mot · G802165 · 1984-11-20 00:00:00 — m. fl. Förslag till lag om förbud mot investeringar i och (prop. 1984/85:56) Propositionen med förslag om en ny Sydafrikalag skiljer sig från tidigare regeringsförslag genom en mera omfattande och riktigare analys av utvecklingen i och hur den påverkar situationen i hela södra . I stort följer den allmänna motiveringen i motionen de beskrivningar av läget i regionen, som framförts av motståndarna till apartheidsystemet inne i och ANC resp. SWAPO och också det som sagts av representanter för frontstaterna. Beskrivningen av de olika lagarnas inverkan på utländska företags verksamhet, syftande till att ställa dem helt under apartheidregimens kontroll, tvinga dem till att delta i regimens rustningsprogram och direkt bidra till statens militärutgifter, är korrekt. Påpekandet om den sydafrikanska statens militarisering inom alla samhällsområden är likaså riktig och har med oro uppmärksammats av alla som intresserat sig för Sydafrikafrågor. Anmärkningen att det har varit den inre kampen och motståndet mot apartheid, som tvingat regimen till en viss modernisering av systemet, i stället för att den av egen fri vilja inlett en demokratisering, är också viktig. Denna analys, som även är helt i linje med vad solidaritetsrörelser och andra motståndare till apartheidsystemet anser, borde logiskt ha utmynnat i en kraftig skärpning av lagen med förbud mot investeringar i . Så har långt ifrån blivit fallet. 1 stället för att dra konsekvenserna av sin egen analys, har regeringen nöjt sig med smärre utvidgningar av den redan gällande lagen och t. o. m. i ett par fall underlättat företagens investeringar inom de redan vida ramar den drar upp. kommunisterna har sedan Sydafrikalagens tillkomst krävt en lagstiftning om ekonomisk bojkott av och . Det är och förblir det övergripande målet så länge apartheidregimen och dess förtryck består. 1 motion 1983/ 84:2202, som ännu inte behandlats av , upprepas och motiveras dessa krav. De förändringar och förbättringar av lagförslaget i den nu föreliggande propositionen, som föreslås i det följande betraktas av vpk som delmål på vägen till den heltäckande lagstiftning som partiet anser nödvändig. Den uppmjukning av förbudet mot anskaffning och uthyrning (leasing), som föreslås i 2 § kan inte godkännas av vpk. Att först införa ett förbud och sedan tillåta avsteg med . ökar inte respekten för lagen. Detta är så mycket mera allvarligt som regeringen i 8 § öppnar för en generell dispens för ersättningsinvesteringar och förbättringar av ar 1** 1984/85. hetsmiljö och arbetsförhållanden. Detta är den allvarligaste försämringen jämfört med den nuvarande redan dåliga bestämmelsen om dispenser från fall till fall. Det är svårt att frigöra sig från tanken att regeringen genom denna ändring vill befria sig från den obehagliga kritik och debatt som varje tidigare dispens medfört. Hänvisningen till att denna möjlighet funnits i den gällande lagens 5 § är ett dåligt argument. Företagen förberedde sig väl före lagens ikraftträdande . De gjorde stora investeringar och var därför naturligtvis inte intresserade av att förbinda sig att inte utvidga sin verksamhet i för att därigenom erhålla generella dispenser. Detta så mycket mindre som de räknade med och också har fått de dispenser från fall till fall som de tänkte begära. Förslaget om särskilda åtaganden i den nya lagens 8 § bör därför utgå. Det stopp för dispenserna från investeringsförbudet fr. o. m. 1990, som föreslagits i betänkande bör också enligt vpk:s mening tas in i den nya lagen. Att en ny utredning bör tillsättas för att förutsättningslöst studera den svenska Sydafrikapolitiken och lagen, som kommittén också föreslagit, utgör inget hinder för att redan nu tala om för företagen att några dispenser för investeringar inte kommer att beviljas efter 1990. Vpk stöder de reservanter i och de remissinstanser som föreslår ett förbud mot import till från . ockupation av är olaglig och fortgår trots upprepade FN-beslut om att den skall upphöra. Ett importförbud har ringa ekonomisk betydelse för och strider inte heller, som påpekas i propositionen, mot bestämmelserna i . Det är däremot en viktig politisk manifestation och kan inte utan vidare underkännas med argumentet att förbudet med lätthet kan kringgås genom att handeln leds genom . Det bör tvärtom leda till att en skärpning av bestämmelserna om handeln med också tas in i den nya lagen. Det är tillfredsställande att regeringen är beredd att utvidga förbudet om krigsmaterielexport till att också omfatta datautrustningar och terrängfordon avsedda för sydafrikanska militära och polisiära myndigheter. Men i likhet med det remissvar till betänkande som lämnat anser vpk att ytterligare åtgärder bör vidtas inom handelsområdet. Det gäller i första hand export av elektronik och teknologi inom kärnenergiområdet. Sambandet kärnkraft-kärnvapen är nu äntligen erkänt, och är en av de stater som kanske redan har skaffat sig förmågan att tillverka kärnvapen med hjälp av civil kärnkraftsteknologi. På importsidan gäller det precis som i Namibiafallet frukt och livsmedel. Ett system med licenser inom dessa begränsade områden vore en god början till en utvidgad handelsbojkott. Mot bakgrund av det anförda föreslås 1. att beslutar att undantagsregeln om anskaffning och hyrning . i 2 § utgår, 2. att beslutar att 8 §, särskilda åtaganden, utgår, 3. att beslutar att en bestämmelse om ett stopp för dispenser från investeringsförbudet fr. o. m. 1990 införs i lagen, 4. att beslutar att ett förbud om import från införs i lagen, 5. att beslutar att licenstvång för export av elektronik och teknologi inom kärnenergiområdet samt för import av frukt och livsmedel införs i lagen. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)