mot · G702511 · 1984-01-16 00:00:00 — Motion 1983/84:511 m. fl. Svensk havsresursverksamhet (prop. 1983/84:10) har intresset för odling av fisk och skaldjur ökat väsentligt. Detta gäller i särskilt hög grad utomlands. Odlingen av fisk, skaldjur och alger omfattade totalt i hela världen ca , motsvarande av havens och sjöarnas avkastning. var denna andel . I grannländerna och satsas målmedvetet på vattenbruk. har emellertid släpat efter, när det gäller konsumtionsodlingar. beräknas dock den svenska produktionen komma att uppgå till ca regnbåge och blåmusslor. I sammanhanget kan det vara intressant att notera att av den svenska laxkonsumtionen är importerad. Den stora fisk- och skaldjursimporten har medfört att vi 1981 hade ett underskott i handelsbalansen för dessa produkter på hela 614 milj. kr. Det är därför angeläget att öka fisk- och skaldjursodlingen i . Efter initiativ av delegationen för samordning av havsresurser (DSH) och forskningsrådsnämnden (FRN) har en styrgrupp under ledning av professor bildats och gjort en värdefull kartläggning av möjligheterna för ett ökat svenskt vattenbruk. lämnade denna styrgrupp ett förslag via DSH till regeringen om åtgärder i syfte att stimulera till ökat vattenbruk. Tyvärr måste vi notera att regeringen nu bara skjuter denna viktiga fråga . Statsrådet finner det varken lämpligt eller möjligt att göra en åtskillnad mellan statsmakternas riktlinjer och övergripande insatser för traditionellt yrkesfiske å ena sidan och fisk- och skaldjursodling för konsumtion å den andra sidan. Detta finner vi olyckligt. Det är uppenbart att /. n. inte har resurser att klara andra uppgifter än som krävs för att främja det traditionella yrkesfisket. Detta kommer också till uttryck i petitaskrivelse där man uttalar: Personaluttunningen har nått så långt att det blir nödvändigt att avveckla hela verksamheter för att återstoden av verket skall kunna fungera tillfredsställande. I samband därmed går det inte att undvika personaluppsägningar. Ett alternativ kan vara att någon annan myndighet med erforderliga resurser tar över verksamheten ifråga. Mot denna bakgrund är det uppenbart att - då inga nya resurser har ställts till förfogande - man där inte har några reella möjligheter att aktivt verka för ett ökat vattenbruk. 1 1983/84. Vi kan dela statsrådets bedömning att man behöver en gemensam administration för att ta vara på intressena för såväl det traditionella yrkesfisket som för dem som ägnar sig åt vattenbruk. Men pä kort sikt är det nödvändigt att man inrättar ett organ av ungefär samma typ som styrgruppen för vattenbruk har varit. Vi tillstyrker därför FRN:s och DSH:s förslag att ett vattenbruksråd bildas. Vi menar att detta vattenbruksråd bör fungera under en övergångstid och ha som uppgift att insamla erfarenheter från odlarna samt stimulera och råda dem som funderar på att ägna sig åt vattenbruk. När verksamheten har kommit in i ett lugnare skede - vilket vi anser bör kunna vara fallet om tre - bör även denna verksamhet anförtros åt . Vi vill också understryka att sju av de åtta organ som föreslogs ingå i rådet har varit positivt inställda till inrättande av och medverkan i ett dylikt vattenbruksråd. Vi finner det också mycket olyckligt att frågorna om hur tillståndsprövningen skall gå till när det gäller fisk- och musselodlingar ännu inte har lösts. Statsrådet hänvisar till att f. n. utreder tillståndsprövningen för fisk- och musselodlingar. Men den utredningen skulle ju egentligen varit klar ! Därtill kommer att av naturliga skäl endast kan ta upp och bedöma frågor som har med miljöpåkänningen av vattenbruket att göra. Men det finns ju helt andra frågor att också ta ställning till när man skall bedöma huruvida en odlare skall få placera sin odling på det ena eller det andra stället. Det kan gälla läge i förhållande till farled, relationer till ägarna av vattenrätter och många andra problem som inte direkt faller inom miljöområdet. Då vi alltså inte kan finna att den av bedrivna utredningen kan komma att lösa de frågor som aktualiserats från såväl styrgruppens som DSH:s sida vill vi för vår del förorda en annan handlingslinje. Vi anser att den enda rimliga lösningen är att den som vill ägna sig åt vattenbruk ställer sin ansökan till aktuell länsstyrelse, som får göra en samlad bedömning av alla de faktorer som kan påverka lokaliseringen. får alltså på ingivet eller infordrat underlag göra en bedömning av såväl miljö- som andra berörda intressen. Vi är medvetna om att viss remisskritik framförts av juridisk/teknisk karaktär mot en sådan lösning. Men vi kan inte finna annat än att dessa problem bör kunna lösas genom en snabbutredning inom departementet. I sammanhanget vill vi understryka att tidigare apostroferad styrgrupp i häftet Får jag lov (bilaga till utredningen) gjort såväl en fullständig kartläggning av nuvarande rutiner som lämnat förslag till nya. Detta bör påtagligt underlätta departementets arbete. Förslag bör föreläggas i sådan tid, att de nya prövningsrutinerna kan tillämpas från . När det gäller förslaget om en tvärvetenskaplig så synes detta i viss mån ha missuppfattats av remissinstanserna. Såvitt vi kan förstå har avsikten närmast varit att i princip ordna ett tvärvetenskapligt kontaktcentrum mellan alla de olika enheter vid vilka forskning bedrivs som kan vara av värde för vattenbruk. Det har alltså inte varit meningen att bygga upp separata institutionsbyggnader etc. Vi hoppas dock att även om någon formell tvärvetenskaplig inte inrättas, det ändå skall vara möjligt att på informell väg bygga upp detta väsentliga kontaktnät. har ifrågasatt om inte samtliga fiskodlingar där fisk för utsättning eller vidare uppfödning som produceras i landet borde vara anslutna till en obligatorisk fiskhälsokontroll. Men statsrådet tar tyvärr inget initiativ. Vi finner för vår del ytterligt angeläget att en sådan obligatorisk fiskhälsokontroll kommer till stånd. betalar f. ö. odlarna . för dylika ändamål. Det är att staten tar initiativ till att skapa en obligatorisk fiskhälsokontroll. Detta så mycket mer som vattenfallsverket är den störste producenten av yngel och smolt. Det krävs emellertid även ekonomiska stödåtgärder för att hjälpa odlaren genom de första känsliga åren i en ny näring. Först måste det ju till ganska stora investeringar i utrustning. Sedan kommer foderkostnader för närmare , innan inkomsterna förhoppningsvis börjar flyta in. Detta kräver ett ganska stort rörelsekapital som helst inte bör belasta odlaren med dryga amorteringar och räntor under de första besvärliga åren. Det finns visserligen några stödformer som kan utnyttjas av nystartade vattenbrukare, nämligen glesbygdsstödet, vissa rörelse- och produktutvecklingslån samt regionalpolitiska stödformer. Tyvärr har det emellertid visat sig att rörelse- och produktutvecklingslånen med nuvarande lånevillkor inte är särskilt attraktiva för odlarna. Enligt vår mening är det viktigt att ge utvecklingsfonderna ökade möjligheter att lämna speciella vattenbrukslån (avskrivningslån till hyggliga villkor). Samma gäller också möjligheter att lämna regionalpolitisk! stöd i form av avskrivnings- eller återbetalningslån. Utan tillgång på vattenbrukslån kan man inte räkna med den snabba tillväxt i vattenbruket som är önskvärd ur både regional- och handelspolitisk synpunkt. Ett fortsatt långbänksförfarande i vattenbruksfrågan kan inte rimligen innebära annat än att medan gräset växer dör kon. Det är mot denna bakgrund vi lagt dessa förslag, som i princip bör kunna träda i kraft . Blir så fallet kan vi säkerligen emotse en snabb expansion för svenskt vattenbruk. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar begära att regeringen inrättar ett vattenbruksråd med en verksamhetstid med huvudsaklig uppgift att stimulera till ökat vattenbruk, 2. att beslutar begära att regeringen koncentrerar tillståndsprövningen för fisk- och musselodlingar till länsstyrelserna, 3. att beslutar begära att regeringen tar initiativ för att bygga upp ett tvärvetenskapligt kontaktnät mellan forskningsinstitutioner som arbetar med frågor med anknytning till vattenbruk, 4. att beslutar begära att regeringen tillser att en obligatorisk fiskhälsokontroll för fiskodlingar anordnas, 5. att beslutar hos regeringen begära att vattenbrukslån ställs till vattenbrukares förfogande på sätt som angetts i motionen. () () () . ()