mot · G802220 · 1984-11-22 00:00:00 — m. fl. Förslag till tandvårdslag m. m. 1984/85:79) Regeringen föreslår en tandvårdslag som har utformats med hälso- och sjukvårdslagen som förebild. anser, i likhet med förslag och flertalet remissinstanser, att tandvårdslagstiftningen bör ingå i den nya hälso- och sjukvårdslagstiftningen. Redan definition i 1 § visar på svårighet att särskilja tänder och tandvård från övriga delar av munhålan. En del skador i munhålan ankommer på öron-, näs- och halsläkare att behandla. Landstingen skall genom folktandvården själva svara för all tandvård för barn och ungdomar upp t. o. m. föreslås nu ta över både planering, ansvaret och behandlingen av barn- och ungdomstandvården. instämmer med de remissinstanser som anser att landstingen själva bör få avgöra hur vårdåläggandet skall uppfyllas med enbart egna resurser eller med både egna och överenskommelser med privattandläkare. I propositionen föreslås att landstingen skall, genom folktandvården, själva svara för övrig tandvård i den omfattning som landstingen bedömer lämplig. 1 motiveringen hänvisas till att utredningen föreslår att målsättningen skall vara av allmäntandvården för vuxna i . anser att det inte finns någon anledning att sträva efter 35-procentsmålet när samarbetet mellan landsting och privata tandläkare fungerar bra. I Tandvården (SOU 1982:4) påpekas vikten av att pensionärernas tandvårdsbehov kartläggs och att åtgärder vidtas för att tillgodose detta. Pensionärer har ofta en eftersatt tandstatus och kan behöva många behandlingar , ibland en gång . Det nya lagförslaget berör inte pensionärernas speciella behov och problem. Ett stort och speciellt behov av tandvård har vissa invandrargrupper och flyktingar. I de fall där privattandläkare behandlar dessa har man inte alltid lyckats lösa problemet med tolkservice. Även invandrare och flyktingar måste få förmånen att välja sin tandläkare. Handikapptandvården är ett eftersatt område. Vårdbehovet är stort och nuvarande resurser är otillräckliga. Dessa patienter bör som alla andra vuxna medborgare omfattas av den allmänna tandvårdsförsäkringen samt att har det övergripande ansvaret att erbjuda en god tandvård. För de speciella grupper, t. ex. pensionärer, handikappade och invandrare, som har ett stort behov av tandvård, bör man överväga att införa ett högkostnadsskydd i likhet med det som Finns inom sjukvården. har i motion 1983/84:100 av m. fl. redovisat sin syn på hur minskningen av tandläkarutbildningen borde ha genomförts. kommer det att vara överskott på utbildade tandläkare i . bör ge regeringen i uppdrag att undersöka möjligheten att inom landet eller internationella organ, t. ex. Swede Health eller SIDA, ge dessa tandläkare anställning och en möjlighet att erhålla ett fast arbete. Planering och samverkan i tandvården I både utredningen och propositionen betonas vikten av samverkan mellan olika samhällsorgan, organisationer och enskilda. I propositionen kan man inte utläsa vilken status ordet samverkan har. Det framgår inte heller om olika samhällsorgan och organisationer skall ha lika eller olika status. Propositionen har heller inget förslag om hur samverkan skall ske och vilka frågor som kan bli föremål för samverkan. konstaterade att begränsningsregeln fyllt sitt syfte, nämligen att tillföra folktandvården nettotillskott av tandläkarna. Begränsningsregeln har genom beslut förlängts till 1984, men med motivet att i det ansträngda ekonomiska läge som samhället befann sig i, så skulle den begränsade ökningen av antalet försäkringsanslutna tandläkare som tillkom tillföras de kommuner som hade låg tandläkartäthet. Propositionen föreslår nu att begränsningsregeln skall gälla men med motivet att man skall uppnå såväl mellanregional som inomregional utjämning. anser att med rätt utformade uppgifter och status för samverkanorganet kan etableringskontrollen avvecklas i sin nuvarande form. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att fasta riktlinjer för samverkan mellan samhällsorgan, organisationer och enskilda bör fastslås, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att, när samverkan mellan berörda samhällsorgan, organisationer och enskilda införts, etableringskontrollen kan avvecklas i sin nuvarande form, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att inte bör ges det totala behandlingsansvaret för barn- och ungdomstandvård, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att speciellt utsatta grupper bör ges möjlighet till högkostnadsskydd. () () () () () () () () i () ()