ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021269 · 1984-01-23 00:00:00 — Beräkningen av spärrtid vid körkortsåterkallande Alltsedan körkortslagstiftningens tillkomst har samhället tillförsäkrat sig möjligheten att återkalla utfärdat tillstånd att framföra körkortspliktigt fordon, dvs. körkortet, om föraren anses olämplig i trafiken. Körkortsåterkallelsen är enligt lagstiftningen i princip inte ett straff - även om det ofta uppfattats som sådant - utan en skyddsåtgärd från samhällets sida, som är påkallad från trafiksäkerhetssynpunkt på grund av den olämplighet som föraren har ådagalagt. De förhållanden som ansetts göra en förare olämplig i trafiken har med tiden modifierats i sju punkter (16 § 1-7 körkortslagen). Om ett körkort återkallas med stöd av punkterna 1-6 skall en spärrtid (=återkallelsetid) bestämmas på lägst en månad och högst . Föreligger synnerliga skäl får med avvikelse från dessa bestämmelser återkallelse underlåtas eller spärrtiden sättas ned. har spärrtiden räknats för delgivningen av länsrättens (tidigare ) beslut om återkallelse av körkortet. Detta stadgande ansågs dock i praktiken närmast som ett förtydligande av den i vägtrafikförordningen (1951:648, ändrad 1958:222) angivna regeln att nytt körkort inte fick utfärdas förrän förflutit då föraren fråntogs rätten att föra körkortspliktigt fordon. Nämnda bestämmelser att spärrtiden skall räknas från delgivningsdagen torde dock ha gällt . Den har också flera fördelar. När föraren delgetts återkallelsebeslutet finns förutsättningar att fälla honom till ansvar för olovlig körning om han framför körkortspliktigt fordon. Till följd härav kan återkallelsen bli effektiv, dvs. avhålla föraren från att framföra sådant fordon. Vidare är det lätt att med utgångspunkt i delgivningsdagen räkna ut när spärrtiden löper ut. ändrades emellertid begreppet spärrtid genom att spärrtidens anknytning till delgivningen av återkallelsebeslutet togs bort i 38 § körkortsförordningen. Spärrtiden skall därför i fortsättningen börja löpa, inte för delgivningen av beslutet utan från beslutets dag. En förare som håller sig undan eller av annan anledning inte omgående kan delges beslutet om återkallelse av hans körkort kommer alltså numera i många fall att helt eller delvis slippa ifrån verkningarna av ådömd spärrtid. Den som inte bevisligen fått del av återkallelsebeslutet kan fortsätta att framföra körkortspliktigt fordon under löpande spärrtid utan att behöva riskera att bli dömd för olovlig körning. De effekter från trafiksäkerhetssynpunkt som samhället vill åstadkomma 1 1983184. med körkortsingripandet riskerar därför att utebli i motsvarande mån. Det bör ankomma på utskottet att föreslå erforderliga lagändringar. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att beslutar ändra körkortsförordningens 38 § så att spärrtiden för körkortsåterkallelse räknas från delgivningsdagen.
mot · G7021270 · 1984-01-23 00:00:00 — Enligt lag är förare och passagerare i framsäten på bilar skyldiga att använda säkerhetsbälte. F. n. finns på marknaden ett antal skilda bältestyper med olika utformade lås. Skillnaderna mellan låsen kan ofta vålla stora praktiska besvär för tillfälliga passagerare. I en kritisk situation kan okunnighet om låsens funktion innebära att passageraren inte tillräckligt snabbt kan spänna av sig bältet. Frågan om enhetliga lås på bilbälten behandlades bl. a. hösten i trafikutskottet (TU) 1977, 1980 (/80:25) och . Utskottet hänvisade vid samtliga tillfällen till internationella samordningssträvanden. Dessa strävanden har ännu inte lett till annat resultat än att utlösningsmekanismerna numera skall markeras på ett enhetligt sätt. Hur det skall dröja innan ytterligare framsteg i detta tydligen mycket mödosamma arbete nås är ovisst. Det har heller inte framkommit några egentliga skäl som hindrar att går före på detta område. Bilbältet inmonteras redan i stor utsträckning inom landet även på importerade bilar. Det bör därför inte finnas några hinder att genomdriva svenska regler om enhetliga låsanordningar på bilbälten. Det bör lämpligen ankomma på att utfärda erforderliga föreskrifter. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder så att nymonterade bilbälten kommer att förses med enhetliga lås.
mot · G7021272 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. (E 6) genom har varit föremål för omfattande uppmärksamhet i , och åtskilliga motioner, interpellationer och frågor har behandlats och besvarats i riksdagsarbetet. Skälet till att E 6 rönt sådant intresse är dess betydelse som en av landets viktigaste trafikleder. Genom att förbinda och med övriga spelar E6 också en viktig roll i det internationella trafikarbetet. Denna betydelse har blivit mycket aktuell genom det projekt som en internationell industrigrupp offentliggjort. Kommentarerna härtill visar hur betydelsefull vägen är för utveckling av industri och transporter. arbete för motorväg har fått ett stöd som visar hur felaktigt det vore att nu börja bygga motortrafikled. För den tunga varutrafiken har E6 en särskild betydelse och gjorda mätningar visar att av all trafik på vägen utgörs av tyngre fordon. Utbyggnaden av genom har pågått ända och närmast på tur står en sträcka mellan och , i princip delen . har E 6 alltifrån gränsen mot och byggts som motorväg. I den arbetsplan som regeringen fastställde bestämdes att sträckan skall byggas som motortrafikled. Detta beslut är olyckligt ur flera synpunkter, bl. a. med hänsyn till trafiksäkerheten. All erfarenhet visar att olycksantalet på motortrafikled är vida högre än på motorväg. Länets näringslivs- och fackliga organisationer har framfört det allvarliga i att man genom att inte bygga motorväg skapar en sämre arbetsmiljö för alla dem som är beroende av vägen. Från samhällsekonomisk synpunkt är därför också ett byggande av den aktuella sträckan som motorväg väl motiverat. De högre kostnader som motorvägsalternativet innebär blir inbesparade under en förhållandevis , som åtskilligt mänskligt lidande undviks. Vi är medvetna om att statsfinansiella skäl manar till återhållsamhet. i ett längre perspektiv upplever vi det dock inte vara meningsfullt att av kostnadsskäl välja en lägre standard än vad som annars kan te sig självklart. Vi anser därför att - och bakom detta finns en enig länsopinion - beslutet i standardfrågan på delen - måtte omprövas till förmån för utbyggnad till motorväg. Är den nu angivna medelsramen helt begränsad för arbetet i fråga är det bättre att välja en annan etappindelning, t. ex. - , än att bygga enligt arbetsplanen och senarelägga resterande del till dess att bättre ekonomiska förutsättningar finns för de fortsatta arbetena. Även andra finansieringsmöjligheter som kan lyfta av en del av ansvar för medelsförsörjningen bör kunna prövas. Alla sakskäl talar för att det är riktigt, och även ekonomiskt, att fortsätta och bygga motorväg. På detta grundar sig den enighet som finns i vårt län. Alla länsorgan, kommuner, arbetsgivar- och fackliga organisationer stöder de förslag som länets riksdagsmän framför. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att uttalar sig för att utbyggnaden av sker som motorväg. () () () ()
mot · G7021273 · 1984-01-24 00:00:00 — Tillståndsgivning av vägskyltar medför ett omfattande arbete vid länsstyrelserna, som bör avlastas för att i större utsträckning ägna tid och kraft åt mera långsiktiga och för länen viktigare frågor. Tillståndsgivningen bör därför föras över till kommunernas byggnadsnämnder. Den lagstiftning som reglerar skyltning vid vägar bör förenklas. och planverket bör få i uppdrag att utfärda gemensamma anvisningar för kommunernas handläggning. Endast överklagningsärenden bör hanteras av länsstyrelserna. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om att den lagstiftning som reglerar vägskyltning förenklas i enlighet med motionens syfte.
mot · G7021274 · 1984-01-23 00:00:00 — Ett stort ansvar åvilar dem som på ett eller annat sätt har med skolskjutsverksamhet att göra. Det gäller kommunerna, skolstyrelserna, föräldrarna, skolbarnen m.fl. I trafiksäkerhetsverkets bestämmelser finns angivet åtgärder och bestämmelser, som skall vara uppfyllda för att skolskjutsverksamhet skall få utföras. Av bestämmelserna framgår bl. a. att möjligheten att snabbt kunna utrymma ett fordon måste anses vara en väsentlig säkerhetsfråga. Enligt uppgift finns skolbussar i skolskjutstrafik som saknar nödutgång. Antalet barn som får åka med buss är ca 75 stycken. Ett icke så ringa antal kan vara förskolebarn. Barnen är tydligen enligt direktiven hänvisade till dörren vid föraren, till takluckan och till att slå ut fönster med en hammare som förvaras centralt i bussen. Enligt min uppfattning blir det uppenbara svårigheter att snabbt få ut alla barnen vid en eventuell olycka. Mot denna bakgrund bör bussar som saknar nödutgång tas ur skolskjutstrafik eller bör nödutgång ordnas, vilket är möjligt genom att montera anordningar, så att bakfönstret faller ut genom ett enkelt handgrepp. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att bussar som används i skolskjutstrafik skall vara försedda med nödutgång.
mot · G7021275 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:1275 Ytterligare medel till upprustning av har, genom initiativ, av tillförsäkrats en upprustning. Detta är ett första steg på vägen mot en utveckling med en fungerande inlandsbana. Denna järn vägssträckning har av flera skäl stor betydelse, inte minst av regionalpolitiska skäl. Bristen på underhåll och målet att banan skulle läggas ner har medfört stora behov av medel för att nu upprusta . Det är då anmärkningsvärt att man i budgetproposition 1983/84:100, bil. 8, prutar 4 miljoner av tidigare planerade 34 milj. kr. till investeringar på . Det kan inte vara rimligt att denna bandel skall avstå dessa medel, behoven är stora för denna landsända, inte minst av arbetsmarknadsmässiga skäl. Med hänvisning till det anförda vill jag hemställa att som sin mening ger regeringen till känna att planerade 34 milj. kr. för investeringar på bibehålls.
mot · G7021276 · 1984-01-19 00:00:00 — SJ:s prissättning av arrenden När staten skulle bygga innebar det för inlandskommunen en positiv utvecklingsmöjlighet. 1929 lånade kommun . för att köpa in ett stort markområde för järnvägens räkning. Denna mark skänkte kommunen till staten för att visa sitt stora intresse för denna utomordentligt viktiga satsning. arrenderar kommunen en tomt av SJ för att bedriva turistinformation i det hus som uppförts på denna tomt. Den informationsverksamhet som där ges är till stort gagn för de resenärer som med järnväg kommer till . planerar glesbygdsdelegationen tillsammans med inlandskommunerna en stor satsning på . Det borde då vara viktigt för SJ med ett bra omhändertagande av de resande. Det är då förvånande att man från SJ:s sida inte på något sätt tar hänsyn till det kostnadsläge som finns i kommunen innan man bestämmer arrendeavgiftens storlek. Det kan inte vara rimligt att kommunen betalade ett arrende som motsvarar /m2 och år, vilket är indexreglerat och betyder en ökad kostnad. Detta motsvarar med arrende den tomtkostnad som man betalar vid tomtköp i kommun. Alternativet att få tomträtt har tyvärr ej tagits upp på allvar av dem som företräder SJ i denna förhandlingssituation. Frågan har således ej besvarats från SJ:s sida. Med stöd av det ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en ortsanpassad arrendeavgift i de fall SJ arrenderar ut mark.
mot · G7021277 · 1984-01-23 00:00:00 — och m. m. utgör något av en pulsåder för den trakt den passerar. Vid sin tillkomst i början av detta århundrade utgjorde den en ökad möjlighet för befolkningen i denna landsända till betydligt förbättrade kommunikationer. Som förmedlare av gods och som transportorgan för persontrafik fick den stor betydelse. Planerna att lägga ner denna bana medförde försämrat underhåll: tidtabell som ej var anpassad till de behov som fanns, större svårigheter att ute i byarna utnyttj a den för eget resande trots att banan gick genom byn. Detta medförde ett dåligt utnyttjande av järnvägsförbindelsen. har utvecklingen börjat att vända. Mycket återstår dock att göra för att skall återfå sin stora betydelse. Så mycket är dock klart, att betydelsen ur regionalpolitisk synpunkt finns kvar. Fredsförbandets lokalisering till ställde också krav på goda förbindelser. Dessa har ännu ej infriats. åker de värnpliktiga från K 4 med bostadsort i med tåg och återkommer . Förut skedde transporten med buss till och sedan flyg till . Kostnaderna för tåget, som är chartrat, blir väsentligt lägre än med flyg, från 10 milj. kr. till 5 milj. kr. I tåget svarar de värnpliktiga för servicen. skjutsas de värnpliktiga med buss till , där de går på tåget och liggvagnen. Betydligt smidigare vore att utnyttja mellan och och därmed undvika busstransport och omlastning. De värnpliktiga och K4:s ledning har även framfört det kravet till SJ, men av vissa skäl avslogs denna begäran. En enkät bland de värnpliktiga visar att de föredrar tågtransporten framför flygtransporten, och då bör tåget utgå från . Här finns alltså krav på en transport längs som SJ ej kan genomföra. Satsningar inom träindustri, gruvnäring och övrig industriverksamhet gör det också nödvändigt med en fungerande järnvägsförbindelse. är landsvägsnätet hårt belastat av de tunga timmertransporter som blev följden av nedläggningen av flottleder. Den trafikfara dessa fordon utgör i vinterväglag kan många vittna om. Ur beredskapssynpunkt är det dessutom helt nödvändigt att järnvägsförbindelsen finns kvar i ett skick som gör den användbar. Med förbättrad tidtabell och med större omtanke om de resande finns det mycket att göra för att förbättra servicen vid med bibanor. Turisterna utgör en stor grupp som betydligt bättre kunde utnyttja de fördelar transporter med järnväg utgör. SJ:s bristande intresse för de lokala banorna har lett till denna Detta är ett skäl för att tillsätta en särskild ledning som bevakar bl. a. med bibanorna , StorumanHällnäs vad det gäller marknadsföring och resultatutveckling. Med hänvisning till det anförda hemställs 1.att beslutar att hela samt bibanorna , hänförs till SJ:s riksnät fr. o.m. 2. att begär att regeringen tillsätter en särskild ledning för det ersättningsberättigade järnvägsnätet. P.O. ()
mot · G7021278 · 1984-01-23 00:00:00 — Intresset för en utbyggd kollektivtrafik har ökat mycket . Prisökningar och knappheten på energi har bidragit till en sådan utveckling. De samhällsekonomiska fördelarna torde vara odiskutabla. En förbättrad miljö och en ökad trafiksäkerhet är andra positiva sidoeffekter. Inom har man en erfarenhet av vad en väl utbyggd kollektivtrafik på spår betyder. har nya satsningar gjorts som innebär att nya bandelar byggts, upprustning av gamla bandelar och nybyggnad av stationer. Även om utbyggnaden i är betydligt mindre och en del av senare datum när det gäller pendeltågstrafiken så är ändå erfarenheterna goda. På pendeltågssträckan finns nu ett långsiktigt avtal som innefattar både upprustningen av vagnparken och hur en trafikföring skall se ut. Det finns anledning att med tacksamhet notera att inte SJ:s tidigare planer på att skrota pendeltågstrafiken på denna sträcka fullföljdes. Man kan nog påstå att pendeltågen kommit för att stanna. De goda erfarenheterna av fungerande kollektivtrafik på spår borde leda att det satsades på en utbyggnad i det västsvenska området. Lämpliga sträckor för pendeltåg torde vara och . Här finns självfallet tekniska problem som brist på dubbelspår t. ex., men det kunde vara ett incitament för att bygga dubbelspår utmed i det här aktuella området. På västra stambanan skulle den nu så väletablerade pendeltågstrafiken till kunna utsträckas till . Det skulle tillgodose många av de önskemål som finns i och m. fl. ö. i regi gjorts en mycket ambitiös utredning beträffande tågstopp av SJ-trafiken. Vilken utbyggnadsform av den spårbundna trafiken man väljer för t. ex. del, pendeltåg i lokaltågsregi eller involvering i SJ:s reguljära trafik, så torde ett angeläget och länge närt önskemål kunna uppfyllas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om att bygga ut och säkerställa spårbunden kollektivtrafik i den västsvenska regionen. () () minab/gotab 1984 77661
mot · G7021279 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1279-1288 Den som orättmätigt bemäktigar sig annans bil kan hos utan svårighet skaffa fram papper på att ägarbyte skett då han inte behöver förete kvitto eller godkännande från bilens ägare på att ägarbyte verkligen har skett. Detta tvingar den rättmätige ägaren att hos tingsrätt hävda sin rätt för att erhålla myndigheternas stöd med att återta sin egendom. Med nuvarande ärendeanhopning kan ett sådant ärende ta inemot eller innan bilen kan återbördas till ägaren när den orättmätigt tagna bilens brukare hävdar att han är ägare till bilen. De nuvarande reglerna vid omregistrering av ägar till bilar har tillkommit för att underlätta bilhandlarnas möjlighet att disponera och sälja inköpta bilar. Ett krav måste vara att även säljaren vid omregistrering av ägandet skriftligt skall avregistrera sitt ägande innan den nya ägarhandlingen utreds av myndigheten. Dessutom bör denna omregistrering ske hos det län där bilen har varit registrerad då den som orättmätigt söker överföra ägandet nu kan vända sig till annat län och få detta utfört utan att den förfördelade kan hindra det. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av nuvarande regler för omregistrering av bilar så att ingen orättmätigt skall kunna erhålla registreringshandling (ägarbevis) på bil utan att förete överlåtelsehandlingar. 1 1983184.3 sami.
mot · G7021280 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1280 Parkeringstillstånd vid transport av handikappad har flera rörelsehindrade personer blivit nekade parkeringstillstånd. Ett särskilt problem är det när den handikappade inte själv kan köra bilen. Man nekar ibland anhöriga att få parkeringstillstånd, trots att den handikappade familjemedlemmen är helt beroende av deras hjälp för att klara sin förflyttning. Det är de enskilda kommunerna som bestämmer över vilka parkeringsregler som skall gälla. 1156 § vägtrafikkungörelsen återfinns dock bestämmelser om att fordon för transport av sjuka eller rörelsehindrade skall få stanna eller parkera utan hinder av förbud som har meddelats genom lokala trafikföreskrifter. Den som får avslag från sin kommun kan överklaga till . 156 § har dock visat sig vara alltför oklar i sin skrivning. Den handlar egentligen om tillfälligt sjuka eller rörelsehindrade, som av akuta skäl behöver transport. För den som varaktigt är beroende av parkeringstillstånd är inte den här paragrafen tillräcklig. Det finns också anhöriga som ofta får parkeringsböter, när de skjutsar en handikappad familjemedlem. De kan då, med hänvisning till 156 §, slippa betala böter. Men för den enskilda familjen är det en omständlig procedur att överklaga varje parkeringsbot för att få rätt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen låter se över vägtrafikkungörelsen när det gäller transport av sjuka och rörelsehindrade.
mot · G7021281 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1281 trafikpolitiska beslut innebär bl. a. att SJ:s bannät indelas i affärsbanenät, riksnät och övriga ersättningsberättigade linjer. Bandelen hänfördes till den sistnämnda gruppen. Detta innebär att den fortsatta persontrafiken på banan skall prövas och att länstrafiken under en femårig övergångstid kan få ett särskilt statsbidrag, om ersättningstrafik ordnas på landsväg. har kommit med sin utredning på remiss till vissa länsorgan, bl. a. X-trafik och . kalkyler är minst sagt bristfälliga. Man har beräknat kostnader efter dieseldrivna lok, trots att bandelen är elektrifierad. Det är ekonomiskt, miljömässigt långt fördelaktigare med eldrivna lok än med dieseldrivna. har dessutom inte räknat in godstrafiken i sina ekonomiska kalkyler. Att med särskilda statsbidrag stimulera överförande av persontransporter från befintlig järnväg till landsväg kan inte vara en samhällsekonomiskt försvarbar åtgärd. Detta kan dock bli slutresultatet, om kommuner och landsting åläggs ansvaret för persontrafiken på bandelen HudiksvallLjusdal. Därmed uppkommer också risken att godstransporterna försvinner från bandelen och läggs över till landsvägstransporter. Landsvägstrafik är miljöstörande, energikrävande och förorsakar fler olyckor än järnvägstrafiken. Ett övervältrande av ansvaret för bandelen på kommuner och landsting måste förhindras. Ansvaret för och bibehållandet av denna bandel bör även fortsättningsvis åvila statsmakterna och SJ. En upprustning av banans och tågens standard, utökning av turtätheten och anpassning av tidtabellen till arbets- och skoltider skulle öka resandeunderlaget betydligare. Det skulle också vara god samhällsekonomi. Bandelen bör överföras till SJ:s riksnät. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bandelen .
mot · G7021282 · 1984-01-23 00:00:00 — Representation för handikapporganisationerna i transportrådets styrelse Det är mycket positivt att det i budgetpropositionen nu föreslås att riksfärdtjänsten för människor med funktionshinder permanentas från . I propositionen föreslås att huvudmannaskapet för riksfärdtjänsten övertas av transportrådet. Under försöksverksamheten som pågått har varit ansvarig. I nämndens slutrapport har företrädarna från handikapporganisationerna, som ingått som ledamöter i nämnden, krävt att konsumentgruppen bör få ett reellt inflytande över verksamheten även i fortsättningen. Eftersom transportrådet har ansvaret för föreskrifterna för handikappanpassningen av de kollektiva färdmedlen och fortsättningsvis handläggningen av riksfärdtjänsten bör representanter för handikapporganisationerna ingå i transportrådets styrelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att handikapporganisationerna blir representerade i transportrådets styrelse. () ()