mot · G7022373 · 1984-01-25 00:00:00 — Den rika tillgången på vattenkraft och skogsråvara för energiändamål har varit en avgörande förutsättning för den industriella utvecklingen i . När vi kunde utnyttja våra vattendrag för elkraftsproduktion var det signalen för en mycket snabb och framgångsrik industriell utveckling som lade grunden för vårt ekonomiska framåtskridande och välstånd. Det är angeläget att arbeta för en utveckling som leder till att vi även kan försörja svenskt näringsliv med billig och säker energi. Ett stigande oljepris och dess ogynnsamma inverkan på våra utrikesaffärer parat med ett onödigt stort utlandsberoende av energi har framtvingat kraftfulla åtgärder för att utveckla ny energiteknik och använda andra, inhemska bränslen. När det gäller de fasta bränslena pågår det f. n. ett intensivt utvecklingsarbete. På torvområdet har man uppnått betydande resultat. Frågan om torvkoncessionen är nu föremål för snabbutredning, eftersom utformning av nuvarande minerallagstiftning lägger vissa hinder i vägen för torvbrytning. Trots detta har brytning kommit i gång i industriell skala på flera platser i . Kommuner har investerat eller har planer på betydande investeringar i fjärrvärmeanläggningar, baserade på bl. a. eldning av torv. Parallellt med framtagning av ny teknik för användning av skilda inhemska fossila bränslen har speciellt rapporterats om ökad försurning och döende skogar. Hälften av den västtyska granskogen uppges befinna sig i farozonen. Skador har också kunnat registreras på flera platser i . Med tanke på vårt stora beroende av våra skogstillgångar för export av massa och papper är det angeläget att från svensk sida dels föregå med gott exempel genom att inte tillåta annan energi- och värmeproduktion än från sådana energikällor som har en ringa påverkan på vår miljö, dels via internationella organ förmå andra stater att minska sina utsläpp av svavel och kväveoxider. Enligt min mening bör mot bakgrund av de ökande försurningsriskerna i första hand satsa på en utbyggnad av vattenkraften och kärnkraft exempelvis Secure och därmed undvika användning av t. ex. torv för värme- och energiproduktion. Men det är inte bara försurningsriskerna som ger anledning ifrågasätta torv. Torvmossarnas roll i det ekologiska systemet är inte utredda. Vi vet att myrar och andra våtmarker har en speciell flora och fauna. I vår flora är av kärlväxterna mer eller mindre starkt bundna till myrar. En stor del av vår fågel-, insekts- och groddjursfauna är beroende av myrarna. Internationellt sett är våtmarkernas växter och djur hotade. försökte väcka världsopinionen genom att utlysa en våtmarkskampanj och genom att proklamera som ett internationellt våtmarksår. Myrar är högproduktiva ekosystem och har därför stor betydelse även för djurarter som inte är speciellt knutna till våtmarker. Hare och klövvilt är t. ex. i hög grad beroende av myrar som betesmarker. Skogsfågelshönorna är beroende av betet på myrarna för sin äggproduktion tidigt på vårarna och deras kycklingar har stor nytta av myrarnas produktion av insekter. I jakt- och viltvårdsberedningens betänkande konstateras: Utdikning av våra våtmarker påverkar i hög grad viltets livsbetingelser. Ört- och lövvegetation, särskilt i våtmarkernas kantområden, utgör ett värdefullt viltfoder och insektlivet gagnar många fågelarter. En speciell betydelse har kalkpåverkade myrar som ofta har karaktären av rikkärr. De är extremt högproduktiva och har en speciellt artrik fauna och flora. Många arter är helt beroende av denna speciella miljö för sin existens. Rikkärr är ofta kända för sina orkideer. Stora blöta myrar på kalkgrund kan vara extremt fina fågelmyrar. Myrar av rikkärrskaraktär är omistliga om vi vill bevara en mångformig växt- och djurvärld. Efter allt som under senare åt har skrivits om myrarnas betydelse som naturmiljöer är det ofattbart att man plötsligt och i så stor skala börjar exploatera myrar genom torvbrytning utan att först göra en noggrann planering med hänsyn till naturvärden, tillgång på brytvärd torv, transportavstånd, torvbrytningens inverkan på angränsande marker osv. Våra torvtillgångar har skapats under loppet av tusentals år och en brytning av torven innebär att myrarna som ekosystem oåterkalleligen utplånas. Låt mig ta ett exempel. 1 finns 130 myrar som är större än 50 ha. naturvårdsenhet har utfört en inventering av myrarnas naturvärden i , men någon översiktlig utredning om de olika myrarnas värde ur torvbrytningssynpunkt har inte utförts. Det torde finnas många myrar inom länet som redan är förstörda genom tidigare utdikningar och som innehåller tillräckliga mängder brytvärd torv. Ändå har det kommunala företag som planerar torvbrytning i stor skal sökt brytningskoncession inom landskapets förnämsta rikkärrsområde med bl. a. i särklass förnämsta fågelmyr. De rikkärr i kommun som är hotade ligger på så stort avstånd från de centralorter , och där torven skall användas som bränsle, att torvbrytningen förmodligen inte är försvarbar av ekonomiska skäl. Brytningen kommer troligen att menligt påverka djurlivet och fisket i de vatten som avvattnar myrarna, däribland ett förnämligt sportfiskevatten i . Vid de nämnda myrarna ligger till råga på allt tre byar , Stensjö och Vägersjö som ursprungligen var beroende av myrarnas produktion av foder och bete för husdjuren och av den rika vilttillgången. Där lever fortfarande 28 hushåll, som är beroende av jakten, fisket och den rika naturen. Efter en exploatering av myrarna har de bara kvar det ensliga läget och de långa avstånden. En alltför snabb och dåligt planerad exploatering av våra torvtillgångar kommer med säkerhet att ge upphov till oekonomiska satsningar och kapitalförstöring som oersättliga naturvärden går till spillo. Skandalen med Skarvsjömyrarna i är ett avskräckande exempel som inte får upprepas. För att förhindra detta krävs snabba åtgärder. För det första måste, enligt min mening, investeringar utföras på och regional basis för att utröna vilka myrar som kan exploateras utan att stora naturvärden går till spillo. 1 första hand bör torvbrytningen begränsas till myrar som redan tidigare är påverkade genom mänskliga ingrepp. Speciellt rika myrar måste skyddas mot all exploatering, som innebär en varaktig påverkan på myrarna som ekosystem. På de myrar där torvbrytning kan tillåtas bör ingående undersökningar utföras för att utröna torvtillgångarnas omfattning, torvens kvalitet och brytningens inverkan på angränsande marker. För det andra bör statsmedel till torvbrytning bara utgå till noggrant planerade projekt för vilka en utförlig kostnadskalkyl kan presenteras. Utvecklingen av nya brytningsmetoder som är mer ekonomiska och mer skonsamma för miljön bör stimuleras. För att medge en långsiktig och noggrann planering bör statsbidragen inte vara tidsbegränsade, på så sätt undviker man alltför snabba beslut baserade på bristfälliga underlag. Avslutningsvis kan det vara värt att notera den senaste tidens debatt om inslaget av uran i askan efter förbränning av torv. Det kan också vara värt att understryka, att om framtiden på enklare sätt än kan finna miljövänliga lösningar på våra energibehov så är möjligheterna att återställa våra älvar större än dem som gäller exploaterade myrar. Med åberopande av det ovan anförda får jag hemställa 1. att som sin mening ger regeringen till känna att kommande behov av energi bör tillgodoses genom utbyggnad av vattenkraft och kärnkraft-Secure-reaktorer, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att fossila bränslen, torv, olja och kol icke bör användas för värme- och elproduktion utan betryggande reningsteknik av avgaser och hantering av avfallsprodukter som aska, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att torvmossarnas roll i det ekologiska systemet måste bli mera ingående belyst innan torvbrytning igångsätts i större skala.