ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021339 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Lagen om rätt till ledighet för vård av barn (föräldraledighetslagen) ger föräldrar med barn rätt att förkorta sin arbetstid till . I lagens 8§ anges följande: Kan man inte komma överens när ledigheten skall tas ut, är det arbetsgivaren som bestämmer förläggningen av ledigheten, dock ej till annan tid än arbetsdagens början eller slut. Flera fackförbund har uppmärksammat att arbetstagarna ofta nekas ledighet de önskar. Arbetsgivaren förlägger ledigheten på ett sådant sätt att den inte kan utnyttjas på ett för arbetstagaren och dennes familj fördelaktigt sätt. Den fackliga organisationen har i flera fall uppfattat saken så att arbetsgivaren hindrar arbetstagaren att utnyttja en laglig rätt. arbetar i en större livsmedelshall. Hon har med stöd av föräldraledighetslagen förkortat sin arbetstid till . Arbetsgivaren har valt att lägga förkortningen till förmiddagar, vilket innebär att arbetar mellan och 18.15. och hennes fackliga organisation har yrkat att hennes arbetstid skall förläggas mellan och 16.00. Arbetsgivaren hävdar att kundtillströmningen är större . hävdar att personalstyrkan är så stor att man ändå kan tillgodose krav. Någon överenskommelse har inte kunnat träffas. måste troligen sluta sitt arbete. Hon har en timmes resväg och daghemmet stänger . Barnet () är nu hos dagmamma. Men det är för sent att hämta ett så litet barn , då barnet blir oroligt och får en störd dygnsrytm. arbetar på en smidesfirma med 12 anställda. arbetar som skolstäderska . De har två barn, 5 och . har under tragiska omständigheter förlorat sin bror, hon är psykiskt medtagen och orkar inte med barnen . Detta påverkar barnen, och i samråd med barnpsykolog har man funnit att borde förkorta sin arbetsdag . kan då förlägga sin arbetstid på sådant sätt att familjen får mer tid tillsammans . När arbetsgivare efter förhandlingar förstod att han inte kunde neka en arbetstidsförkortning, har han förlagt ledigheten till morgonen och hävdar att det är av planeringsskäl. Förhandlingar har ägt rum både lokalt och centralt, i båda fallen utan att Arbetstagarparten har bara kunnat vädja till arbetsgivarens sociala ansvar på grund av att det är arbetsgivaren som enligt lag slutligen bestämmer om arbetstidens förläggning. Någon möjlighet att föra tvisterna vidare för ett avgörande i Arbetsdomstolen har bedömts som meningslöst på grund av den kategoriska skrivningen i lagens 8§. Det kan inte ha varit lagskrivarens mening att arbetsgivaren på detta sätt hindrar utnyttjandet av en laglig rättighet. Arbetsgivaren måste naturligtvis ha möjlighet att planera sin personalbeläggning. Men om den anställde anser att arbetsgivaren förlägger arbetstidsförkortningen på ett ofördelaktigt sätt bör den fackliga organisationen få ärendet prövat enligt den förhandlingsordning som gäller för övriga ledighetslagar, t. ex. studieledighetslagen. Vi föreslår att 8 § lagen om ledighet för vård av barn ändras i enlighet med vad som ovan anförts. att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om föräldraledighetslagen. () () () ()
mot · G7021341 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1341 Hemkonsulentverksamheten i länen har bidragit till att öka kunskaperna och ge hushållen/konsumenterna en starkare ställning och bättre förutsättningar för en ekonomisk planering. Det var hushållningssällskapen som byggde upp hemkonsulentverksamheten, och via lantbruksnämnderna har verksamheten varit inordnad i länsstyrelserna. Centralt har konsumentverksamheten byggts ut genom tillkomsten av och lokalt har kommunerna numera ansvaret för verksamheten. Den regionala verksamheten i länen har stor och faktisk ökande betydelse för att föra ut centrala intentioner och åtgärder och biträda kommuner i deras verksamhet. Vissa länsstyrelser har försökt att spara bort verksamheten . har dock uttalat sig för ett bibehållande av hemkonsulentverksamhet i länen. föreslår regeringen överraskande i årets statsverksproposition att hemkonsulenttjänsterna skall dras in fr. o. m. . Detta förslag för berörda befattningshavare kommer som en blixt från klar himmel. En hel yrkeskår slås ut. Detta kommer som det pågår en översyn av landets konsumentpolitik. Så kan det ju bara inte få gå till. En regional konsumentinformation behövs som ett komplement till den kommunala konsumentrådgivningen. Hemkonsulenterna och de kommunala konsumentrådgivarna har delvis skilda uppgifter. Medan de senare ger råd till enskilda i den egna kommunen vänder sig hemkonsulenterna främst till vidareförmedlare och informerar/utbildar lärare och socialassistenter i hushållsekonomi och andra konsumentfrågor. Trots att kommunerna har ansvaret för den lokala konsumentrådgivningen är denna ännu ojämnt utbyggd. 11, ex. är det endast 8 av länets 15 kommuner som har konsumentvägledare. Hemkonsulenterna fungerar också som samordnare av informationsaktiviteter på det regionala planet och samlar in underlag till utredningar och undersökningar. I uppgifterna för hemkonsulenterna ingår också kartläggning av glesbygdshandeln och varudistribution, information om prismärkningar och inventering av nya hushållsvaror. Att avskaffa hemkonsulentverksamheten rimmar illa med allt tal om att värna om barnfamiljerna och andra utsatta grupper i samhället. måste regeringens förslag om att avskaffa hemkonsulentorganisationerna med kraft avvisas. bör den regionala verksamheten förstärkas genom att decentralisera resurser från ut till länen. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens förslag i proposition 1983/84:100, bil. 15, B 1, Länsstyrelserna m. m., om avveckling av hemkonsulentorganisationen fr.o.m. .
mot · G7021342 · 1984-01-23 00:00:00 — Översyn av lagstiftningen om hyra av affärslokaler m. m. Hyressättningen för lokaler som inte används som bostäder är i princip fri. Något besittningsskydd finns inte heller. Denna fria hyresmarknad innefattar således bl. a. lokaler som hyrs av butiksägare, frisörer, juvelerare och andra egenföretagare och hantverkare. Denna helt fria hyressättning har i många fall lett till orimliga hyreskrav från fastighetsägarnas sida, särskilt i mera centralt belägna fastigheter i medelstora och större städer. Som exempel kan nämnas ett fall från som refererades i pressen , där fastighetsägaren krävde en omedelbar höjning av hyran från /m2 till . Drastiska och återkommande hyreshöjningar av det här slaget har i hög grad bidragit till att många yrkesutövare inom de kategorier som angetts ovan tvingats att helt upphöra med sin verksamhet eller att flytta verksamheten till områden som ur kundsynpunkt varit mindre attraktiva. Det har varit omöjligt för dem att klara av hyran med de intäkter som verksamheten ger. För de berörda företagarna innebär denna utveckling att de drabbas mycket hårt, personligt och som företagare. Ur konsumenternas synpunkt och för stadsbilden är utvecklingen också högst beklaglig. Viktiga servicefunktioner faller bort och stadsmiljön utarmas. I en del fall har man skäl att misstänka att hyreshöjningarna är ett led i en medveten fastighetsspekulation, där höjningarna används som ett medel för att driva ut företagarna så att fastigheterna kan användas för ur ägarens synpunkt mera profitabla ändamål. Av olika skäl är det således angeläget att den här berörda hyresmarknaden saneras. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag med syfte att uppnå rimlig hyressättning och besittningsskydd för lokaler av det slag som angetts i motionen. () ()
mot · G7021344 · 1984-01-24 00:00:00 — och översyn av byggnadslagen I proposition 1980/81:165 föreslogs ändringar i byggnadslagen och byggnadsstadgan. Planminister anförde att ändringarna skulle ge kommunerna bättre möjligheter att täcka sina kostnader för gator och andra allmänna platser inom områden med stadsplan. Enligt lagen får kommunfullmäktige besluta att kostnaderna för att anlägga eller förbättra gator och andra allmänna platser inom ett visst område med stadsplan skall betalas av ägarna till fastigheterna inom området. Endast kostnader för åtgärder som är avsedda att tillgodose områdets eget behov av allmänna platser och av anordningar som normalt hör till allmänna platser får finansieras genom ersättning från fastighetsägarna. De ersättningsgilla kostnaderna skall fördelas mellan fastighetsägarna efter skälig och rättvis grund. Det ankommer på fullmäktige att besluta om avgränsning av det område inom vilket fördelning av kostnader skall ske. Fullmäktige skall också besluta om vilka kostnader som skall fördelas och om grunderna för fördelningen. Innan fullmäktige beslutar skall utredning med förslag i frågan ställas ut för granskning och underrättelse om utställningen sändas till berörda markägare. Bestämmelserna har av kommunerna använts på olika sätt. I vissa kommuner har mycket höga belopp debiterats fastighetsägare. Detta har självfallet medfört oro för att kommande ombyggnader av gator, anläggningar på allmän plats o. d. skall medföra debiteringar som man inte haft möjlighet att förutse. Vi finner det därför angeläget att en översyn av bestämmelserna och kommunernas tillämpning av dem kommer till stånd. I lagen finns ju regler om jämkning av ersättningar, betalningsvillkor m. m. Översynen bör också innehålla prövning av om det inte finns enklare metoder för fastighetsägarnas deltagande i kostnader för gatubyggnader. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att måtte besluta ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av byggnadslagens bestämmelser om fastighetsägares skyldighet att betala ersättning för gatukostnader.
mot · G7021345 · 1984-01-23 00:00:00 — Insatser mot katastrofer i fredstid Det landsomfattande elavbrottet har skapat oro. Det var en chock, att så stora områden kunde lamslås på . Den här gången lyckades berörda kraftbolag och myndigheter bemästra situationen på . Det inträffade ger emellertid all anledning till eftertanke. Man kan t. ex. fråga sig hur samhället skall klara ett elavbrott, som varar . Kommunerna har en beredskapsplanläggning för åtgärder vid krig eller krigsfara och en fredsplanering för ett fåtal begränsade insatser, t. ex. vid långvariga massiva snöfall och i kustkommunerna för oljeutsläpp. Någon heltäckande fredsplanering finns inte. Störningar i administration, kommunikationer, handels- och fabriksverksamhet m.m. är inte bara allmänt besvärande, de ger också ekonomiska förluster. Därtill kommer många hushåll som endast har eluppvärmda bostäder att få det besvärligt. Kommunerna bör få i uppdrag att vidta förberedelser för att neutralisera katastrofer och katastroftillbud, som kan inträffa i fredstid. I första hand bör utredning göras beträffande möjliga större katastrofer, möjliga åtgärder för att minska risker och lindra skador för människor, djur och egendom. Samt hur olika kommunala organ skall agera när det gäller förberedelser och insatser. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att kommunerna ges i uppdrag att utreda risker och sårbarhet samt vidta förberedelser och insatser för att neutralisera katastrofer och katastroftillbud, som kan inträffa i fredstid.
mot · G7021347 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1347-1350 och översyn av byggnadslagen Tillkomsten av anläggningar för produktion av träfiberbränsle och eldningsanläggningar prövas av regeringen i enlighet med bestämmelser i 136 § a i byggnadslagen. Prövningsskyldigheten utökas genom att biföll regeringens proposition 1982/83:167. gällde att regeringen förbehöll sig prövningen av eldningsanläggningar som förbrukade fast mått träfiberråvara. Motiven för att införa prövningsskyldighet var enligt bostadsministern att ordningen med förbehållsbeslut fungerat mindre tillfredsställande. Mot den bakgrunden föreslogs prövningsskyldighet för såväl anläggningar för produktion av träfiberbränsle som eldningsanläggningar. Träfiber är en av de inhemska förnybara energikällor som kommer att ha stor betydelse för att ersätta importerade bränslen. Därför är det angeläget att en snabb tillväxt av produktion och konsumtion av träfiber för eldningsändamål kommer till stånd. Den prövningsskyldighet som föreligger är enligt vår mening alldeles för omständlig och tidsödande. Det kan också ifrågasättas om regeringen har möjlighet att bedöma tillgången på råvara på sådant sätt att tillståndsgivningen fyller något rimligt ändamål. Bestämmelserna om prövning av förbrukningen av träfiberråvara bör därför utgå ur byggnadslagens 136 § a. Den nu förordade ändringen bör träda i kraft . Det bör uppdras åt bostadsutskottet att utarbeta den lagtext som blir följden av den nu föreslagna förändringen. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställer vi att beslutar att byggnadslagens 136 § a ändras så att prövningen av förbrukningen av träfiberråvara utgår. . () () 1 1983/84.3 sami.
mot · G7021348 · 1984-01-23 00:00:00 — Ökat samarbete om regional samhällsplanering mellan länsstyrelserna i och En betydande del av den statliga förvaltningen utövas på det regionala planet. Genom decentralisering och en medveten satsning har den regionala verksamheten ökat i omfattning och betydelse. Utbyggnaden av den nuvarande regionala statliga organisationen, som i huvudsak fann sina former , har ägt rum parallellt med den kraftiga ekonomiska tillväxten och de reformer som genomfördes . Frågan om ökad samverkan mellan de sektorsvisa länsorganen och de allt större kommunerna har lösts genom att ge länsstyrelserna ett ökat ansvar som samordnare av statlig regional verksamhet. Länsstyrelserna har en central roll i länen och har till förfogande en bred sakkunskap. Länsstyrelsernas främsta uppgift skall vara att verka inom områden som rör länets utveckling och framtid. Länsstyrelserna har i linje härmed givits i uppdrag att utarbeta regionala trafikförsörjningsplaner, regionala länsplaneringar och regionala industriprogram, som skall ligga till grund för statens övergripande planering. med att länsstyrelsernas organisation anpassades till nya behov och krav, dryftades frågan om justering av länsgränserna så att de mera skulle komma att sammanfalla med de regioner som förenades av ekonomiska aktiviteter av skilda slag. Det har dock inte av många skäl gått att förändra länsindelningen. Vi har därför fått en klart länsfixerad handläggning och styrning av samhällsplaneringsarbetet, som är till men för utvecklingen av ekonomisk verksamhet i gränsområdet mellan två län. och har av tradition betydande ekonomiska intressen gemensamma. En icke oansenlig del av industri och detaljhandel i norra - Gnarp, , och är knuten till partihandelsstrukturen i östra . De på kommersiell grund skapade försäljningsdistrikten är i många fall gemensamma för och ända ned till . Industriföretag söder om och norr om har lokala arbetsmarknader och även marknader för sina produkter, som ej sammanfaller med länsgränserna. Det finns även sammanfallande intressen på jordbrukets och skogsbrukets områden. Det är därför angeläget enligt motionärernas mening att ett ökat organisatoriskt samarbete på samhällsplaneringsområdet kommer till stånd mellan länsstyrelserna i och och mellan angränsande kommuner på var sin sida av länsgränsen. Med åberopande av det ovan anförda får vi hemställa att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av ökat samarbete på samhällsplaneringsområdet mellan och .
mot · G7021349 · 1984-01-23 00:00:00 — Översyn av fastighetsbeteckningsreformen såvitt avser Beteckningsreformen infördes som ett led i förenkling och rationalisering av verksamheten med inskrivningsförfarandet och registreringen av alla fastigheter i riket. När beslutet om reformen fattades framfördes bl. a. från dem som företräder kulturhistoriska synpunkter kritik vad det gällde att värdefulla ortsnamn och socknar inte längre skulle vara registreringsområden. Om man fullföljer programmet innebär detta att endast en fastighet i ett område kan registreras med ett visst gårdsnamn. Eftersom /kommun inte har haft några byar i kameral och funktionell mening och då ett enstaka gotländskt gårdsnamn inte ger en allmän anvisning om gårdens belägenhet inom /kommun har socknarna i princip fått utgöra trakter. En särskild omständighet har ytterligare komplicerat de gotländska namnfrågorna, och det är att av gårdsnamnen förekommer i mer än en socken, därmed föreligger svårigheter att lokalisera gården utan tillägg av sockennamnet. Sockentillhörigheten är av tradition välkänd för alla gotlänningar. I allmänt språkbruk används därför regelmässigt sammansättningen gårdsnamn och socken. Som exempel kan nämnas Smiss i , Havor i . Församlingarna, 92 st, har befunnits vara lämpliga enheter för folkbokföring och beskattning. Församlingsområde bör om så är erforderligt utan större svårigheter kunna göras identiskt med socken. Om församling/socken således kan bibehållas som registreringsområde försvinner med ett slag omfattande och besvärliga ändringar i register och på kartor som en följd av de många uppkommande dubbelbetecknade gårdsnamnen. Vi anser också att detta kommer att medföra en icke oväsentlig kostnadsbesparing för statsverket. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om justering av riktlinjerna för beteckningsreformen så att det för /kommun blir möjligt att alltjämt använda socken som registreringsområde. () ()
mot · G7021350 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Återinförande av statliga markförvärvslån och tomträttslån En aktiv markpolitik som en nödvändighet för att uppfylla viktiga sociala målsättningar vid samhällsbyggandet har understrukits av statsmakterna. Att kommunerna skall ha ett avgörande inflytande på användningen av mark har också betonats från regering och riksdag. Senast kom detta till uttryck då markvillkoret återinfördes för bostadslån i saneringsområden (prop. 1982/83:118). Kommunerna skall enligt vår mening genom markägande ha ett avgörande inflytande över bostads- och samhällsbyggandet. Markpolitikens utformning är i huvudsak en angelägenhet, och kommunerna måste därför ha sådana markpolitiska medel till förfogande att en aktiv markpolitik kan underlättas. Vpk var motståndare till att lånen till kommunala markförvärv och de statliga tomträttslånen avvecklades . Även om kommunernas planeringssituation och behov av markpolitiska åtgärder har förändrats kvarstår dock det behovet för många kommuner om bättre markpolitiska medel. Vi föreslår därför en återgång till vad som gällde tidigare beträffande möjligheterna till kommunala markförvärvslån och tomträttslån från staten, men med förbättrade villkor. Markförvärvslånen bör sålunda bli amorteringsfria för att därefter amorteras . Tomträttslån bör lämnas till kommunerna på samma villkor som gäller bostadslån till allmännyttiga bostadsföretag och kunna utgå även till andra ändamål än bostäder, dvs. även till tomträtt för industri, affärsändamål, mark för fritidshus osv. Kommunerna kan på detta sätt förhindras att göra sig av med kollektivt ägd mark, ges ökade möjligheter att förvärva mark för samhällsbyggandet och tillämpa tomträtt vid markupplåtelser. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att markförvärvslån och tomträttslån bör återinföras och att föreläggs förslag härom i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) G.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G7021352 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Lagstiftning med beaktande av om de mänskliga rättigheterna, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion (1983/894:1351) hemställs att beslutar 1. att beslutar som sin mening att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om hänsynstagandet till om de mänskliga rättigheterna vid stiftandet av våra lagar, 2. att beslutar att hos regeringen begära en översyn av systemet med ramlagstiftning. () () () () () () () () ()
mot · G7021354 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Generella statsbidrag till kommunerna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1353 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande minskad statlig styrning av kommunerna och behovet av mer generella statsbidragsformer. () () () () () . ÅSLING (c) () () () () ()
mot · G7021356 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Etanol och blyfri bensin Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1355 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om etanol producerad på inhemska jordbruksråvaror för att användas som drivmedel/oktanhöjande tillsats och vikten av att övergå till blyfri bensin om möjligt . () () P. O. () minab/gotab 1984 77690
mot · G7021358 · 1984-01-19 00:00:00 — En ny lagstiftning rörande vården av drogmissbrukare Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1357 hemställer vi att hos regeringen begär förslag till ny vårdlagstiftning avseende drogmissbrukare i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G7021362 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1362 m. fl. Avskaffande av radio- och TV-monopolet, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1361 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att Radio-TV-monopolet bör avskaffas, att etableringsfriheten bör säkras för nya medier inom radio-TV-området, såsom satellitsändningar och kabel-TV, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att tryckfrihetsförordningen även bör omfatta reklam, 3. att beslutar avveckla stödet till organisationstidskrifter. () () () () () ()
mot · G7021364 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för att främja hantverksnäringen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1363 hemställs att beslutar bemyndiga regeringen att ur anslaget för Sysselsättningsskapande åtgärder anvisa 1 milj. kr. till främjande av hantverksnäringen i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () i () () () () . () () . ÅSLING (c)
mot · G7021366 · 1984-01-25 00:00:00 — Lån och bidrag till energibesparande åtgärder Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1365 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att lån och bidrag som ges till energibesparande åtgärder bör ges i proportion till förväntat energisparande, oberoende av det slags åtgärd det gäller, så att låne- och bidragsneutralitet uppnås på marknaden.
mot · G7021368 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Fredande av outbyggda älvar från exploatering, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1367 yrkas 1. att uttalar att de outbyggda fyra huvudälvarna också i fortsättningen skall fredas från exploatering, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att restriktionerna beträffande direktverkande elvärme fullföljs. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G7021370 · 1984-01-24 00:00:00 — och för elström från mindre kraftverk Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1369 hemställs att beslutar att en elproduktion motsvarande 0,4 GWh och anläggning skall vara skattefri enligt det förslag som redovisas i motionen.
mot · G7021372 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. Nedsättning av energibeskattningen inom stödområde A Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1371 hemställs att hos regeringen begär förslag om nedsättning av energibeskattningen inom stödområde A, enligt vad som framförts i motionen. . HÖGMARK (m) () () () () ()
mot · G7021375 · 1984-01-24 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna att innevarande kommer att avslutas i enlighet med 1 kap. 4 § riksdagsordningen, första meningen, om icke synnerliga skäl föreligger.