ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021434 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. En av grundprinciperna i den nya banklagstiftning som genomfördes var att fri konkurrens borde råda mellan de olika bankinstituten. När Kreditbank och Postbanken slogs samman 1974 under namnet fick den nybildade banken likväl samma konkurrensfördelar som Kreditbank haft sedan bildandet 1949.1 kungörelse som ersatte fastslogs sålunda skyldighet för medelsförvaltande myndigheter m. fl. att i vissa fall anlita , postgirot eller . Vidare bestämde att den nybildade skulle få ensamrätt till de postgiromedel och rörelsemedel som inte erfordrades för postverkets egen kassahållning. Från flera håll framfördes då stark kritik mot de konkurrensfördelar som den nya banken fick i förhållande till andra banker. Efter framställning från fattade året därpå på grundval av proposition 1976/77:127 beslut om att upphäva skyldigheten för medelsförvaltande myndigheter att anlita . Flera remissinstanser framhöll då att monopolställning i fråga om förräntningen av postgiromedel borde upphävas , men någon ändring på denna punkt företogs inte. Vid tillkomst uttalade regeringen att syftet med den nya banken var att den skulle konkurrera med övriga banker på effektivast möjliga sätt. Det kan tilläggas att huvudprincipen i den statliga upphandlingsförordningen är fri konkurrens. I proposition 1983/84:70 föreslår finansministern att aktiekapital ökas med 116,4 milj. kr. genom en nyemission försåld över . Statens ägarandel skulle därigenom minska från till . 1 propositionen framhålls att bankens rörelse expanderat kraftigt och har efter hand fått en struktur som liknar övriga större bankers struktur. Detta innebär bl. a. att banken konkurrerar med övriga banker i fråga om kreditgivning och andra banktjänster på näringslivets område. inlåningsvolym uppgick enligt balansräkningen till i medeltal ca . Härav svarade inlåningen från postverket för . Det kan alltså konstateras att den andel av bankens verksamhet som är monopolskyddad utgör en ansenlig del. För de II miljarderna erhöll postverket en räntegottgörelse om eller i genomsnitt . Det torde med fog kunna ifrågasättas om postverket genom denna monopolbestämmelse verkligen erhåller bästa möjliga avkastning på sina överskjutande kassamedel. En fri konkurrens mellan de olika bankerna om dessa medel skulle sannolikt leda till ett bättre resultat för statens del. I vart fall torde det inte finnas anledning att skydda denna del av verksamhet genom ett sådant monopol. 1 samband med att föreslås bli börsintroducerad och därigenom få en ännu mer markerad likställighet med övriga affärsbanker ter det sig naturligt att ta ett nytt steg mot förverkligandet av den princip som vår nuvarande banklagstiftning bygger på och som syftar till konkurrensneutralitet mellan landets alla banker. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar upphäva nuvarande monopolställning såvitt gäller förvaltningen av postgiromedlen. () ()
mot · G7021435 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. SCB :s partisympatiundersökningar lades av besparingsskäl ned fr. o. m. . Härefter har väljarundersökningar utförts enbart av kommersiella opinionsinstitut. Vpk var motståndare till en nedläggning av SCB:s undersökningar och vi hälsade med tillfredsställelse det uttalande finansutskottet gjorde i sitt betänkande FiU 1982/83:32 med anledning av motioner om att återuppta partisympatiundersökningar i SCB:s regi. Man anförde där följande: Utskottet delar motionärernas uppfattning om att SCB:s partisympatiundersökningar är av hög kvalitet vetenskapligt sett och att undersökningarna genom sitt relativt stora urval gjorde det möjligt att ur dem få uppgifter om väljarsympatierna på regional nivå. Rent principiellt får det dessutom anses vara mycket värdefullt att undersökningarna genomförs också av en offentlig myndighet. Utskottet har emellertid förståelse för att det kan vara svårt att finna ekonomiskt utrymme för att enbart genom omprioriteringar inom oförändrat anslag göra det möjligt för SCB att återuppta partisympatiundersökningarna. Enligt utskottets uppfattning finns emellertid likväl skäl att överväga om det genom omprioriteringar inom det nu aktuella anslaget kan beredas möjligheter att återuppta partisympatiundersökningarna. 1 första hand bör övervägas om inte undersökningarna kan genomföras före nästa allmänna val. Frågan är emellertid så väsentlig att om omprioriteringar inte är möjliga det bör övervägas att tillskjuta erforderliga medel. behandlar nu den budget som löper från t. o. m. . Om partisympatiundersökningar skall kunna återupptas före nästa val, som är , måste medel finnas tillgängliga i denna budget. Enligt bilaga 15 till årets budgetproposition finns enligt SCB:s bedömningar inga möjligheter att göra omprioriteringar inom SCB:s budgetram och på det sättet få utrymme för att återuppta dessa undersökningar. Föredragande statsråd delar SCB:s uppfattning och anför dessutom följande: Jag har därför övervägt SCB:s förslag att tillskjuta särskilda medel. I nuvarande ansträngda budgetläge anser jag dock inte att ett tillskott av denna storlek kan motiveras. Budgetläget kan dock knappast sägas vara mer ansträngt nu än då finansutskottet gjorde sitt uttalande. Det är därför anmärkningsvärt att regeringen med enbart denna motivering väljer att desavouera ett riksdagsuttalande. Enligt vår mening är det angeläget att SCB:s partisympatiundersöknin gar kan återupptas, bl. a. av de principiella skäl finansutskottet för fram i sitt uttalande. bör därför anslå erforderliga medel för dessa undersökningar. Med hänvisning till vad ovan anförts och med ändring i proposition 1983/84:100 hemställs att under bilaga 15 punkten G 1. : Statistik, register och prognoser beslutar att anslå ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt belopp för genomförande av partisympatiundersökningar. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G7021440 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. För att komma till rätta med de negativa återverkningarna på familjeföretagen som kapitalbeskattningen innebär, infördes provisoriska lättnader i fråga om beskattningen av arbetande kapital som nedlagts i rörelse och jordbruk. De nuvarande reglerna för kapitalbeskattning tillkom för att snabbt lösa akuta problem och innebär ingen fullständig lösning av familjeföretagens kapitalskatteproblem. a. genom den kvarvarande kopplingen mellan den starkt progressiva inkomstskatten och den progressiva kapitalbeskattningen, utgör kapitalskatterna alltjämt en orimlig merbelastning för många familjeföretag. Den naturliga lösningen är att i företaget arbetande kapital, som är bundet i fastigheter, maskiner och inventarier, helt undantas från kapitalbeskattning. Statens direkta inkomstbortfall för en sådan avveckling skulle inte ens uppgå till 100 milj. kr. Vi anser att de provisoriska ändringarna i kapitalbeskattningen för familjeföretagen bör ersättas av permanenta regler, som syftar till att i företaget arbetande kapital helt undantas från kapitalbeskattning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om ändring av reglerna för kapitalbeskattningen av familjeföretag i syfte att i företag arbetande kapital helt undantas från beskattning. () ()
mot · G7021441 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1441 m. fl. Ändring av momsreglerna vid offentlig upphandling Vid köp av tjänster från företag belastas offentliga myndigheter med mervärdeskatt till staten. Momsreglerna förhindrar i detta fall fri konkurrens och bidrar till att öka myndigheternas benägenhet till egenregiverksamhet utan att detta totalt sett från affärsmässiga principer är billigast. För att förbättra den bristfälliga konkurrensneutraliteten som exempelvis förekom inom tvätteribranschen, beslöt i anslutning till proposition 1979/80:57 om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt m. m. att reducerad skatt skall utgå på tvättjänster som tillhandahålls stat eller kommun. Innan lagändringen kom till stånd hade ett privat tvätteriföretag på grund av mervärdeskatten högre kostnad än ett inte skattskyldig! offentligt tvätteri vid leverans till stat eller kommun. Efter lagändringen medför mervärdeskatten av högre kostnad för de privata tvätterierna. För att förhindra negativa skadeverkningar för de privata tvätterierna är det enligt vår uppfattning nödvändigt att samma skatteregler skall gälla för såväl offentliga som privata företag. Ett alternativ är att låta landstingsägda och andra offentliga tvätterier precis som de privata tvätterierna följa 60-procentsregeln i samband med leveranser till stat eller kommun. Ett annat alternativ är att helt slopa skattebefrielsen i samband med leveranser till dessa kunder både för landstingsägda och privata tvätterier. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om ändring av momsreglerna vid offentlig upphandling så att de ej förhindrar fri konkurrens och ej bidrar till ökad offentlig egenregiverksamhet. () ()
mot · G7021442 · 1984-01-25 00:00:00 — och vid beskattning av arv och gåva Enligt 39 § d lagen om arvsskatt och gåvoskatt föreligger skattefrihet för gåva om värdet av gåvan icke överstiger /år. Med tanke på inflationen under de som gått är det hög tid att höja beloppsgränsen för skattefrihet i nu angivna fall. De skattebelopp som staten på så sätt eventuellt kan gå miste om torde vara helt försumbara i statsbudgeten. Härtill kommer att alla arvslotter . i praktiken är skattefria. Därtill kommer att det ju är fullt lagligt att skänka bort möbler, husgeråd och andra lösören avsedda för gåvotagarens bruk till ett värde av . under samma kalenderår. Det sistnämnda är helt rimligt. Det är naturligt att föräldrar som kan t. ex. ger sina barn utrustning för att sätta bo eller en värdefull present vid en bemärkelsedag. Men det är svårt att se varför det inte då är möjligt att i stället lämna över en motsvarande summa pengar till sitt barn eller någon annan utan att denne skall bli skattskyldig. Mest logiskt vore därför att höja det skattefria beloppet även för kontanta gåvor till . Eftersom vi vet att avdraget för gåvor satts lägre, bl. a. för att hindra kringgående av arvsbeskattningen i vissa fall, anser vi det dock orealistiskt att nu föreslå en sådan höjning. Däremot anser vi det realistiskt att kan medge att inflationen varit så hög att en höjning av det skattefria beloppet i och för sig är berättigad. Vi föreslår därför att det i 39 § d arvs- och gåvoskattelagen angivna beloppet höjs till . Med stöd av det anförda yrkar vi att måtte anta sådan ändring i 39 § d lagen 1941 om arvsskatt och gåvoskatt att det där angivna värdet anges till . i stället för . () ()
mot · G7021443 · 1984-01-25 00:00:00 — Ändrad beloppsgräns för skattefri gåva Enligt inkomstberäkningar inbetalades /83 i gåvoskatt . Ca 90 %av dessa pengar kom för gåvor som gällde mer än . Inlämnade gåvodeklarationer på belopp . och mindre var en stor andel av de totalt avlämnade. 1 första skiktet beskattas gåvor . Vid en gåva på . utgår då skatt med ett belopp av . Det finns ingen rimlig proportion mellan dessa . och den kostnad och tid som länsstyrelsernas skatteenheter får avsätta för hanteringen av det stora antalet gåvodeklarationer som gäller så små belopp. Det har runnit mycket vatten under broarna sedan det skattefria beloppet för gåvor fastställdes till . Vad gäller gåvor av annat slag än pengar och reverser gäller en värdegräns på . Det finns med anledning av vad som ovan nämnts nu skäl till att skattefritt belopp vid gåvor ändras från . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att det skattefria beloppet och värdet vid gåva ändras från . i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G7021444 · 1984-01-25 00:00:00 — Vid beräkning av statlig inkomstskatt för äkta makar och sammanlevande, har sedan B-inkomstbegreppet infördes B-inkomsterna lagts till den högsta A-inkomsten. Detta strider mot vad som sägs i kommunalskattelagens 52 §. Där står: Äkta makar, som under beskattningsåret levt tillsammans, taxeras en var för sin inkomst. Visserligen talas här om att var och en taxeras för sin inkomst, men i lagen om statlig inkomstskatt 10 och 11 §§ talas om beräkning av skatt på B-inkomster. Detta innebär att äkta makar och sammanlevande alltid drabbas av en hårdare beskattning på taxerade B-inkomster. har beslutat om införande av allemanssparande. En åtgärd för att uppmuntra hushållssparande! som ett led i en ekonomisk politik, där ett ökat sparande är av stor vikt. Det måste vara ett rimligt krav att äkta makar och sammanlevande beskattningsmässigt behandlas lika som övriga skattskyldiga. Ett system där stora grupper inte får behålla av s. k. B-inkomster uppmuntrar inte till ett ökat sparande. När nu kommunalskattelagen fastslår att var och en taxeras för sin inkomst, bör också skatteberäkningen göras på vars och ens inkomst. Bestämmelsen att först lägga B-inkomsterna till den som har högsta A-inkomsten och på detta underlag räkna fram skatten bör slopas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ändring i skattelagstiftningen vad gäller sättet att beräkna skatt på äkta makars och sammanlevandes B-inkomster. () ()
mot · G7021445 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Åldersgräns för vadhållning vid hästtävlingar Om vadhållning vid hästtävlingar finns detaljerade bestämmelser i författningssamling (RSFS 1981:33 och RSV 1981:3) med senare gjorda ändringar (RSFS 1982:35 och RSV 1982:8). I dessa författningssamlingar regleras olika former av vadhållning, bl. a de som sker direkt på platsen, Vadhållning på vinnare och Vadhållning på plats. Det är framför allt dessa vadhållningsformer vi avser i motionen. Insatserna görs i kassan direkt före ett lopp, och vinst eller förlust kan noteras efter. Här omsätts stora summor mycket snabbt. Enligt uppgift lockar denna form av spel många ungdomar. Eftersom dessa troligen har svårare att överblicka konsekvenserna i olika avseenden händer det att de drabbas av stora ekonomiska förluster som kan gå långt över vad de själva har täckning för. De blir också lätt fast i ett "spelberoende. Vi har fått uppgifter på att situationen upplevts så pressande att den lett till självmord. låg travsporten och vadhållningen i samband med den under lantbruksstyrelsen och den reglerades i (senast SFS 1972:547). I denna ingick en bestämmelse att man måste vara för att få spela. När ansvaret 1974 fördes över till försvann bestämmelsen om åldersgräns ur vadhållningsreglementet. De olika travsällskapen brukar emellertid själva besluta om en åldersgräns . Enligt uppgifter från olika håll finns det stora svårigheter för kassören att i samband med den snabba verksamhet som är i gång framför kassan vid vadhållning på vinnare och plats kontrollera åldern på spelarna. av staten utsedda kontrollanter, som regelbundet finns på plats, har ingen befogenhet att kontrollera efterlevnaden av den av resp. travsällskap fastställda åldersgränsen, eftersom bestämmelsen om åldersgräns inte längre finns i det statliga vadhållningsreglementet. Vi vet inte hur många ungdomar som mer eller mindre regelbundet spelar på trav i de former som ovan beskrivits. Vi vet inte heller hur många som därigenom råkar i allvarliga svårigheter. Att det finns ungdomar som gör det vet vi däremot. Vi anser det därför befogat att kontroll av åldersgränsen kan upprätthållas bättre än som tydligen sker. Vi anser därför att bestämmelse om åldersgräns bör infogas i angående vadhållning vid hästtävlingar (vadhållningsreglementet). Det kan i och för sig också finnas anledning att diskutera vilken åldersgräns som skall gälla. Åldersgränsen för inköp av sprit är t. ex. . 1 1983/84. sådan åldersgräns skulle kanske lättare kunna kontrolleras, i varje fall skulle den göra det lättare att avvisa de mycket unga. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära att en åldersgräns införs i angående vadhållning vid hästtävlingar och att i övrigt ge regeringen till känna vad som sägs i motionen om åldersgränsen. () ()
mot · G7021446 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Utvecklingen av korsägande mellan de olika börsföretagen har utvecklats mycket starkt . Skattereglerna vid förvärv i aktieposter företagen emellan har utformats för att underlätta riktiga strukturlösningar inom näringslivet. Emellertid har många förvärv en annan karaktär, där avsikten mera synes vara att skapa en ägarstruktur som omöjliggör den kontroll av företagsledningarna som aktieägarna skall kunna utöva. Flera exempel på sådana konstellationer finns redan. Det här innebär också att företagen i stället för att intressera sig för produktiva investeringar skaffar sig aktieposter i andra företag. Vi anser inte att skattelagstiftningen skall gynna rörelseägande företags köp av andra bolag. Lagstiftningen bör därför ses över. Utgångspunkten för en sådan översyn bör vara att skattebefrielse endast skall ske sedan regeringen prövat om ägandet är förenat med ett allmänintresse. Med hänvisning till det anförda får vi hemställa. att hos regeringen begär en skärpning av skattereglerna vid köp av aktier mellan företagen. () () () () () 1 * 1983/84.
mot · G7021448 · 1984-01-25 00:00:00 — För det första skulle förfarandet framstå som en omväg i förhållande till den rättshandling som låg närmast till hands. För det andra skulle det handla om en inte oväsentlig skatteförmån, som kunde antas ha utgjort det avgörande skälet för åtgärderna. För det tredje skulle en taxering på grundval av förfarandet klart strida mot grunderna för den bestämmelse som kringgåtts. Lagstiftningen gjordes tidsbegränsad. beslöt att den skulle gälla rättshandlingar som företas 1985 och att den mot slutet av femårsperioden skulle utvärderas från rättssäkerhetssynpunkt och därvid kunna omprövas på nytt. 1 utvidgades skatteflyktsklausulens tillämpningsområde. Man tog bort lagens begränsning till enbart omvägsförfaranden. Som förutsättning gäller dock också i fortsättningen att förfarandet måste ha berett den skattskyldige en inte oväsentlig skatteförmån, att denna förmån kan antas ha utgjort det huvudsakliga skälet för handlandet och att en taxering på grundval av förfarandet skulle strida mot lagstiftningens grunder (tidigare formulering: "klart skulle strida mot grunderna). Problem i lagens konstruktion Skatteflyktslagen fick redan från början ett konstruktionsfel som gör den ohjälpligt ineffektiv. Även efter förbättringarna 1983 finns denna inbyggda svaghet i allt väsentligt kvar. Den allmänna skatteflyktslagen täcker inte in skattelagarnas oförutsedda ofullkomligheter i allmänhet. Tvärtom krävs för att lagen skall kunna tillämpas att man i de olika skattelagarnas förarbeten skall ha kunnat identifiera eller åtminstone anat sig till de kommande skatteflyktsåtgärdernas art och natur. Kravet är bl. a. att en taxering på grundval av förfarandet skulle strida mot lagstiftningens grunder. Hur fastställer domstolarna detta? Så som de svenska domstolarna tolkar lag söker de fastställa om skatteförmånen står i strid antingen med uttryckliga uttalanden av de lagstiftande instanserna eller med själva uppläggningen och utformningen av det speciella avsnitt av skattelagstiftningen som just gäller det aktuella fallet. Skatteflyktsklausulens grundkonstruktion är så bristfällig att det vore olämpligt att avvakta en senare utvärdering av lagen. Tvärtom behöver lagen aktiveras . Det kan ske genom att den centrala skatteflyktsbestämmelsen får följande innebörd: Genom avtal eller annan rättshandling, som innebär missbruk av rättsliga handlingsformer eller institut, fastställs skatten på grundval av den rättshandling, som med hänsyn till sitt rättsliga innehåll och faktiska ekonomiska verkningar motsvarar god affärssed, handelsbruk eller annat vedertaget tillvägagångssätt eller eljest på grund av omständigheterna får anses skälig. Med stöd av vad som ovan anförts yrkas att hos regeringen anhåller om förslag till skärpning av lagen mot skatteflykt.
mot · G7021449 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1449 m. fl. Rätt till skatteavdrag för reparation av småhus I vårt land finns omkring 1 700 000 småhus representerande ett värde (500 000 000 000). Det är naturligtvis av utomordentlig vikt att dessa fastigheter vårdas så att kapitalet bibehålls. Småhusägarna är mycket pressade på grund av den socialistiska bostads- och skattepolitiken, med bl. a. begränsad avdragsrätt för ränteutgifter. Än värre blir situationen om den av socialdemokraterna aviserade fastighetsskatten införs fr. o. m. Det finns en betydande risk för att samma situation uppstår som på flerfamiljshussidan, dvs. att fastigheterna inte underhålls och kapitalet förslits. Ett sätt att eliminera denna risk vore att införa avdragsrätt för reparationer. Hur ett system med avdragsrätt skall utformas måste självfallet närmare utredas. Det är dessutom sannolikt att vissa regler inom bostads- och skattepolitiken måste ändras. Införandet av avdragsrätt för reparationer skulle, förutom att främja ett bra fastighetsunderhåll, bidra till att en mycket stor del av den underhållsoch reparationsverksamhet som sker genom kvittolösa transaktioner kommer att redovisas öppet och på ett ur skattesynpunkt korrekt sätt. Den allmänna skattemoralen främjes som konkurrensläget förbättras för seriösa företag och hantverkare. Rätt utformat skulle därmed ett avdragssystem kompensera det omedelbara skattebortfall som avdragsrätten medför. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att begär att regeringen framlägger förslag om avdragsrätt för reparationer av småhus. () () () PER () () () () Rättelse: S. 12, sista raden Tillkommer: ()
mot · G7021450 · 1984-01-25 00:00:00 — och av omsmält stålskrot och skrot är skrot om ock i gjutna klumpar. Därför gå nu ej emot att vi tullen dumpar. importeras kontinuerligt stora mängder skrot till den svenska stålindustrin. Detta stålskrot, som är av växlande kvalitet, har tidigare endast importerats i lös form. För specialstålsindustrins import av legerat stålskrot, som förutom järn innehåller växlande halter av s. k. legeringsmetaller, har emellertid utvecklats en ny hanteringsteknik. För att säkrare kunna fastställa halterna av olika legeringsmetaller och därmed skrotets värde som råvara vid stålframställningen smälter man numera ofta samman skrotet och gjurter det till balliknande göt, till utseendet påminnande om s. k. stålgöt. De senare utgör en mellanprodukt av stål, färdig för valsning eller smidning. Skrotgöten har emellertid inte sådan homogenitet, renhetsgrad och ytfinhet som fordras hos stålgöt och kan därför endast användas som råvara (skrot) i stålprocessen. Omvandlingen av löst skrot till skrotgöt har sålunda bara inneburit bättre möjligheter att fastställa varans analys och därmed dess värde, varjämte hanteringen av skrotet underlättats. Denna omsmälta skrotprodukt hänförs nu i tullhänseende vid högre halter av legeringsmetaller till tullfria ferrolegeringar, tulltaxenummer 73.02, vid lägre halter av legeringsmetaller till tullbelagda stålvaror, tulltaxenummer 73.15. Normalt har varan hänförts till nummer 73.15.150, med en tullsats f. n. av , då varan ej kvalificerar sig som ursprungsvara enligt EG-kungörelsen och med anledning därav erhåller förmånsbehandling. Den svenska specialstålsindustrin är utsatt för hård internationell konkurrens och befinner sig i en krissituation. Den har därför svårt att kunna bära tullbeläggningen som drabbat skrotråvaran. I har problemet lösts genom införande av en ny rubrik för Rohblöcke (Ingots) Abfallblöcke under tulltaxenummer 73.15 och tullfrihet för varor under denna rubrik. Samma lösning bör kunna tillämpas i vårt land. Även beskrivningen av varor under den nya rubriken torde kunna hämtas direkt från de västtyska reglerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att omsmält stålskrot i oregelbundna stycken eller götliknande block allt efter varans sammansättning skall i tullhänseende hänföras antingen till tulltaxenummer 73.02 som tullfria ferrolegeringar eller till en nyinrättad tullfri rubrik under tulltaxenummer 73.15. () ()