mot · G7022734 · 1984-03-28 00:00:00 — m. fl. Turist- och rekreationspolitiken m. m. 1983/84:145) Turistpolitiken bör präglas av valfrihet och ett socialt ansvarstagande. Turismen måste erkännas som den näringsgren den är. En kommersiellt inriktad turism utesluter inte en turism i människornas intresse. En utbyggd turistnäring snarare ökar människornas valfrihet. Turism i bör ge möjlighet till en sund fritid till rimliga kostnader. En turism för de många människorna måste i hög utsträckning bygga på de ideella organisationernas medverkan. En turism anpassad till kundernas behov och förväntningar är nödvändig i ekonomiskt kärvare tider. Därför måste turisten som konsument få en central roll. Svagheten med planering och styrning gäller också turistnäringen. avvisar därför tankarna på en strukturplan. Det är människornas önskemål som skall styra turism och rekreation. Konflikter kan uppstå mellan t. ex. naturvårdsintressen och turistintressen. Det kan gälla önskemål att bygga anläggningar i skyddsvärda naturområden eller risken för överexploatering. Speciella naturvärden är ofta en förutsättning för ett områdes betydelse för rekreation och turism. Exploaterar man dessa alltför hårt på kort sikt kan på områdets värde för turism och rekreation försämras. Hög beläggning på anläggningar minskar markbehov och intrång. En vacker natur kan bidra till en framgångsrik turism som den kan vara ovärderlig och behöver skyddas. Naturen är en ömtålig del av turistprodukten. Den är också ett lockbete i kampen om utlandsturisten. Det vore att såga av den gren vi sitter på om vi inte såg till att vår natur förblev så orörd som möjligt. Naturvårdens krav måste alltså tillgodoses. Det finns dock även i fortsättningen goda möjligheter att tillgodose det rörliga friluftslivets behov av utrymmen och fritidsanläggningar. På många håll finns konkurrens om knappa markresurser mellan naturskydd och rörligt friluftsliv samt fritidsbebyggelse. Det har lett till restriktioner för ytterligare fritidsbebyggelse i vissa områden främst i fjällen och efter kusterna. I andra delar av landet finns dock goda förutsättningar för fritidsbebyggelse. Det är dock av flera skäl viktigt att hindra en vidare utbyggnad av fritidsbyar, hotell och restauranger i områden där det redan finns en överkapacitet. Att skapa sysselsättning genom att försvaga lönsamheten i redan befintliga projekt kan inte vara god hushållning med resurserna. Den svenska allemansrätten är en unik tillgång också för turismen. Naturen är till för alla inte bara för ett fåtal. negligerar miljöansvaret är kortsiktig och ansvarslös. Ett massivt turistande som i hög grad utnyttjar allemansrätten kan trots detta medföra att denna ifrågasätts. En sådan utveckling måste naturligtvis undvikas. Att vårda naturtillgången allemansrätten är viktigt. Det får inte glömmas att det finns även en allemansskyldighet. har gjort stora insatser för att sprida information om allemansrätten. Dessa måste fullföljas. Folkpartiregeringen tillsatte 1979 en särskild utredare för att utreda den statliga rekreations- och turistpolitiken. Ett behov ansågs föreligga av en genomgång av turismens och rekreationens innehåll och organisation. Det är därför en besvikelse att regeringens proposition inte innehåller några konkreta förslag på hur turism och rekreation skall främjas. Man hänvisar enbart till kommande utredningar. Mot denna bakgrund vill vi t. v. framföra följande två förslag för en bättre turism och rekreation. Utan ett välutvecklat utbildningssystem för de personer som önskar ägna sig åt turism begränsas turistnäringens möjligheter. En grundlig och omfattande utbildning av branschfolk är nödvändig om vi skall kunna hävda oss som turistland. Satsningar på gymnasial och postgymnasial utbildning samt forskning om turism främjar detta syfte. finns vissa kurser i gymnasieskolan med turisminriktning och på universitetsnivå finns turismlinjer vid tre universitet, nämligen vid högskolorna i /, och . Turismutbildningen är inte särskilt känd i . Den måste marknadsföras mer aktivt, så att kunskapen om att man även på universitetsnivå kan utbilda sig för en framtida verksamhet inom turismen sprids. För att den skall vinna mera kan det övervägas att turismutbildningen ges en viss status. Genom att man t. ex. inför någon form av auktorisation t. ex. genom kommerskollegium skulle intresset för turismutbildning öka. En ytterligare fördel med auktorisation skulle vara konsumentpolitisk. Genom att man ger de turismutbildade personerna auktorisation skulle konsumenter av turismens tjänster få en viss trygghet, då de skulle kunna veta att de som levererade tjänsterna var utbildade och kvalificerade. Det har blivit alltmer attraktivt att hyra sommarbostäder. Ofta är emellertid tillgången mindre än efterfrågan. Ett skäl till detta är att det endast är värt besväret att hyra ut sin bostad för . Ett sätt att öka tillgången på uthyrningsstugor är att höja den skattefria gränsen. Den har för höjts till . En ytterligare höjning till . är nödvändig för att utbudet skall öka markant. Avstånden i är mycket långa. Att förflytta sig till det från turistsynpunkt viktiga norra kan med bil eller tåg ta . bör därför undersöka möjligheterna av att införa biltåg. Då kan man färdas sovande och ändå ha tillgång till sin egen bil när man är framme. Även möjligheterna att på järnväg till överkomligt pris skicka en cykel måste öka. Flyget spelar en särskild roll i ett vidsträckt land som . Att ta sig från till norra är med andra kommunikationer än flyg både komplicerat och tidsödande. Det är därför viktigt att charterflyget ges en möjlighet att öka sina resor till och från . Enligt uppgift hindras denna av svenska föreskrifter, som skulle kunna avskaffas utan komplicerade internationella överläggningar. Från sida har vid skilda tillfällen framförts kravet på att den statliga organisationen för turism och rekreation effektiviseras. Vi har framhållit att turistrådet borde vara den statliga organisation som har huvudansvaret. Vi välkomnar därför propositionens förslag om att turistrådet ges ansvaret på det turism- och rekreationsfrämjande området. Propositionen behandlar emellertid i huvudsak organisationen av turistnäringen och lämnar därmed ett antal frågeställningar obesvarade. Den viktigaste av dessa gäller det rörliga friluftslivets intressen och eventuella konflikter mellan naturvårdens krav och turistnäringen. Vi har diskuterat den avvägning som måste göras i detta avseende i vår partimotion om bättre naturvård (motion 1983/84:902) och hänvisar till denna. Vad som är mest väsentligt är att ett kortsiktigt exploaterande av naturen för att främja turistnäringen inte sker på bekostnad av naturvårdens långsiktiga behov och krav. Vi menar således att det måste ges garantier för att naturvårdens synpunkter inte negligeras i strävan att marknadsföra turistnäringen och skapa bättre lönsamhet i denna. Detta bör ges regeringen till känna. Ett sätt kan t. ex. vara att i den föreslagna referensgruppen till turistrådets styrelse knyta även representanter för naturvårdens intressen. Vi anser att den föreslagna omorganisationen med huvudansvaret hos turistrådet är välmotiverad. Enligt föredraganden skall turistrådets uppgifter väsentligen vara av två slag, nämligen för det första att marknadsföra såväl utomlands som inom landet, särskilt med hjälp av det nya bokningssystemet BOKSER, och för det andra att utarbeta en s. k. strukturplan för turismen i hela landet. Vi anser för vår del att en strukturplan för turism och rekreation inte behövs. I stället för en central strukturplan bör behovet av flexibilitet betonas. Föredraganden säger i detta sammanhang att han skall uppdra åt statens industriverk att utarbeta en särskild branschstudie om turistnäringens problem. Denna branschstudie skall sedan inarbetas i strukturplanen. Vi har tidigare i skilda sammanhang avvisat förslag om branschprogram och liknande och anser inte att turistnäringen skulle vara betjänt av en sådan studie. Föredraganden nämner att arbeten på hotell och anläggningar inom turistnäringen får utföras som beredskapsarbeten endast om synnerliga skäl finns. Han föreslår sedan att kravet på synnerliga skäl slopas. Vi är tveksamma till denna förändring, främst därför att det f. n. finns stor överkapacitet på denna typ av anläggningar. Lönsamheten hos de berörda företagen torde knappast öka om ytterligare anläggningar tillkommer med statligt stöd, vilket också föredraganden anför på annat ställe i propositionen. Föredraganden anför i anslutning till den föreslagna omorganisationen att turistrådets styrelse skall minskas och dess sammansättning ses över. Vi har ingenting att invända mot detta, men anser att det hade varit värdefullt om statsrådet hade kunnat uttala en uppfattning om hur stor denna minskning bör vara samt vilken sammansättning som kommer att förordas. Vi vill understryka betydelsen av vad föredraganden mycket kortfattat sagt, nämligen att turistrådet måste ha fortlöpande kontakter med folkrörelser, kommuner och näringslivet. Särskilt viktigt anser vi kontakterna med folkrörelserna vara. De ideella föreningarna spelar en stor roll vad gäller utformningen och utvecklingen av innehållet i turismen, dvs. de olika aktiviteter som turismen inkluderar. Inte minst vad beträffar utvecklingen av nya produkter på turistmarknaden är de ideella föreningarnas roll av största betydelse. Vi anser därför att de ideella föreningarna bör vara representerade i turistrådets styrelse, vilket bör ges regeringen till känna. I en underbilaga till propositionen föreslår bostadsministern att ramen för bidrag till åtgärder i bostadsområden med stor andel outhyrda lägenheter vidgas med 10 milj. kr. för att möjliggöra stöd till tillkomsten av odlingslotter och koloniträdgårdar. Vi har tidigare avvisat införandet av detta anslag och avvisar också nu den föreslagna ramutvidgningen. Vi anser för vår del att det är en angelägenhet att främja tillkomsten av odlingslotter och koloniträdgårdar samt att detta är väsentligt i alla typer av bostadsområden, inte bara i dem som f. n. har stor andel outhyrda lägenheter. Turismen är internationellt sett en stor näringsgren. Här i har den internationella turismen fram till nu setts som en förhållandevis liten verksamhet. Trots detta är våra exportinkomster av turismen betydligt större än vad vi tjänar på export av livsmedel, textilier och fartyg, och endast obetydligt mindre än järn- och stålexportinkomsterna. I och säljs dubbelt så mycket turism per invånare som i , och för är relationen ännu bättre. firar sitt 100-årsjubileum. Vi anser att detta bör utnyttjas för en samordnad insats från stat, kommuner och landsting samt hela näringslivet för att skapa en genomtänkt och slagkraftig kampanj för att främja turistnäringens utveckling i . bör i detta sammanhang kraftigt öka sina insatser i fråga om marknadsföring av turistlandet på den internationella marknaden. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att beredskapsarbete på hotell och anläggningar inom turistnäringen bara får utföras om synnerliga skäl finns, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att turistrådet inte bör utarbeta en strukturplan för turistnäringen samt att statens industriverk inte bör göra en särskild branschstudie av turistnäringens problem, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om hänsyn till naturvårdens synpunkter, t. ex. genom att i turistrådets referensgrupp naturvårdens intressen representeras, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om representation för de ideella föreningarna i turistrådets styrelse, 5. att avslår förslaget om vidgad ram för bidrag till åtgärder i bostadsområden med stor andel outhyrda lägenheter, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om förbättrad utbildning för turistnäringen, 7. att beslutar höja gränsen för skattefrihet för uthyrning av fritidshus till . 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om marknadsföringsinsatser från turistrådet för att främja turistnäringens utveckling. () () ()