mot · G7022802 · 1984-04-11 00:00:00 — m. fl. Exportfrämjande verksamhet (prop. 1983/84:168) Minskad efterfrågan av småhus på den svenska hemmamarknaden skapar allvarliga problem för trähusbranschen. Det synes dock som om världsmarknaden för trähus och vidareförädlat trä är ökande. Det finns ett gediget kunnande inom trähusindustrin i . Våra svenska företag borde tack vare såväl sina produktions- som kvalitetsmässiga förutsättningar ha goda möjligheter att i högre grad slå sig in på exportmarknaden. Det är dock förenat med stora kostnader för det enskilda företaget som vill bygga upp marknadsfunktionen utomlands. Av regeringens förslag framgår att man nu avser gå in med statliga insatser för exportfrämjande åtgärder för vidareförädlat trä och för trähusbranschen. Det är bra att förslag kommit härom. När nu produktion för exportmarknaden är mer behövlig än någonsin för att bevara sysselsättningen är det viktigt att den kommer till stånd. Trähusfabrikerna exempelvis ligger oftast på mindre orter i inlandet och är där om inte den enda kanske den största och viktigaste industrin på orten. I i län är exempelvis husfabriken i med sina f. n. ca 180 anställda den största industrin i en i övrigt industrifattig kommun. Skulle man där enbart hålla sig till den inhemska marknaden under nuvarande förhållanden kommer det att innebära kraftiga personalminskningar och att företagets existens sätts på spel. Som riktlinjer för det föreslagna stödet föreslås flexibilitet och bredd både vad beträffar stödformer och vem stödet skall riktas till. Svensk Byggexport får bl. a. i uppdrag att ta fram sådana företag i trähusbranschen som har tillräckliga resurser och kunskaper för att ha framgång på utlandsmarknaden. Stödet som sedan kan utgå blir i form av villkorslån, garantier och vissa bidrag för exportaktioner. Vissa trähusfabriker har redan erfarenhet av export. Så är det med Fogelfors bruk. Där har man gått på offensiven för att pröva nya marknader. Exportsatsningarna har krävt speciella resurser. Annorlunda marknader med annan boendekultur, andra normer hos konsument och myndigheter, annat språk, annan form av finansieringssituation, annan typ av konkurrens än i gör introduktionen på den främmande marknaden mycket kostsam. Man måste begränsa insatserna till en början till några få marknader. Lönsamheten kommer först när en stabil leveransvolym till rätt pris och rimliga kostnader uppnåtts. För det enskilda företaget står det klart att exportsatsning tar tid, det kostar pengar och kräver envishet och tålamod. Det står också klart att ett exportstöd för att nå sitt syfte ökad export måste utgå från företagens kunnande, erfarenhet och ambitioner. Intresse och initiativ måste komma från företagen själva. Långsiktig lönsamhet i projekten måste vara vägledande. Exportframgångar kan göra ett olönsamt företag lönsamt och skapa förutsättningar för den fortsatta verksamheten på orten. Fogelfors Hus har haft dålig lönsamhet . Men satsningarna på exportmarknaden börjar först ge avkastning. Exportsatsningarna har gjorts helt med egna medel som belastat ekonomin. Fortsatt uppbyggnad av exportverksamheten, som fortfarande behövs, kräver extern hjälp, dvs. kreditstöd, marknadsföringsstöd och liknande. I propositionen sägs att företag som har bl. a. tillräckliga resurser för att nå framgång på utlandsmarknaden skall identifieras. I detta sammanhang måste då företag som börjat komma in på exportmarknaden komma i fråga. verksamhet med sämre resultat beroende på kostsamma exportsatsningar får inte tolkas som att företaget inte skulle ha tillräckliga resurser. Ett företag som Fogelfors Hus bör komma långt fram när det gäller att få del av statligt stöd för exportfrämjande åtgärder för trähusbranschen. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslår vi att uttalar sig för att exportfrämjande insatser för trähussektorn bör utgå i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()