ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802596 · 1984-01-01 00:00:00 — i m. fl. Antalet olycksfall som rapporterats till chefen för armén är det största . Antalet dödsfall var 19 . Detta är alarmerande. Vapen- och ammunitionsolyckorna har minskat, vilket är bra och glädjande. Trafikolyckorna har däremot blivit allt flera. Det framgår dock inte av statistik i vilken utsträckning dödsfallen och olyckorna bland de värnpliktiga på hemresa hänger ihop med längre övningar, kvällstjänst eller andra ansträngande övningar. Chefen för armén säger i sin rapport att det i stort sett är samma myndigheter som svarar för de flesta olyckorna. Man frågar sig varför. har vissa myndigheter över huvud taget inte anmält olyckor. Antalet anmälda olycksfall är 3 290 - nära 800 fler än /83. Chefen för armén har inte kunnat finna någon annan orsak till de senaste årens ökningar än benägenheten att rapportera. Visserligen har ett fåtal svåra olyckor inträffat, men det stora flertalet liknar dem som inträffar : kläm-, fall- och stötolyckor av mindre omfattning. Det som framför allt verkar öka är trafikolyckorna. Det ger anledning att fundera över om övningar som varit tröttande gör att man lättare råkar ut för olyckor direkt efter övningen. Antalet döda -19 personer varav 7 under tjänstetid och 12 under fritid - är ytterst allvarligt. Det måste kraftmedel till för att stoppa dödsolycksfallen bland de värnpliktiga. av olyckorna händer bland dem som gör sin grundutbildning. Frågan aktualiserar också i vilken utsträckning som man inför övningar och efter tjänstgöringen samråder med de värnpliktiga så att man undviker dessa olyckor. Den ökning som framgår av detta är inte tillfredsställande. Antalet döda är för högt. I sammanhanget vill vi påpeka uttalande försvarsbeslut, där man sade: Utskottet vill dock i detta sammanhang understryka att det delar försvarsministerns uppfattning om vikten att man inom ramen för nuvarande ordning för skydds- och säkerhetsarbetet ständigt prövar och bevakar möjligheterna att förebygga att tjänstgörande värnpliktiga utsätts för risker för ohälsa och olycksfall. Med ledning av vad som framförts i motionen hemställs att begär att regeringen ser över utbildning och skyddsbestämmelserna inom försvarsmakten. () () () ()
mot · G802793 · 1984-01-01 00:00:00 — m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:791 hemställer vi 1. att beslutar att studiemedlen skall höjas från nuvarande av basbeloppet till fr. o. m. /86 samt att höja fribeloppet för egen inkomst vid beräkningen av studiemedel från nuvarande av basbeloppet till fr. o. m. /86 och därmed under anslaget E 4. Studiemedel anvisar ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt belopp med 108 milj. 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts angående innehållet i direktiven till den av regeringen föreslagna studiemedelsutredningen, 3. att beslutar att begära att regeringen ger CSN-UHÄ i uppdrag att presentera detaljerade förslag till en försöksverksamhet med utvidgad möjlighet för svenska studenter att erhålla studiemedel för studier utomlands utifrån de riktlinjer som CSN har presenterat i sin skrivelse till regeringen. den 21 jånuari 1985 () () () () ()
mot · G802840 · 1984-01-01 00:00:00 — m. fl. Frågan om förköpsrätt för arrendatorer är f. n. föremål för behandling i lagutskottet. Förköpsrätt en är en viktig fråga men komplicerad såväl ur sakliga som ur lagstiftningstekniska synpunkter. Lagstiftningsarbetet har därför inte kunnat fortgå på sätt som ursprungligen planerats. Nya frågor har uppmärksammats och föranlett ytterligare överväganden och omarbetningar. har redan tidigare - lagutskottets betänkande 1982/83:27 s. 16 konstaterat, att det finns ett samband mellan en eventuell förköpsrätt och den ävenledes av aktualiserade frågan om friköpsrätt för arrendatorer. I lagutskottets betänkande har pekat på möjligheten att införa särskilda regler om förköpsrätt, för den händelse friköpsrätt inte skulle aktualiseras. Friköpsrätten utreds nu av en av regeringen tillsatt kommitté. Med hänsyn till föreliggande omständigheter och behovet av att en lagstiftning om förköpsrätt redan från början utformas på lämpligt sätt bör även frågan om förköpsrätt överlämnas till friköpsutredningen för ytterligare utredning och överväganden. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om förköpsrätt för arrendatorer bör överlämnas till utredningen om friköpsrätt för vissa arrendatorer. BO () ()
mot · G802866 · 1984-01-22 00:00:00 — Motion 1984/85:866 , som t. ex. och Fria moderata studentförbundet, söker statsbidrag genom . Anslaget för detta ändamål finns under huvudtitel. utgår bidrag för medlemmar under . En undersökning utförd vid universitets studentkår () ger vid handen att av de studerande är . Åldersstrukturen bland studentförbundens medlemmar bör alltså vara ungefär densamma. har införts möjligheten för kvinnoförbund att söka statsbidrag. Dessa söks för medlemmar . Det är rimligt att samma bestämmelser gäller för studentförbunden. Dessa bidrag söks direkt hos . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att ge studentförbunden möjlighet att söka statsbidrag på samma premisser som kvinnoförbunden samt att medlen för detta överförs från till .
mot · G7022077 · 1984-02-25 00:00:00 — m. fl. Statsbidragen för de äldres boende Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:2076 hemställs att hos regeringen begär förslag till reformerat statsbidragssystem för de äldres boende. () () () ()
mot · G7022540 · 1984-02-07 00:00:00 — m. fl. Teckning av ytterligare aktier i och , , m. m. 1983/84:98) I proposition 1983/84:98 föreslås att staten i avvaktan på en nyemission på börsen ger ett kapitaltillskott över statsbudgeten. Skälet är att måste kunna uppfylla gällande kapitaltäckningskrav. Avsikten är att statens tillskott skall vara temporärt så att motsvarande belopp skall återföras till statskassan senare i samband med börsintroduktionen av . Staten skall då avyttra de aktier som föreslås tecknas. Vi har ingenting att invända mot detta förfaringssätt, som initierats av själv. Vi vill emellertid kraftigt understryka vikten av att den aviserade börsintroduktionen verkligen kommer till stånd. Vi anser dessutom att staten i samband med börsintroduktion bör sälja ut hela eller en väsentlig del av aktieinnehavet i banken. Staten skulle därigenom tillföras avsevärda ekonomiska resurser, vilket är synnerligen önskvärt i nuvarande statsfinansiella läge. Vi anser också att systemet med en stor statlig affärsbank i stor utsträckning är en kvarleva från ett äldre skede i bankväsendets utveckling och därför bör överges. En privatisering av skulle verka vitaliserande på banken och stärka dess ställning hos allmänheten. Vi vill också framhålla att nuvarande monopol, t. ex. i fråga om postverkets skyldighet att placera inlåningsmedel på icke räntebärande postgirokonton hos , enligt vår mening är orimligt och strider mot banklagstiftningens principer om konkurrensneutralitet mellan olika banker. Vi anser att monopolskydd alltid innebär risker för fördyring för kunderna och ineffektivitet. Om alla banker fick tävla om postgiromedlens förvaltning skulle det säkerligen leda till ett bättre resultat. Med anledning av ovanstående hemställs 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avskaffande av monopol på förvaltningen av postgiromedel, 2. att hos regeringen begär förslag till utförsäljning av statens aktier i i samband med bankens börsintroduktion. () () 1 1983184.3 sami.
mot · G7022541 · 1984-02-07 00:00:00 — Motion 1983/84:2541 m. fl. Teckning av ytterligare aktier i och , , m. m. 1983/84:98) I proposition 1983/84:98 föreslås att aktiekapitalet i skall ökas, och anslag härför begärs över tilläggsbudget III med . Vidare föreslås att staten vid en börsintroduktion av skall avstå från företrädesrätt till teckning av nya aktier. En ökning av aktiekapitalet i accepteras av vpk. Däremot kan vi inte se något samband mellan nödvändig ökning av aktiekapitalet i och en börsintroduktion som innebär att privata finansintressen får ett inflytande i banken. En delvis utförsäljning av är en eftergift för de borgerliga krafter som vill minska samhällets inflytande i ekonomin. Vpk anser tvärtemot att det är en angelägen uppgift att öka samhällets inflytande över kreditgivning och investeringar genom att överföra privata banker i samhällets ägo. Utförliga argument härför återfinns i vpk-motion till årets riksdag där ett överförande av affärsbanker, kreditinstitut m. m. i samhällets ägo begärs. Vår uppfattning vad gäller finns också i reservation till näringsutskottets betänkande 1983/84:12 om ökning av aktiekapitalet i . Med hänvisning till vad som anförs i motionen yrkas 1. att avslår proposition 1983/84:98, 2. att hos regeringen begär nytt förslag om höjning av aktiekapitalet i i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)
mot · G7022542 · 1984-02-07 00:00:00 — Motion 1983/84:2542 m. fl. Teckning av ytterligare aktier i och , , m. m. 1983/84:98) I proposition 1983/84:98 föreslås att medel anvisas på tilläggsbudget för att staten skall kunna teckna ytterligare aktier i i samband med en planerad nyemission. Dessa aktier skall sedermera säljas i samband med den planerade börsintroduktionen av banken. Enligt vår mening är det angeläget att den planerade börsintroduktionen kan genomföras. Staten kan med fördel minska sitt ägande i väsentligt mer än vad den begränsade börsintroduktion regeringen aviserat kommer att innebära. Starka skäl, såväl statsfinansiellt som ideologiskt, talar för en väsentligt mer långtgående börsintroduktion. Detta skulle verka vitaliserande på banken och stärka dess ställning hos allmänheten. Enligt vår mening finns goda skäl att som sin mening ger regeringen till känna angelägenheten av en ytterligare utförsäljning på börsen av statens aktier i . Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utökad utförsäljning av aktier i . () P. O. () minab/gotab 1984 77864
mot · G7022545 · 1984-02-14 00:00:00 — 1983/84:2545 m. fl. Avtalsvillkor mellan näringsidkare (prop. 1983/84:92) Den nu framlagda propositionen om avtalsvillkor mellan näringsidkare vilar på ett betänkande med samma rubrik som avgivits av konsumentköpsutredningen. Man kan redan inledningsvis ställa sig frågan till varför överväganden om villkor mellan näringsidkare lades under en utredning vars huvuduppdrag varit att undersöka konsumenternas ställning i samhället. Möjligen finns i denna egendomlighet förklaringen till varför utredningen uppenbarligen på mycket dåliga grunder framlagt förslag om lag om avtalsvillkor mellan näringsidkare. delbetänkande innehåller ett relativt litet avsnitt som redovisar utredningens överväganden. Det samlade intrycket av dessa överväganden är utan tvivel att utredningen icke funnit bärande skäl för en lagstiftning. Det oaktat och av skäl som är svåra att förstå framlägger utredningen förslag om en näringsrättslig lagstiftning. Utredningens och regeringens förslag beaktar icke de rättsförhållanden som uppkommer vid upphandling av företag eller myndighet inom den offentliga sektorn. Den föreslagna lagen gäller enbart rättsförhållanden mellan näringsidkare. I den föreslagna lagen har såsom korrektion mot vad som kunde uppfattas vara oskäliga affärsvillkor införts möjligheten av en prövning i . skulle i den mån tillämpade affärsvillkor anses vara oskäliga ha rätt att utfärda förbud mot sådana affärsvillkor. I umgänget parter emellan inom affärslivet är villkoren så gott som alltid unika för varje särskilt avtal. Även om standardavtal tillämpas i mycket stor utsträckning kan dessa sällan tillämpas efter dess bokstav. Standardavtalens innehåll måste ständigt ses mot bakgrunden av och tillämpas efter den enskilda affärens innehåll, storlek och särskilda förhållanden. En förbudsdom i mot framtida bruk av vad, som i ett enskilt fall, uppfattats som oskäliga villkor måste därför få mycket begränsad betydelse generellt inom näringslivet. De olika branschorganisationerna inom näringslivet har i stor utsträckning löst avtalsfrågorna genom interna förhandlingar om avtalsvillkor. Denna ordning har fungerat tillfredsställande. Utredningen har, sorn tidigare påpekats, inte kunnat belägga förekomsten av tvister eller svårigheter till följd av förekommande oskäliga affärsvillkor. Några bärande skäl för den lagstiftning som föreslås finns alltså ej. Offentliga myndigheter och företag tillämpar mycket ofta s. k. inköpsbestämmelser för offentlig upphandling. Det är givet att om en samhällsreglering skall ske av oskäliga affärsvillkor skall en sådan reglering också omfatta hela marknaden och inte blott en del därav. Utskottet förutsätts utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att avslår propositionen i sin helhet, 2. att - för det fall bifaller regeringens förslag om lag om förbud mot oskäliga villkor i avtal mellan näringsidkare beslutar att lagen jämväl skall omfatta sådana affärsvillkor som tillämpas vid offentlig upphandling. () ()
mot · G7022547 · 1984-02-23 00:00:00 — 1983/84 2547-2553 Förenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro (prop. 1983/84:109) I proposition 1983/84:109 bilaga 1.2 föreslås ändrad lydelse i 3 kap. 16 § lagen om allmän försäkring. Av förslaget framgår att det oskick som håller på att sprida sig inom lagstiftningen, att i alla sammanhang sätta in orden en eller ett, nu har spritt sig även till detta lagförslag. Att på detta sätt och otid använda en eller ett kan i vissa fall skapa osäkerhet om lagens mening och gör i varje fall lagtexten oklarare. att vid behandling av lagförslaget gör den förändringen att lagtexten får följande lydelse: 3 kap. 16 § Om arbetstagare har rätt till lön (enligt förslaget) rätt till I den mån sådant undantag (enligt förslaget) överstiger den Överenskommelse, som innebär att arbetsgivare som har utgivit lön till arbetstagare under sjukdom har rätt att uppbära dennes sjukpenning, är bindande för om den har form av kollektivavtal och på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av organisation som är att anse som huvudorganisation. Sådant kollektivavtal får arbetsgivare som är bunden av (enligt förslaget) som omfattas av sådant avtal. Har försäkrad drabbats av sjukdom (enligt förslaget) vad som har utgivits i underhåll. Denna lag träder i kraft . 1 1983184.3 sami.
mot · G7022551 · 1984-02-24 00:00:00 — Förenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro (prop. 1983/84:109) I proposition 1983/84:109 lägger regeringen fram förslag om förenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro. Förenklingen innebär att myndigheten ensam skall ha ansvar för de anställdas sjukskrivning då den inte överstiger . Motivet för förenklingen är såvitt jag har kunnat finna endast ekonomiskt. Man har beräknat en minskning av arbetsvolymen både hos försäkringskassorna och myndigheterna. Det är dock svårt att bli övertygad om att dessa besparingar verkligen skall kunna uppnås om de statsanställda skall behandlas enligt samma regler som övriga sjukförsäkrade. Från förslaget har undantagits den stora gruppen lärare och skolledare, där systemet med A-inträde också tillämpas men med kommunerna som huvudmän. Någon närmare motivering för detta undantagande ges inte i propositionen. I princip borde ytterligare besparingar kunna göras för både staten och kommunerna även på detta område. Mot förhoppningen om de rationaliseringsvinster som skulle kunna uppnås måste man emellertid ställa att förslaget leder till att principen om en allmän försäkring lika för alla medborgare ytterligare urholkas. Redan nu har de statsanställda och andra grupper med statligt reglerade anställningar i viss mån en undantagsställning genom sitt A-inträde. Om propositionen godkänns kommer alla statsanställda att för 14 dagars sjukfrånvaro vara beroende endast av sin myndighet - ett beroende på gott och ont. Den verkligt rationella förändringen är naturligtvis att jämställa de grupper som har A-inträde med övriga medborgare och inordna dem i sjukförsäkringssystemet på lika villkor. Man har hänvisat till att detta är en avtalsfråga. Statligt anställda har haft fri sjukvård som en förmån innan den allmänna försäkringen kom till. Eftersom staten är den ena avtalsparten borde man ha prövat möjligheterna att ta upp förhandling om en avlösning så att särbestämmelserna om A-inträde kan avvecklas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att avslår proposition 1983/84:109.
mot · G7022552 · 1984-02-24 00:00:00 — Förenklad administration av försäkringsersättningar vid statsanställdas sjukfrånvaro (prop. 1983/84:109) Vid sjukfrånvaro längre än skall en anställd lämna läkarintyg till . Enligt en mångårig praxis har detta kunnat ske genom att läkarintyget lämnas till arbetsgivaren i ett förseglat kuvert som denne vidarebefordrar oöppnat. Läkarintygen hos statliga arbetsgivare blir inte allmänna handlingar, och myndigheten/arbetsgivaren förfogar inte över dem. Det är en utmärkt lösning som skyddar de anställdas integritet och som inte aktualiserar några sekretessproblem. Detta goda integritetsskydd kan bestå om arbetsgivaransvaret för administration av sjukfall inte sträcks ut längre i tiden än att det kommer att motsvara tidsfristen för obligatoriskt läkarintyg. Propositionen saknar analys av det inbördes beroendet mellan dessa två tidsgränser. Regeringen föreslår att de korta sjukfallen överlämnas till . De olyckliga konsekvenserna av detta är sannolikt förbisedda. Socialministern åberopar att remissinstanserna inte redovisat någon avvikande mening (s. 7). Han hävdar att de nya reglerna inte motiverar någon ändring av sekretessbestämmelserna. Men propositionsalternativet presenterades inte för remissinstanserna. Det skulle säkert ha fått stark och berättigad kritik av dem. Det remitterade förslaget förutsatte i stället den likformiga frist om som varken ger sekretesseller integritetsproblem. Regeringen anger inga motiv för denna förlängning. Någon ytterligare besparing jämfört med uppkommer sannolikt inte. Myndigheternas kostnader kommer att öka kraftigt när de måste övergå till att hantera real sjukfallsprövning baserad på läkarintyg. Regeringen förbiser att denna språngvisa fördyring hos varje statlig myndighet måste räknas av mot personalnedskärningen hos försäkringskassorna. Kan myndigheterna slippa denna sjukfallsprövning får deras personalenheter arbeta ungefär som . En faktisk kostnadsbesparing blir då realistisk. Många, särskilt mindre myndigheter, hanterar inga sekretessbelagda handlingar alls. Med regeringens förslag måste varje statlig myndighet bygga upp skyddsrutiner för sekretesshandlingar. Också här ligger en språngvis ökad utbildnings- och administrationskostnad vars konsekvenser propositionen förbigår. Statistiken medger inte en analys av de korta sjukfallens fördelning. Den ger endast totala antalet fall understigande . Av dessa dominerar säkert de som varar högst , säg tre fall av fyra. Också detta talar för att det t. v. räcker om arbetsgivarinträdet sker . Någon större kostnadsbesparing av jämfört med uppkommer sannolikt inte, däremot besvärliga integritetsskyddsproblem. Denna del av propositionens förslag bör ändras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att omfattningen i tiden av arbetsgivaransvaret för administration av sjukfall bör överensstämma med fristen för obligatoriskt läkarintyg, dvs.
mot · G7022554 · 1984-03-02 00:00:00 — Förslag till lag om kontrollavgift vid olovlig parkering, m. m. 1983/84:104) Regeringen föreslår i propositionen att de skillnader som finns mellan gatumarksparkering och tomtmarksparkering skall avskaffas. Om förslaget genomfördes skulle vad som upplevs som ett antal praktiska problem i samband med parkering på tomtmark kunna lösas. Förslaget innebär emellertid sådana principiella tveksamheter att det enligt inte kan antas. Vi yrkar därför avslag på propositionen i dess helhet. Den grundläggande principiella svagheten med det föreliggande förslaget är att vad som är ett civilrättsligt avtalsförhållande skulle få offentligrättslig sanktion. Genom att parkera sitt fordon på en privat parkeringsplats ingår man ett avtal med upplåtaren om att få nyttja marken. I likhet med vad som gäller i övrigt vid avtalsslutande mellan parter måste det ankomma på fordonsföraren och markupplåtaren att inbördes bestämma villkoren för avtalet såväl vad gäller avtalstidens längd som hyran. På samma sätt måste det vara parterna själva som - inom ramen för gällande processordning skall lösa eventuella tvister med anledning av avtalet. Att såsom föredraganden föreslår ensidigt gynna den ene av parterna genom att ge avtalsvillkoren offentligrättslig status är från principiell ståndpunkt olämpligt. Vår andra invändning avser regeringens förslag att det även för tomtmarksparkeringen skall finnas ett ägaransvar. Ett sådant ägaransvar finns för parkering på gatumark. i det sammanhanget är det en principiellt betänklig konstruktion. Den kan emellertid hjälpligt försvaras med hänsyn till trafiksäkerhetskrav. Detta föreligger ej vid parkering på privat tomtmark. Vi motsätter oss därför bestämt att detta ansvar utvidgas också till tomtmarksparkeringen. Nuvarande ansvarsregler vid överträdelser av parkeringsbestämmelser på såväl gatu- som tomtmark leder till en stor arbetsbelastning på domstolarna och de exekutiva myndigheterna. Regeringens förslag innebär dock inte någon möjlighet att minska denna arbetsbörda. Enligt vår uppfattning bör regeringen i lämpligt sammanhang överväga huruvida nuvarande ordning med summarisk process och utnyttjande av exekutiva myndigheter också i fortsättningen skall behöva användas för indrivning av parkeringsböter och kontrollavgifter i den omfattning som förekommer. Ansträngningar borde göras för att finna ett system som gör det möjligt att med en förenklad 1 1983184.3 sami. 1983/84:2554 2 ordning utfå parkeringsavgifter och kontrollavgifter av försumliga gäldenärer. Med anledning av ovanstående hemställer vi att avslår proposition 1983/84:104. () ()