mot · G7021374 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1374 Anpassning av den svenska lagstiftningen till konvention om de mänskliga rättigheterna Genom om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna har svenska staten förbundit sig att respektera ett antal noggrant definierade rättigheter. Jämför med många av världens länder torde de mänskliga rättigheterna observeras väl i vårt land, men en förbättring kan ändå ske. Detta visas av ett ärende som avgjorts vid domstolen i . Domen i fråga (och ./.Sverige) visar att i ett visst fall kränkning skett av artikel 6 av konventionen samt av artikel 1 i det första tilläggsprotokollet. Av domen kan man dessutom utläsa att även artikel 13 blivit kränkt, fastän den kränkande konsumerats av att den mera vittsyftande artikel 6 blivit kränkt. Vissa utvecklingstendenser på rättsområdet i vårt land inger betänkligheter. Vad gäller artikel 6 har kommissionen mot ekonomisk brottslighet föreslagit en bevislättnad för fastställande av bulvanköp, som torde innebära ett frångående av principen att den anklagade skall anses oskyldig tills han dömts. Den som måste bevisa sin oskuld i en process, i stället för att åklagaren måste bevisa hans skuld, får anses kränkt i sin av konventionen garanterade rätt. Man kan vidare i en del fall konstatera att vi, mätt med måttstock, är långt ifrån att iaktta de former som garanterar rättssäkerhet. Av den praxis som utformats av konventionsorganen torde t. ex. följa att när någon får ett tillstånd återkallat, vilket tidigare givit honom rätt att utöva viss verksamhet, så fattas ett beslut som gäller civila rättigheter, och frågan skall kunna underställas en domstol. Att hyresnämnd och bostadsdomstol nu kan avgöra mål och ärenden där stridsfrågan avser om den s. k. hyresgäströrelsen skall representera en hyresgäst eller ej, med en sammansättning där organisationen i fråga själv tillsatt en del av nämndens eller domstolens ledamöter måste, så snart saken gäller en tvist som rör civila rättigheter och skyldigheter, anses medföra kränkning. Vidare står det klart, att någon faktisk möjlighet att få prövat av en svensk instans om någon rättighet blivit kränkt ej finns. synes den svenska uppfattningen varit att ingen svensk myndighet behöver ta hänsyn till konventionens text, eftersom i teorin alla nödvändiga ändringar gjorts * Artiklarna 6 och 13 ges i svensk översättning i bilaga. i svensk lag, innan man ratificerar en internationell konvention. Frågan är om denna s. k. transformationsprincip bör överges, så att konventionen direkt kan åberopas i svensk domstol, eller om man bör tillskapa någon särskild instans för att uppnå syftet med artikel 13. Någon tredje möjlighet torde inte föreligga. Regeringen bör därför i lämpliga former, exempelvis genom en parlamentarisk utredning, låta göra en översyn av i vilken utsträckning modifieringar av svensk lag erfordras för att risken för nya fällande domar vid skall kunna undanröjas. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av svensk lagstiftning för att utröna i vilken utsträckning lagen behöver ändras för att undvika nya fällande domar vid . Artikel 6 1. skall, när det gäller att pröva hans civila rättigheter och skyldigheter eller anklagelse mot honom för brott, vara berättigad till opartisk och offentlig rättegång inom skälig tid och inför en oavhängig och opartisk domstol, som upprättats enligt lag. Domen skall avkunnas offentligt, men pressen och allmänheten må utestängas från rättegången eller en del därav av hänsyn till sedligheten, den allmänna ordningen eller den nationella säkerheten i ett demokratiskt samhälle, eller då hänsyn till minderåriga eller till parternas privatlivs helgd så kräva eller, i den mån domstolen så finnér strängt nödvändigt, i fall då på grund av särskilda omständigheter offentlighet skulle lända till skada för rättvisans intresse. , som blivit anklagad för brottslig gärning, skall betraktas som oskyldig intill dess hans skuld lagligen fastställts. som blivit anklagad för brottslig gärning, skall äga följande minimirättigheter: a) att ofördröjligen på ett språk, som han förstår, och i detalj bliva underrättad om innebörden av och orsaken till anklagelsen mot honom; b) att åtnjuta tillräckligt tid och möjlighet att förbereda sitt försvar; c) att försvara sig personligen eller genom rättegångsbiträde, som han själv utsett, eller att, i fall då han saknar erforderliga medel för betalning av rättegångsbiträde, erhålla sådant utan kostnad, om rättvisans intresse så fordrar; d) att förhöra eller låta förhöra vittnen, som åberopas emot honom, samt att för egen räkning få vittnen inkallade och förhörda under samma förhållanden som vittnen åberopade mot honom; e) att utan kostnad åtnjuta bistånd av tolk, om han icke förstår eller talar det språk, som begagnas i domstol. Artikel 13 , vars i denna konvention angivna fri- och rättigheter kränkts, skall äga effektiv möjlighet att tala härå inför inhemsk myndighet och detta även i det fall, att kränkningen förövats av ämbetsman i tjänsteutövning.