mot · G702724 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. Begreppet närsjöfart definieras här som trafik i , och . Kustsjöfart kan naturligtvis också bedrivas inom begränsade områden på fjärran kontinenter. Den svenska närsjöfartsflottan omfattar drygt 180 fartyg om ca 700 000 dödviktston, vilket motsvarar av det privatägda, svenska tonnaget. Denna samlade flotta av kusttonnage består av fartyg mellan 200 och drygt 10 000 dödviktston. Drygt 110 enheter om ca är torrlastfartyg och ett 70-tal enheter om ca är tankfartyg. Vårt närsjöfartstonnage sysselsätter direkt ungefär 4 000 personer men eftersom dessa närsjöfartsrederier huvudsakligen har sin hemort i skärgårdssamhällena i , , Roslagen osv. har de stor regionalpolitisk betydelse. Hör ett antal närsjöfartsrederier hemma i ett skärgårdssamhälle kan detta motivera att bankens lokalkontor får vara kvar, att lokala småverkstäder och serviceföretag kan räkna med en huvudsaklig sysselsättning som underleverantörer. Vana vid installations- och reparationsarbeten ombord i ortens fartyg ger ofta erbjudande om liknande tillfällighetsarbeten vid varv på väst- och ostkusten etc. På samma sätt som jordbruken håller landsbygden levande håller närsjöfarten tillsammans med fisket våra skärgårdssamhällen levande. En viktig aspekt på närsjöfartens samhällsbetydelse är beredskapsfrågan. Frågan inskränks inte här enbart till beredskap i krig utan också till perioder av yttre störningar såsom oljeembargo och liknande. Sjötransport är inte bara energisnålt. Man kan dessutom med kustsjöfartens hjälp snabbt och med kort varsel förflytta mycket stora volymer gods. Kusttonnaget omfattar ungefär en tredjedel av den svenska handelsflottan räknat på antalet fartyg och anställda. Det är också en del av vår sjöfartsnäring som hävdat sig ganska bra, därför att dessa rederier lyckats hålla sina driftkostnader nere på en konkurrenskraftig nivå. Det rör sig emellertid om en sjöfartsgren som inte bara har typisk småföretagarkaraktär utan också typiska småföretagarproblem. Det finns få exempel på småföretagsamhet som arbetar med så kapitalintensiva objekt som just fartyg. anskaffade närsjöfartsrederierna en ganska stor flotta goda andrahandsfartyg från utlandet. När sedan det kraftiga fraktfallet kom uppstod akuta överlevnadsproblem för många smårederier lika väl som för de större rederierna. För att stödja sjöfartsnäringen beslutade därför (prop. 1981/82:217, /82:37) att ekonomiskt stöd skulle utgå till Till grund för beräkning av stödet skulle ligga inbetald sjömansskatt. För båtar som är lämpliga för kustsjöfart skulle stöd utgå av inbetald sjömansskatt och . beslutade vidare i enlighet med tilläggsbudget I (prop. 1982/ 83:25) om en tidigareläggning av konsolideringsstödet till kustsjöfartsfartyg. Till grund för sådant stöd skall kunna läggas sjömansskatt som inbetalats . Sådana rederier som väljer att utnyttja stöd som är hänförligt till sjömansskatteinbetalningar skall inte kunna lägga sjömansskatteinbetalningen för till grund för stöd. Efter dessa beslut har framtidstron återväckts inom denna del av sjöfartsnäringen och tog inköpen av förstklassigt andrahandstonnage från utlandet åter fart. Partrederiet är den helt dominerande verksamhetsformen när det gäller närsjöfart. Partrederiet är en mycket gammal samarbetsform inom sjöfarten. Efter hand har verksamhetsformen anpassats till de skiftande krav som olika epoker ställt på en bolagsform skräddarsydd för sjöfartsändamål. är av alla svenska handelsfartyg och av hela det svenska handelstonnaget ägt av partrederier. Detta visar att begreppet partrederi används för såväl stora som små fartyg. Ett partrederi kan endast äga ett fartyg, medan däremot samma grupp av partredare kan äga flera fartyg men måste då bilda ett särskilt partrederi för varje fartyg. Partrederiet är ingen juridisk person med egen förmögenhet. Rederiets förmögenhet och skulder är uppdelade på partredarna i förhållande till deras andelar. Partredarna har tillskottsplikt, vilket innebär att om partrederiet går med förlust skall partredarna tillskjuta medel i förhållande till sina andelar, och till skillnad från förhållandet i ett aktiebolag kan en partredare göras solidariskt ansvarig för belopp som betydligt överskrider investerat kapital, t. ex. när av någon anledning försäkring ej gäller. Partrederier taxeras inte och är inte skattepliktiga. Rederiets inkomst fördelas mellan partredarna i förhållande till dessas andelar och beskattas hos varje partredare för sig. Partrederiet skall emellertid centralt lämna vissa taxeringsuppgifter beträffande partredarnas andelar av rederiets inkomst samt rederiets vinst- och förlusträkning och balansräkning. Partredarna utser en huvudredare som skall företräda de övriga redarna och för deras räkning ingå de förbindelser som hänger ihop med rederirörelsen. Partrederiformen används så ofta inom sjöfarten därför att sjöfart är en av de mest kapitalkrävande näringar som existerar. kostar ca 100 milj. kr. och den planenliga avskrivningstiden brukar, inom sjöfarten, vara . 1 den övervägande delen av antalet fartyg är besättningsmedlemmar delägare. Detta system med seglande delägare har sina rötter i skutepoken. efter hade vi i över tusen motorseglare, byggda i trä och hemmahörande i kustsamhällen runt . Dessa fartyg utförde en viktig transportfunktion men konkurrerades efter hand ut av modernare tonnage och lastbilar. Skutepoken kan sägas ha tagit slut . Men systemet med seglande delägare tog inte slut med detta utan fortsatte i det nuvarande närsjöfartstonnaget. Vid sidan om denna kustfarartradition, med ett betydande inslag av seglande partredare, har det blivit mycket vanligt att unga sjöbefäl satsar sparmedel och skaffar sig inteckningsskulder till en partandel i ett fartyg, som de sedan arbetar ombord i. Det har visat sig att fartyg som drivs på detta sätt inte bara uppnår en mycket god driftekonomi. Säkerheten ombord i dessa fartyg är dessutom mycket god, vilket i sin tur har bidragit till att och de ombordanställdas organisationer medgivit att besättningarna i de här fartygen, , tillåtits bli reducerade. Antalet delägare i ett partrederi brukar normalt vara mellan fem och femton personer. Man försöker avväga antalet partredare i förhållande till investeringens storlek. Det krävs, som tidigare nämnts, stora kapitalinsatser för att köpa ett fartyg. Dessutom måste en affärsgemenskap som ett partrederi fungera helst utan friktioner och partredarna sträva efter att begränsa sitt antal. Partredarens andel varierar fån . Det finns befälhavare som äger en hälftendel av det fartyg han för. Däremot orkar sällan en ung styrman eller maskinist med mer än någon procent i ett modernt kustfartyg, som inköpts i andra hand för kanske 40 milj. kr. Vid ett sådant andrahandsköp är det brukligt att betalas kontant medan resten lånas över beroende på fartygets ålder. Nuvarande bestämmelser i kommunalskattelagen, att partrederi skall anses ha fast driftställe där fartyget är registrerat, blev föremål för ingående analys i den s. k. närsjöfartsutredningen. Ett partrederi ställer som regel små krav på service från sin hemortskommun. Det är i stället de kommuner där de anställda och partredarna är bosatta som får svara för huvuddelen av den kommunala servicen. Beskattning av partrederiandel bör därför ske i partredarens hemort. Tillämpningen av de nuvarande skattereglerna leder både till ovisshet och oönskade finansieringseffekter. Partrederiet blir i första hand begränsat till att söka partdelägare i hemortskommunen. Detta försvårar allvarligt kapitalanskaffningen. I vissa fall har detta lett till att partrederiet av skatteskäl flyttats till någon storkommun. Reglerna för beskattning av partrederiandel bör enligt vår mening ändras så att beskattningen sker i resp. partredares hemkommun. I och med skattereformens ändrade regler för underskottsavdrag bortfaller de betänkligheter som tidigare rests av skattepolitiska skäl. Ett stort problem för kustsjöfarten är amorteringsreglerna på andrahandstonnage. Vid köp av andrahandstonnage sätts amorteringstiden på statliga lån i allmänhet till minus fartygets ålder. Är fartyget t. ex. blir därmed amorteringstiden . Möjligheterna för en kustskeppare att köpa nytonnage är begränsade. För att i det läget underlätta inköp av andrahandstonnage anser vi att amorteringsreglerna på statliga lån bör utformas så att ett fartyg inte behöver vara slutbetalat förrän det uppnått . Själva amorteringstiden högst kan dock bibehållas. Med hänvisning till det anförda hemställs* att beslutar att partrederi i skattehänseende inte skall anses ha fast driftställe. () () () () P. O. () () * Se även motion 1983/84:725.