mot · G7021639 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Statsbidragsbestämmelserna för social hemtjänst och färdtjänst I den följande motionen föreslår vpk en översyn av statsbidragsbestämmelserna för social hemtjänst och färdtjänst i syfte att uppnå en högre grad av rättvisa mellan olika kommuner. Vi syftar också till att uppnå en situation där den grundläggande servicen som och färdtjänsten står för skall kunna garanteras en hög kvalitet och att den serviceberoendes ekonomiska ställning inte skall vara avgörande för möjligheterna att få service. Det är viktigt att se och färdtjänsten i sitt sammanhang. Det är i stort sett samma grupper, dvs. äldre och handikappade, som betjänas av denna samhällsservice. Det är också samma grupper som har drabbats av en rad inkomstnedskärningar och avgiftshöjningar både under borgerliga regeringar och under den socialdemokratiska. Här skall vi bara nämna några viktiga exempel: - De ändrade reglerna för beräkning av basbeloppet som genomdrevs av en borgerlig regering och sedan återställdes av socialdemokraterna och vpk; - Beslutet att bara justera basbeloppet för prishöjningar en gång , vilket inget annat parti än vpk har protesterat mot; - Försämringen av statsbidragen till KBT som har inneburit att en förtidspensionär fått en extra hyreshöjning på . , vilket inte heller någon annan än vpk protesterat mot; - Upprepade höjningar av avgifterna vid läkarbesök och medicininköp, som är ytterligare en fråga där vpk stått ensamt i opposition. ändrades statsbidragsreglerna för . Med dessa nya regler räknar man i budgeten för med att utgifterna för staten skall minska med 38 miljoner i förhållande till innevarande budgetår. Detta beror till stor del på att statsbidragsnivån sjunker. Men det finns också en annan tendens, som man visserligen noterar i budgetpropositionen, men inte kommenterar på något sätt. sjunker antalet äldre och handikappade som har hemtjänst. Detta sker trots att dessa grupper ökar i antal och att allt fler i dessa grupper får ett självständigt boende. Allt talar för att borde öka i omfattning. har emellertid det skett att kommunerna har fått sämre ekonomi och en åtgärd för att motverka detta har varit att höja olika avgifter, och bland dem hemtjänsttaxan. Om man ser detta i relation till de inkomstminskningar och övriga fördyringar som dessa grupper har drabbats av, ligger det nära till hands att tro att en betydelsefull förklaring till att minskar är att människor som skulle behöva ha hjälp tvingas avstå från denna av ekonomiska skäl. Det finns all anledning att från statens sida se över det här problemet. Om staten betalar ut bidrag till en verksamhet, måste också staten ställa krav på dess utformning. Det får inte vara så att man ekonomiskt understödjer en diskriminerande verksamhet. Statsbidraget utgår från förutsättningen att den som behöver hemtjänst också får det. Staten måste se till att detta också överensstämmer med verkligheten. I sammanhanget måste man också se till att det finns en rimlig likhet över hela landet och man måste se till att ekonomiskt hårt trängda kommuner med hög skattenivå får samma möjligheter att tillgodose kommuninnevånarnas servicebehov som bättre ställda kommuner. Genom reglerna för statsbidraget till hemtjänst måste man vidare förhindra taxesystem som innebär att avgift tas ut på ett sådant sätt att den som behöver många timmars hjälp drabbas på ett orimligt sätt. är det också viktigt att hålla avgifterna nere för dem som bara behöver någon eller några timmars hjälp . Färdtjänsten uppvisar en liknande problematik som den sociala . Här är det emellertid så att kommunens bruttoutgifter för verksamheten ersätts till av statsbidrag. Nya statsbidragsregler begränsar dock ökningstakten för färdtjänsten. Begränsningen är av den arten att någon egentlig utvidgning av de kategorier som får färdtjänst är möjlig. Det här är en rent ekonomisk avvägning som inte har någon egentlig relevans för behovet av färdtjänst. Det finns fortfarande grupper, t. ex. laryngektomerade, som borde ha generell rätt till färdtjänst men inte har det. Färdtjänsten skall vara ett komplement till den kollektiva trafiken. Människor som av olika skäl inte kan använda sig av tillgängliga kollektiva färdmedel skall ha rätt till färdtjänst. I glesbygder har emellertid färdtjänsten i betydande utsträckning fått ta på sig rollen inte som komplement till utan ersättning för kollektiva färdmedel. Självklart måste kommunikationsproblemen lösas i dessa bygder, men det bör inte kallas färdtjänst och medel bör inte kanaliseras över budget, utan över . Just detta att färdtjänsten skall komplettera den kollektiva trafiken för handikappade innebär att man måste ställa kravet på den att fungera så likt den kollektiva trafiken som möjligt. Färdtjänsten är alltjämt förknippad med begränsningar som gör att handikappades möjligheter att resa och förflytta sig skiljer sig från icke handikappades. Det finns begränsningar i antalet resor och resornas längd. Det finns begränsningar i antalet uppehåll under en resa. Det finns skillnader i avgifter som gör att den handikappades resor blir dyrare än andras. I vissa kommuner, är ett exempel, har färdtjänsttaxorna höjts så kraftigt att människor av ekonomiska skäl tvingas inskränka sitt lokala resande. Skillnaderna är emellertid mycket stora från kommun till kommun. Begränsningar i antalet resor, tre resor tur och retur är vanligt, gäller naturligtvis resor . Sådana bestämmelser kan göra det omöjligt att delta i föreningsliv, studie- och hobbyverksamhet osv. Även om det kan gå att tjata sig till extratilldelning av resor, så skall människor inte behöva försättas i den situationen. Det är tillräckligt påfrestande ändå att vara handikappad, utan att man skall behöva tjata sig till eller gå igenom långdragna byråkratiska processer för att få möjlighet att göra sådant som andra människor betraktar som självklara rättigheter att få göra. Handikappades möjligheter att delta i samhället är f. ö. en fråga som har vidare aspekter än att bara vara en fråga om resande. Det är en demokratifråga. Det handlar om varje människas rätt att ha ett inflytande över sin livssituation. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att statsbidragsbestämmelserna för färdtjänsten återställs till vad som gällde , 2. att hos regeringen begär en översyn av rådande förhållanden inom social hemtjänst och färdtjänst och hemställer om åtgärder i syfte att a. uppnå en hög och jämn servicenivå i hela landet, b. erhålla en taxepolitik som inte hindrar någon att av ekonomiska skäl avstå från service, c. utmönstra alla diskriminerande bestämmelser och uppnå största möjliga jämlikhet mellan handikappade och icke handikappade. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) minab/gotab 1984 77742