mot · G702900 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. Vi förordar i motionen användning av ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken och lägger synpunkter på hur miljöavgifter bör utnyttjas. I princip bör de av beslutade miljöavgifterna återföras för nya insatser inom miljövårdssektorn. Vi föreslår anslagsökningar för vissa miljöinsatser (information, naturreservat, flora- och faunavård, inventeringar och länsstyrelsernas naturvärdsenheter). Vi förordar att ett miljödepartement inrättas och att den regionala och lokala miljöadministrationen förstärks. lägger också fram en omfattande partimotion om naturvård. Hänvisningar görs här också till den motionen. Miljöavgifter m. m. Det finns en internationellt accepterad princip som säger att förorenaren betalar, dvs. att all produktion och annan verksamhet skall bära sina miljökostnader. Priset på en vara bör i princip innefatta alla kostnader i kedjan från råvara till slutlig hantering (avfallsdeponering eller återvinning). Principen tillämpas dock inte fullt ut. Det finns en rad miljökostnader som inte räknas in i priset och som alltså får bäras av någon annan än den som producerar eller konsumerar. I stället för att betala för hela varan man köper övervältrar man en del av kostnaden på någon annan. Sådana kostnader kan vara påtagliga, som t. ex. renhållning på offentliga platser och längs vägarna eller statens kostnader för prövning och tillsyn av industriproduktion. De kan också vara mer svårgripbara, t. ex. förlust av naturvärden, förorenade sjöar och nedsmutsad luft. Om vi mer renodlat tillämpar förorenaren betalar-principen, främst genom att använda miljöavgifter, kan vi komma åt vissa miljöproblem. Miljön står då inte längre gratis till förorenarens förfogande. Varor eller tjänster som medför stora miljökostnader, vilka nu inte finns inräknade i priset, blir dyrare och därmed mindre efterfrågade. Utsläppen kan begränsas. Nya ekonomiska resurser kan tillföras miljöarbetet. Miljöavgifter kan konstrueras på flera sätt. Man kan ibland mäta miljöskadorna och sätta avgifter därefter. Avgifter kan utnyttjas i avskräckningssyfte och för att förhindra kalkylerade överträdelser av bestämmelser. Avgiftsintäkterna kan vara specialdestinerade. Exempel på det kan vara en avgift på olja för att finansiera bättre oljeskydd och insatser för att minska försurningens effekter, t. ex. kalkning av sjöar, tillsynsavgifter etc. De kan också vara generella. En viss verksamhet kan sägas medföra miljöskador som är svåra att mäta eller definiera. Avgifterna kan då gå till miljövårdssektorn eller statskassan. Då är emellertid skillnaden gentemot vanliga punktskatter liten. Ekonomiska styrmedel har i alltför liten utsträckning utnyttjats i svensk miljöpolitik. De har avvisats med mer eller mindre vederhäftiga tekniska, ekonomiska eller fördelningspolitiska argument. Ett ökat intresse har dock visats . har i olika sammanhang redovisat förslag där ekonomiska styrmedel ingår. föreslog regeringen vidare införandet av avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen, täktavgifter samt aviserade avgifter på gödselmedel och bekämpningsmedel. Detta är i och för sig ett viktigt genombrott. Det skedde dock som ett led i regeringens besparings- och skattehöjningspolitik. Enligt vår mening är det olämpligt att se de aktuella avgifterna som i första hand ett medel att förstärka statskassan. Dessa inkomster bör tillföras miljösektorn. Avsikten med avgifterna har ju förutom att minska miljöskadorna varit att få till stånd en uppryckning av i första hand tillsynsverksamheten som har alltför små resurser. I budgetförslaget föreslås dock bara symboliska anslagsökningar till länsstyrelsernas naturvårdsenheter och koncessionsnämnden. Miljöanslagen drabbas så gott som genomgående av reala nedskärningar. Förslagen var till yttermera visso knapphändigt redovisade och hade sådana tekniska brister att vi trots en i grunden positiv inställning till de aktuella avgifterna tvingades reservera oss med krav på nya och bättre genomarbetade regeringsförslag. Även om förslaget alltså hade högst väsentliga brister får vi konstatera att beslutat i enlighet med regeringens förslag. De aktuella avgifterna ger inkomster på bortåt 250 milj. kr., vilket gör det möjligt att förbättra miljövården utan att för den skull öka statens utgifter. I det följande föreslår vi höjningar av vissa miljöanslag. Det är vidare angeläget att viss del av de avgifter som tas in successivt kan komma kommunerna till del för att därigenom stimulera dem att åta sig vissa tillsynsuppgifter. Detta är möjligt men har ännu inte utnyttjats mer än marginellt. Som vi påpekat innebär budgetförslaget en minskning av ambitionsnivån inom miljösektorn. Myndigheternas resurser skärs ned. Möjligheterna att skydda hotad natur minskas drastiskt som behov av mycket stora insatser kunnat dokumenteras allt bättre och som exploaterings trycket bara ökar. Även om statens finanser är dåliga finns det enligt vår mening starka skäl att undanta åtminstone vissa delar av miljövårdssektorn från besparingar. Hoten mot miljön är inte mindre därför att vi har ett budgetunderskott. Neddragningar av insatser nu kan innebära skadeverkningar senare som blir väsentligt dyrare att reparera och ibland omöjliga att reparera. Det senaste gäller särskilt bevarandet av urskogar där omedelbara åtgärder är nödvändiga. Medlen används dels för egen information, dels för bidrag till vissa ideella organisationer såsom . De insatser som kan göras med dessa medel har stor genomslagskraft. Opinionsbildning är mycket viktig inte minst i nuvarande ekonomiska situation. Anslaget bör höjas med 0,8 milj. kr. och utgå med 4,2 milj. kr. i enlighet med äskande. Detta är ett anslag som socialdemokraterna successivt skurit ned. Man tog bort överföringen från domänfonden och minskade därmed anslaget med realt mer än 10 milj. kr. sker en ytterligare nedskärning realt i och med att anslaget föreslås utgå med oförändrat belopp, 20 milj. kr. Anslaget hör till dem som prioriterat allra högst. Verket har också begärt medel på tilläggsbudget för att klara en mycket prekär situation. Vi har i vår motion om naturvården mer utförligt motiverat behovet av en ytterligare satsning och i den motionen också föreslagit att skogsbruket kollektivt skall bidra till bevarandet av främst vissa urskogar. Enligt vår mening bör vidare mark motsvarande ett belopp av 15 milj. kr. överföras från domänfonden till naturvårdsfonden, såsom skedde . Anslaget bör dessutom höjas till av föreslagna 40 milj. kr. Vi förutsätter vidare att vid de föreslagna nationalparksbildningarna domänverket liksom tidigare upplåter mark utan ersättning. Särskilda undersökningar inom miljövårdsområdet Detta anslag utnyttjas bl. a. för inventeringar. Vi har i vår naturvårdsmotion föreslagit ytterligare inventeringar. Anslaget bör därför ökas med 1 milj. kr. till 15 milj. kr. Flora- och faunavård. Vi har i vår motion rörande naturvården föreslagit ökade insatser till skydd för flora och fauna. För detta ändamål bör ett särskilt anslag inrättas. bör anvisa 1 milj. kr. under detta anslag. Länsstyrelserna m. m. Naturvårdsenheterna har drabbats av betydande nedskärningar till följd av direktiven till länsstyrelserna att spara. Detta har inneburit att kravet att utföra lagreglerade uppgifter på många håll inte kunnat uppfyllas. Än svårare har det varit att sköta den förebyggande miljövården. Den förstärkning som föreslås i budgetförslaget är helt otillräcklig. Vi föreslår att ytterligare 4 milj. kr. tillförs länsstyrelsernas naturvårdsenheter. Detta borde göra det möjligt att kompensera de senaste årens personalinskränkningar. Regeringens budgetförslag aktualiserar onekligen kravet på ett naturresurs- och miljödepartement. Det är enligt vår mening olämpligt att miljöfrågorna handläggs av det departement - som har huvudansvaret för jordbruks- och skogspolitiken. Detta innebär risk för att avvägningar mellan miljövårdskraven och de areella näringarnas krav sker på fel nivå. Ytterligare en brist är att vissa miljöfrågor av främst historiska skäl handhas av ytterligare andra departement. Den starka kopplingen mellan naturresurshushållning och miljöpolitik gör det dessutom motiverat att bättre knyta samman den fysiska riksplaneringen, som handläggs av , och miljöpolitiken. Enligt vår mening är det angeläget att ett naturresurs- och miljödepartement inrättas, huvudsakligen baserat på enheter från jordbruks- och bostadsdepartementen (miljö och planering). Till detta borde också föras vissa miljöfrågor som handläggs inom andra departement. Detta skulle ge naturresurs- och miljöfrågorna större tyngd och etf starkare genomslag. Ett statsråd skulle få det centrala ansvaret. En bättre samordning med övriga nordiska länder, som samtliga har miljödepartement, skulle vidare uppnås. Med hänvisning till det anförda föreslås* l.att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts rörande utnyttjandet av ekonomiska styrmedel och miljöavgifter, *Se även motion 1983/84:901. 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts rörande kommunernas möjligheter att utöva tillsyn enligt miljöskyddslagen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts rörande inrättandet av ett naturresurs- och miljödepartement (miljödepartement), 4. att beslutar att mark motsvarande ett värde av 15 milj. kr. skall överföras från domänfonden till naturvårdsfonden i syfte att underlätta bildandet av naturreservat, 5. att till Miljövårdsinformation för /85 anvisar ett reservationsanslag av , 6. att till för naturvård för /85 anvisar ett reservationsanslag av , 7. att till Särskilda undersökningar inom miljövårdsområdet för /85 anvisar ett reservationsanslag av , 8. att till Flora- och faunavård för /85 anvisar ett reservationsanslag av . () ()