mot · G7021900 · 1984-01-25 00:00:00 — och andre vice talman kapitalförsörjning, m. m. 1983/84:84) Producentkooperationen spelar en stor och avgörande roll inom lantbruks- och livsmedelssektorn både vad avser produktion och vidareförädling. Dess vidare roll i samhället förutom att enbart vara en livsmedelsproducent är väl känt. Dess viktiga regional- och landsbygdspolitiska betydelse i landet ger producentkooperationen en unik position i svensk näringsverksamhet. Värdet av en effektiv och stark producentkooperation bör därför vara oomstritt. För detta krävs dock en god konsoliderings- och självfinansieringsförmåga. För att klara detta behöver producentkooperationen likaväl som andra företag och företagsformer incitament från samhället. Propositionen om kooperationens kapitalförsörjning m.m. (1983/84:84) innehåller förslag om hur kooperationen skall kunna konsolidera sig - främst via externa intressenter. Detta föreslås ske i enlighet med kooperationsutredningen genom införande av s. k. förlagsinsatser. Dessa utgör en ny kapitalform, som har en ställning mellan skulder och kapital. Vidare föreslås att fjärde AP-fondens medel samt allemanssparande! görs tillgängligt för kooperationen. När det gäller uppbyggnaden av eget kapital föreslår propositionen en lindring av dubbelbeskattningen av insatsräntan, en åtgärd som hälsas med tillfredsställelse speciellt från konsumentkooperationen. Producentkooperationen följer emellertid den kooperativa grundsats som säger att överskott enbart skall fördelas i form av gottgörelse i förhållande till medlemmens deltagande. Därför blir inte producentkooperationen delaktig av den föreslagna lindringen av dubbelbeskattningen på insatsräntan. Genom regeringens förslag utlämnas flertalet av producentkooperationens föreningar från stimulanser som underlättar självfinansieringen. För de producentkooperativa föreningarna utgör medlemsinsatserna en väsentlig del av det egna kapitalet. har insatsernas andel av totalkapitalet sjunkit från till . Kombinationen av bristande lönsamhet och strukturella förändringar i lantbruket med samtidig hög inflation har gjort att insatsskyldigheten realt inte har kunnat höjas. Möjligheter att göra detta skulle dock underlättas om den stimulans med uppskjuten beskattning av den årliga insatsen genomförs som kooperationsutredningen föreslog. Förslaget avvisas i regeringens proposition trots att flera tunga remissinstanser förordat förslaget och att producentkooperationen framhållit detta som det mest centrala förslaget för att tillgodose deras behov av kapitalförstärkning. Huvudinvändningarna till förslaget om uppskjuten beskattning har dels varit att det strider mot principen att egenkapital ska vara beskattat, dels att det för producentkooperationens del inte finns någon bindning mellan ändrad beskattning och krav på höjd medlemsinsats. Till detta kan sägas att förslaget om uppskjuten beskattning av insatser har ingen förebild men kan ändå inte ses som ett nytt skattetekniskt system. har skattelagstiftningen accepterat att företag kan arbeta med obeskattade reserver som beskattas vid upplösning. En metodmodell finns också i kooperationsutredningens förslag till Lag om insatsreserv. Enligt denna betonas ytterligare frånvaron av spekulativt moment genom att den föreslagna insatsreserven ej kan utnyttjas som resultatreglerande faktor för den enskilda föreningen. Dessutom återbetalas insatsen till medlemmen i nominellt värde. Soliditeten inom den samlade producentkooperationen har sjunkit från 21,8 till 17,- även om vi kan se en soliditetsförstärkning. har det egna kapitalet inkl. obeskattade reserver ökat . Inbetalda insatser har ökat och insatsen per medlem har höjts i linje med det totala egna kapitalet. Vidare har de inbetalda insatsernas andel av producentkooperationens totalkapital sjunkit från 11,till 5,. Denna negativa soliditetsutveckling måste brytas. Producentkooperationens ekonomiska situation återspeglar väl den situation som näringslivet i stort upplever . Till skillnad från främst aktiebolagen har kooperationen inte tillerkänts lättnader och stimulanser från samhället för att möta konsolideringskraven. visar att producentkooperationens insatsandel av det egna kapitalet varit större än aktiekapitalets motsvarande andel i de börsnoterade företagen. Detta är väl värt att hålla i minnet när kritik riktas mot kooperativ företagsamhet. Trots detta är framtiden för producentkooperationen inte problemfri. Konsolideringsfrågan parallellt med andra frågor är avgörande för producentkooperationens utveckling. Många föreningar har indexregler för insatsskyldigheten. Möjligheterna att utöver detta öka insatsskyldigheten utan kombination med stimulanser ter sig svårt. Vi vill därför understryka den centrala betydelse som kooperationsutredningens förslag med uppskjuten beskattning har för lantbrukskooperationens konsolidering. Ett genomförande av en sextioprocentig uppskjutning av den årliga insatsen för medlemmen skulle ha sina fördelar i: o att insatsskyldigheten kan höjas o att förutsättningar erhålls för omläggning av insatssystemet till förmån för yngre lantbrukare o att beskattning sker då skatteförmågan är bäst o att förslaget medför begränsade statsfinansiella kostnader. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs 1. att beslutar att medge uppskjuten beskattning på av den årliga insatsen i kooperativa föreningar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i övrigt i motionen anförts. . ÅSLING (c)