mot · G7022858 · 1984-04-13 00:00:00 — Motion 1983/84:2858 m. fl. Lag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m. 1983/84:179) Den alltmer komplicerade och medicinskt-tekniskt avancerade sjukvården lägger ett stort ansvar på sina yrkesutövare. Patienterna har rätt att ställa krav på en säker vård av god kvalitet. Vårdens kvalitet bör vara densamma över hela landet. Bestämmelser om legitimation och behörighet att utföra specifika uppgifter inom hälso- och sjukvården är av utomordentlig betydelse för patienternas säkerhet och trygghetr. Det är tillfredsställande att frågor om behörighet och kompetens att utöva yrken inom hälso- och sjukvården samlas i en gemensam lag. Vi har dock mot propositionen avvikande uppfattning på några punkter. Vi delar uppfattningen, att legitimationens huvudfunktion är att vara en garanti för en viss kunskapsnivå och för sådana personliga egenskaper hos yrkesutövaren att denne är förtjänt av allmänhetens och myndigheternas förtroende. Vi tillstyrker därför propositionens förslag att legitimation skall finnas för barnmorskor, glasögonoptiker, läkare, psykologer, sjukgymnaster, sjuksköterskor och tandläkare samt att bestämmelser om legitimation skall införas för logopeder och psykoterapeuter. Behörighetskrav att få utöva yrket föreslås behållas för barnmorskor, läkare och tandläkare. Behörighetskravet knyts till legitimationen. Däremot omfattas inte sjuksköterskor av något behörighetskrav. Enligt vår uppfattning kan det ifrågasättas om inte legitimation borde utgöra behörighetskrav för arbete inom hälso- och sjukvård för alla grupper, som föreslås få legitimation. Föredraganden anser emellertid att behörighetskraven bör kunna begränsas till områden där en inte obetydlig enskild verksamhet förekommer - eller kan komma att utvecklas och där dessutom riskerna för patienterna är betydande. Behörighetskrav för att utöva yrke behövs endast för ett fåtal yrkesutövare. Föredraganden anför vidare: 1 och för sig kan även sjuksköterskornas uppgifter motivera en sådan reglering. Med hänsyn bl. a. till att sjuksköterskorna numera huvudsakli gen är verksamma inom den landstingskommunala vården bör dock en reglering kunna avvaras. Vi anser det uppenbart att sjuksköterskor skall omfattas av behörighetskrav, då det är en yrkesgrupp som väl uppfyller av föredraganden angivna kriterier. Sjuksköterskor har ansvar för verksamhet där betydande risker för patienter kan uppstå. För läkare, tandläkare och barnmorskor föreslås legitimation utgöra en förutsättning för yrkesutövning. Legitimation sägs däremot inte utgöra någon förutsättning för behörighet att utöva sjuksköterskeyrket. det mycket motsägelsefullt att propositionen å ena sidan talar om legitimation som ett kompetensbevis, medan legitimationen å andra sidan inte sägs utgöra en förutsättning att få utöva sjuksköterskeyrket. Huruvida vårdgivaren tar ersättning för utfört arbete eller vem som är arbetsgivare saknar all relevans för kompetensen att utföra yrket. Landstingens ansvar för hälso- och sjukvården enligt hälso- och sjukvårdslagen har getts en alltför stor tyngd i propositionen. Vi delar inte föredragandens uppfattning, att sjukvårdshuvudmännen inom den allmänna hälso- och sjukvården kan svara för att ali sjukvårdspersonal har det kunnande, som behövs för arbetet, om inte klara behörighetsregler därutöver uppfylls. har anfört följande: Inom den landstingskommunala hälso- och sjukvården måste behovet av statliga föreskrifter av personalens kompetens till förmån för patientsäkerheten vägas främst mot de krav, som den kommunala självstyrelsen ställer och risken för administrativa låsningar. Vi finner ingen anledning till att patientens rätt till en trygg och säker vård oberoende av vem som är vårdutövarens arbetsgivare skall kunna äventyras till förmån för självstyrelse och eventuella administrationsvinster. Däremot understryker vi till alla delar den uppfattning, som framförts av Svenska läkarförbundets representant i det särskilda yttrandet till behörighetskommitténs betänkande: Det är från patientens synpunkt inte tillfredsställande, att arbetsgivarna/ landstingen, som ofta befinner sig i en konflikt mellan ekonomiska motiv och kvalitets- och säkerhetshänsyn, själva tillåts fastställa regler för sin verksamhet. Det är en förutsättning för det omfattande delegationsförfarandet inom hälso- och sjukvården, att likformade normer uppställs för olika grupper. Det råder inte samstämmighet mellan föredragandens åsikt om nödvändigheten av statligt ansvar för en likvärdig kompetens i hela landet och de i propositionen framförda förslagen. Enligt vår uppfattning är det en självklar statlig uppgift att garantera en enhetlig kompetensnivå på vissa tjänster inom hälso- och sjukvården i hela landet. Med stöd av det anförda hemställs att antar det till proposition 1983/84: 179 fogade förslaget till lag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m. med följande ändringar: 6 § Behörig att utöva yrke som barnmorska, läkare, sjuksköterska eller tandläkare är den som har legitimation för yrket eller som särskilt förordnats att utöva yrket. Dock får endast den som har legitimation som läkare yrkesmässigt bedriva enskild läkarverksamhet. Särskilt förordnande enligt första stycket meddelas av eller, efter styrelsens bemyndigande, av hälso- och sjukvårdsnämnd, organ som avses i 11 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) eller annan myndighet. 9 § I verksamhet på hälso- och sjukvårdens eller tandvårdens område får inte någon 1. obehörigen ge sig ut för att vara barnmorska, läkare, sjuksköterska eller tandläkare eller på annat sätt ge sken av att ha sådan kompetens, eller 2. ge sig ut för att vara legitimerad glasögonoptiker, logoped, psykolog, psykoterapeut eller sjukgymnast utan att ha legitimation för yrket. () () () () () () () () () () () () () () i