mot · G7022918 · 1984-05-02 00:00:00 — Motion 1983/84: 2918 vice talman m. fl. Vissa frågor rörande jordbruksprisregleringen, m. m. 1983/84:191) Den framlagda propositionen om utsädeskontrollens organisation och arbetsuppgifter hänför sig delvis till förslag från en utredningsgrupp inom lantbruksstyrelsen. Propositionen går dock avsevärt längre än något av utredningsalternativen och regeringsförslaget har i viktiga avseenden inte varit föremål för någon allsidig utredning eller remissbehandling. Det nuvarande statsplomberingssystemet har i sin huvudprincip tillämpats alltsedan sin start. Det innebär helt kort att endast en godkänd vara har försetts med plomberingsbevis - en märksedel, där utsädets viktigaste egenskaper deklarerats enligt analyser gjorda antingen vid statens utsädeskontroll eller en lokal frökontrollanstalt. Bland de uppgifter, som deklareras för varje enskilt parti märks halten främmande gagnväxtfrön och ogräsfrön. grobarheten, betning eller betningsbehov. Detta plomberingssystem ger köparen en hög grad av säkerhet för varans kvalitet och ger honom möjlighet att t. ex. rätta såmängden efter partiets verkliga grobarhet. Nackdelen med systemet är, att man måste invänta resultatet av slutanalysen - - innan slutlig plombering sker och partiet kan levereras ut. Det föreslagna systemet - s. k. modifierat danskt system - innebär att utsädet kan levereras ut efter rensningen, endast försett med en identifieringsmärkning och uppgifter om vilka minimivärden som gäller för den aktuella plomberingsklassen. Detta betyder en snabb hantering och kort lagringstid efter rensningen, vilket är tilltalande för utsädesindustrin, som räknar att därmed göra besparingar. Systemet har dock betydande nackdelar. Prov skall visserligen tas ut för analys vid frökontrollanstalt, men denna analys kan göras långt efter det att partiet levererats och kanske redan såtts. Odlaren har endast fått uppgift vilka minimivärden som gäller men inte de verkliga, som han alltså inte kan rätta sig efter. Är t. ex. minimivärdet för grobarhet måste han ställa in sin såmaskin efter detta värde. Men måhända är den verkliga grobarheten . Han har då gjort en direkt förlust på eller kanske ändå mera, eftersom ett för tätt bestånd inte är fördelaktigt. Skulle grobarheten avvika avsevärt neråt är det naturligtvis också illa även om köparen har rätt att ställa skadeståndsanspråk på säljaren. 1 många fall blir troligen köparen inte medveten om att han fått en underhaltig vara - sådant är inte alltid så lätt att se, men kan märkas i skörden. Även seriöst arbetande företag misslyckas då och då med sina utsädespartier. I , där det föreslagna systemet tillämpas, redovisas en variation mellan O-drygt 40% underkända partier hos redovisningspliktiga företag. Det kan alltså bli rikliga tillfallen till skadeståndskrav. Det svenska system som tillämpats har fungerat bra och har efterhand anpassats till förändrade villkor. Köparna har stort förtroende för varan. Den vinst man kan göra på den snabbare hanteringen i det föreslagna systemet går troligen förlorad i den sämre säkerheten i det föreslagna och i avsaknaden av aktuella analysvärden. Det kan för övrigt nämnas att modellandet är på väg att överge sitt system. Det är alltså högst tveksamt om ett sådant system bör införas i . I propositionen sägs att statsplombering av utsäde är en myndighetsutövning och därför bör utföras endast av staten. Rättigheten att statsplombera utsäde föreslås därför upphöra för de lokala frökontrollanstalterna. Förslaget är inte särskilt relevant och bör inte genomföras. plomberade de lokala frökontrollanstalterna utsäde enligt lantbruksstyrelsens regler, och när staten 1925 inrättade egen frökontrollanstalt utfärdades gemensamma regler för den statliga och de lokala anstalterna för analysering och plombering. Statsplombering vid de lokala anstalterna har alltså vunnit god hävd och ingen kan sanningsenligt säga att de lokala anstalterna missbrukat förtroendet eller utfört ett dåligt arbete. Tvärtom, de har ett gott anseende både inom landet och internationellt som medlemmar av den internationella frökontrollorganisationen och med rätt att utfärda dess certifikat. De bör alltså få behålla sin hävdvunna rättighet. Företagen uppskattar de lokala anstalterna inte bara för ett väl utfört arbete utan också för att de bemödar sig om att ge god service, bl. a. ett snabbt arbete, som ger kort väntetid. En förlorad plomberingsrätt medför att mer än hälften av arbets- och inkomstunderlaget försvinner. Till detta kommer aviseringen från jordbrukets föreningsrörelse om upprättande av egna laboratorier om plomberingsrätten dras in för de lokala anstalterna. Under sådana förhållanden är en fortsatt drift inte möjlig, även om propositionen antyder en fortsatt verksamhet. En nedläggning får allvarliga konsekvenser. Hela östra och samt södra kommer att sakna en oberoende frökontroll, eftersom de båda statliga anstalterna i syd och väst torde få full sysselsättning med statsplomberingssystemet. kommer att sakna den service de behöver. De är visserligen ganska få inom området, men risken är stor att de kommer att bli ännu färre genom de föreslagna ändringarna, som missgynnar dem. Detsamma gäller odlarna av hcmmaproducerat utsäde. Trots att av utsädet av strå- och trindsäd är hcmmaproducerat. har man i propositionen inte tagit upp den situation som uppkommer vid en indragning av de tre föreslagna enheterna. blir en mycket stor del av detta utsäde kontrollerat i fråga om grobarhet och sundhet - betningsbehov - vid någon av frökontrollanstalterna och får där en sakkunnig och objektiv information om bl. a. betningsbehovet. Detta bidrar till att dels hålla utsädeskostnaderna nere, dels till att begränsa betningen till de fall. när den verkligen behövs. Försvinner eller försvåras möjligheten för jordbrukarna att få eget utsäde kontrollerat, kan det möjligen öka mängden handelsutsäde något men mera troligt är att man i ökad omfattning kommer att använda okontrollerad vara. Underlåten sakkunnig undersökning medför bl. a. risk för o att utsäde med dålig grobarhet används med minskad avkastning som följd o att man betar utsädet slentrianmässigt "för säkerhets skull" även om det i verkligheten inte behövs o att man inte betar därför att man inte vet att behov föreligger och därför riskerar låg avkastning och mer eller mindre oduglig skörd o att man betar med olämpligt betningsmedel, därför att man inte vet, vilket som bör användas. Betningsfrågan är viktig och blir mer komplicerad. Nyare forskning visar att resistens hos vanliga sjukdomar mot allmänt brukade preparat kan uppstå. Detta medför ett ökat undersökningsbehov vid kvalificerat laboratorium. Vid företrädesvis lokala anstalter har utvecklats en undersökning, kallad råvaruanalysering, som blivit alltmer populär. Den innebär kort sagt en avräkningsgrundande kvalitetsanalys inkluderande en provrensning. och odlare uppskattar den som en opartisk värdering av leveransen. som den medför en enhetligare prissättning mellan olika företag och en ökad strävan till en ekonomisk rensning, rättvis för båda parter. En nedläggning av de lokala enheterna torde medföra att denna verksamhet måste upphöra, eftersom kvarvarande enheter inte har tillräcklig kapacitet att ta över den. En klar förlust för kvalitetsproduktionen. Slutligen måste framhållas det egendomliga i att staten vill orsaka en nedläggning av enheter, som så klart visat sig arbeta både bra och effektivt. De lokala anstalterna har arbetat efter samma regler som de statliga. men, trots att de även utfört s.k. allmännyttig verksamhet i betydande omfattning, har de inte åtnjutit eller begärt några som helst bidrag för sin drift. Sammanfattningsvis vill vi framhålla att o Propositionen framlägger förslag som inte är tillräckligt utredda, o Förslaget om ett förenklat plomberingssystem är tveksamt. Det man sparar på en plats kan mer än väl förloras på en annan. Det är inte till fördel för det praktiska jordbruket, o Förslaget att dra in plomberingsrätten för Linköpings- och Örebroanstalterna medför att en stor del av landet förlorar den offentliga frökontroll, som i flera avseenden är nödvändig, o En lämplig koncentration av verksamheten kan ske genom att följa utredningens alternativ nr 2. Denna utredning, som gjorts av lantbruksstyrelsen, innebär en nedläggning av Solnaenheten och fördelning av dess uppgifter på enheten i , dit alltså ledningsfunktionen förläggs, och på de lokala anstalterna, som därvid blir bättre utnyttjade och får ett stabilare underlag. Vi stödjer detta alternativ. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställer vi 1. att avslår propositionen i berörda delar. 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts. () () () () () () () () ()