mot · G7022567 · 1984-03-05 00:00:00 — och i m. m. (sexualbrotten) (prop. 1983/84:105) Prostitution är det yttersta tecknet på kvinnoförnedring och på en patriarkalisk syn på sexualitet. I ett jämställt samhälle frodas inte prostitution. Och i ett samhälle där kvinnors sexualitet erkänns och respekteras frodas inte heller synen på kvinnan som en hora. Ett samhälle som är positivt till mäns och kvinnors sexualitet, som erkänner den sexuella drivkraften och som vill främja varma, hänsynsfulla och ömsesidiga sexuella relationer - i ett sådant samhälle kan knappast prostitutionen finnas kvar. Prostitutionens flertusenåriga historia är historien om männens makt över samhällenas olika institutioner. Det är också historien om kvinnornas underkastelse. Det är historien om männens erkända sexualitet och kvinnornas förnekade sexualitet. Det är historien om att männen delat in kvinnorna i två sorter - båda behövliga för deras behov. Den vanliga, normala kvinnan var hustrun/ modern. Hon var den ärbara, anständiga, hon fick till vai;je pris inte förknippas med skamliga laster, såsom sexuella behov. Men för mannens sexuella tillfredsställelse behövdes också den andra typen av kvinnor horan. Horan blev representant för den kvinnliga sexualiteten - alla kvinnor som visade det minsta sexuella intresse var skamliga och därmed ansåg sig männen ha fri tillgång till deras kroppar. Många kvinnor har blivit kallade för horor - utan att de någonsin tagit betalt för sin kropp. En del kvinnor har under oket av detta kvinnoförtryck tvingats att sälja sin kropp under århundrandenas lopp. I modern tid har många kommittéer och utredningar grubblat över psotitutionen. Men nästan är det kvinnorna som utgjort problemet, kunderna - de som efterfrågar kvinnorna - har bara nämnts i parenteser. Under tidsepoker då man önskat kväva prostitutionen, så har lagstiftningen inriktats mot kvinnorna. Männen har gått fria. Prostitutionens bekämpare har egentligen varit av två slag: de som av strängt moraliska skäl tyckt illa om sexualitet och velat bekämpa allt som har med detta skamliga att göra - och de som sett prostitutionen som en förnekelse av den sanna och riktiga sexualiteten. I debatten blandas ofta dessa grupper ihop - fast de egentligen har helt olika utgångspunkter för sin kritik. Den ena gruppen är negativ till sexualitet, den andra gruppen är positiv och vill främja en öppen och varm sexualitet. Prostitutionen anses som världens äldsta yrke i den patriarkaliska världen. Ändå har prositutionen bytt ansikte, ökat och minskat i omfattning - alltefter den ekonomiska och sociala situationen i resp. samhälle. Det som varit gemensamt är mannens herravälde över kvinnor och 1 1983184.3 sami. förnekandet av den kvinnliga sexualiteten. Men behovet - efterfrågan - har skiftat mellan olika samhälleliga kulturer. De ekonomiska och sociala villkoren har tillsammans med den andliga, moraliska synen i samhället påverkat efterfrågan. Det är alltså samhällets utformning i social, ekonomisk och moralisk bemärkelse som avgör hur stor eller liten prostitutionen skall vara. Det finns få saker som är så mytomsusat som prostitutionen. har omfattande utredningar och socialt fältarbete krossat de flesta myter. Myten om att det är kvinnor med särskilda sexuella behov som blir prostituerade är totalt krossad - det är ofta tvärtom. Många av de här kvinnorna har från början fått en mycket negativ syn på sexualitet genom bl. a. våld och övergrepp under barndomen och ungdomen. Myten om att prostitutionen behövs för ensamma och handikappade män är också totalt krossad. Det är vanliga, gifta män i alla yrkeskategorier som går till prostituerade. Man räknar med att var femte man under sitt liv besökt en prositituerad. Tvärtemot vad som sägs, blir i själva verket ofta avvikande män avvisade av de prostituerade. Synen på sexualitet har totalt förändrats under bara några decennier. Kvinnors sexualitet har äntligen erkänts. Preventivmedel och abort har blivit tillåtna. Kunskaperna om sexualitet har ökat. Mycket av smussel och skam är borta. Att hålla på sig till man gift sig är ett minne blott. Sexuell otrohet är inte lika omstörtande som för . Man talar inte längre om att det är mannens rätt att inom äktenskapet ha tillgång till kvinnans kropp och hennes skyldighet att ställa upp. handlar det om att både mannens och kvinnans sexuella behov behöver tillfredsställas. I slutet av och i början av det här seklet tog en del kvinnor både sina egna och fostrets eller barnets liv inför skammen att bli ogift mor. Eller också - om hon hade ekonomiska möjligheter - reste hon bort och lämnade barnet hos en änglamakerska. I kyrkoböckerna stod det okänd mor. Männen gick fria. Det var hon som lockat, förfört - mannen kunde inte ställas till ansvar för sina sexuella behov, när hon en gång väckt dem. Det var hennes fel. Allt det där är i vårt land borta . har inneburit en revolution för kvinnorna. Parallellt med denna sexualitetens frihetsrevolution borde prostitutionen drastiskt ha sjunkit. Men så blev det inte. Den gamla, moraliskt/ religiöst färgade synen på sexualitet som något förkastligt byttes hastigt ut mot något annat: kommersialismens förtinglingande av sexuella relationer. Under de tider då sexualiteten omgärdats med förbud och skam, där män hållits avskilda från kvinnor, där giftasåldern varit hög - är det mer begripligt att männens sexuella behov kanaliserats till prostituerade -eftersom de var de enda kvinnor som var tillåtna. Men när så sexualsynen ändrades, kvinnors sexuella behov erkändes, preventivmedel kom, föräktenskapliga förbindelser blev inte bara accepterade utan också det normala - så ökade ju uppenbart möjligheterna till normala sexuella kontakter, baserade på ömsesidiga relationer mellan män och kvinnor. Behovet av prostitutionen borde därför drastiskt ha minskat. I stället ersatte och den gamla moralen, snabbare än någon förstod. Det är vi överösts av reklam, mode, musik, film som speglat på våra sexuella behov. Porren släpptes fri. Den nya, fria sexualiteten kunde köpas för pengar, precis som vilken vara som helst. Vi skulle bli förföriska, superkvinnliga, supermanliga. Kanske drömprinsen/prinsessan kunde fångas med en ny doft, ett nytt läppstift, en ny slips... Undermedvetet har vi itutats att vi skall inte vara nöjda, kanske något/någon bättre finns runt nästa hörn - men då gäller det att vara attraktiv. Vi har köpt sexuella skal, sexiga förpackningar - för att det motsatta könet ska tända på oss. Om vi inuti varit någorlunda sexuellt fria och kunnat ha glädje av sexualiteten har inte skalet talat om. Under dessa år har också samhället över huvud taget kommersialiserats. Köp-slit-släng blev refrängen när ekonomin gick framåt och alla fick det bättre. skedde stora befolkningsomflyttningar. Många ryktes upp med rötterna, förlorade sitt sociala fäste i tillvaron. Lyckan kunde köpas för pengar, det gällde allt från möbler till sexualitet. Sexklubbarna ökade snabbt. Kärleken blev en vara, en kropp - några djupare känslor behövde man inte besvära sig med att ha, kroppen behövdes bara för stundens snabba, kroppsliga utlösning. Så just i den tidsperiod när sexualiteten äntligen befriades från sina bojor och kvinnorna började resa sig efter sekler av förtryck, så slog det kapitalistiska samhällets motor obarmhärtigt till. Här fanns nya marknader, här kunde göras pengar. Och sexualiteten som underliggande budskap i nästan all reklam blev ett faktum. Den sexuella kärleken som förut varit instängd i sängkammarens mörkaste hörn, blev plötsligt en lockande vara som kunde köpas på kapitalets marknadstorg. Så blev sexualiteten ändå inte befriad. Den blev belagd med nya bojor. I det kommersiella utbudet förlorade sexualiteten all kontakt med mänskliga känslor, med ömhet, värme, ömsesidig respekt, kropparnas och själarnas totala förening - för att uttrycka sig lite poetiskt. Sexualiteten blev blott och bart den fysiska utlösningen. Och en sådan kan man ju köpa - om man är man. Dessutom slipper man trassla in sig i ansträngande mänskliga relationer. Ungefär så har undertonen varit i våra herrtidningar, som pumpats ut i hundratusentals exemplar det . Så kunde prostitutionen leva vidare, trots att de egentliga grundvalarna förändrades. Parallellt med den jämställda könsrollsdebatten i dagspressen, fördes den råa, manliga sexualitetens syn på kvinnan som kropp fram i enorma upplagor av herrtidningarna. Samhället började ingripa mot sexklubbsverksamheten. Prostitutionen som nådde sin topp 1976 sjönk därefter till nästan hälften. De politiska och polisiära ingripandena mot sexklubbarna gav snabbt resultat. Så står vi nu mitt uppe . Bakom oss har vi uppbrottet från den förtryckta sexualiteten, vi har kvinnornas ökade frihet. Vi har den ökade jämställdheten mellan män och kvinnor, men vi har också det ökade kommersiella trycket i samhället. Vi har erfarenhet av hur människors känslor utnyttjas krasst i ekonomiska syften och hur denna exploatering ständigt försvårar och trycker tillbaka mäns och kvinnors jämställdhet som vi uppnått på andra områden. Vi har också fått kunskap om prostitutionen. Vi vet att det är vanliga gifta män som går till prostituerade. Vi vet också att merparten av de kvinnor som dras in i prostitutionen inte är missbrukare, de dras in i prostitutionen därför att det är lättförtjänta pengar. Många av dem som mer eller mindre tillfälligt - börjat på gatan har inte varit "tvingade av sociala skäl. Däremot har de en känslomässig bakgrund som gjort att de utsatts hårdare än andra av det kommersiella samhällets sexuella exploatering och drömmen om att lyckan köpas för pengar. Men vi vet att den som fastnar i prostitutionen snabbt tar steget från att tillhöra det normala samhället till en subkultur, där våld och förnedring är så vardagligt, att det helt enkelt är en normal del av livet. Men vad som händer med de hundratals tillfällighetsprostituerade" som finns , vet vi mindre om. Vi kan bara ana att tiden som prostituerad sätter sina outplånliga spår, även om den sociala fasaden utåt kan verka trygg. Mansföraktet och självföraktet riskerar att leva kvar för evigt. Vi har alltså äntligen fått ett samhälle där prosititutionen inte behövs av sexuella skäl. Vi vet att sexualitet som är förknippad med ömsesidiga känslor, både andliga och kroppsliga, är vida överlägsen den patriarkaliska sexualiteten - även för männen. kräver en sådan sexualitet mycket mer av den manliga partnern än vad han är van vid. Vi lever just nu i en brytningstid där den gamla kvinnorollen håller på att förändras. Mansrollen är fortfarande låst i gamla tiders uppfattning- det som hänt är fortfarande krusningar på ytan. Det är kvinnorollen som mest förändrats. Därmed har också kraven på mannen ökat. Kvinnorna kräver att han ska ta sin del av ansvaret för hemmet och omsorgen. Kvinnorna kräver att få sin sexualitet tillgodosedd. Kvinnorna kräver ett ömsesidigt förhållande, som bygger på jämställdhet och inte underkastelse från deras sida. För många män är det här svårt. De är inte uppfostrade till att leva med jämställda kvinnor. Och kvinnorna vet inte hur de ska hävda sin rätt, vet inte vilka krav de kan ställa, sliter i sina dubbla roller och möts av motstridande uppfattningar (en god mor är hemma hos sina barn, en modern kvinna måste yrkesarbeta, en god hustru är inte för utmanande, men en riktig brud är utmanande, en aktiv tjej går på möten, en riktig husmor ser till att hemmet är fint). Självklart knakar många äktenskap och förhållanden i denna uppbrottstid. En del män tar uppenbarligen sin tillflykt från det här till en manlig värld, en herrtidningars värld, till videovåldets kvinnoförtryck, till prostituerade kvinnor. Kvinnovåldet, såväl inom hemmet som det som drabbar prostituerade, har ökat markant. Prostituerade vågar allt mindre arbeta ensamma. En del tolkar den ökade manliga aggressiviteten som ett tecken på att man inte klarat av den nya kvinnorollen, man har inte klarat av att anpassa sin egen roll för att möta kvinnan på ett jämställt plan. Den prostituerade kvinnan blir därmed en flyktväg, man slipper ta itu med jobbiga relationer hemma. beskriver många prostituerade som berättar om sina kunder: talar ständigt om de djävla kärringarna de har hemma. Den prostituerade står därmed emellan möjligheterna för män och kvinnor att bygga upp ömsesidiga och respektfulla relationer. Så länge mannen kan fly undan, så länge kan jämställdhet inte uppnås. har gjort en mycket omfattande och fin analys över prostitutionens historia och faktiska innebor. Men den, liksom sexualbrottskommittén och den nu framlagda propositionen, föreslår ingen kriminalisering av kunden eller kvinnan. De argument som framförs verkar dock mycket tunna och står inte alls i paritet med de tunga och djupt kunniga analyser som man i övrigt presenterat. En kriminalisering av kvinnorna avvisar vi. Det är alltid mot kvinnor lagstiftning satts in under tidigare skeenden, aldrig mot kunden. De som är mest utsatta - kvinnorna - ska självfallet i det här läget inte straffbeläggas. Ett argument mot kriminalisering i någon form är att det är det totala samhälleliga mönstret som måste ändras och att en sådan förändring tar tid. Ett förbud skulle därför vara meningslöst. Det samhälleliga mönstret har totalt förändrats på det sexuella området under . Prostitutionen försvann inte alls, trots den totalt förändrade samhällsbilden. De som kunde tjäna pengar på den nya sexualsynen slog raskt till. Det är ett argument som talar för en kriminalisering i dagens läge. Det är inte primärt den sexuella nöden som är grogrund, utan den kommersiella könsexploateringen av män och kvinnor. Dessutom skulle en kriminalisering verka moraliskt förebyggande och påskynda en förändring av den totala samhällsstrukturen. Ett annat argument är omtanken om de prostituerade. Man menar att om prostitutionen blir mer dold har man färre möjligheter att stödja de prostituerade. I prostitutionsutredningen menar man att sådana stödjande insatser betyder mycket för att minska och förhindra en nyrekrytering. Verkligheten talar ju delvis ett annat språk. För precis som propositionen konstaterar är det sannolikt att en minskning av prostitutionen skulle ske vid ett kriminaliserande av kunden. Nyrekryteringen skulle alltså minska. säger i sitt remissyttrande över sexualbrottskommittén att man ska akta sig för det till synes vackra omsorgstänkandet. Hon menar att många män hävdar det argumentet, för att egentligen dölja det man egentligen tycker: nämligen att prostitutionen mycket väl kan finnas kvar. (En stor andel vanliga män besöker ju också prostituerade då och då.) män skulle knappast riskera sin sociala position, om prostitutionens kunder kriminaliserades. Eftersom de prostituerade inte kriminaliseras, så är det inget som hindrar dem från att söka eller ta emot hjälp från sociala instanser. Vi är naturligtvis medvetna om att det kan bli något svårare att nå de prostituerade än det är , men det är vår fasta övertygelse att en kriminalisering kommer att få till följd en kraftig minskning av antalet prostituerade. säger att det finns en fara i att kriminalisera, då man kan slå sig till ro och tro att man har gjort vad man har kunnat. Det är ett alltför teoretiskt argument. Tvärtom är det väl så att om samhället mycket starkt markerar att det är fel att köpa kvinnokroppar, som man utför onanihandlingar i (för något annat är det ju inte), så skulle attityderna till detta förändras. Så länge det är tillåtet - så är det en någorlunda accepterad handling av män. I vissa kretsar bevisar man sin manlighet genom detta. Ett förbud skulle alltså helt klart förändra värderingarna. Lagstiftningen skulle skynda på detta. Det är exakt samma sak med barnagan. Alla vet att ingen kan veta vad som sker bakom hemmens dörrar. Ändå lagstiftades mot detta. Man gjorde det därför att man med lagstiftningens hjälp ville tala om att det är ett icke accepterat beteende att slå barn - lagen har blivit ett effektivt påtryckningsmedel när det gäller att ändra attityder. Vi har en lagstiftning om att använda säkerhetsbälte i bilar. Inte heller detta kan fullständigt kontrolleras. Syftet med den lagen är att påskynda bältesanvändningen, därför att vi vet att det är ett effektivt skydd vid olyckor. Lagstiftaren har alltså menat att medborgarna behöver hjälp att förstå sitt eget bästa, alltså har man lagstiftat kring barnaga och t. ex. säkerhetsbälten. - Men köpa kvinnorkroppar - det är lagligt. Att kriminalisera just den handlingen är tydligen svårare än allting annat. Antagligen ligger det mycket i vad jämställdhetsombudsmannen har sagt. Bakom prostitutionen döljer sig kunderna, de vanliga svenska männen. Varför skulle de vilja lagstifta bort något som funnits till hands för män ? anför också ett skäl: risken för utpressning från den prostituerades sida gentemot kunderna skulle öka. Inför det argumentet måste man fråga sig: Skulle inte den risken egentligen vara ett effektivt hot mot prositutionen? Skulle det inte innebära att kundkretsen faktiskt minskar? Om män som köpt en sexuell handling eventuellt skulle drabbas av utpressning måste det bekämpas. Men hur många kvinnor genom århundrandens lopp har inte förskjutits, begått självmord, dödat sina nyfödda därför att de blivit offer för det manliga herraväldet på sexualitetens område? Riskerna med att förbjuda det största kvinnoförtrycket - att män köper kvinnokroppar - torde vara små i jämförelse med alla de offer som följt och följer i prostitutionens spår. Ett vanligt argument är: Vad är prositution? Om jag som är man bjuder dig på middag, säger mannen, och sedan följer du med mig hem och vi ligger med varandra - är det prostitution? Nej, naturligtvis inte - om jag som kvinna vill äta middag med dig och älska med dig, därför att jag själv får glädje av det. Prostitution är ett ganska väl avgränsat område. Det är när män mot betalning koper en kvinnas kropp. Hon har inget som helst utbyte - hon ställer upp med sin kropp efter att först ha gjort upp om priset. Antagligen är det en gammal manlig fördom när man hävdar att om jag bjuder dig på det... Bakom det döljer sig tron att i varje kvinna finns en liten hora, som mot en förmån kan sälja sig. Att kvinnan själv skulle ha lust att äta middag och ha en tillfällig förbindelse, tror man tydligen inte. I stället tror man att en flott middag är det samma som kontant betalning - kvinnan säljer sig alltså, vad hon än väljer. Så är det nu inte i praktiken! Prostitutionen föreligger när kvinnan mot i förväg uppgjord ersättning ställer sin kropp till förfogande, utan att själv ha minsta utbyte - och det har prostituerade inte. På motsvarande sätt kan den homosexuella prostitutionen betraktas. Propositionen föreslår nu en mycket skärpt lagstiftning mot allt som kan betraktas som koppleri. Är det verkligen rimligt att straffbelägga en fastighetsägare, som hyrt ut en lägenhet där en prostitution förekommer fast han inte visste det från början och fast han inte tjänat några pengar på det? Om han fått vetskap om att det förekommer prostitution så skall han göra allt för att hyresgästen skall avhysas - om han inte gör det blir han straffad. Trots att han inte fått mer i hyra än av någon annan hyresgäst. Om man kriminaliserar kunderna vid prostitutionen, så är det självfallet att man också skall kriminalisera allt som kan kallas koppleri. Men är det verkligen korrekt att fastighetsägaren skall bli straffad för något han inte tjänat egna pengar på och det dessutom är en verksamhet som är laglig, som förekommit i lägenheten? Han blir alltså straffad för att ha främjat en verksamhet som är laglig. Den som upplyser - utan egen ekonomisk vinningom var det finns prostituerade, han har uppenbarligen gjort sig skyldig till främjande av prostitution och kan med den nya lagen betraktas som kopplare. Är han verkligen en större skurk än en man som köper kvinnans kropp? Och främjar inte en sådan lagstiftning pengar under bordet? Fastighetsägare eller taxichaufförer kan alltså anmälas för koppleri av den prostituerades kund, eftersom han själv inte gör sig skyldig till någon straffbelagd handling. Då måste det vara bättre för fastighetsägaren eller taxichauffören att ta betalt, då gör sig kunden skyldig till muta och blir mindre benägen att anmäla dem. Vad är det för dubbelmoral att kriminalisera upplysaren men låta den som utför handlingen gå fri? Sammanfattningsvis: Vi har under nått en sådan sexuell befrielse i samhället att något behov av prostitution i gammal bemärkelse inte längre föreligger. De orsaker som ligger bakom prostitutionen består i ett fortsatt kvinnoförtryck och ett kommersialiserande av sexualiteten och reducerande av den till en vara. Ett fortsatt accepterande av att män får köpa kvinnors kroppar hindrar den pågående jämställdheten mellan könen och förhindrar att män och kvinnor ska kunna mötas som jämlikar i ett ömsesidigt sexuellt förhållande, som ger större utbyte även åt männen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen hemställer om ett lagförslag som kriminaliserar kunden i ett prostitutionsförhållande.