 1 1983/84. ter måste hälsas med tillfredsställelse. Den tekniska och naturvetenskapliga högre utbildningen och forskningen har hög prioritet. Det är mot denna bakgrund mycket angeläget att de svårigheter som präglar gymnasiets naturvetenskapliga linje kan bringas till en lösning. Denna linje ger god grund för högre studier och forskning inom naturvetenskap och teknik. Det är otillfredsställande om andra gymnasielinjer lättare ger tillträde till denna typ av studier. Problemet torde behöva lösas såväl inom gymnasieskolans ram som genom meritvärderingen vid antagning till högskolan. Det är angeläget att pågående utredningsarbete om högskolans antagningssystem kan leda fram till lösningar på detta problem. Högskolans grundutbildning utgör den främsta förberedelsen för en forskarkarriär. Det mycket nära sambandet mellan forskning och utbildning måste alltid noga beaktas när högskolans grundutbildning formas. Det är viktigt att grundutbildningen inte utsätts för så hårda generella besparingar att basen för forskningen urholkas. Den tendens till obalans mellan grundutbildning och forskning som finns måste rättas till i kommande budgetpropositioner. har i motion 1983/84:1242 föreslagit en strukturplan för den högre utbildningen, bl. a. med hänsyn till de inskränkningar som kan bli aktuella. Det är viktigt att i detta sammanhang beakta forskningens behov. som behovet kan minska på vissa områden så är det nödvändigt att nya områden kan få utvidgade resurser såväl när det gäller forskning som för grundutbildning. Sådana områden kan gälla ekologiskt inriktad forskning, nya teknologier och framtidsinriktad social forskning. Det är vidare angeläget att högskolans linjeutbildningar i större omfattning än vad som är fallet kan innehålla möjligheter till ämnesfördjupningar som ger ökad kontakt och förtrogenhet med forskningsproblematiken. Linjeutbildningar bör vara så konstruerade att de innehåller minst ett 40-poängsavsnitt. Även 60-poängsavsnitt bör eftersträvas i större utsträckning. I detta sammanhang vill vi också aktualisera frågan om att återinföra någon typ av sammanhållen examensbenämning motsvarande exempelvis den tidigare fil. Den nuvarande ordningen har bl. a. i samband med internationellt utbyte visat sig medföra olägenheter. Den internationella förståelsen för vårt system har visat sig vara ringa. En sådan grundexamen kan antingen gälla alla som uppnått 120 poäng eller förbehålls utbildningar med en fördjupning till 60 poäng i minst ett ämne. Frågan om återinförande av någon typ av mellanexamen i forskarutbildningen har diskuterats ofta . När det nuvarande systemet infördes var tanken att tiden för doktorsexamen skulle kortas av väsentligt. Något utrymme för en mellannivå skulle därvid inte finnas. Vi kan nu konstatera att förväntningarna om en allmän tidsnedkortning endast till en del har infriats. Det är därför rimligt att frågan om mellanexamen i en generellt reglerad utformning får sin belysning från denna nya Ett alternativ som därvid kan prövas är om eventuella behov härvidlag kan tillgodoses genom framtagande av kursplaner för längre och mer omfattande påbyggnadskurser än vad som förekommer. Kurser på 120 och 140 poäng i ett ämne, innefattande ett omfattande uppsatsarbete, kan ge såväl värdefull ämnesfördjupning som viss forskningserfarenhet. Det är angeläget att forskningens administration kan göras så enkel som möjligt. Anslagna medel måste i så stor utsträckning som möjligt utnyttjas för aktiv forskning medan krångel och byråkrati måste motverkas. sker den statliga forskningsadministrationen genom ett mycket stort antal myndigheter av mycket skiftande karaktär. Också på departementsnivå är splittringen påtaglig. Tillsättandet av ett särskilt statsråd med ansvar för forskningsfrågor har komplicerat bilden ytterligare. Systemet är byråkratiskt och svåröverskådligt ur såväl forskarens som avnämarens, allmänhetens och den politiska beslutsfattarens synpunkt. En förenkling av systemet med tyngdpunkt på högskolan och forskningsråden bör eftersträvas. Mot denna bakgrund är det angeläget att göra en samlad översyn av den nuvarande forskningsadministrationen. En intensiv diskussion förs om storleken på de administrationspåslag som görs på externa forskningsmedel. a. en frågedebatt i togs dessa frågor upp. Enligt vår mening kan det vara en rimlig ordning att ha schabloniserade påslag när man rör sig på låga nivåer (1,2 eller ). Emellertid diskuteras nu väsentligt högre nivåer (15 eller ). Det synes angeläget att ett närmare studium av lämpliga påslagsnivåer kommer till stånd. Institutionerna måste få spela en större roll . Det är på dessa som tyngdpunkten bör ligga. Sambandet mellan forskning och utbildning manifesteras bäst genom en väl fungerande institutionsnivå. Deltagande i internationellt vetenskapligt kontaktarbete sker bäst på institutionsnivå. Det är nu angeläget att eftersträva tillskapande av en samlad basresurs av så stor omfattning som möjligt till institutionerna. En genomsnittlig universitetsinstitution hämtar medel från minst fyra anslag enbart inom anslagsområde (fakultetsanslag, forskningsrådsanslag, linjeanslag, enstaka kursanslag). Den splittrade anslagsgivningen motsvaras inte alltid av lika stor fragmentering av verksamheten. En anslagsordning som stärker institutionerna och om möjligt ger dem en samlad basresurs bör eftersträvas. En betydande del av forskningsverksamheten i vårt land sker i företagen eller i samarbete mellan företag och forskningsinstitutioner. rör det sig om tillämpad forskning medan grundforskningen av hävd ansetts vara en uppgift för universiteten. Enligt vår mening finns inte nu något påtagligt behov av att i mer väsentlig grad förändra grunderna i denna uppgiftsfördelning. Det är särskilt angeläget understryka att en eventuell vidgad medverkan från näringslivets sida i vissa typer av grundforskning inte får tillåtas begränsa den fria användningen av grundforskningsresultat. Forskningen vid de mindre högskolorna Genom uppbyggnaden av de regionala högskolorna har i det närmaste alla län fått tillgång till viss utbildning på akademisk nivå. Uppskattningen härav i de olika regionerna är mycket stor. För exempelvis många små och medelstora företag har det inneburit en närkontakt med högre utbildning som de har haft små möjligheter till. De mindre högskolorna har inte tilldelats några fasta forskningsresurser. Enligt vår mening är det inte nu vare sig möjligt eller lämpligt att bygga upp fasta forskningsresurser vid alla högskolor. Det är emellertid en betydelsefull uppgift för fakulteterna vid universiteten att ta ett samlat ansvar för forskningen i hela högskoleregionen. Inte minst behovet av nära kontakter mellan forskning och utbildning gör det angeläget att sådana forskningskontakter i större utsträckning kan komma till stånd. Ett bra exempel på en lyckad forskningsanknytning vid en mindre högskola är den forskning inriktad på småföretagsfrågor som bedrivs vid högskolan i . Inom UHÄ har utarbetats ett förslag till stöd för forskningsprojekt vid de mindre högskolorna. Enligt vår mening bör UHÄ:s förslag i sina huvuddrag förverkligas. Det innebär bl. a. att tjänster som biträdande professorer och forskningsassistenter skall kunna knytas till mindre högskolor. För att Finansiera UHÄ:s program bör utöver anslaget enligt propositionen på 1,5 milj. kr. för forskningsinformation vid mindre högskolor 5 milj. kr. ställas till UHÄ:s förfogande. Detta bör ske genom överföringar från vissa fakulteter. Anslaget till humanistisk fakultet bör reduceras med , till samhällsvetenskaplig fakultet med , till medicinsk fakultet med , till teknisk fakultet med . och till matematisk-naturvetenskaplig fakultet med . Vi vill särskilt understryka att även de yrkestekniska högskolorna får del av dessa forskningsmedel. Svensk forskning har hög internationell standard. Det är viktigt att denna höga nivå kan upprätthållas. Kvaliteten på doktorsavhandlingar har diskuterats . Denna diskussion måste hälsas med tillfredsställelse. Det är angeläget att forskning och forskningsresultat i större utsträckning kan belysas i den 1 debatten har sättet att granska avhandlingar kritiserats. Enligt vår mening bör självfallet en ordning eftersträvas som ger största möjliga objektivitet och sakkunskap. Det är därför angeläget att exempelvis eftersträva ett system där regelmässigt företrädare för ämnet från andra lärosäten deltar i avhandlingsgranskningen. Försörjningssituationen för forskarstuderande är inte tillfredsställande löst. Ekonomiska problem kan i många fall leda till att en forskarutbildning avbryts. Inom vissa områden med stor efterfrågan på kvalificerad arbetskraft kan gällande regler bli ett direkt hinder att rekrytera begåvade forskarämnen. För många studerande som skulle vara lämpade för en forskarkarriär erbjudes ofta tryggare arbetsförhållanden och högre lön om vederbörande direkt efter den akademiska grundutbildningen söker sig till näringslivet eller offentlig tjänst. Det är angeläget att dessa förhållanden kan bli föremål för översyn och att förslag till förstärkningar kan presenteras. I fråga om forskarutbildningen är det också angeläget att få till stånd en belysning av sambandet mellan stipendiegivningen och de prioriteringar av forskningsområden som statsmakterna gör. Enligt vår mening bör ett samband dem emellan finnas i högre utsträckning än . I fråga om prioriteringar av skilda forskningsområden konstaterar vi att de prioriteringar som gjorde med anledning av mittenregeringens proposition 1982 föreslås ligga fast. Inget har heller enligt vår mening inträffat som motiverar några genomgripande förändringar av dessa prioriteringar. Vi begränsar oss därför nu till vissa kompletteringar av det framlagda prioriteringsprogrammet. Tyngdpunkten i programmet ligger på teknisk och naturvetenskaplig forskning. Detta får dock inte innebära att de humanistiskt inriktade vetenskaperna eftersätts. Vi vill i detta sammanhang också peka på behovet av samordnade forskningsprogram som täcker språk, kultur, samhällsförhållanden och religion i områden som kan utvecklas till betydelsefulla marknader för svensk export eller är viktiga för svenskt utvecklingssamarbete (exempelvis , , arabländerna, och ). Det är mot denna bakgrund exempelvis angeläget att förslag rörande uppbyggnad av forskning om östasiatiska språk och kulturer kan läggas i budgetpropositionen 1985 (jfr prop. s. 77). En omfattande forskning om den offentliga sektorn håller på att växa fram. Detta innebär bl. a. att den del av de initiativ som togs från centerhåll under vår regeringsmedverkan nu håller på att ge resultat. Det gäller exempelvis forskning rörande kommunerna ett initiativ som togs av Vi vill för vår del nu understryka vikten av att forskningen om den offentliga sektorn kan inriktas på avsnitt som ger tillämpbara resultat i fråga om exempelvis decentraliserat beslutsfattande och fördjupad demokrati. Det är också angeläget att stimulera forskning som syftar till att utveckla lednings- och styrningsmetoder för att effektivisera den offentliga sektorn. För att resultaten av forskningen skall kunna nyttiggöras i praktisk tillämpning krävs att bättre kontakter mellan forskningen å ena sidan och närings- och samhällsliv å den andra kan utvecklas. Här kan exempelvis de mindre högskolorna spela en mer aktiv roll. Det är angeläget att en översyn nu kommer till stånd om hur informationen om forskningsresultat kan utvecklas och förbättras. a. bör frågan om meritvärde för arbete med forskningsinformation belysas närmare, ges tyvärr sådan verksamhet mycket ringa meritvärde. har flera statliga forskningsfonder av betydande omfattning byggts upp för att stödja vissa typer av sektoriell forskning. Arbetsmiljöfonden, industrifonden och oljeersättningsfonden är exempel på detta. I vissa fall finansieras verksamheten genom särskilda avgifter. Enligt vår mening bör nu överväganden komma till stånd om huruvida medel i dessa fonder i ökad utsträckning bör få användas till grundforskning för att långsiktigt stärka och bygga upp kunnandet. upplagd forskning om datateknikens utveckling och användning har hög prioritet. Det är därför beklagligt att regeringen inte nu kan lägga ett förslag till forskningsprogram. Behovet av samordning mellan de många discipliner som sysslar med olika typer av dataforskning är stort. Därför bör det uppdras åt regeringen att framlägga ett program för dataforskning baserat på UHÄ:s förslag. Vi anser därför att ytterligare 1 milj. kr. bör anvisas för forskningssamverkan inom dataområdet. Havsforskningen är mycket viktig ur ekologisk och naturresurssynpunkt. Regeringen lovade i samband med proposition 1983/84:10 att återkomma till frågan om ett program för havsforskningen i forsknings Något förslag föreligger dock inte. Det är angeläget att frågan inte förhalas ytterligare. bör senast kunna ta ställning till ett samlat havsforskningsprogram. Forskningen bör bl. a. inriktas på frågor om , , och miljö. Vissa anslagsfrågor inom område UHÄ begär i sin anslagsframställning medel för verksamheten med energisekreterare. Regeringen föreslår emellertid inga särskilda medel utan hänvisar till anslaget till KTH. Energisekreterarverksamheten är av stor betydelse för forskningsinformationen på detta område. Enligt vår mening bör därför medel även fortsättningsvis anvisas. För /85 bör . Anslaget till KTH bör reduceras i motsvarande grad. Professur i datalogi i Regeringen föreslår att . anvisas för datalogisk forskning i . UHÄ har föreslagit ett samlat program för utbyggnaden, innefattande bl. a. en professur i ämnet fr. o. m. . Enligt vår mening är det angeläget att en planerad uppbyggnad kan genomföras och vi biträder därför redan nu UHÄ:s framställning att redan nu bör fatta principbeslut om en professur. Professur i miljö- och naturresursinformation (KTH) Vi konstaterar med tillfredsställelse att vårt tidigare krav på en professur i miljö- och naturresursinformation har tillgodosetts. 1 likhet med forskningsrådsnämnden (FRN) anser vi att anslaget för framtidsstudier bör löne- och prisomräknas med . Det är angeläget att det viktiga kontakt- och informationsarbetet kring framtidsstudier kan fortsätta. De organisatoriska formerna för verksamheten bör ses över. Starka skäl talar enligt vår uppfattning för att sekretariatet omvandlas till ett fristående institut. Regeringen begär 3,9 milj. kr. ytterligare /85 för försöksdjur. Enligt vår mening bör en minskad försöksdjursanvändning eftersträvas. Påslagen bör därför reduceras till . bör ett lika stort belopp anvisas medicinska forskningsrådet att användas för stimulans till forskning kring alternativa metoder. Ekologisk teoriutveckling m. m. () ansvarar för forskning inom ekologin. Vi finnér det angeläget att NFR kan tillföras ytterligare . att fördela projektstöd till ekologisk teoriutveckling och grundforskning av betydelse för bevarande av jordens resurser. UHÄ begär att institutets basorganisation skall breddas. Detta har betydelse för möjligheterna att fullgöra den omfattande externfinansierade forskningen vid institutet. utöver vad regeringen föreslagit. Med hänsyn till stora ekonomiska beroende av omvärlden och till att satsade medel här möjliggör att mångdubbelt större resurser ställs till forskningens förfogande, anser vi att UHÄ:s förslag bör bifallas av . Det är viktigt att försvaret har förmåga att anpassa sig till teknisk, samhällelig och säkerhetspolitisk utveckling. Försvaret har därför organiserat en nära koppling mellan forskning, utveckling och anskaffning, vilket gjort det möjligt att utveckla kvalificerad industriell kompetens för försvarsändamål inom landet. Det är dock nödvändigt att ytterligare söka effektivisera överföringen av tekniskt vetenskaplig kompetens från olika forskningsorgan inom landet till industrin för att därigenom stödja en internationellt sett konkurrenskraftig industriell utveckling. För att klara denna tekniskt vetenskapliga utmaning krävs i ökad utsträckning ett samarbete mellan samhällssektorer, t. ex. försvaret, , i gemensamma program för teknikutveckling och -upphandling. För detta krävs att man klart definierar olika myndigheters ansvar för teknikutveckling och teknikupphandling och att man finner vägar för gemensam finansiering mellan olika sektorer. Försvarssektorn kan visa på vägar att sammanbinda forskning och industriell utveckling. Forskningspropositionen (prop. 1983/84:107) pekar i bilaga 2 på möjligheten till utökad samverkan i forskningsutförande på programnivå. Detta är otillräckligt. Den mest akuta bristen ligger inte i att det är för litet forskning, utan i svårigheten att definiera behov av forskningsstöd för bl. a. den offentliga sektorns utveckling och anskaffningsbeslut, samt att omsätta forskningsresultat till offentlig upphandling resp. till industriella tillämpningar, att få industrin att hänga med i utvecklingen. Exempel på område där samordning är önskvärd, utöver vad som nämns i proposition 107, bilaga 2 s. 4 är det försvarsmedicinska området. En klarare syn på programsamverkan kan också skapa förutsättningar för att de nationella forskningsprioriteringarna effektivare skall kunna samordnas med den forskningsverksamhet, särskilt sektorsforskningen, som pågår inom t. ex. informationstekniken eller biotekniken. Det är här av särskild vikt att regeringen aktivt knyter an till redan tidigare gjorda lokaliseringar till och Linköpingsområdena vad gäller biomedicin/bioteknik resp. informationsteknologi. I detta sammanhang är det särskilt väsentligt att beakta , som fått forskningsverksamhet förlagd till och just med den forskningsinriktning som tidigare anvisats för resp. region. Av regionalpolitiska skäl såväl som forskningspolitiska skäl är det väsentligt att regeringen redovisar hur de nationella programanslagen inom de prioriterade områdena kan stödja utvecklingen av forskningskompetensen i och och då inte minst genom samverkan mellan olika sektorsforskningsorgan och högskolor. Den utrikespolitiska forskningen uppvisar en splittrad bild. Det framgår klart av regeringens proposition. Vi anser att regeringen när den nu framlägger en så gott som heltäckande forskningsproposition borde ha gjort en översyn av den utrikespolitiska forskningen. Förutom de i propositionen nämnda forskningsinstitutionerna bedrivs utrikespolitisk forskning bl. a. vid universitetens u-landslinjer och i . Vi föreslår att ger regeringen i uppdrag att göra en översyn av forskningsverksamheten inom det utrikespolitiska området. har en lång tradition och högt anseende såväl inom forskningen som den information som institutet förmedlar. Vid den ovan nämnda översynen bör ges en samordnad roll. När biståndspolitik utformades, utgick man ifrån att utvecklingsländerna behövde impulser för att komma i gång. Behovet av bistånd förutsattes vara tillfälligt och tidsbegränsat. Sedan dessa mål formulerades, har vi fått en helt ny bild av hur det ser ut i den fattiga världen. Om det inte ansågs nödvändigt att klart inrikta svenskt bistånd på de områden, där behoven är störst och där resurser kan användas mest effektivt, så är det nödvändigt . Därvid synes det självklart, att man måste utgå från de växande hot mot jorden som hem för mänskligt liv, som bl. a. redovisas i Internationella naturvårdsunionens strategi för naturvård. Miljöförstöringen i är delvis av annan karaktär än i i-länderna. Den drabbar ofta mer direkt möjligheterna att tillgodose de mänskliga basbehoven av mat, bränsle och vatten. I många avseenden har länder med 1* 1983/84. tropiskt klimat en känsligare naturmiljö. Miljöförstöringen beror ofta på att åker, betesmark, vattenresurser och skog överutnyttjas. Fattigdomen, främst på landsbygden, tvingar människorna att för sitt dagliga uppehälle nyttja resurserna långt över deras långsiktiga avkastningsförmåga. Till detta kommer västvärldens konsumtionsmönster som verksamt bidrar till att resurserna utarmas genom ständigt ökad efterfrågan på bl. a. skogsprodukter och livsmedel producerade i . Inflyttningen till städer och tätorter skapar speciella miljöproblem. Dels uppstår negativa miljöeffekter genom föroreningar och avfall, dels utsätts de närmaste omgivningarna för ett ökande tryck genom de växande tätorternas behov av livsmedel och brännved. Koncentration av industrier förstärker dessa effekter. Många saknar, genom brist på lagstiftning och organisation för dessa frågor, möjligheter att styra utvecklingen. saknar i den meningen biståndspolitik, att vi inte har några riktlinjer för vad slags verksamhet svenskt bistånd skall kunna gå till. Vi saknar en samlad uppfattning om hur vår forskning, vår teknik och vårt näringsliv mera systematiskt skall sättas in eller utvecklas för att möta de av världens behov, som vi Finnér det mest angeläget att inrikta vårt bistånd på. Svenska forskningsinsatser måste inriktas på att skapa en grund för ett effektivt utnyttjande av biståndet. De bör därför söka definiera de fattigaste människornas grundläggande behov, klarlägga inom vilka av dessa problemområden har störst förutsättningar att göra en insats, samt former för hur vårt bistånd bäst skall kunna styras in på dessa områden. Forskarna bör också studera hur svensk produktion och svenskt kunnande i högre utsträckning kan användas och utvecklas för att tillgodose de fattigastes behov och åtgärda grundläggande problem. Forskning inom jord- och skogsbruk Regeringen fullföljer i stort sett nu gällande riktlinjer för forskning om jord- och skogsbruk. Det gäller bl. a. behovet av att utveckla kunskaper för att uthålligt kunna använda naturresurserna och för att kunna tillgodose nationella och internationella behov av livsmedel, Fibrer och virke. Det innebär en fortsatt utbyggnad av en biologiskt grundad helhetskunskap om skilda produktionsåtgärders effekter i syfte att förena kraven på hög produktivitet och bättre resurshushållning. I den nu gällande forskningsinriktningen poängterades också hänsyn till miljö, livsmedlens kvalitet, djurhälsa, djurskydd, sysselsättning och regional balans.