mot · G7021037 · 1984-01-20 00:00:00 — Vissa mineralpolitiska frågor inom län Utredning om anläggande av ett zinkverk inom län avgav den dåvarande mineralpolitiska utredningen sitt betänkande och metaller. I betänkandet påpekas att det kan bli brist på vissa för stålindustrin viktiga legeringsmetaller. Men hushållningsaspekter för andra metaller tas också in. Med detta betänkande som bakgrund behandlade näringsutskottets betänkande 1981/82:40 och godkände därvid följande principiellt viktiga skrivning: Utskottet delar regeringens uppfattning att forskning och utveckling bör intensifieras kring de ur försörjningssynpunkt särskilt känsliga mineralerna som t. ex. kobolt, vanadin, nickel, och molybden. Zink och bly finns inte med i denna uppräkning av känsliga metaller, men är känsliga från en annan försörjningssynpunkt, nämligen förädlingen. Dessa två metaller förekommer i regel tillsammans i de ur vilka de utvinns. I vissa fyndigheter förekommer också silver som de två andra metallerna. Inom bryts betydande mängder zinkmineral men all förädling till ren metall sker utomlands. Det inger betänkligheter ur beredskapssynpunkt. Den allmänna inriktningen måste vara att de som bryts inom landet också förädlas här. Om ambitionen av olika skäl måste sättas lägre, bör en självförsörjning av de aktuella metallerna vara ett minimikrav. En av landets största zinkgruvor finns inom kommun nära i södra ändan av län och nära gränsen till . Här påbörjades verksamhet av den belgiska koncernen . har bolaget byggt ut kapaciteten vid och flyttat anrikningsverket från till själva gruvan. Före utbyggnaden var den uppfordrade malmmängden ca /år vilket gav ca 25 000-30 000 ton zink/år. Efter utbyggnaden beräknas uppfordringen av malm bli /år och av denna kan utvinnas ca zink/år. I samband med utbyggnaden har radonhalten i gruvluften kunnat sänkas radikalt genom förbättrad ventilation. En positiv effekt av det uppmärksammade larmet från den yrkesmedicinska kliniken vid i om radondöden vid . Zinkhalten i malmen vid denna zinkgruva är bättre än vid många andra. I gruvan vid Stekenjokk bryts samma mängd som efter utbyggnaden vid gruvan i , men ur denna mängd får man bara ut ca zink. Två gånger tidigare, i motion 1981/82:830 om zinksmältverk till Bergslagen och 1982/83:1020 om zinksmältverk i län, har frågan om förädling inom landet av svensk zinkslig tagits upp i . I båda fallen har motionerna avslagits med mycket kortfattade motiveringar. Första gången var motivet för avslag att det fanns överkapacitet i fråga om zinkframställning i (och ), och vid behandlingen av den andra motionen konstaterade man att denna överkapacitet nu förelåg inte bara i utan i hela , och därför var det inte motiverat med en utredning om möjligheterna att etablera ett zinkverk i . Den mineralpolitiska utredningen kom fram till att produktionen av zinkslig inom skulle ha ett zinkinnehåll av ca /år. Denna nivå beräknas sedan bli i stort sett stabil fram . har sålunda en betydande zinkkapacitet på mineralsidan men ingen förädling, under det att zinkverken i , för mineralpolitiska utredningens värdering, hade en självförsörjningsgrad av . Den logiska slutsatsen, som näringsutskottet och har dragit, av denna situation blev att något zinkverk inom för förädling av den svenska zinksligen inte var aktuellt. Med fullföljande av samma logik skulle man kunna utesluta nästan varje ny teknisk verksamhet i med den motiveringen att det redan finns en överkapacitet utomlands. Enligt min mening är det inte hållbart att i varje läge föra ett sådant resonemang. Man gör det tydligen inte heller i andra zinkproducerande länder. I den mineralpolitiska utredningens betänkande konstaterar man, liksom näringsutskottet, att det finns en betydande överkapacitet vad gäller zinkverk men säger : Det finns anledning att anta att utrymmet för nyetableringar kommer att vara begränsat eftersom man i flera av de andra länder som exporterar zinkslig planerar att öka vidareförädlingen. Om man i dessa länder driver en utveckling mot egen förädling borde också kunna göra det. Därför borde åtminstone utreda förutsättningarna för egen förädling och inte, som ett kolonialt land, exportera all zinkslig och importera all zinkmetall. har också utvecklats nya tekniker som bör vägas in då man utreder förutsättningarna för ett svenskt zinkverk. En sådan teknik är den hydrometallurgiska som nämns i den mineralpolitiska utredningen som en framtidsmetod som skulle kunna byggas i mindre dimension och lokaliseras i direkt anslutning till gruva och anrikningsverk. Som här redan nämnts har Vieille Montagne redan anslutit sitt anrikningsverk direkt till gruvan. En logisk förutsättning vore en direkt anslutning av ett zinkverk för renframställning av zink eventuellt baserat på utvinning den våta vägen. Om staten, via Statsföretag, inte skulle vara beredd att gå in i verksamhet på zinkområdet borde staten åtminstone ta upp frågan om ett zinkverk i anslutning till gruvan i södra . Jag vill i detta sammanhang påminna om att vpk tidigare motionerat om att staten borde gå in och överta Vieille Montagnes hela verksamhet i . Ett sådant perspektiv borde ingå i hotbilden när förhandlingar om ett svenskt zinkverk upptas med bolaget. Slutlig prospektering av mineralfyndigheterna vid Håkansboda Inom i län ligger gruva och i anslutning till denna Håkansbodaområdet. är en järnmalmsgruva som är nedlagd, utan att den sista delen av järnmalmen bröts ut, trots att alla förberedelser för slutlig utbrytning, som kanske gett arbete till, fick fullföljas. När nedläggningsbeslutet var ett faktum stod hoppet om viss fortsatt sysselsättning till Håkansbodas icke-järnmetaller vars halter och omfattning inte var fullt kända. En ort drevs fram till området från Stråssagruvan och viss prospektering har utförts. Slutsatsen blev att malmen var för fattig och fyndigheten för liten för att ge lönsam brytning. Många i trakten är emellertid av den uppfattningen att prospekteringen i Håkansbodaområdet borde fullföljas bättre än som skett. Någon slutlig kännedom om mineraltillgångarna finns knappast. Inom området finns också ett minerallaboratorium med viss utrustning för försök i pilotskala. På en gruvort som hårt drabbats av nedläggning, som har lediga lokaler och transportservice genom järnväg till området samt dessutom bostäder för anställda, bör varje möjlighet tas till vara för att klara sysselsättningen på orten. En sådan möjlighet kan finnas i Håkansboda. Därför bör undersökningen om möjligheterna till gruvbrytning där slutföras på ett godtagbart sätt. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag 1. att hos regeringen begär att överläggningar tas upp med Vieille Montagne om anläggande av ett zinkverk i anslutning till bolagets anläggning i södra , 2. att hos regeringen begär åtgärder för en slutlig prospektering av mineralförekomsterna i Håkansbodaområdet inom i enlighet med vad i motionen anförts. PER (vpk)