mot · G702457 · 1984-01-16 00:00:00 — 1983/84 457-461 av m. fl. Den statliga företagssektorns målsättning m. m. När vi nu väljer att inleda denna motion med en bild tagen från en aktuell statlig industri - - kan vi illustrera ett förhållande som i stort gäller hela den statliga företagssektorn . presenterade ledning en lista på förment övertalig personal uppgående till 550 personer vid företagets verkstäder runt om i landet. För Sundsvallsverkstadens del angavs övertaligheten till 150 anställda. Självklart väckte detta djup oro bland personalen på en ort med stor arbetslöshet. Många såg med förtvivlan fram mot en situation då de måste lämna hus och hem. Redan vid det första förhandlingstillfället protesterade ombuden för facket och anmälde reservation. Det har därefter, månad för månad, bekräftats att i stället för en mer eller mindre konstruerad övertalighet saknas massor av arbetstimmar för att klara produktionsprogrammets behov. Trots detta hänger de s. k. turordningslistorna för hur den övertaliga personalen efter hand skall plockas bort kvar som ett dystert hot över de anställda. I stället för 150 övertaliga, som cheferna hävdat centralt, tvingades de till förhandling i syfte att hos facket utverka rätt . - ny förhandling och gällde det . fick man också gå utanför företaget för att få hjälp att klara viss tillverkning - som man faktiskt också sysslade med utlåning av personal i syfte att fullfölja rationaliseringsplanerna. En analys visar f. ö. att prognosen på beställda arbeten fram till senare delen av 1984 pekar på ett underskott då det gäller tillgång på personal. Bakgrunden till ledningens ambition att rationalisera har utan tvivel samband med den kampanj för att ombilda till ett fristående bolag som pågått och som även speglats i riksdagsdebatterna där de borgerliga drivit på privatiseringstanken. Men också den ansvariga ledningen har drivit denna fråga allt hårdare. Man har tydligen inte satt värde på en samverkan med de anställda för att undvika produktionsstörningar och dålig stämning på arbetsplatsen. Vad här refererats är måhända trivialt, men kan ändå tjäna som typexempel på den krissituation - inte minst då det gäller personalpolitiken som kännetecknar också andra statliga företag. I stället för att utveckla en mönstergill personalpolitik och vinnlägga sig om att uppnå en effektiv sammanhållning kring gemensamma uppgifter har många samhällsägda 1 1983184.3 sami. verksamheter låtit ett slags missriktad tuffhet slå igenom i de arbetsledande attityderna. Från vpk:s sida har vi alltid betonat att de statliga företagen tvärtom bör vara mönsterföretag. Detta gäller i synnerhet frågan om de anställdas inflytande och den inre demokratin i företaget. Den statliga sektorn borde gå i spetsen för att ge nytt innehåll åt en arbetsprocess som hotas av utarmning och mer och mer berövats sitt yrkesinnehåll. Men tyvärr har vi alltför många exempel på motsatsen. Trots en förbättrad arbetsrättslagstiftning beaktas alltför sällan de anställdas intresse då de statliga företagen fattar sina strategiska beslut. I stället synes ett auktoritärt toppstyre ofta etableras - en ordning som borde vara främmande för verksamhet i samhällets tjänst. Måhända är detta i sin tur en återspegling av strävanden att, i den missriktade effektivitetsjaktens namn, anamma de attityder och den stil som karaktäriserar ett aggressivt affärsliv i dagens hierarkiska näringslivsstruktur. För arbetarklassen, vilken traditionellt knutit särskilda förhoppningar till den allmänägda sektorn som mer ansvarskännande och samhällsinriktad, måste det vara ett intresse att bryta denna negativa utveckling och arbeta för en demokratisk kvalitetshöjning av de samhällsägda företagen. Med tanke på att de statliga verken och bolagen har 320 000 anställda, en omsättning på 236 miljarder och en investeringsvolym på nära 19 miljarder, representerar de en betydande sektor i landets näringsliv. När vi här talar om en ny kvalitet är det också i hög grad fråga om att stärka företagens förmåga att ta till vara personalens kunskaper och erfarenheter på ett sätt som bryter med kapitalistiska principer för ledning och arbetsorganisation. Hela denna fråga har ett klart samband med den samhällsägda sektorns roll. I dagens har denna sektor hand om verksamhet som privatkapitalet inte vill driva eller som övertagits sedan privata företag kraschat i de fall där det inte är fråga om rena beredskapsföretag. Styrelsernas sammansättning garanterar i allmänhet ett massivt inflytande för näringslivets män och den ideologi dessa representerar, medan de anställdas representanter spelar en underordnad roll. En stagnation och brist på förnyelse både kvantitativt och kvalitativt då det gäller landets industriella utveckling kan nu tydligt iakttas, liksom en fortsatt industriell utarmning av stora regioner. Hand i hand med utvecklandet av en kvalitativt och demokratiskt föredömlig sektor kan de statliga företagen också representera kravet på långsiktig förnyelse av teknologi och produktionsinriktning t. ex. då det gäller insatser på områden som energi- och bioteknik, materialförnyelse, kommunikation och transportmedel, regler- och styrteknik m. m. Inte minst , som fick illustrera inledningen till denna motion, kan här ha en självklart positiv roll. Men först i och med en kvalitativ förnyelse av den inre demokratin, liksom av lednings- och styrprinciper kan verklig genomslagskraft tryggas för strävandena till förnyelse. Men om den statliga företagssektorn således skall utvecklas till ett verktyg i kampen för en ny demokratisk ekonomisk struktur måste den utrustas med en politiskt fastlagd offensiv målsättning på denna grund. De frågor som vi sökt belysa i denna motion med utgångspunkt från vissa negativa iakttagelser inom ett statligt företag med stora framtidsmöjligheter, syftar endast till att framhålla vikten av en förutsättningslös politisk diskussion om den statliga företagssektorns roll. Vi har därvid pekat på dess möjligheter att fungera som en spjutspets i en strukturell förnyelse. Detta kräver först och främst en offensiv målsättning för den statliga företagssektorn. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den statliga företagssektorns roll och hemställer om regeringens förslag till en samlad strategisk målsättning för densamma. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1983184.3sami.