mot · G702846 · 1984-01-19 00:00:00 — och för att öka exporten av livsmedel En grundläggande förutsättning för att nå balans i den svenska ekonomin är att vi förfogar över våra inhemska tillgångar på sådant sätt, att konsumtionen inte ökar snabbare än produktionen, att exportindustrins och de importkonkurrerande företagens konkurrensläge i förhållande till omvärlden förbättras samt att industriinvesteringarna och industrisysselsättningen ökar. Med detta mål som utgångspunkt föreslås i denna motion åtgärder för att öka förädlingsgraden inom den svenska livsmedelsproduktionen med syfte att öka landets export och därmed utgöra ett led i ansträngningarna att förbättra bytesbalansen och sysselsättningen inom denna sektor av näringslivet. Även med hänsyn till regionalpolitiska samt försvars- och beredskapspolitiska målsättningar bör förädlingsgraden för produkter från landets jordbruk och livsmedelsindustri höjas. Från samhällsekonomiska utgångspunkter är inriktningen mot avsättning på export av överskottet på spannmål inte en en gång för alla helt given lösning. Tid efter annan bör man analysera i vilken utsträckning det är ekonomiskt riktigt att exportera spannmål eller förädlade jordbruksprodukter. Prisutvecklingen på världsmarknaden liksom höga hanterings- och transportkostnader ger inget entydigt svar på denna frågeställning. Även om överskottssituationen på animalieområdet f. n. utgör ett stort problem torde det vara angeläget att utnyttja åtminstone en del av vår spannmålsproduktion som inte kan konsumeras inom landet till vidareförädling, exempelvis av animalier. Härigenom ökar råvaruunderlaget för bl. a. charkuteriindustrin, som därigenom kan utvecklas till att bli en exporterande industri i högre grad än vad som är fallet. Vi skulle kunna utbilda och engagera fler människor inom landets jordbruks- och livsmedelsproduktion. Det behövs fler människor för att förädla livsmedel än att enbart producera råvaror, och då är det naturligtvis riktigare att vi förädlar våra råvaror i ökad utsträckning och marknadsför heloch halvfabrikat på export. Mot denna bakgrund står det klart att t. ex. med sina 62 miljoner invånare utgör en potentiellt mycket viktig marknad för svenska livsmedelsprodukter. En faktor som naturligtvis hämmar våra exportmöjligheter är de tullar och övriga handelshinder som livsmedelsexportörerna möter på EG-marknaden utanför de produktområden som omfattas av frihandeln enligt protokoll II till vårt frihandelsavtal med EG. I vårt land har vi goda förutsättningar med vårt effektiva jordbruk. Vi har fina traditioner, skickliga yrkesmän och en långt driven hygienisk standard. Vi har en högteknologisk och investeringsintensiv livsmedelsindustri samt en effektiv förpackningsindustri. Inom landet finns många produktionsenheter med så hög standard att de mer än väl uppfyller de krav som bl. a. , och ställer som villkor för vår handel med dem. Många företag har leveranser av charkuteriprodukter och färdigmat till andra länder. Man har uppenbarligen skött dessa leveranser bra, och produkterna har tagits väl emot. Vi borde kunna gå vidare och därigenom skapa många fler arbetstillfällen - inte minst med tanke på de förutsättningar som vårt land har! Efter hand som utvecklingsländerna får råd att i högre utsträckning konsumera livsmedel kommer bristen att öka - inte tvärtom! I , där industrialiseringen alltmer sätter sin prägel på samhället, kan man successivt höja levnadsstandarden. Därav följer ett ökat importbehov. Trots förutsättningar att kunna visa ett hyggligt överskott i denna del av bytesbalansen, har vi dess värre en livsmedelsexport som inte uppgår till mer än av produktionen. Vår import av livsmedel är betydligt större än exporten. exporterar regelmässigt spannmål, en viss del som rent överskott och en del som s. k. utbytesexport. Likaså exporteras fläsk och nötkött. Särskilda regler för exportbidrag finns. Dessa bidrag utnyttjas då världsmarknadspriset understiger vår inhemska prisnivå. Det är angeläget att bidragsbestämmelserna utformas så att även förädlade varor gynnas vid export. Staten borde agera så att exporten även kunde ske i form av förädlade varor, vilket skulle få positiva effekter på exportinkomsterna samt för sysselsättningen inom jordbruket och dess förädlingsindustri. Inte minst med tanke på den alltjämt stora oljeimporten är varje förstärkning av exportinkomsterna av stort värde. Ett mål för jordbrukspolitik bör vara att bli av med de överskott som uppkommer i olika situationer då produktionen överstiger konsumtionen. Man bör målmedvetet sträva efter att öka exporten av förädlade livsmedel och upprätthålla denna på en hög nivå. Härvid bör jordbruksregleringen utformas så att den stimulerar till aktiva exportsatsningar. En förädlingsverksamhet närmare lokaliserad till råvaruproduktionen innebär besparingar i fråga om råvarutransporter, vilket frigör resurser för den ökade distributionsverksamhet som den intensivare förädlingsverksamheten skapar. Detta skulle innebära viktiga led i ansträngningarna att förbättra landets ekonomiska balansproblem samt främja sysselsättning och utveckling och en förbättrad regionalpolitisk balans. Genom dylika åtgärder torde vi kunna utbilda och engagera fler människor inom jordbruket och livsmedelsproduktionen. Att särskilt satsa på utbildning av unga människor i dessa tider med hög ungdomsarbetslöshet skulle vara mycket positivt och innebära en god investering för framtiden. Det behövs fler människor för att förädla livsmedel än för att enbart producera råvaror. En breddad förädlingsverksamhet innebär dessutom en ökning av avsättningsmöjligheterna för trädgårdsnäringen och också av förutsättningarna för odling av specialgrödor. Till detta kommer en ökad riskspridning och möjligheter att utjämna säsongsvariationerna. industri är beroende av export. Deltagande i internationellt ekonomiskt samarbete är en självklarhet. Vi anser att möjligheter till ett utvidgat samarbete med övriga västeuropeiska nationer skall tillvaratas. En väsentlig del av internationella samarbete är det som bedrivs inom den nordiska gemensamheten. som hemmamarknad för industrier måste vara ett mål som skall eftersträvas, inte bara med ord och paroller utan med verkliga politiska initiativ. Former skall utvecklas för att institutionalisera nordisk samverkan så att denna kan existera vid sidan av åtaganden inom ramen för . Vår slutsats kan bara bli en: Samhället, staten, måste på allt sätt initiera åtgärder som förbättrar betingelserna för export av förädlade livsmedel. Berörda departement och myndigheter bör ge högre prioritet åt frågor som rör export av högförädlade livsmedel. Överenskommelser måste nås med EG i syfte att få till stånd tullnedsättningar för sådana högförädlade livsmedel som inte ingår i vårt frihandelsavtal. Våra bilaterala jordbruksavtal med och bör utnyttjas för att få till stånd ömsesidiga tullreduktioner även för högförädlade livsmedel samt för att åstadkomma en harmonisering av de nordiska ländernas livsmedelslagstiftning. De överläggningar med detta syfte som redan inletts bör fortsätta med ökad intensitet. Syftet bör vara att bidra till ansträngningarna att göra till hemmamarknad för industrier. måste ges erforderliga finansiella resurser för att på ett meningsfullt sätt kunna fylla sin uppgift. I anslutning härtill bör regleringsföreningarna - främst Svensk Kötthandel inrikta sin verksamhet på att i ökad utsträckning främja export av ett brett sortiment med förädlade produkter. Arbetsmarknadsmyndigheter och utbildningsansvariga myndigheter bör kartlägga utbildnings- och rekryteringsbehovet. Ökad satsning på lärlingsutbildning, yrkesintroduktion m.m. initieras. Den yrkestekniska utbildningen inriktad mot livsmedelsindustrin, på både gymnasie- och högskolenivå, byggs ut. En förädlingsverksamhet närmare lokaliserad till råvaruproduktionen, som t. ex. i jordbrukslänen, innebär besparingar i fråga om råvarutransporter, vilket frigör resurser för den ökade distributionsverksamhet som en mer intensiv förädlingsverksamhet medför. Detta skulle innebära viktiga led i ansträngningarna att förbättra landets ekonomiska balansproblem samt främja sysselsättning och utveckling och åstadkomma förbättrad regional balans. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att hos regeringen begär ett samlat åtgärdsprogram för att öka den svenska exporten av livsmedel, 2. att hos regeringen begär en undersökning av möjligheterna att vidga förädlingsgraden av produkter från det svenska jordbruket i enlighet med vad som anförts i motionen. () () minab/gotab 1984 77609