mot · G7022686 · 1984-03-27 00:00:00 — Motion 1983/84:2686 m. fl. Kommunalekonomiska frågor (prop. 1983/84:133) Underskott i bytesbalans och statsbudget påverkar inriktningen även av den kommunala ekonomin. kan visserligen en konjunkturåterhämtning skönjas, men de underliggande ekonomiska problemen finns kvar och förvärras. verkar den offentliga sektorn hämmande på vår ekonomi. Om detta vittnar både ett budgetunderskott på 11 av BNP och ett alldeles för högt skattetryck. Vår ekonomis inre och yttre balans kan inte återvinnas om den offentliga sektorn får fortsätta att växa på bekostnad av den enskilda. Utvidgningen av den offentliga sektorn har inte heller lett till en minskande arbetslöshet. I stället har arbetslöshetsnivån stigit parallellt med den offentliga sektorns tillväxt. En låg pris- och kostnadsutveckling är av avgörande betydelse för att vår ekonomi skall bringas i balans. Det förefaller som om träffade löneavtal knappast är förenliga med denna förutsättning. Den kommunala sektorns avtal, på en väl hög nivå och med skilda garantiklausuler inbyggda, framstår som svårförenliga med regeringens inflationsmål. Befolkningsutvecklingen totalt och i olika åldersklasser är av central betydelse för den kommunala ekonomin. Den senare delen av kommer att till skillnad från förhållandena kännetecknas av att totalbefolkningen är oförändrad. Befolkningsminskningar kan registreras i åldersgruppen 0 . Ökningstakten vad gäller pensionärsgruppen 65 minskar. Däremot ökar fortfarande gruppen äldre pensionärer (). De totala kraven på volymtillväxt enligt propositionen på grund av befolkningsförändringar beräknas till + 0,. Moderata samlingspartiet har i motion 1983/84:2031 krävt att kommunsektorn skall kännetecknas av nolltillväxt. Ovan redovisade siffror visar att det inte finns några skäl för en vidare expansion. Snarare är motsatsen fallet, inte minst genom den dramatiska minskning av antalet skolelever som kommer att inledas redan nu och fortsätta . Även om antalet äldre pensionärer ökar, kommer servicebehovet sannolikt inte att öka. Hälsotillståndet hos varje åldersklass jämfört med tidigare åldersklasser förbättras fortlöpande. Vi vidhåller därför våra krav från motion 1983/84:2031 om oförändrad utgiftsvolym i reala termer. Vi vill i detta sammanhang erinra om våra i tidigare sammanhang framförda förslag om att en mera perma nent utformning av ett kommunalt skattetak utreds. Enligt vår mening behövs emellertid åtgärder av detta slag , varför en lagstiftning om temporärt skattestopp 1985 och 1986 är synnerligen angelägen. Statens transfereringar till kommunsektorn uppgår till ca . Huvudparten, , utgörs av s. k. specialdestinerade statsbidrag, medan återstående del utgår i form av skatteutjämningsbidrag. De specialdestinerade bidragen utgår till ett 90-tal olika kommunala och landstingskommunala ändamål. Bidragens användning regleras i ett 70-tal författningar. I många fall är de statliga föreskrifterna mycket detaljerade. De specialdestinerade bidragen medför en omfattande statlig styrning av kommuner och landsting. Bidragen har därför ofta varit förbundna med villkor om enhetlig standard. Kommuner och landsting har mycket olika förutsättningar vad gäller skattekraft och geografiskt läge. Vårt lands stora yta och relativt lilla befolkning gör det nödvändigt att ha ett väl fungerande skatteutjämningssystem utan öronmärkta pengar pengar som kan användas efter kommunernas och landstingens eget omdöme. De specialdestinerade bidragen syftar ofta till att stimulera fram en stor offentlig sektor och en likformig standard oberoende av lokala förhållanden. Därför bör transfereringsminskningarna till kommunsektorn i första hand ske genom reduktioner av de specialdestinerade bidragen och inte som regeringen föreslår genom förändringar i skatteutjämningssystemet. Vi vidhåller därför våra förslag i motion 1983/84:2031 om indragning av specialdestinerade statsbidrag till kommunsektorn på . måste den statliga detaljregleringen av kommunerna minska radikalt. Härigenom ges kommunerna möjlighet att förfoga över sina resurser på ett mera rationellt sätt, vilket underlättar en eftersträvansvärd produktivitetshöjning. Kommunernas och landstingskommunernas finansiella ställning och likviditet är genomsnittligen god. Det finns dock ett mindre antal kommuner och landsting, som befinner sig i ett finansiellt utsatt läge. Därför föreslår vi att avsätts som riktat stöd till sådana kommuner som drabbas speciellt hårt av indragningar av de specialdestinerade statsbidragen, liksom till kommuner som drabbas hårt, när skatteunderlaget från de juridiska personerna dras in. Till denna fråga återkommer vi nedan. Reduktionen av medelsöverföringen till den kommunala sektorn föreslås få formen av ett borttagande av statsbidragen till driften av kliniker för psykiskt sjuka (4 516 miljoner), till driften för särskolor (449 miljoner), till ersättning av lokal och regional kollektiv persontrafik (252 miljoner) och till färdtjänst (325 miljoner), tillsammans ca . 1* 1983/84. över har vi i olika separata motioner föreslagit minskningar av statsbidrag i storleksordningen . Indragningen av nämnda bidrag är enbart att se som den tekniska konstruktion som varit mest närliggande att välja. Till ingen del innebär den någon anvisning till kommuner och landsting hur den kommunala verksamheten skall anpassas till en lägre total utgiftsnivå. Inom den kommunala självstyrelsens ram ankommer det på kommuner och landsting att fördela tillgängliga medel på olika ändamål. Det långsiktiga målet bör vara en successiv minskning av de specialdestinerade bidragen i syfte att öka kommunernas självständighet och minska den finansiella belastningen på statsbudgeten. Nuvarande skatteutjämningssystem är föremål för översyn av en parlamentarisk kommitté. Skatteutjämningssystemet är förknippat med vissa brister. Från statsfinansiell synpunkt är således den automatiska ökningen av de totala bidragen inom systemet negativ liksom bidragets beroende av den enskilda kommunens utdebitering. En hög utdebitering ger således högre bidrag än en låg. Skatteutjämningssystemet lockar därför till skattehöjningar och hindrar skattesänkningar i kommuner som erhåller skatteutjämningsbidrag. Trots de nu påtalade bristerna anser vi inte att det är riktigt att förändra skatteutjämningssystemet utan finnér att resultaten av den parlamentariska kommitténs översynsarbete skall avvaktas. Den kommunala beskattningen av juridiska personer I propositionen föreslås att indragning skall ske av hela det återstående kommunala skatteunderlaget för juridiska personer. Detta förslag återfanns redan i tidigare moderata motioner. Regeringen föreslår emellertid dessutom att indragningen i huvudsak skall ersättas genom ett i propositionen närmare redovisat kompensationssystem. Indragningen av skattekraft från juridiska personer drabbar i första hand kommuner utanför skatteutjämningssystemet samt s. k. vattenkraftskommuner i norra . För de primärkommuner som drabbas hårt av indragningen av skatteunderlag från juridiska personer och/eller de specialdestinerade bidragen har vi som framhållits ovan avsatt en pott på . Vi motsätter oss emellertid regeringens principförslag att indragningen av skatteunderlaget från de juridiska personerna skall kompenseras eftersom detta leder till alltför rymliga finansiella ramar för kommunsektorn 1985. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att till skatteutjämningsbidrag till kommunerna m. m. för /85 anvisa ett förslagsanslag av 11 , 2. att beslutar att avslå förslaget att till Bidrag till kommunerna med anledning av avskaffande av kommunala företagsbeskattningen för /85 anvisa ett förslagsanslag av , 3. att beslutar att avslå förslaget till lag om ändring i lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag, 4. att beslutar att med ändring av tidigare beslut till Bidrag till driften av kliniker för psykiskt sjuka m. m. för /85 anvisa ett med . 5. att beslutar att med ändring av tidigare beslut till Bidrag till driften för särskolor för /85 anvisa ett med . 6. att beslutar att med ändring av tidigare beslut till Ersättning av lokal och regional kollektiv persontrafik för /85 anvisa ett med . 7. att beslutar att med ändring av tidigare beslut till Bidrag till färdtjänst för /85 anvisa ett med . 8. att beslutar att till Bidrag till kommunerna med anledning av avskaffandet av kommunala företagsbeskattningen och besparingarna i de specialdestinerade statsbidragen för /85 anvisa ett förslagsanslag av 1 , 9. att beslutar att anta i Bilaga intaget Förslag till lag om begränsning i kommuns och landstingskommuns rätt att ta ut skatt m. m., 10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som ovan anförts om den kommunala ekonomin. () () () () () () () () . HÖGMARK (m) Rättelse: S. 6 Datering och namnunderskrifter flyttas till s. 5. Lag om begränsning i kommuns och landstingskommuns rätt att ta ut skatt m. m. Härigenom föreskrivs följande: 1 § Vid fastställande av skattesats för eller 1986 får kommun eller landstingskommun ej överskrida den skattesats som kommunen eller landstingskommunen har bestämt för . 2 § Om särskilda förhållanden i kommun eller landstingskommun påkallar det, får regeringen efter ansökan bevilja undantag från 1 §. Ansökan inges till året före det år ansökan avser. 3 § Högre skattesats än vad som är medgivet enligt 1 § får ej tillämpas vid debitering av kommunalskatt eller landstingsskatt enligt uppbördslagen (1953:272) eller vid utbetalning av sådan skatt för något av dessa år enligt lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt m. m., om ej regeringen har beviljat undantag enligt 2 §.