mot · G702301 · 1984-01-10 00:00:00 — Slopande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital Bakgrund gjordes vid taxeringen ingen skillnad mellan tillgångar nedlagda i en rörelse eller ett jordbruk och andra tillgångar. Fr. o. m. taxering infördes provisoriska regler för beskattningen av arbetande kapital i vissa typer av företag. Dessa regler ersattes 1974 och 1977 med nya, utvidgade regler. Fr. o. m. 1979 innebar reglerna att förmögenhet som lagts ned i jordbruk eller rörelse skulle reduceras till av det värde varmed tillgångarna översteg beloppet av skulder och andra avgående poster. En särskild spärregel innebar att förmögenhetsvärdet av förvärvskällan inte fick tas upp till lägre belopp än vad som svarade mot värdet av ägaren tillhöriga fastigheter i verksamheten minskat med på dessa belöpande skulder. 1981 avskaffades spärregeln. I stället infördes en bestämmelse av innebörd att som tillgångar i rörelse endast skall räknas sådana bostadsbyggnader som används som personalbostäder. Vissa andra inskränkningar i sättet att beräkna den skattepliktiga förmögenheten infördes också. avlämnade företagsskattekommittén ett betänkande (Ds B 1981:13) med förslaget att arbetande kapital i mindre och medelstora företag i princip skulle undantas från förmögenhetsbeskattning. Kommittén ansåg den bästa lösningen för att bryta kapitalbeskattningens negativa effekter på företagandet vore att helt undanta arbetande kapital i mindre och medelstora företag från förmögenhetsbeskattning. Förslaget fick ett omfattande stöd vid remissbehandlingen. Enligt vår uppfattning är tiden nu mogen att gå vidare på den inslagna vägen mot sänkt beskattning av arbetande kapital. En proposition som bygger på företagsskattekommitténs betänkande bör föreläggas . Motiven för kommitténs förslag var dels att stimulera till kapitalsatsning på mindre och medelstora företag med ökad aktivitet som följd. Detta medför bättre ekonomi, ökad sysselsättning och förbättrat skatteunderlag. Ett slopande av förmögenhetsskatten skulle kraftigt förstärka företagens soliditet och därmed överlevnadsförmåga. Med nuvarande, i en del fall rent konfiskatoriska, förmögenhetsskatter tvingas företagarna till omfattande kapitaluttag. En företagare med en beskattningsbar förmögenhet på 1,5 milj. kr. och med en marginalskatt på tvingas till ett löneuttag på . enbart på grund av den senast genomförda höjningen av förmögenhetsskattesatserna i alla skikt. Utöver denna belastning på företagets likviditet kommer så ökade arbetsgivaravgifter på ytterligare ca . Tillsammans med den höjning som beslutades och som tillämpas första gången vid årets taxering, belastas företaget med ökade kostnader på . Det krävs en kraftig omsättningsökning för att klara en sådan åderlåtning utan att företagets investeringsplaner påverkas. Inte minst med hänsyn till utvecklingen inom näringslivet är det mycket angeläget att fortsatta lättnader vid förmögenhetsbeskattningen av kapital som arbetar i mindre och medelstora företag fullföljs. De allmänna problem vi har , bristande balans i statsbudget och utrikeshandel samt stor brist på arbetstillfällen, kan inte lösas på annat sätt än genom tillväxt och utbyggnad av industrier och annan företagsamhet. En sådan tillväxt är i hög grad beroende av framgångsrika företag med dynamiska företagare. Mot denna bakgrund framstår det som direkt felaktigt att ta ut förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i produktiva verksamheter medan improduktiva föremål som konst, diamanter, frimärken m.m.helt undangår beskattning. Detta förhållande motverkar det engagemang och intresse som är den nödvändiga drivkraften i företagandet. Den rådande situationen motverkar också företagens konsolidering och försvårar uppbyggandet av en tillfredsställande likviditet genom den multiplikatoreffekt som uppstår när skatten skall erläggas med beskattad inkomst ur företaget, vilket visats ovan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om avskaffande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital.