mot · G7021437 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1437-1444 m. fl. Dagens saknar en politik för datoriseringens och elektronikens utvecklingslinjer och samhälleliga följder. Detta framstår inte bara som en brist på förutseende utan som en social och politisk fara. 1 föreliggande motion söker vi i en koncentrerad form identifiera datoriseringens kärnproblem. Vi skisserar utifrån detta önskvärda linjer i en framtida utveckling och i en samhällelig politik på området. Bristen på samhällspolitiskt förutseende har bl. a. sin grund i den tekniksyn som dominerar inom det socialt och politiskt ledande skiktet i landet. Denna syn utgör en besynnerlig blandning av å ena sidan en tro på personliga genier och å den andra en närmast deterministisk attityd till utvecklingsförloppet i stort. Tekniska förändringar uppstår ur intet i påhittiga människors hjärnor, de utgör en oberoende process och är oundvikligt nödvändiga. Det som sker det sker politiska instanser och människor i gemen bör anpassa sig, då de på sin höjd kan göra marginella jämkningar i skeendet. Detta är, samhällsvetenskapligt sett, en allvarlig felsyn. Vad som kommer ur den tekniska utvecklingen betingas i grund av de sociala förhållandena. I varje skede finns perioder då tekniken står inför vägskäl och potentiellt kan gå i helt olika riktningar. Det är inte tekniken själv som avgör riktningen. Den framgår ur den djupare sociala processen. Därför är den tekniska utvecklingen heller inte någon politiskt och socialt objektiv och neutral process. Tekniken är i högsta grad politisk både till sina inneboende egenskaper och till sin tillämpning. Den mekaniskt präglade utvecklingsoptimism som växt fram dominerar alltjämt industrinationernas politiska etablissemang och ekonomiska strukturer. Erfarenheten har emellertid klart visat att utvecklingen i mycket är dubbelbottnad och att den tekniska processen såväl som den sociala innefattar även starkt destruktiva moment och inflytelser. Man kan våga den allmänna tesen att högt abstrakta och avancerade tekniker besitter denna dubbla karaktär i högre grad än andra. Därför är det särskilt viktigt att de blir föremål för medveten politisk bedömning och styrning och underordnas sociala och humanistiska principer. I samspelet mellan teknik och övrig samhällelig utveckling är männi 1 1983/84. skornas vilja visserligen inte fri. Även om vi ville, skulle vi inte kunna återskapa tillståndet från ångmaskinens tid. Men människor är heller inte varelser, som bara har att underkasta sig vad som sker. Med tillräckligt medvetande om utvecklingens vägskäl kan inom ramarna alternativa riktningar väljas och tillval resp. bortval av olika moment och tendenser ske. Fördelningen av social och ekonomisk makt styr i hög grad utvecklingens riktning. Kampen mellan klasser och maktgrupper kan därför förskjuta riktningen och innehållet. Detta gör oundvikligen tekniken till en i grunden politisk och moralisk fråga. En tekniksyn som utger sig för att vara socialt och politiskt neutral är sålunda alltid förljugen. Den föregivna neutraliteten grundar sig i intresset av att det stora flertalet människor skall tro sig vara maktlösa och därför villiga att på ett subalternt sätt tjäna makten och godta de bestående maktförhållandena. Den politiska analysen och de sociala värderingarna av tekniken blir av särskild vikt i fråga om datoriseringen. Detta ger sig bl. a. ur datateknikens säregna karaktär. Andra tekniska omvälvningar har haft en relativt distinkt karaktär. Deras verkningar har varit tämligen entydiga och följt ett mönster genom den industriella epoken. Så var fallet med ångan, explosionsmotorn och med elektricitetens tidiga steg. Datateknikens egenart framträder särskilt tydligt i fem hänseenden: Den är tillämpbar över ett ovanligt brett spektrum av verksamheter. Möjligheterna att med dess hjälp koppla olika aktiviteter och processer är unika. Dess betydelse för kommunikation på alla plan är ovanligt vittgående, och den har en djupgående inverkan på informationens och yttrandefrihetens villkor. Dess flexibilitet är långt större än äldre teknologiers. Härav följer möjligheter till vitt skilda, alternativa tillämpningar med helt olika samhälleliga verkningar. Den kan verka starkt förbilligande på produktionsmedlen. Därmed leder den till en exempellös höjning av kapitalets tekniska sammansättning utan någon nödvändig höjning av den värdemässiga. Dess starka produktivitetshöjande möjligheter kan därför ge maximal utslagning av arbetskraft. Produktiviteten kan göras sådan att även en mycket stark ökning av totalproduktionen åtföljs av snabbt minskande antal arbeten. Distansen mellan det mänskliga direkta arbetet samt dettas medel och ändamål ökar. Fragmentiseringen och löskopplingen av arbetet från sitt djupare sammanhang kan bli utomordentligt långtgående. En ny typ av djup social alienation ter sig trolig. De komplicerade och omfattande samband datatekniken förmår upprätta ger speciella effekter. De skärper på många plan av ekonomin och politiken relationen mellan metropol och satellit. Datoriseringen är alltså inte någon given process, vars verkningar man skall invänta och "anpassa sig efter. Den kräver tvärtom i ovanligt hög grad ett aktivt politiskt förhållningssätt och en självständig politisk bedömning. Den kräver ställningstagande och handling från det breda folkflertalet och dess organisationer, liksom från samhällsorganen. Verkningarna kan bli i grund olika, beroende på om och hur denna aktivitet sker. har den varit mycket svag. Frågorna kring de samhälleliga effekterna av en omfattande datorisering står ganska olika inom skilda områden. Typiskt är dock att de alla handlar om makt och möjlighet att öva inflytande över hur utvecklingen sker. Inom industrin skymtar problem, som är avgörande för hela industriarbetarklassens framtida sociala ställning. En datorisering kan här ta starkt olika former, beroende på vem som styr den och för vilka ändamål. Med en viss riktning kan den helt utesluta arbetaren från varje påverkan av material och produkt och helt reducera arbetet på aktiv medverkan och yrkesinnehåll. Arbetaren blir en övervakare och smörjare. Med en annan inriktning och uppbyggnad kan datoriseringen bevara, höja och integrera det klassiska yrkesarbetets moment för att sedan simulera dess bästa resultat i masstillverkningen. Organiserad på ett sätt kan datoriseringen utesluta konstruktörers skapande och bygga upp konstlade svar på frågor om konstruktioners ändamålsenlighet. Organiserad på ett annat kan den göra det mänskliga skapandet och tänkandet till processens utgångspunkt och ledande moment. Tillämpad i stor skala på verkstads- och processindustrin, kan en utslagning av arbeten upp till kanske 70 av det nuvarande antalet befaras på relativt kort sikt i de redan värst drabbade orterna och regionerna. Inte minst kan därvid den regionala obalansen våldsamt skärpas. En snabb datorisering utan samtidig arbetstidsförkortning kommer att dela befolkningen definitivt i en arbetsarmé och en reservarmé, där den senares medlemmar kan utgöra en tredjedel av den förut yrkesarbetande befolkningen och egentligen aldrig få något arbete. Om datoriseringen inom administration, kontor och handel som varit måttlig når sitt verkliga genombrott, betyder det en aldrig skådad utslagning av kvinnoarbete. Jämfört med industrin berör denna del av processen fler människor, varför risken är uppenbar att kvinnofrigörelsens landvinningar delvis förintas och att en förskjutning av den samlade sociala situationen till kvinnornas nackdel sker. Huruvida massarbetslöshet med förödande verkningar för speciella regioner och befolkningsgrupper inträder eller ej, påverkas starkt av arbetsdagens längd, av arbetets art och yrkeskunskapens grad av självständighet i förhållande till de tekniska processerna. Beroende på organiseringen och fördelningen av arbetet, kan datoriseringen skapa olika mönster då det gäller arbetsplatser en återgång till hemarbetsplatser och en ny typ av förlagsverksamhet eller en stark koncentration till mycket stora kontorsarbetsplatser, vilka styr nästan helt automatiserade verksamheter i stora regioner. Främst beroende på politiska och sociala maktförhållanden kan vid en långt gående datorisering helt olika typer av hierarkier uppstå i samhället. Datoriseringen gynnar i sin hittillsvarande form metropolerna på bekostnad av satelliterna. Men en datorisering är tänkbar som sammanbinder enheter och grupper av människor i system som inte är hierarkiskt uppbyggda. Erfarenheterna inom den offentliga sektorn (administrationen) har redan givit viktiga lärdomar. Vissa typer av systemuppbyggnad hotar den offentliga insynen och ökar byråkratins makt. Andra kan tjäna en effektivare insyn så som beslutat. är den förstnämnda tendensen den helt dominerande. Det finns ännu ingen social kraft eller samhällelig institution som förmått hävda den andra. Som synes redan av dessa ganska rapsodiska exempel, är datoriseringen allt annat än en neutral teknik. Den har styrts a) av en enda ledande industrinations multinationellt förankrade jätteföretag, b) av övervägande militärtekniska hänsyn, c) av en på kvantitativ tillväxt helt inriktad produktionsmekanism och d) av en hierarkisk samhälls- och människosyn. Frågan blir vad som skall styra den fortsatta utvecklingen. Om datoriseringen inte skall gynna odemokratiska tendenser, social utstötning och alienation av arbetet samt upprättande av en form av teknologiskt barbari, måste djupgående åtgärder komma till stånd. Bland dessa är det främst följande som är nödvändiga: En bred demokratisk diskussion måste bilda underlag för ett medvetet samhälleligt program en sammanhängande samhällelig datapolitik. Former för politisk och facklig vetorätt måste skapas mot sådana former av datorisering, vilkas tillämpning hotar leda till ökad koncentration av makt i ett fåtals händer, odemokratiska strukturer och uppenbart antihumanistiska arbets- och livsformer. En översiktlig tidsplan måste utformas för datoriseringen och för investeringarna på dess område; detta för att möjliggöra en beredskap inför olika sociala verkningar och för att styra typen av datorisering. Datoriseringen måste styras så att den inte utarmar arbetets ställning i produktionsprocessen utan i sig integrerar ett höjt yrkeskunnande och mångsidigast möjliga användning och aktivering av mänskligt kunnande och kapacitet. Datoriseringen måste styras så att den inte leder till att kvinnofrigörelsen och kvinnornas allmänna sociala situation hotas. De breda löntagarskiktens kunskap om datoriseringen får inte inskränkas till en anpassad skicklighet i underordnade moment eller till detaljinformaiton, som är fragmentariserad. Det av vice statsministerns i skisserade utbildningsprogrammet har denna anpassningskaraktär. Kunskapen måste tvärtom inriktas på förståelse av systemens principer, processens större verkningar och samhälleliga effekter. Människorna skall inte bli välsmorda kuggar de skall vara drivare av själva hjulet. Den högre professionella utbildningen är alltför teknokratisk. Den bygger på en farlig åtskillnad mellan tekniskt och humanistiskt-samhällsvetenskapligt kunnande. En kombination av dessa båda kunskapsområden är nödvändig i all datateknisk utbildning. Mot bakgrund av vad ovan anförts föreslås 1. att beslutar att hos regeringen begära utarbetande av ett brett datapolitiskt program enligt de riktlinjer som anges i motionen, 2. att beslutar att uttala att datoriseringen bör styras så att den främjar demokratiska strukturer och står i överensstämmelse med humanistiska värderingar samt motverkar alienation och mänsklig maktlöshet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)