mot · G802131 · 1984-11-09 00:00:00 — Det är enligt uppfattning nödvändigt att förändringar i energibeskattningen motiveras utifrån energipolitiska utgångspunkter, inte från rent fiskala överväganden. Skatter och avgifter på energi bör användas som instrument för att styra energianvändningen mot en ökad energihushållning och effektivare energianvändning. En förändring av energibeskattningen i denna riktning måste emellertid ske successivt och anpassas efter de rådande förutsättningar som faktiskt föreligger. Detta innebär att följande riktlinjer för beskattningen av olika energikällor bör gälla: Importerade och miljökrävande energiråvaror som kol och olja bör ha en energilikformig (per energienhet likvärdig) beskattning. Importerade miljövänliga energikällor bör kunna få en viss miljörabatt och skatten sättas lägre än vad en energilikformig beskattning med olja skulle motivera. Inhemska fasta bränslen och alternativa drivmedel producerade på inhemska råvaror bör ej beskattas. Undantag från en energilikformig beskattning med olja bör kunna göras för drivmedel (exempelvis bensin) och en lägre beskattning ske när ekonomiskt rimliga substitut saknas. Det finns f. n. inga ekonomiskt rimliga substitut för att ersätta bensin som drivmedel. Höjt bensinpris drabbar framför allt de människor som bor i glesbygd med ofta långa avstånd till arbete och nödvändig samhällelig service och utan rimliga kollektiva resmöjligheter. Det bör understrykas att det finns glesbygdsområden i hela landet och inte enbart i inlandskommuner, vilka enligt propositionens förslag skall kompenseras i viss utsträckning för bensinskattehöjningen. Kompensationen föreslås utgå med . i ytterligare sänkt fordonsskatt/år - dvs. ungefär vad 15 1 bensin kommer att kosta. Vi vill i detta sammanhang erinra om att på förslag av den socialdemokratiska regeringen det statliga bidraget till vissa oljetransporter i glesbygd tagits bort, vilket för /83 utgick med 20 milj. kr. Stödet syftade till att utjämna prisskillnader. Borttagandet innebar således en försämring för glesbygdskommunerna. Propositionens förslag om ökad skatt per liter bensin bör således avslås. bör åtgärder vidtas för att skapa förutsättningar för att introducera alternativa drivmedel såsom t. ex. etanol. Vi anser därför att skattefrihet på alternativa drivmedel producerade på inhemska råvaror bör införas i syfte att skapa reella ekonomiska möjligheter för utnyttjande av alternativa drivmedel. En inblandning av motoralkoholer skulle underlätta borttagandet av blyet i bensinen, och därmed möjliggörs katalytisk rening av bilavgaserna, vilket kraftigt minskar utsläppen av kväveoxider med en minskad försurning som följd. Den energipolitik som drivits fram av kärnkraftens anhängare har inneburit att vi f. n. har ett mycket stort elöverskott. Från producenternas sida har bedrivits en aktiv marknadsföring som bl. a. medfört en omfattande övergång till elvärme. Omfattande investeringar i stora elproduktionsanläggningar har genomförts, vilka måste förräntas med intäkter från en ökande elförsäljning. Det är emellertid enligt vår mening orimligt, ur de enskilda konsumenternas synpunkt, att statsmakterna först initierar en omfattande elproduktion som måste prånglas ut på värmemarknaden och därefter höjer skatten av fiskala skäl. En förändring i beskattningen av el bör ske i samband med att man lägger fast hur avvecklingen av kärnkraften skall genomföras samt vilka styrmedel som krävs för detta. Elskatten är ett av de viktiga instrumenten för en successiv och ansvarsfull avveckling av kärnkraften. Målsättningen vid en ökad elbeskattning i detta sammanhang bör vara att de enskilda konsumenterna totalt inte skall drabbas av en ökad ekonomisk belastning. Från sida anser vi med dessa utgångspunkter att propositionens förslag om en höjning av skatten på el med /kWh bör avslås. anser vi att inhemska bränslen producerade på inhemska varor t. ex. etanol - ej bör beskattas. 6 Arbetslinjen måste bli offensiv Den höga arbetslösheten, mitt i en högkonjunktur, är socialdemokratins största och allvarligaste misslyckande. Den är mer ett resultat av oförmåga än bristande ambition. Resultatet för de enskilda människorna och för landet som helhet är lika allvarligt oberoende av arbetslöshetens orsaker. Det är korrekt som regeringen beskriver att stora resurser satsas på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Fler människor än någonsin är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller är arbetslösa. Enligt vår mening har AMS omstrukturering och modernisering på ett förtjänstfullt sätt ökat verkets kapacitet och möjlighet att positivt klara kontakterna mellan arbetssökande och arbetsmarknad. måste vi konstatera att många av de arbetsmarknadspolitiska medlen inte utgör de bästa instrumenten för att öka den totala arbetsmarknaden så som skulle behövas. Resultatet har blivit att trots att antalet människor som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder är på rekordnivå så är arbetslöshetsersätt ningen en av de snabbast stigande kostnaderna i arbetsmarknadsverket. Från /83 till /84 steg kostnaderna för arbetslöshetsersättning från till av verkets kostnader. Tendensen för AMS är alltså att en allt större andel av verkets resurser utgår som kontant arbetslöshetsersättning. uppfattning är att kampen mot arbetslösheten mer aktivt måste föras på två fronter . Det gäller att driva en närings-, regionaloch glesbygdspolitik som ger tillräckligt många arbetstillfällen utan behov av långsiktigt samhällsstöd. Det skall vara arbetstillfällen i alla delar av landet. Det gäller också att med arbetsmarknadspolitiska åtgärder hjälpa människor att ta jobb som skapas. Särskilt måste dessa åtgärder inriktas till förmån för nytillträdande på arbetsmarknaden och för långtidsarbetslösa. De åtgärder regeringen nu föreslår är framtvingade av att man tidigare misslyckats att driva en tillräckligt offensiv linje för fler jobb. Därför blir det nu nödvändigt att följa upp tidigare misslyckanden med ytterligare medel till beredskapsarbeten, rekryteringsstöd och enskilda beredskapsåtgärder och ytterligare insatser inom byggnadssektorn. Med de förslag vi nu lägger och med beaktande av den framtida inriktning vi vill ge arbetsmarknads- och näringspolitiken anser vi det lämpligt att anvisa 1 250 milj. kr. till de arbetsmarknadspolitiska ändamålen. Någon särskild reserv om 500 milj. kr. bör ej ställas till förfogande. För beredskapsarbeten föreslår regeringen att 500 milj. kr. ytterligare skall utgå. Dessutom föreslås ytterligare 250 milj. kr. till beredskapsarbeten av investeringskaraktär i de sex nordligaste länen. Vi vill för vår del understryka det angelägna i att beredskapsarbetena får en sådan inriktning att de medverkar till att långsiktigt stärka en regions ekonomi och utveckling. Infrastrukturella investeringar är här av avgörande betydelse. Det skall vara investeringar som skapar nya förutsättningar och inte i första hand drar nya driftkostnader. En projektlista av denna innebörd bör tas fram. Vi vill här som exempel peka på en upprustning av järnvägen, särskilt norra stambanan, samt underhåll och byggande av broar som viktiga arbetsområden vilka bör komma i fråga i detta sammanhang. Frågan om uppförande av ett Folkets hus i är av sådan karaktär att andra än är bättre lämpade att fatta beslut. Det naturliga är att frågan på sedvanligt sätt och enligt tidigare praxis prövas i samlingslokaldelegationen och i enlighet med de regler som finns fastställda för delegationen. I annat fall finns risk att detta projekt tränger undan andra lokaler som är mer angelägna. Vi noterar att propositionens förslag inte innebär att delegationen tillförs några ytterligare resurser i detta sammanhang. Enligt vår mening måste i samband med sitt ställningstagande till budgetproposition ge politiken för fler jobb en ny och offensiv inriktning. avser att i detta sammanhang återkomma med förslag som exempelvis o avveckla löntagarfonderna, o sänk arbetsgivaravgiften upp till 15 anställda i varje företag, o gör det möjligt att skattefritt spara till det egna kapitalet vid nystartande av företag, o slopa beskattningen av i företaget arbetande kapital, o anpassa arbetsrättslagstiftningen bättre efter småföretagens situation, o minska de byråkratiska kraven på företagen och nyföretagandet, o använd de inhemska produktionsresurserna, o slå vakt om jobben i jord- och skogsbruk, o återinför möjligheten för företag att göra avdrag för forskningsinsatser, o ge regionalpolitiken en starkare inriktning mot de svaga områdena i främst inland, o utveckla glesbygdspolitiken i alla delar av landet, o skapa möjligheter för nya företagsformer som bättre motsvarar nyföretagande i samverkan och utveckla de kooperativa möjligheterna. Regeringen föreslår att kommunerna genom ett rekryteringsstöd skall lockas anställa de långtidsarbetslösa till varaktiga jobb. Vi kan förvår del inte finna att detta förslag på något väsentligt sätt kommer att kunna lösa problemet. Dels har kommunerna kvar sin skyldighet att anställa efter meriter, dels kan det allvarligt ifrågasättas om en stimulerad tillväxt av den kommunala verksamhetsvolymen står i överensstämmelse med övergripande samhällsekonomiska mål. I stället vill ge arbetslinjen ett offensivt och framtidspräglat innehåll riktat för den privata sektorn. Rekryteringsstödet bör på det området i ökad utsträckning kunna användas för att ge de långtidsarbetslösa jobb. Enligt vår mening är det ett bättre stöd för den som varit arbetslös att där utgår ett till förhöjt rekryteringsstöd. Vi anser att det också bör vara möjligt att efter prövning förlänga den tid varunder rekryteringsstödet utgår med ytterligare . Ungdomslagen representerar en ny väg inom arbetsmarknadspolitiken. Tyvärr blev det första steget på denna väg tveksamt och försiktigt. börjar emellertid erfarenhet vinnas av denna arbetsmarknadspolitiska form. Vi utgår ifrån att den utvärdering som pågår kommer att ge värdefull vägledning inför kommande beslut. Förslag bör redovisas senast i samband med budgetpropositionen. Förslagen bör ha sådan utformning att de ger ungdomslagen en mer framtidsinriktad och arbetsmarknadsanknuten inriktning. har i detta sammanhang förordat heltidsarbete, ökad inriktning på den privata arbetsmarknaden samt en lönesättning i relation till prestation. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att med avslag på proposition 1984/85:40 godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken på medellång sikt som förordats i motionen. () () () () ()