mot · G702908 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. Näringspolitiken måste enligt uppfattning bygga på marknadsekonomi och frihandel. Bara med sådana förutsättningar kan näringspolitiken bidra till resursskapande och en innovationsvänlig samhällsmil Marknadsekonomi är för liberaler den självklara grunden för samhället. Inget annat system ger beslutsfattarna och konsumenterna så god och direkt information om produktions- och avsättningsmöjligheter. Inget annat system ger sådana signaler till var, när och hur framtida investeringar kan ge upphov till lönsam produktion. Inget annat system ger i sin mångfald ett sådant skydd mot felsatsningar. Planekonomi där ekonomiska beslut tas i administrativ ordning riskerar alltid att bli för sen, för mycket eller på annat sätt ineffektiv. Marknadsekonomin förutsätter att det finns konkurrens mellan fristående företag. Konkurrensbegränsningar av skilda slag måste därför motverkas. Vi hänvisar härtill en separat motion om konkurrensfrämjande åtgärder samt motverkande av monopol (motion 1983/84:1086). Marknadsekonomin fungerar bättre om det existerar en långtgående maktspridning. Ett decentraliserat och enskilt ägande och en mångfald självständiga beslut är i själva verket en nödvändig del av en väl fungerande marknadsekonomi. Det fattade beslutet att införa kollektiva löntagarfonder i är ett hot mot marknadsekonomins framtida fortbestånd och utveckling. Vi anser att de kollektiva löntagarfonderna kommer att leda till mindre konkurrens, större inflytande för producentintressena på bekostnad av konsumentintressena, en ineffektivare produktion och en koncentration av ägandet av företagen till dessa löntagarfonder. Därigenom skulle vårt ekonomiska system förändras och försämras. Den viktigaste näringslivsfrämjande åtgärd som f. n. kan vidtas vore således att avskaffa de kollektiva löntagarfonderna. Av stor principiell betydelse är att kommuner och landsting avstår från att driva en egen näringspolitik med regionalt protektionistiska inslag. Tendenser till sådan utveckling har kunnat noteras i vissa kommuner och landsting. Vi anser att detta måste motverkas. 1 1983/84. sådan näringspolitik som vi anser vara negativ för samhället som helhet och för marknadsekonomins funktionssätt är att företag och kommun kommer överens om att kommunen övertar ägandet av vissa fastigheter som företaget sedan hyr, som det förbinder sig att behålla viss sysselsättning i kommunen . Fri etableringsrätt är en nödvändig förutsättning för marknadsekonomin. anser därför att det måste till mycket starka skäl om man skall acceptera olika former av tillståndstvång inom näringslivet. Sådana innebär ingrepp i näringsfriheten, som vi menar bör vara grundlagsskyddad i likhet med andra grundläggande friheter. Vi avvisar således etableringskontroll som ett medel inom den ekonomiska politiken. De åtgärder som är nödvändiga för att komma åt den ekonomiska brottsligheten företag som t. ex. struntar i att betala avgifter och skatter får således inte bestå av generella regleringar av hela branscher. I stället måste motåtgärderna sättas in mot dem som missbrukar näringsfriheten. Vi anser inte att det är genom minskad konkurrens de svenska företagen kan öka sin effektivitet. Om politiker och myndigheter genom olika former av administrativa regler och bestämmelser får delansvar i nästan allt nyföretagande leder det både till lägre konkurrens och dessutom till ytterligare byråkratisering av näringslivet. För att stärka marknadsekonomin är det nödvändigt att den allmänna ekonomiska politiken liksom näringspolitiken utformas med så generella medel som möjligt. De motiv som från andra håll ofta framförs för en mer selektivt inriktad politik går ofta ut på att försöka få företagen att vid olika strategiska beslut välja andra alternativ än de marknadsutvecklingen pekat på. Ofta sägs det i sådana sammanhang att samhällsekonomiska kalkyler ger vid handen att den företagsekonomiska lönsamhetskalkylen är ofullständig. Detta kan naturligtvis i vissa fall vara riktigt, men sådana samhällsekonomiska kalkyler är behäftade med mycket stor osäkerhet, framför allt i fråga om de dynamiska framtida effekterna. De kan därför bara i undantagsfall ligga till grund för selektiva ingrepp av olika slag. För att främja industrins och näringslivets i övrigt utveckling bör således den allmänna ekonomiska politiken ges en mer generell inriktning. En väsentligt högre lönsamhetsnivå än den genomsnittliga för 1970-talet måste accepteras. En väl fungerande marknad för riskkapital måste också upprätthållas vilket förutsätter stimulanser av hushållens aktiesparande. Även inom lönepolitiken behövs förändringar till förmån för en mer differentierad lönestruktur för att åstadkomma den nödvändiga ökningen av industrisektorns storlek. Frihandel är och har varit basen för ett litet utlandsberoende land som . Vi har i olika internationella sammanhang verkat för ett ökat varuutbyte länderna emellan. Utan ett sådant fritt utbyte mellan länderna skulle vårt välstånd vara avsevärt lägre. Konkurrensen på utlandsmarknaderna är ett fortgående effektivitets- och produktivitetshöjande inslag i den svenska ekonomin. har ett oroande inslag av protektionistiska tendenser kunnat noteras i vår omvärld. anser att det är av största vikt att på alla sätt försöker motverka sådana tendenser. Regeringen bör i alla internationella sammanhang aktivt verka för en fri internationell handel och slopande av allehanda handelshinder. F. n. synes s. k. icketariffära handelshinder vara det största problemet på många marknader och den bör ta initiativ till bredare internationellt samarbete för att eliminera sådana. En mycket stor del av det svenska näringslivet verkar med framgång på utlandsmarknaderna. Ekonomin, sysselsättningen och levnadsstandarden i är beroende av fortsatt frihandel och av att svenska företag inte diskrimineras på utlandsmarknaderna. Men frihandel har också inneburit att vissa svenska näringar fått problem. De nya industrialiserade länderna påverkar oss. Den indiska textilindustrin har konkurrerat med bl. a. tekoföretagen i , de japanska varven och stålindustrin har drabbat både och andra delar av . Den lägre lönenivån är en viktig orsak till konkurrensframgångarna för dessa länder. har vår export till industrialiserade , s. k. NIC-länder, ökat mer än vår import från dessa länder. har ingen anledning att försöka hävda sig på de områden där andra klarar sig bra eller bättre. För att skapa en långsiktigt konkurrenskraftig ekonomi och en på egna ben tryggad arbetsmarknad måste vårt näringsliv anpassa sig till de yttre villkoren och utnyttja de relativa fördelar vi har jämfört med andra. Denna anpassning har varit ett av de fundamentala problemen i vårt samhälle . De nuvarande strukturproblemen är särskilt påtagliga därför att den negativa utvecklingen i vissa företag och branscher inte balanseras av en lika stark positiv utveckling på andra håll. För den nödvändiga industriella utvecklingen krävs en kraftigare expansion i nya branscher och i redan etablerade friska företag. I detta sammanhang är speciellt den s. k. tjänstesektorn av mycket stor betydelse. Fri handel med tjänster Den potential som finns inom tjänstesektorn, både för inhemsk sysselsättning och för produktion för export, måste mobiliseras. F. n. går ungefär hälften av varuproduktionen på export, medan export 1 * 1983/84. Nr 908 - 910 andelen av den privata tjänsteproduktionen bara är . Av den offentliga tjänsteproduktionen är det ännu mindre eller bara som gått till export. Av den totala världshandeln med varor svarar för medan vi däremot endast har av världshandeln med tjänster. Därmed ligger vi klart under genomsnittet för tjänsteexporten inom de västliga industriländerna. pågår en diskussion inom (General on Tariffs and Trade) om att få fram ett internationellt tjänstehandelsavtal och öppna gränserna för ett fritt tjänsteflöde. bör aktivt verka för att detta arbete når framgång. Detta förutsätter att vi är beredda att tänka om i fråga om vissa egna handelshinder mot utländsk konkurrens. Det gäller t. ex. de existerande förbuden mot utländska banker och vissa statliga monopol inom transportsektorn och försäkringssektorn. Även i fråga om de internationella kapitalrörelserna Finns möjligheter till liberaliseringar. Den svenka valutaregleringen är under utredning av den s. k. valutakommittén. anser att denna utredning bör uppmanas att utan onödiga dröjsmål utredningen har arbetat komma med förslag till liberaliseringar i enlighet med sina direktiv. som en enhetlig marknad 1 internationella sammanhang är ett mycket litet land. De nordiska länderna tillsammans är emellertid av inte oväsentlig betydelse. Samarbetet mellan de nordiska länderna t. ex. i olika internationella diskussioner och förhandlingar inom internationella organ av skilda slag är därför till stor fördel för . De nordiska länderna utgör också varandras viktigaste handelspartners inom ett flertal områden. Ett intensifierat samarbete skulle även i detta avseende vara av stort värde. De hinder som Finns på de olika ländernas kreditmarknader och aktiemarknader för medverkan från andra länders företag bör tas upp till förnyad diskussion, t. ex. inom . Den bör där spela en pådrivande roll. Den internationella handeln på tekoområdet och även andra för speciellt betydelsefulla områden begränsas av ett antal handelshinder. Även har infört icke obetydliga sådana hinder. anser att ambitionen måste vara att successivt minska sådana handelshinder, både för att bredda internationella marknader, för att främja de svenska konsumenternas intressen av billiga produkter och för att tillse att de svenska produktionsresurserna används på effektivast möj Artificiella handelshinder innebär i praktiken en begränsning av effektiviteten inom det svenska näringslivet. Företagens försörjning med kapital, framför allt riskvilligt sådant, är väsentlig för deras framtida expansionsmöjligheter. Vi har i en speciell motion om de mindre och medelstora företagen (se motion 1983/84:1079) pekat på den stora betydelse dessa företag samt nystartandet av företag kommer att ha för hela näringslivet. Inte minst viktigt är det att den s. k. inlåsningen av kapital i stora, historiskt vinstgivande företag motverkas. Om en större del av investeringsprojekten prövas på kapital- och kreditmarknaderna innebär det en effektivitetsökning inom näringslivet. Den dubbelbeskattning som sker av företagens vinster är i detta avseende en hämmande faktor. anser att denna dubbelbeskattning måste avskaffas. Tillgången på kapital måste också innebära möjligheter att få ta risker. Kreditinstituten har traditionellt och genom lagreglering haft olika säkerhetsnivåer i sin utlåning. Vad som utmärker dagsläget är dock att affärsbankerna har svårt att satsa på projekt utan fullkomlig garanti. En utredning har föreslagit en ändring av banklagstiftningen på denna punkt. Förslaget har remissbehandlats. anser att utredningens förslag i stort är ägnat att underlätta investeringar och därför bör genomföras. I en liberal ekonomi är det av värde att ha flera olika slags företagsformer existerande sida vid sida. För konkurrensen är det viktigt inte bara att det finns många fristående företag utan också att det finns många olika typer av ägarformer som konkurrerar med varandra. Då blir mångfald i ekonomin och i samhället över huvud taget större. I svenskt näringsliv finns många olika slags företag företrädda. De ägs av privatpersoner, institutioner, stiftelser, stat och kommuner. Det finns starka producent- och konsumentkooperativa företag. Vad som är mer ovanligt är löntagarägda företag. Vi anser att det finns anledning att underlätta för anställda som vill överta ett företag. Om löntagarna fick större chans att ta över det egna företaget skulle det sannolikt innebära en viss önskvärd broms på tendensen att små företag köps upp av stora. En stimulans till löntagarägda företag skulle kunna ges genom lättnader i arvs- eller gåvoskatten, i realisationsvinstbeskattningen, genom konsultservice eller genom införandet av särskild bolagsform. De förslag regeringen lagt i dessa avseenden har tyvärr gått i motsatt riktning, dvs. inneburit skärpt beskattning. Vi anser det emellertid väsentligt att reglerna inte utformas så att någon särskild ägandeform prioriteras så att konkurrensen därigenom snedvrids. Beträffande kooperationen hänvisar vi till vår motion med anledning av regeringens proposition 1983/84:84 om kooperationens kapitalförsörjning. Erfarenheterna har visat att det finns speciella problem förknippade med statliga företag. Statens roll som ägare till företag kommer lätt i konflikt med statens huvudsakliga roll i övrigt i samhället. Det har i själva verket blivit en sammanblandning mellan statens båda roller, en sammanblandning som är till nackdel för de statliga företagens möjlighet att utvecklas. Staten har inte kunnat fungera som enbart ägare, och den egentliga ägarfunktionen har därför inte blivit tillgodosedd. liksom andra företag måste utvecklas och expandera på grundval av egen lönsamhet och vinstutveckling, inte med hjälp av statliga kapitaltillskott för s. k. rekonstruktion. Det bästa testet på att framtida expansion baseras på egen lönsamhet är att det nödvändiga kapitalet anskaffas på kreditmarknaden i konkurrens med andra företag. anser således att de statliga företagen behöver ett tillskott av andra tänkbara ägare för att över huvud taget få ägarrollen uppfylld. Det innebär att man måste eftersträva att få in delägare, enskilda eller kooperativa, i de statliga företagen i form av kompletterande minoritetsintressen, eller i vissa fall helt sälja statliga företag till privata ägare. Börsintroduktion bör eftersträvas för vissa av de nu statliga företagen. Marknadsekonomin fungerar bäst om det finns god konkurrens och stor makt- och ägarspridning. Vi har tidigare bl. a. på dessa grunder avvisat de kollektiva löntagarfonderna som skulle innebära ett omfattande maktövertagande av det privata näringslivet. För att åstadkomma denna maktspridning är det nödvändigt med aktiva åtgärder och har tidigare pekat på ett antal sådana förslag. En av de viktigaste åtgärderna som främjar spridd maktstruktur är att främja små- och nyföretagande. Vi vill i detta sammanhang hänvisa till en separat partimotion om de mindre och medelstora företagen. Ett annat förslag som vi har fört fram tidigare från gäller slopande av den graderade rösträtten på nya aktier på börsens A I lista. I vår motion om hushållens sparande yrkar vi åter på att denna graderade rösträtt slopas. Börsens funktion är av stor betydelse för näringslivets försörjning med riksvilligt kapital och vi återkommer till detta. Företagsanknutna andel-i-vinst-system skulle medverka till att öka de anställdas inflytande och delaktighet i företagens resultat. anser att sådana system bör stimuleras genom gynnsamma skattemässiga regler. Vinstandelarna bör t. ex. inte beläggas med socialförsäkringsavgifter. 1 övrigt anser vi att det är värdefullt om olika slags system för andeli-vinst kan uppstå. Det finns ingen anledning varför ett system som passar ett företag och dess anställda också skall passa för alla andra företag, utan företagen och deras anställda bör uppmuntras att välja just den vanant som de själva finner lämpligast. Avskaffa den selektiva industripolitiken Den socialdemokratiska regeringen har talat mycket om att minska det särskilda industristöd som nått en kraftig omfattning. Denna avsikt har emellertid ännu inte realiserats i någon konkret politik. (Anslagen i proposition 1983/84:100 har kraftigt minskats för industristödet /85, men det återstår att se om detta håller i praktiken.) Exempel på stora fortsatta stödinsatser till enskilda företag finns för de statliga företagen, både stora och små. Senast beslöt majoritet om omfattande stödinsatser till Regioninvest i Norr samt Eiser i . Vi anser att en sådan selektiv industristödspolitik är till skada för marknadsekonomin. En stor del av marknadens normala funktioner har ersatts av politiska beslut. anser att denna utveckling måste brytas. Vissa utredningar om resultaten av denna politik tyder på att insatserna i bästa fall haft en begränsad positiv effekt, i sämsta fall en negativ effekt i form av försämrad industristruktur och således sämre framtida utvecklingsmöjligheter. Vi har i annat sammanhang beskrivit hur vi anser att en vitalisering av olika marknader bör ske(se partimotion 1983/84:2088 om den ekonomiska politiken). Detta gäller både arbetsmarknaden, kapitalmarknaden och aktiemarknaden samt varumarknaderna. Vi anser att steg för att få marknaderna att fungera bättre är av stor principiell betydelse och i själva verket en nödvändighet för att återinföra den svenska ekonomin till en bättre balans. I budgetpropositionen framhålls att aktivt deltar i de internationella diskussionerna om att minska subventionsgraden i exportkrediterna från skilda länder. Ett resultat av detta är att de s. k. consensus-räntorna successivt höjts, vilket just medför lägre statliga subventioner. Vi vill framhålla att ambitionerna måste vara att få med även nya exportländer i dessa diskussioner. Många företag utsätts för hård konkurrens från dessa länders företag genom att de kreditvillkor som offereras är extremt gynnsamma. Uppenbart är att kreditvillkoren av dessa länder används som ett medel för att slå sig in på marknaderna och i många fall är helt omöjliga att överträffa för svenska företag. Det är därför mycket viktigt att de fortsatta ansträngningarna om sänkt subventionsgrad inkluderar dessa nya exportländer. För /85 är anslaget Kommittéer m. m. avsett att finansiera bl. a. följande befintliga organ, nämligen , skogsbranschrådet, , tekobranschrådet, delegationen för småföretagsfrågor, delegationen för strukturfrågor inom vissa branscher, bilbranschrådet, tekniska och industriella rådet, centrala gassamrådsgruppen samt ERU. Vidare avses anslaget finansiera kostnaderna för det energitekniska råd samt det råd för kooperativ utveckling som regeringen har inrättat resp. . anser att ett stort antal av dessa råd och delegationer bör avvecklas. Anslaget bör därför minskas med till att börja med 5 milj. kr. Vi anser vidare att administrationen vid statens industriverk bör kunna reduceras med ca 5 milj. kr., t. ex. genom att begränsa antalet och omfattningen av branschvisa utredningar. I enlighet med våra förslag angående stödet till tekobranschen i motion 1982/83:2286 anser vi vidare att anslaget till selektiva industripolitiska åtgärder för tekoindustrin kan reduceras med 20 milj. kr. Vi har tidigare redovisat kritik mot femårsprogrammet för utökad prospektering. Vi har bl. a. efterlyst en redovisning av planerna för programmets fortsättning. Enligt vår uppfattning bör totalramen minskas med 50 milj. kr. Regeringen har föreslagit att företagens skattemässiga avdrag för forskning och utvecklingsarbete skall avskaffas. Det skulle vara mycket olyckligt om detta kom att genomföras. Den forskning och utveckling som sker inom de enskilda företagen är enligt uppfattning ett nödvändigt komplement till den verksamhet som bedrivs inom styrelsen för teknisk utveckling, Industrifonden, m. fl. statliga eller halvstatliga organ. Företagen är i de flesta sammanhang själva de som bäst kan överblicka inom vilka områden ytterligare forskningsinsatser är mest nödvändiga. Deras forskning behöver därför stimuleras, inte bromsas. anser därför att det s. k. FoU-avdraget bör vara kvar. Regeringen har i övrigt inte framfört några förslag i fråga om forskningen. I stället aviseras en särskild proposition . kommer att redovisa sina förslag och ställningstaganden i samband med vår motion med anledning av denna proposition. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi* 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om riktlinjerna för näringspolitiken, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet av förskjutning från selektiva till generella medel inom industri- och näringspolitiken, 3. att hos regeringen begär förslag till försäljning och börsintroduktion av vissa statliga företag, 4. att uttalar att etableringskontroll icke bör användas som ett medel inom näringspolitiken, 5. att hos regeringen begär förslag till stimulerande av löntagarägda företag i enlighet med vad som sägs i motionen, 6. att beslutar att företagsanknutna andel-i-vinst-system bör stimuleras genom att de icke beläggs med socialförsäkringsavgifter, 7. att uttalar att näringspolitik i de former som beskrivs i motionen är skadlig för marknadsekonomin, B. att uttalar att i skilda internationella sammanhang bör verka för en fri internationell handel och slopande av icke-tariffära handelshinder, även inom tjänstesektorn, 9. att uttalar att inom bör verka för ett närmare samarbete mellan de nordiska länderna så som beskrivs i motionen, 10. att hos regeringen begär förslag om en ändring i banklagstiftningen i enlighet med vad som anförs i motionen, 11. att beslutar a) minska anslaget Bl : Förvaltningskostnader med 5 milj. b) minska anslaget B 10 Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin med 20 milj. c) minska reservationsanslaget för utökad prospektering med 50 milj. kr. () () () () * Se även motionerna 1983/84:909910.