mot · G7022329 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2329 Stiftelsen tillkom efter en motion av ett antal riksdagsledamöter från . ägs av en stiftelse, vars intressenter är staten, och . och kommuner, samt (tidigare var även med). drevs verksamheten enligt ett särskilt avtal, som löpte ut . Det är alltså ovannämnda intressenter som har haft ansvaret för verksamheten med ökande underskott. 1982 utsåg staten till ordförande i styrelsen och fick avdelningsdirektören vid lantbruksnämnden i i uppdrag att utreda verksamheten. Det är utredning, enligt direktiven utförd i samverkan med , , som ligger till grund för departementspromemorian - framtida verksamhet och organisation. Det finns i utredning åtskilligt sagt om trädgårdarna och det s. k. Peab-förslagets konsekvenser, som undanhålls i promemorian. intentioner vid stiftelsens tillskapande kommer väl till uttryck i stadgarna: Stiftelsens huvudsakliga, allmännyttiga ändamål är att främja driften och förvaltningen av och tillse att dessa hålles tillgängliga för allmänheten samt att främja verksamhet med naturlig anknytning till trädgårdarna. Ändring av dessa stadgar beslutas av styrelsen. Sådant beslut skall underställas Kungl. Maj:t eller den myndighet . Maj:t bestämmer för fastställelse. Dock får ändring ej ske av § 1 eller denna paragraf. I den Gradinska utredningen finns ett långt sakkunnigutlåtande om trädgårdarna av professor . Här är ett kortfattat utdrag: Många människor i skilda läger delar säkert min uppfattning att det är ur flera synpunkter ett riksintresse att skall kunna finnas kvar - åtminstone i sitt nuvarande skick men gärna också utbyggda med nytillskott av lämpligt slag. Frågan är hur detta kan ske och dessa möjligheter bör belysas så allsidigt som möjligt. landets enda lärostol i ämnet trädgårdskonst och naturvård ser jag det som ytterst angeläget att de fackmässiga aspekterna belyses så ingående som möjligt även om jag givetvis är medveten om att största vikt måste läggas vid hur de ekonomiska problemen kan lösas. Professor säger vidare: Därför måste största vikt läggas vid i första hand valet av de nytillskott som kan anses möjliga att inrangera i Norrvikenmiljön. Innan något beslut fattas måste dock som allra första ståndpunkt ett tema, en inriktning, en basinställning antagas för den fortsatta verksamheten. Att även utredaren hyst betänkligheter inför det omfattande utbyggnad sprogrammet framgår av följande uttalande i hans utredning: De föreslagna nya aktiviteterna erbjuder inte några särskilda fördelar ur miljösynpunkt. De leder däremot till ingrepp i den känsliga miljön och därmed en rad nackdelar. Av avgörande betydelse blir hur väl de nya aktiviteterna kan inpassas i miljön. Det är även av största betydelse att avgöra vilka aktiviteter som är godtagbara ur miljösynpunkt. I departementspromemorian Ds Jo 1983:7 redogörs bl. a. för nuläge, föreslagna utbyggnadsalternativ såväl ur statens förhandlingsgrupps som ur stiftelsens synpunkt - finansiering m. m. Efter att ha redovisat besökssiffror och förluster under ett tiotal år tar promemorian upp innehållet i skrivelsen till utredaren avdelningsdirektör . Sedan redovisas de alternativ för utbyggnad som utredaren presenterat och som stiftelsens styrelse tagit ställning till. Förhandlingsgruppens förslag som bl. a. innefattar skidbacke med lift och snöbanor, rodelbana, inomhusbassäng med bastu och solarium, transportslinga i form av vattenkanal och logimöjligheter beräknas kosta 54,5 milj. kr. Investeringarna skall ske och finansieras av ett för ändamålet bildat bolag. vill satsa i något långsammare takt. Första året vill man bygga skidbacke, stollift, liftstation och rodelbana m. m. till en beräknad kostnad av omkring 12 milj. kr. Andra året skall investeringarna uppgå till omkring 7,5 milj. kr. finns en katalog på investeringsobjekt till ett beräknat värde av omkring 40 milj. kr. att utföras i en takt som bestäms dels av erfarenheterna och det ekonomiska resultatet av de investeringar som gjorts , dels av de ekonomiska förutsättningarna i övrigt. Enligt promemorian beräknas verksamheterna ge överskott som bl. a. skall betala driften av trädgårdarna. Det är ju för att bevara dessa som utvecklingen skall göras. Hur blir det om överskottet uteblir? Vad händer då med trädgårdarna? Vem tar förlusterna, då nuvarande intressenters åtagande utgår fram till dess överskott beräknas? Enligt min mening finns många praktiskt-ekonomiska frågetecken. Jag vill nämna ett. Hur mycket kan t. ex. skidbacke och snökanon användas i det fuktiga blåsiga klimat vi har på ? ligger som bekant i ett mycket vackert naturområde. Närmaste grannskap är naturreservat. Vissa delar av den tilltänkta utbyggnaden griper in i detta, i hur stor utsträckning råder det delade meningar om. Från har starka betänkligheter uttalats. Då och dess omgivningars framtid skall beslutas är det av största vikt att sträva efter en helhetssyn. Hur stora ingrepp kan vi göra i en säregen natur utan att ångra oss? Hur mycket påverkas ekologin i området? Om salt används vid snötillverkning, hur påverkar det växt- och djurliv samt grundvatten? De ekonomiska frågeställningarna är naturligtvis också av stor betydelse. Besökarantalet för de olika aktiviteterna torde behöva ligga högt för att täcka underhålls-, ränte- och driftkostnader. Trots att flera utredningar gjorts kvarstår enligt min mening flera frågetecken. Jag är fullt medveten om att förändringar måste ske, om skall finnas kvar. Jag är heller inte motståndare till förändringar. Men jag saknar ett tema, en övergripande inriktning för den fortsatta verksamheten. Hur vid är den omtalade ramplanen? Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att uttalar sig för att den eventuella utbyggnaden i och vid skall ske under största hänsyn till miljön.