ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021983 · 1984-01-25 00:00:00 — Ändring av lagen om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m. m. Lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m. m. (LPI) innehåller bl. a. bestämmelser om avgifter vid överträdelser av föreskrifter om byggande. LPI varit i kraft har det från flera håll framförts kritik mot lagen. Framför allt har den uppfattats som alltför onyanserad och stelbent. Utredningen om ny plan- och bygglag (PBL) har funnit kritiken befogad på flera punkter, särskilt när det gäller avgiftssystemet, och har föreslagit ändringar som syftar till en smidigare handläggning av vissa öveträdelser. 1 det PBL-förslag som granskas av lagrådet ingår ett kapitel om påföljder och ingripanden vilket ersätter LPI. PBL avses träda i kraft . Enligt vår mening är det så angeläget och brådskande att avskaffa de värsta oformligheterna i LPI att man inte bör vänta till dess utan genomföra en ändring av lagen . Så kan ske utan att föregripa den nya . I LPI:s avgiftssystem ingår byggnadsavgift (vid olovligt byggande), särskild avgift (vid andra öveträdelser) och tilläggsavgift (vid vissa svårare överträdelser). Beslut om byggnadsavgift och särskild avgift fattas av , medan frågan om tilläggsavgift prövas av allmän domstol. Den som gjort sig skyldig till olovligt byggande kan undgå avgift genom att ta bort eller på annat sätt rätta till det olovligt utförda innan beslutat om avgift. kan avstå från att påföra särskild avgift om överträdelsen är ringa. Så kan emellertid inte ske i fråga om byggnadsavgift som måste påföras oavsett omständigheterna i det enskilda fallet. Denna bestämmelse har av såväl allmänhet som kommunala företrädare upplevts som alltför ovillkorlig och kategorisk. LPI innebär exempelvis att den som utan byggnadslov satt upp en skylt ofta i god tro därför att ett muntligt förhandsbesked från stadsarkitekten missuppfattats - för att undgå byggnadsavgift måste ta ner skylten före sammanträde för att därefter sätta upp den igen - nu med byggnadslov. Detta och liknande fall gör att lagen framstår som onödigt krånglig och byråkratisk. För att påföljdssystemet inte skall ge upphov till en byråkrati, som i vissa situationer framstår som helt orimlig och onödig, måste få möjlighet att underlåta att påföra byggnadsavgift om överträdelsen är ringa. Som nämnts är detta i överensstämmelse med vad som gäller för den En sådan ändring av LPI strider enligt vår mening inte mot kravet på rättssäkerhet och bör kunna träda i kraft . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar ändra lagen om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G7021984 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Bidrag m. m. till allergiker för inköp av inventarier Med hänvisning till vad som i motionen 1617 anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att Bofakta, konsumentuplysning om bostäder, skall tillämpas även vid ombyggnader och upprustning samt om att bostadsanpassningsbidrag/lån också kan utnyttjas till inköp av inventarier för allergiker. () ()
mot · G7021987 · 1984-01-24 00:00:00 — Det konsumentpolitiska stödet i form av konsumentverk, hemkonsulentoch konsumentverksamhet har relativt byggts upp och har ännu inte definitivt funnit sina former. Regeringen har i sin proposition föreslagit att hemskonsulentverksamheten skall avskaffas . Att i det läget utan närmare överväganden deklarera att en bit i systemet skall bort förefaller förhastat. I sammanhanget bör framhållas att frågan är under prövning i en av regeringen tillsatt utredning, som skall vara färdig . Denna utredning bör avvaktas innan ett beslut om avskaffande av hemkonsulenterna verkställs. Den regionala verksamheten måste ses som ett viktigt led mellan det centrala verket och den kommunala verksamheten, som är frivillig. Det är bl. a. detta samband som den konsumentpolitiska utredningen skall behandla. Hemkonsulenterna har en viktig uppgift att fylla, dels som samordnare av informationsinsatser inom länet, såsom kampanjer, utställningar m. m., dels vänder sig hemkonsulenterna till vidareförmedlare som konsumentrådgivare och personal när det gäller budgetrådgivning inom det hushållsekonomiska området. Hemkonsulenterna har även utbildningsansvaret i konsumentfrågor för lärare och andra personalkategorier inom länet. Att rycka undan denna del av konsumentinformationen innan en långsiktig inriktning av konsumentpolitiken föreligger förefaller vara helt omotiverat. Vi anser därför att hemkonsulenterna skall finnas kvar och att dessa tjänster finansieras genom att det centrala anslaget för administration minskas i motsvarande del. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bibehållande av hemkonsulentverksamheten. () () 1 * 1983/84.3 sami.
mot · G7021990 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Regeringens förslag i budgetpropositionen om indragning av hemkonsulentverksamheten fr. o. m. måste betecknas som anmärkningsvärt. Den regionala verksamheten - hemskonsulentverksamheten - är ett viktigt led mellan centrala verket och den kommunala verksamheten, som är frivillig. Hemkonsulenten vänder sig till vidareförmedlare och har ansvaret för utbildningsinsatserna för lärare och andra personalgrupper inom hela länet. Undersökningar och marknadsbevakningar genomförs under ansvar av hemkonsulenten för att påvisa förhållandena i länet. Resultatet av detta arbete kommer i en förlängning alla länets innevånare till godo. De kommunala insatserna på konsumentområdet är ännu inte heltäckande trots att förflutit sedan riksdagsbeslutet. I endast 40 av landets drygt 280 kommuner finns heltidsarbetande konsumentrådgivare. I exempelvis finns verksamhet med heltidstjänst i två kommuner, halvtidstjänst i tre kommuner, högst i en kommun, i tre kommuner. Verksamhet saknas i två kommuner. Förhållandena är likartade i landet i övrigt. I budgetpropositionen anges utan närmare redovisning att indragningen av hemkonsulenterna skulle medföra en besparing av 5 milj. kr. eller 2,5 milj. kr. för tiden 1985. Huruvida det verkligen blir en sådan besparing kan starkt ifrågasättas. De uppgifter som sköts för räkning måste då skötas på annat sätt. Att förbilliga genom att friställa hemkonsulenterna från arbetsuppgifter som de har goda kunskaper om och god erfarenhet av blir ingen besparing för samhället. Läggs hemkonsulentorganisationen ned berövas den konsumentpolitiska verksamheten kunskap och erfarenhet, som även behövs för länsinvånarna. Med stöd av det anförda hemställer vi att avslår regeringens förslag om avveckling av hemkonsulentorganisationen. () ()
mot · G7021991 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Den föreslagna reduceringen av antalet kronofogdedistrikt I årets budgetproposition, bil. 9, aviserar finansministern att han med anledning av förslag om en reduktion av antalet kronofogdedistrikt från 81 till 45, har för avsikt att återkomma med en proposition . Exekutionsväsendet har varit föremål för ett antal utredningar utan att det lett till någon förändring av den övergripande organisationen. har också avvisat tidigare förslag som syftat till att minska antalet kronofogdedistrikt. Däremot har verksamheten gjorts effektivare, inte minst med hjälp av datorstöd i indrivningsarbetet, och det s.k. REX-systemet är nu på väg att införas i samtliga distrikt. Såvitt vi kunnat bedöma har det i egen utredning inte redovisats några som helst bevis för att ett färre antal, större myndigheter skulle vara effektivare i så motto att de skulle kunna redovisa ett bättre indrivningsresultat. Tvärtom redovisar all tillgänglig statistik att de mindre myndigheterna är vida mer effektiva, dvs. de lyckas driva in en högre procentandel av utestånde skatteskulder och andra fordringar än vad de stora myndigheterna gör. Detta borde således förr tala för att dela stora distrikt än att lägga samman små. Med anledning av detta och för att bespara regeringen onödigt bevär bör redan nu och med anledning av budgetpropositionens skrivning ge regeringen sin uppfattning till känna. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bibehållandet av nuvarande antal kronofogdedistrikt. () () () PAR () () minab/gotab 1984 77735
mot · G7021995 · 1984-01-25 00:00:00 — Byggnadslagens bestämmelser om hushållning med träfiberråvara Den prövning enligt 136 a § byggnadslagen som gäller hushållning med träfiberråvara bör avskaffas. Hittillsvarande erfarenheter visar att prövningsförfarandet är byråkratiskt och att det verkar hämmande på ett effektivt och fullständigt utnyttjande av skogsråvaran och därmed på skogsnäringens utveckling. Allvarligt är att lagen verkar konserverande på nuvarande industristruktur. Modernisering och nya initiativ inom branschen hämmas och det är svårt för nya intressenter att etablera sig. Lagen kan därmed få monopoliserande effekter. Särskilt tydligt har detta visat sig vid utnyttjandet av det nya virkessortimentet skogsenergi. I rapporten eldning med skogsråvara (och statens industriverk /) konstateras att regleringen av eldningsanläggningars utbyggnad verkar hämmande på utvecklingen och att regleringen därför bör ersättas med en anmälningsskyldighet för ny- och tillbyggnad samt regelbundna uppgifter om förbrukningens storlek. I rapporten konstateras vidare att det finns ett positivt samband mellan ett ökat utnyttjande av skogsbränsle och produktionen av industrivirke. En större efterfrågan på skogsenergisortiment förbättrar skogsbrukets lönsamhet och möjliggör ökade skogsvårdsinsatser och därmed en högre framtida skogsproduktion. Från såväl skogspolitisk som energipolitisk synpunkt är det väsentligt att skogsbränsle kan utnyttjas på ett effektivt sätt. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta författningstext. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att den del av prövningen i 136 a § byggnadslagen som gäller hushållning med träfiberråvara upphävs. (m) ()
mot · G7021997 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1997-2005 m. fl. Lagstiftningen om särskild prövning av tillkomst och lokalisering av industriell eller liknande anläggning av väsentlig betydelse för hushållningen med landets samlade mark- och vattentillgångar (136 a § BL) har tillkommit för att ge såväl lokal opinion genom kommunfullmäktige som regeringen möjlighet att styra om och var s. k. miljöstörande verksamhet skall få etableras. Lagen har ofta kallats det kommunala vetot" på grund av bestämmelsen att tillstånd enligt första stycket i 136 a § BL får meddelas endast om kommunen tillstyrkt detta. I lagrummet räknas upp olika verksamheter och omläggningar vilkas tillkomst och lokalisering skall prövas. Bland dessa nyanläggningar finns atomkraftanläggning. Detta innebär sålunda att endast anläggningen som sådan kan prövas men däremot inte led av uranhanteringen som i tiden ligger före handhavandet av uranet i den aktuella anläggningen. Detta är inte tillfredsställande. Vi förordar att 136 a § punkt 5 ändras så att den ges följande lydelse: 5. brytning av uran, atomkraftanläggning, anläggning för upparbetning av atombränsle samt anläggning för mellanlagring och slutförvaring av utbränt kärnbränsle, I konsekvens härmed utgår punkt 6. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att andra stycket punkterna 5 och 6 i enlighet med motionens förslag ändras så att de omfattar samtliga led i uranhanteringen. () () () () 1 1983/84.3 sami.
mot · G7022000 · 1984-01-25 00:00:00 — I ekonomiskt kärva tider är konsumentvägledning av den allra största betydelse. Framför allt viktigt är det för ekonomiskt svaga grupper, lågutbildade, ungdomar och invandrare m. fl. Utbudet av varor har också blivit alltmer utstuderat och inte minst kontokorten har medfört att frestelse till impulsköp och över huvud taget oplanerade inköp har ökat väsentligt. Behovet av konsumentvägledning är därför större . har kommunerna ansvaret för konsumentvägledningen till enskilda konsumenter. Tyvärr är dock denna verksamhet mycket olika utbyggd och många kommuner saknar helt någon form av konsumentrådgivare. I har t. ex. endast sju av länets 16 kommuner egen konsumentrådgivare. I det läget är det synnerligen olyckligt att - som föreslås i budgetpropositionen - avveckla den regionala konsumentverksamheten genom att ta bort hemkonsulenterna fr. o. m. . Hemkonsulenterna fungerar ofta som förlängda arm, och framför allt i kommuner som saknar egna konsumentrådgivare riskerar kommuninvånarna att bli helt utan denna verksamhet. Även i kommuner med en etablerad konsumentrådgivning kommer verksamheten att försämras då det förekommer ett mycket intimt samarbete mellan hemkonsulenterna och de kommunala konsumentrådgivarna, där man bl. a. kompletterar varandra kunskapsmässigt. Hemkonsulenterna svarar även för information och utbildning till lärare och liknande grupper som i sin tur har att förmedla kunskaperna till elever och ungdomar. För räkning görs också enkäter och undersökningar av olika slag, bevakningsinsatser med marknadsföringslagen som grund, förutom att man också förbereder en bred ekonomisk information för att nå de sämst ställda via socialbyråernas personal. Enligt uppgift motsvarar hemkonsulenternas aktiviteter för räkning 15 årsarbetare, ett resursbortfall som givetvis måste ersättas på ett eller annat sätt. Den beräknade besparingen på 5 milj. kr. torde därför bli betydligt mindre. Även om hemkonsulenterna i den nuvarande organisationen försvinner är det angeläget att den resurs som dessa personer utgör i konsumentverksamheten tillvaratas. En plan för hur detta skall kunna ske liksom hur kontakterna mellan och kommunerna skall organiseras torde lämpligen åläggas den sittande konsumentpolitiska kommittén. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om avvecklingen av hemkonsulentorganisationen vid länsstyrelserna.
mot · G7022001 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:2001 m. fl. Miljöförbättringslån för byggande av kolonistugor Miljön i flerbostadsområden är uppmärksammad och det finns ett fördelaktigt lån med endast en treprocentig ränta att nyttja om man förbättrar när- och boendemiljön. Ett sätt att göra ett bostadsområde mera attraktivt och att ge de boende i flerfamiljshus en meningsfull fritid kan vara att i nära anslutning till - och knutet till ett bestämt bostadsområde - bygga kolonistugor med en liten bit mark för odling. En förutsättning är dock att koloniområdet ligger nära bostadsområdet och att hyran blir mycket låg. Byggandet av själva stugorna kan exempelvis göras såsom beredskapsarbete av något slag och därigenom får man ytterligare projekt med meningsfulla arbetsuppgifter. Målsättningen skall alltså vara att man både skall kunna förbättra boendet och öka arbetstillfällena och därmed ge de boende möjlighet till en rikare fritid. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om möjligheter att utnyttja miljöförbättringslån för byggande av kolonistugor. () ()
mot · G7022003 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2003 Under /84 anslås totalt 135 milj. kr. i statligt stöd till miljöförbättringar i bostadsområdena. Detta statliga miljöförbättringsbidrag har fördelats efter sociala kriterier. Enskilda projekt har utarbetats av bostadsföretagen i nära samarbete med hyresgästernas lokala organisationer. Ett villkor för stödet är att en utvecklad boinflytandeverksamhet bedrivs i de aktuella bostadsområdena. Detta är principer som bör gälla även i fortsättningen. Erfarenheterna av miljöförbättringsbidragen är mycket goda. Stödet är effektivt eftersom det går till behövande bostadsområden som ofta är byggda under miljonprogrammets år med eftersatt yttre miljö och en skev social sammansättning bland de boende. Stödet har också haft en stor betydelse då det skapat aktivitet och ökat de boendes delaktighet i förvaltningen av bostäderna. Mindre tillfredsställande har varit att stödet inte varit tillräckligt till sin omfattning. Inom exempelvis länsbostadsnämnden i har en stor mängd projekt avslagits på grund av att ramen inte räckt till. Utöver den ordinarie budgetens 85 milj. kr. har beslutat om extra miljöförbättringsbidrag enligt proposition 1983/84:26. Detta extra bidrag är 50 milj. kr. Bidraget skall emellertid främst ses som en arbetsmarknadspolitisk insats och exempelvis inte fördelas till . Fördelningen sker efter arbetsmarknadspolitiska kriterier snarare än miljöförbättringsbehov. I statsverkspropositionen 1984/85 anvisas 60 milj. kr. Det är en sänkning jämfört med innevarande budgetår med 25 milj. kr. Räknar man in den extra satsningen som gjordes blir minskningen 75 milj. kr. Med de goda erfarenheter som alla parter har av miljöförbättringsbidraget och till det stora behov som finns, enligt de ansökningar vilka fortfarande ligger obeviljade på länsbostadsnämnderna borde ramen ytterligare förstärkas. Detta har både sysselsättningseffekter och gör många socialt utsatta bostadsområden mer attraktiva och boendevänligare för hyresgästerna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående fördelningsprinciperna för miljöför bättringsbidragen till bostadsområdena, samt om behovet av att ytterligare ekonomiska resurser avsätts för detta ändamål.
mot · G7022004 · 1984-01-25 00:00:00 — Som ett led i alternativa utvinningsmöjligheter av energi har både jordvärme och den energi som finns i våra vattendrag börjat tillvaratas. För detta ändamål använder man sig av värmepumpar av olika slag. När man på detta sätt börjar utnyttja tekniska landvinningar på ett nytt sätt blir det uppenbart att vi saknar erfarenheter av konsekvenserna av detta nya sätt att utvinna energi. Vad händer till exempel med ekologin i jorden och vattnet när temperaturen sänks till följd av energiutvinningen? Vad händer vid eventuella läckage i rör eller slangar där glykol används som medium för att utvinna värme? Hur berörs ikringliggande marker av energiutvinningen? Dessa frågor ger också vid handen att det saknas klara regler för utnyttjandet av värmepumpar. Det är därför angeläget med en anpassning och samordning av de många lagar, förordningar och föreskrifter som utifrån olika aspekter kan eller bör reglera användning av värmepumpar. Det kan gälla installation, tillsyn, miljö- och hälsoskydd, reglering av ansvar för skador som kan orsakas av värmepumpar m. m. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av normer, föreskrifter och tillståndsgivning/anmälningsplikt vad gäller användning av värmepumpar.
mot · G7022006 · 1984-01-25 00:00:00 — Utbildning för yrkesverksamma på energiområdet kan få statsbidrag dels genom anslag från statens energiverk, dels från statens planverk och byggforskningsrådet. I betydande utsträckning riktas de så stödda utbildningsinsatserna till samma målgrupper. Myndigheterna har haft kontakter och samrått i dessa frågor. Men de dubbla stödsystemen uppfattas som opraktiska och som förvillande. Detta framgår inte minst av diskussioner som förts i energihushållningsråd där såväl stödmyndigheterna som många stödmottagare är representerade. I budgetpropositionen är pengar beräknade både inom industridepartementets anslag E4 och anslag B16. De berörda myndigheterna diskuterar en närmare samordning och ansvarsfördelning och är enligt vad som framgått av diskussioner i energihushållningsrådet i princip överens om att bör ha det samlade ansvaret för utbildningsstödet till energiområdet och energiinriktade ändamål och bostadsmyndigheterna till byggnadsinriktad utbildning, som i viss utsträckning också kan innefatta energifrågor, utan att ha detta som huvudinriktning. Med en sådan ansvarsuppdelning - som är välkommen från både anslagsgivare och anslagsmottagare - skulle en överföring av stödmedel från B16 till E4 behöva ske för att bibehålla ambitionsgraden i energiutbildningssatsningarna. Också om detta råder enighet mellan de berörda myndigheterna, även om vissa diskussioner ytterligare behövs för att klarlägga gränsdragningsfrågor och närmare bestämma volymen av de berörda stödmedlen. uppgår dessa för den berörda utbildningen till ca 5 milj. kr. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ansvarsfördelningen m. m. avseende utbildning för yrkesverksamma på energiområdet etc. 1 1983/84.
mot · G7022007 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2007 m. fl. Avgiftsbeläggning av förköps- och tillståndsärenden Varken i förköpslagen eller i lagen om förvärv av hyresfastighet m. m. (tillståndslagen) nämns något om avgift för handläggning av sådana ärenden. Kommunerna är därför förhindrade att ta ut någon avgift därför. Eftersom kommunerna inte själva kan besluta om att införa en sådan avgift erfordras sålunda en lagändring. Så vitt avser förköpsärenden kan en avgift tas ut antingen vid ingivandet av ett ärende till kommunen eller vid erhållandet av kommunens beslut i ärendet. I sistnämnda fall kan man välja att ta ut avgift endast om kommunen beslutar att inte utöva sin förköpsrätt. Vad avser ärenden om förvärvstillstånd kan en avgift lämpligen tas ut vid ingivande av ärendena. Om sådana ärenden, som ofta kräver tidsödande utredningar, återkallas går kommunen annars miste om avgiften. Om man tar ut avgift vid ingivandet av ett ärende bör ärendet inte anses ha inkommit till kommunen förrän avgiften erlagts. Avgiften bör inte heller kunna återfås vid ett återkallande av ärendet. Avgiftens storlek kan sättas i relation till köpeskillingens storlek - viss procentsats därav till exempel. Avgifterna bör tillfalla kommunerna. Dessa skulle därigenom få större ekonomiska förutsättningar att utöka sin service till allmänheten i dessa ärenden genom rådgivning o. d. skulle större krav kunna ställas på kommunerna därvidlag. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående avgiftsbeläggning av förköps- och tillståndsärenden. () () () () ()
mot · G7022011 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:2011 m. fl. Enligt förslag i budgetpropositionen /85 skall den regionala hemkonsultentorganisationen avvecklas fr. o. m. . Som motiv härför anför regeringen att hemkonsulenternas uppgifter när det gäller rådgivning är ringa. Deras uppgifter, säger man i propositionen, är huvudsakligen marknadsbevakning, utredning och kunskapsförmedlande uppgifter. Enligt vpk:s mening är detta inga ringa uppgifter, och om verksamheten är liten så beror det på för små resurser på konsumentpolitikens område. bör bestå och konsumentskyddet bör utvecklas så att i första hand alla kommuner får en fungerande konsumentrådgivning. Vissa kommuner har konsumentrådgivare på heltid, andra har någon tjänsteman som ägnar sig åt frågorna på deltid och av kommunerna har ingen vägledning alls för konsumenterna. Mot bakgrund av de begränsade resurser som finns i många kommuner är det speciellt viktigt att hemkonsulenterna finns kvar på länsnivå för att fullgöra bl. a. den kunskapsförmedlande delen av sin tjänst, och på så vis fungera som ett stöd för kommunernas konsumentrådgivare. Vpk anser att det mot bakgrund av den rådande utvecklingen vad gäller löner och priser och den ökande konkurrensen mellan olika producenter och deras marknadsföring är viktigt att så långt det är möjligt stödja konsumenterna i deras svåra val på marknaden. Med litet pengar i handen och ständigt ökande priser är det än mer viktigt att köpa rätt vara till rätt pris. Valet för konsumenten har inte blivit lättare sedan priskontrollen slopades. Dessutom styrs konsumentens val mot mycket svårbedömda inköp av en allt hårdare marknadsföring från producenter och detaljister som i ett läge med sänkta reallöner försöker hålla uppe sin omsättning. Förslaget att slopa hemkonsulenterna ger en så ringa besparing som 2,5 milj. kr. för det närmaste budgetåret och ca 5 milj. kr. i årseffekt, dvs. mindre än en krona per innevånare och år. Med hänvisning till vad som anförts i motionen yrkas 1. att beslutar att hemkonsulentorganisationen skall behållas i sin nuvarande omfattning, 2. att med ändring i regeringens proposition 1983/84: 100, bil. 15, , B 1. Länsstyrelserna m. m. upptar ett i förhållande till regeringens förslag med . HANS (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk)