mot · G702523 · 1984-01-13 00:00:00 — m. fl. Beskattningen av prästers bostadsförmån Enligt 32 § lmom. kommunalskattelagen (KL) hänförs bl. a. förmån av bostad i tjänsten till intäkt av tjänst. Bestämmelser om värdesättning av bostad finns dels i anvisningarna 3p. till 32 § KL, dels i 42 § KL. Enligt 9 § kungörelsen (1965:729) med vissa bestämmelser om anställning som präst är denne skyldig att bo i anvisad bostad - tjänstebostad. Med präst enligt dessa bestämmelser avses den som är anställd inom som biskop, domprost, kyrkoherde, komminister, kyrkoadjunkt m. fl. Bestämmelsen om denna form av tjänstebostadsplikt gäller enligt samma lagrum även för vikarie, om inte annat angivits, och så är ej fallet i fråga om tjänstebostad. har ett antal präster taxerats för bostadsförmån på prästgårdar eftersom taxeringsmyndigheterna ansett den erlagda hyran vara för låg i förhållande till den allmänna hyresmarknaden. Berörda myndigheter har uppenbarligen ansett att vissa präster fått betala alltför låg hyra för de ofta stora bostäder som de är förpliktigade att bo i. Från denna utgångspunkt har taxeringsmyndigheterna i dessa fall börjat att drastiskt öka inkomsten med den förmån som de anser det vara att bo i ett stort hus. I ett fall har en präst hos regeringsrätten överklagat ett beslut om retroaktiv skatt på ca . I ett annat fall har en präst fått ett föreläggande att betala . När man tar hänsyn till dels att prästerna har tjänstebostadsplikt, dels betalar av statlig myndighet fastställd hyra och är hänvisade till att bo i hus som i de flesta fall är för stora och arbetsamma att sköta, är det upprörande att taxeringsmyndigheterna låter retroaktivt beskatta dem även om deklarationerna i fråga redan är godkända. De kommer således att jämföras med personer som lämnat ofullständiga deklarationsuppgifter. I den massmediadebatt som följt har man betecknat detta som rättskränkande. Skall hyrorna höjas till marknadsmässig nivå, vilket taxeringsmyndigheterna syftar till med sitt agerande, kommer många präster inte ha råd att bo kvar i prästgårdarna och hålla öppet hus för församlingsborna och dessutom i allmänhet ha expedition i samma hus. Detta kan leda till att kyrkan tvingas överväga ett upphävande av prästgårdstvånget. I sin tur innebär detta att prästerna får skaffa sig ett eget hus eller egen lägenhet och sedan står församlingarna där med sina tomma prästgårdar. Därmed skulle man bryta en månghundraårig tradition som just i vårt land spelat en så stor roll inte bara som en del av ett centrum för det andliga livet utan också som kulturspridare i vidare mening som varit en grogrund för en mycket betydande del av kulturella och materiella odling. Framför allt skulle detta drabba den svenska landsbygden. torde det vara så att det åligger att hålla sin skyddande hand över en stor del av dessa byggnader. Det leder till slutsatsen att statliga medel måste avsättas för att rusta och hålla i stånd dessa byggnader även om byggnaderna inte längre används för sitt ursprungliga ändamål. För allmänheten är det angeläget att prästen är anträffbar inom rimligt avstånd, nämligen i prästgården. Om prästerna tvingas bort från dessa levande kulturmiljöer - inte minst på landsbygden - till följd av en orimlig skattebelastning, är det berättigat att känna oro för att ett oskattbart kulturarv till stora delar kan gå förlorat. Det är alltså inte enbart rättviseskäl som talar för en rimlig och likformig beskattning av kyrkans tjänare - oavsett deras tjänstgöring på landsbygden eller ej - utan frågan har en räckvidd långt utöver detta. Det handlar bl. a. om vaktslåendet kring en levande landsbygd! och arbetsgivarverket har träffat ett avtal om prästernas tjänstebostäder. Enligt avtalet skall för varje tjänstebostad en bruksvärdeshyra fastställas av statens personalbostadsdelegation. Man jämför därvid hyresvärdet för motsvarande bostäder på samma ort. Bruksvärdet fastställs per kvadratmeter. Bruksvärdeshyran skall dock uttas för högst bostadsyta. Enligt personalförbundets uppskattning torde de nya bestämmelserna komma att innebära hyreshöjningar på . Flyreshöjningarna kommer att slå hårdast i tätorter och storstadsregioner. De nya hyresbestämmelserna kommer att successivt införas med början då hyran får höjas maximalt med . Enligt vår mening är det angeläget att prästerna får betala en normalhyra på orten frånsett hur många rum prästgården i fråga råkar innehålla. Detta bör vara den självklara utgångspunkten för taxeringsnämndernas beslut i dylika fall. bör sålunda göra ett uttalande av innebörd att beskattningen skall baseras på den ovan angivna partsöverenskommelsen för att därmed ge vägledning för taxeringsinstansernas fortsatta handläggning av dessa ärenden. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen har anförts om beskattning av prästers bostadsförmån. HANS NYHAGE (m) ()