ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702623 · 1984-01-18 00:00:00 — är ett sjukhus för särskilt vårdnadskrävande patienter. har man vårdat ca 140 patienter på sjukhuset. Att vårda ett så stort antal samt försöka återföra dessa till ett normalt liv utanför sjukhuset är utomordentligt arbetskrävande och förutsätter mycket stora insatser av läkare, psykologer och övrig personal. Det kanske inte alltid är så lätt att få tag i de personer, som behovet påkallar, för de arbetsuppgifter som fordras. När någon slutar eller söker sig till andra arbetsuppgifter utanför sjukhuset kan vakanser uppstå under längre eller . För patienterna kan detta vara till nackdel. Annan personal inom sjukhuset får då större arbetsbelastning. Detta kan leda till att konflikter uppstår mellan vårdare och patient. Patienten kan då bli rädd för att på något vis bli bestraffad för sitt uppträdande mot vårdaren. Eftersom det är öppen vård som bedrivs kan rädslan utmynna i att vederbörande avviker frång sjukhuset. Statistik visar att antalet efterlysningar av patienter, som avvikit från sjukhuset, är stort. Man kan fråga sig om det är nödvändigt att på ett och samma ställe samla så många vårdnadskrävande patienter. Det är befogat att ingående pröva om det inte vore lämpligare, både för anställda och patienter, att överflytta dessa vårdnadskrävande patienter till resp. sjukhus i hemortskommunerna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att begär att regeringen tar erforderliga initiativ för att utreda frågan om överflyttning av patienterna vid till resp. sjukhus i hemortskommunerna. () ()
mot · G702625 · 1984-01-18 00:00:00 — Ensamförsörjares rätt till bidragsförskott Samhället har på flera sätt underlättat för familjen att separera och för den enskilde att bli ensamförälder. Man bygger då i första hand på mödrars stabilitet som vårdare och hälftenförsörjare, medan samhället träder in i fäders ställe, då dessa anses ofta komma till korta i sin uppgift. Enligt gällande regler utgår icke bidragsförskott till ensamförsörjare med adopterade eller inseminerade barn. Då det omöjligen kan finnas grundad anledning att neka ensamförsörjare rätt till bidragsförskott med hänsyn till hur barnet kommit till världen, är det angeläget att lika rätt till bidragsförskott med det snaraste införs. Med hänvisning till det anförda hemställs att av regeringen begär förslag till ändring i gällande lag avseende reglerna för ensamförsörjares rätt till bidragsförskott.
mot · G702626 · 1984-01-18 00:00:00 — På grund av det kärva ekonomiska läget har barnfamiljerna fått allt större svårigheter att få sin budget att gå ihop. För att, inför varje säsong, klara av att köpa kläder, skor och dylikt till familjen, har man blivit alltmer beroende av barnbidraget. Det höga kostnadsläget gör att lönerna inte räcker till för sådana utgifter. Genom samtal med många föräldrar har framkommit önskemål om tidigareläggning av barnbidragets utbetalning, då behovet av säsongsbetonade varor som regel uppstår tidigare än vad barnbidraget utbetalas. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att hos regeringen begär en översyn av utbetalningstiderna för barnbidragen. () ()
mot · G702627 · 1984-01-19 00:00:00 — och utbildning för sjukvårdspersonal Den moderna sjukvården har till sitt förfogande en tekniskt ofta mycket komplicerad apparatur. Den handhas av sjukvårdspersonal som ofta inte fått någon adekvat utbildning för handhavandet av densamma. Utbildningen i medicinsk teknik varierar mycket mellan olika specialiteter och utbildningsanstalter. Inom apparatintensiva specialiteter såsom intensivvård, operation och anestesi ges exempelvis utbildning i ämnet ofta i storleksordningen . Centralt fastställda kompetenskrav saknas helt för ingenjörer och tekniker inom det medicinsk-tekniska området. Vem som helst kan tillhandahålla såväl medicinskteknisk utrustning som servicetjänster utan att behöva dokumentera sina kunskaper. Detta förhållande kan inte anses vara tillfredsställande och skapar dessutom onödiga stress-situationer för den enskilde. Olyckor har också inträffat. Både ur mänsklig och ur samhällsekonomisk synpunkt måste därför all sjukvårdspersonal som i sitt arbete handhar teknisk apparatur få erforderlig utbildning härför. har också i sitt policyprogram Medicinsk-teknisk säkerhet påpekat vikten av detta. Det torde ankomma på varje ansvarig huvudman för hälso- och sjukvården att så sker. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av erforderlig utbildning för all sjukvårdspersonal som handhar teknisk apparatur. minab/gotab 1984 77592
mot · G702630 · 1984-01-19 00:00:00 — Användning av återlämnat läkemedel vars förpackning är obruten Enligt läkemedelsförordningens 14 § stadgas följande: Läkemedel, som icke längre är avsett att användas skall oskadliggöras enligt bestämmelser, som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Denna förordning innebär i praktiken att ett läkemedel som återlämnas till apotek i helt obruten förpackning icke får användas av annan person. Läkemedlet skall destrueras av . Förordningen är givetvis tillkommen av medicinska säkerhetsskäl. I med ekonomiska problem anser vi det emellertid stötande att slänga bort dyra, värdefulla läkemedel i obrutna förpackningar. Frågan har särskilt stor aktualitet då och i anledning av en rapport från utfört en uppföljning och utvärdering av de höga läkemedelskostnaderna. Regeringen har bl. a. med avsikt att nedbringa kostnaderna tillsatt en kommitté - läkemedelsutredning - med uppdrag att se över läkemedelslagstiftningen m. m. Den av oss påtalade frågan bör emellertid vara så lätt att åtgärda att någon utredning ej behöver avvaktas. En läkemedelsförpackning kan eventuellt förses med någon mycket enkel typ av plombering, som visar att förpackningen är obruten. Med stöd av ovan sagda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av 14 § läkemedelsförordningen, så att obruten medicinförpackning ej behöver förstöras vid återlämning till apotek. () ()
mot · G702632 · 1984-01-19 00:00:00 — Förbättrat stöd till ensamförälder med adoptivbarn I finns f. n. ca 300 ensamstående, som valt att adoptera barn. Dessa barn kan ej, som biologiska barn, få bidragsförskott. Detta lämnas annars till alla barn med ensamstående föräldrar om vårdnadshavaren ej får underhållsbidrag, eller av giltiga skäl ej kunnat uppge faderns namn. Adoptivbarn till ensamstående förälder borde ha samma rätt. Ofta får dessa höra att de ju visste vad de gjorde när de valde att adoptera sina barn och att de därigenom skiljer sig från t. ex. stora grupper ensamföräldrar, vars barn har tillkommit med okänd barnafader. I seriösa sammanhang, såsom ensamförälderkommitténs utredning, kan man knappast framföra sådana argument. Alla, biologiska som adopterande, föräldrar torde nu nära undantagslöst veta hur och vad de gör när de skaffar barn. Och som överordnad princip gäller i barnens jämställdhet inför lagen, av vilka föräldrar de än måtte vara födda. Av ensamförälderkommitténs betänkande 1981:18 framgår att barn till ensamföräldrar lever under en pressad ekonomisk situation. Redan att dessa barn ställs utanför rätten till bidragsförskott ger dem en kännbart lägre levnadsstandard än biologiska barn till ensamstående föräldrar. Men därtill kommer att flera avgifts- och bidragsregler utgår från att barn som vårdas av ensamstående föräldrar lämnas bidragsförskott/ underhållsbidrag. Som exempel kan nämnas avgift för daghemsplats samt bostadsbidrag. Från jämställdhetssynpunkt är det helt oacceptabelt att ett land som har lagar som diskriminerar en mycket liten grupp barn. Förhållandet är oförenligt med väsentliga grundprinciper i . Genom att framföra ovanstående synpunkter vill jag påvisa och betona vikten av antingen en ändring av bidragsförskottslagen 1964:143 eller en översyn av samtliga bidrags- och avgiftsregler, så att de ger en möjlighet för alla barn i samma situation att få leva på likartad nivå. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrat stöd till ensamförälder med adoptivbarn, 2. att hos regeringen begär förslag till ändring av bidragsoch avdragsregler i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G702633 · 1984-01-19 00:00:00 — Alternativ till den kommunala barnomsorgen Många kommuner har väsentliga svårigheter när det gäller att bygga ut barnomsorgsverksamheten till full behovstäckning. Starkt ökade kapitaloch driftkostnader för verksamheten ställda i relation till en försämrad ekonomisk situation har varit avgörande. Det nya statsbidragssystem till barnomsorgen som är beslutat av riksdagsmajoriteten torde knappast bidra till någon lättnad. Av flera skäl finns det nu anledning att alternativa barnomsorgsformer stimuleras och utvecklas. För kommunerna innebär sådana oftast en lägre kostnad - för barnfamiljerna blir det fråga om en ökad valfrihet. Exempel på alternativ barnomsorg är de förskolor som drivs av Montessori- och Waldorforganisationerna liksom av kyrkan. har dessutom i flera kommuner öppnats daghem i föräldrakooperativ form. I de kommuner där nämnda former av förskoleverksamhet förekommer har man kunnat konstatera att det i allmänhet är fråga om barnomsorg av hög kvalitet. Om verksamheterna i fråga tas in i den kommunala barnomsorgsplanen utgår statsbidrag. Information till kommunerna om alternativ barnomsorgsverksamhet ges tyvärr inte från centralt håll. De samlade erfarenheter som finns av alternativ barnomsorg är synnerligen värdefulla och bör tas till vara. Vi anser att detta borde vara en uppgift för att informera om liksom att också svara för information till kommunerna i sammanhanget. Det råder knappast någon tvekan om att det är ett starkt intresse såväl för barnfamiljer som för samhället i stort att barnomsorg av god kvalitet i här nämnda former kan utvecklas. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att erfarenheter av alternativ barnomsorg sammanställs och att information därom ges till kommunerna. () ()
mot · G702634 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:634 Fr. o. m. gäller lotterilagen, utfärdad (SFS 1982:1011). Enligt 11 § i lagen får lotteri anordnas av svensk juridisk person som är ideell förening och som 1. har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttigt ändamål inom landet, 2. i sin verksamhet huvudsakligen tillgodoser sådant ändamål, 3. inte vägrar någon inträde som medlem såvida det inte med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet eller syfte eller av annan orsak finns skäl för detta. Vid tillämpning av den nya lagstiftningen har det visat sig svårt att dra riktiga gränser för dels vad som är att betrakta som ideell verksamhet, dels i vad mån en organisation skall anses vara enbart stödförening till förening med ideell verksamhet eller själv att anse som ideell förening. Organisationer som under en lång följd av år genom lotterier kunnat bedriva en omfattande och uppskattad ideell hjälpverksamhet enligt det som bedömts överensstämma med lagens syfte har genom oklarheter i de ovan angivna hänseendena inte bedömts kunna få nya tillstånd till anordnande av lotterier. Exempel på sådana organisationer är och Ys Mens Club. Först genom överklagande till regeringen kunde erhålla lotteritillstånd. Förfarandet för erhållande av lotteritillstånd har blivit onödigt byråkratiskt till förfång för den hjälpverksamhet som organisationerna bedrivit. Därför bör en översyn av lotterilagen ske i syfte att förenkla förfarandet och undanröja de oklarheter som påtalats ovan. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändringar i lotterilagen i enlighet med vad i motionen anförs. minab/gotab 1984 77593
mot · G702636 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. Sändningarna i lokalradio och regional-TV inom Enligt proposition 1975:13 skall områdesindelningen för lokalradion sammanfalla med länsindelningen. Detta blev också beslut. I bilaga 2 till ovannämnda proposition fastslås att detta i skall kunna uppnås med hjälp av FM-sändarstationer i , och . Någon FM-sändare som sänder Radio finns emellertid inte i . Detta medför att mottagningsmöjligheten i de västra delarna av är dåliga. Där hörs radio och i vissa delar också radio mycket bättre än radio . Detta är allvarligt, inte minst med tanke på att lokalradion var tänkt som ett medel att stärka samhörighetskänslan i länet och sprida en allsidig information till länets samtliga invånare om de myndigheter och organisationer som har länet som arbetsområde. Vi har svårt för att se hur dessa målsättningar skall kunna uppnås, om en stor del av invånarna har svårigheter att höra sin egen lokalradio. I är det emellertid inte bara en fråga om att se till så att samtliga länsinvånare kan höra sin egen lokalradiostation - alldeles oavsett om man har en enkel trasistorapparat eller en dyrbar radioanläggning med en avancerad antennutrustning. Det är också en fråga om att fullfölja ett riksdagsbeslut, som säger att Radio skall förmedlas till sina lyssnare via tre FM-sändare. I stort sett samma länsinvånare som har svårigheter att höra sin egen lokalradio är också helt utestängda från att ta del av programmen i sina regionala TV-sändningar. De är hänvisade till Väst- eller Sydnytt som på intet sätt bevakar förhållandena i . Anledningen till detta är, att Vislandasändaren som förmedlar inte riktigt når ända fram till de västra länsdelarna, där Halmstad- och Hörbysändarna har gynnsammare mottagningsförhållanden. Visserligen står det i proposition 1977/78:91 om radio och TV att gränserna mellan regional-TV-områdena undantagsvis skall kunna bryta någon länsgräns, men det kan knappast ha varit propositionsförfattarnas eller mening att ett och samma område skall drabbas av dåliga eller obefintliga mottagningsförhållanden både för lokalradio och regional-TV. Det motverkar nämligen på ett ganska upprörande sätt det ursprungliga syftet med dessa båda media, nämligen att förbättra samhörighets- och gemenskapskänslan i länen. Mot ovanstående bakgrund föreslår vi 1. att begär att regeringen verkställer tidigare fattat beslut om en FM-sändarstation i som sänder Radio , 2. att hos regeringen anhåller om åtgärder som gör det möjligt att se även i de västra delarna av , 3. att uttalar att medel för ovannämnda åtgärder skall tas ur anslag för utbyggnad av sändarstationer för FM och TV. () ()
mot · G702637 · 1984-01-18 00:00:00 — Motion 1983/84:637 Slopande av radiolagens förbud mot kommersiell reklam I radiolagens 6§ anges att avtal skall upprättas mellan regeringen och företag som avser att sända radioprogram. I sådant avtal skall vissa villkor uppställas - bl. a. anges föreskrift om förbud mot kommersiell reklam eller mot program som bekostas av annan än programföretag. Denna bestämmelse utgör ett allvarligt hinder mot de viktiga principerna om ett öppet samhälle och ett mångfaldens samhälle. Den innebär nämligen att man genom en praktisk åtgärd undergräver vad som sägs om informationsfrihet och yttrandefrihet i punkt 1 och 2 i regeringensformen 2kap. Reklamfinansiering är i själva verket en förutsättning för att fria sändningar skall komma till stånd. Om vi menar allvar med talet om att vara ett öppet och fullt demokratiskt samhälle bör vi avskaffa etermediamonopolet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att av regeringen begär förslag till ändring i 6 § radiolagen, så att kravet på att villkor om föreskrift om förbud mot kommersiell reklam eller mot program som bekostas av annan än programföretag skall skrivas in i avtal mellan regeringen och programföretag slopas.
mot · G702639 · 1984-01-18 00:00:00 — Motion 1983/84:639 Ökat statligt bidrag till i En mycket intensivt och framgångsrik verksamhet bedrivs av i . Forskningen om emigrationen i såväl som stimulerar kontakten mellan ättlingar på båda sidor om . Ett allt större antal amerikanska turister kommer till , och många av dem besöker i . Med benäget bistånd av Turistråd satsar nu på att få ännu fler amerikanska turister, däribland många svenskättlingar, att besöka . I de olika turistprogram som planeras kommer att få ökat utrymme, vilket ökar belastningen på den hårt ansträngda personalen. i är i högsta grad att betrakta som en riksinstitution med en kunnig personal som har kontaktnät över hela och ett gott samarbete med institutioner med material av värde för emigrationsforskningen i vårt eget land. Landsting och kommuner har lämnat ett väsentligt ökat ekonomiskt stöd till . Detta stöd används till hyror och för att finansiera det minskade lönebidraget till 17 anställda personer. Den ökade verksamheten hos har medfört att behovet av en heltidsanställd föreståndare nu är mycket stort. har i sitt äskande för /85 hemställt om ett statligt bidrag på . för att kunna anställa en föreståndare på heltid. Med tanke på verksamhetens omfattning är ett statligt stöd i enlighet med äskande mycket rimligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i statligt bidrag till i utge . vilket innebär en uppräkning av anslaget med . i förhållande till regeringens förslag.
mot · G702640 · 1984-01-18 00:00:00 — Frågorna om och landsarkivet i har diskuterats . har fungerat som provisoriskt landsarkiv. Det var alltså högt då om- och tillbyggnadsprojektet tog sin början . Vi kan emellertid redan nu konstatera att man vid projekteringen dragit ner på det antal hyllmeter som landsarkivet kommer att behöva. Det antal hyllmeter landsarkivet angivit som minimum är 25 000. Men har tyvärr i dessa hyllmetrar räknat in även , vilket gör att arkivets hyllmetrar kommer att stanna vid drygt 23000. Av ovanstående framgår att arkivet vid byggnadens färdigställande kommer att börja sitt arbete i för små lokaler. Detta har påpekats från landsarkivet och från i . Regeringen bör nu snabbt överväga att fortsätta utbyggnaden vid och ge i uppdrag att sätta i gång projektering av mellanvallen så att en fortsatt utbyggnad kan ske i rak följd. Den fortsatta utbyggnad som här föreslås har inte endast värde för landsarkivet utan har också ett utomordentligt stort värde kulturellt sett. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att omgående bör få i uppdrag att projektera utbyggnaden av mellanvallen vid .
mot · G702642 · 1984-01-19 00:00:00 — m. fl. Lokalisering till av konservatorsutbildning Regeringen föreslår i budgetpropositionen (1983/84:100 bil. 10, sid. 246249), att en ny allmän utbildningslinje, konservatorslinjen, inrättas och lokaliseras till . Regeringen frångår därmed den lokalisering som förordats både av den utredning som tagit fram förslaget, konservatorsutredningen, och av UHÄ i ämbetets anslagsframställning till regeringen. I båda fallen framhölls att borde vara den lämpligaste orten för utbildningen. Utredningen i centrum behandlar utförligt möjliga lokaliseringsalternativ och stannar för en förläggning till med hänsyn till de resurser som finns där av betydelse för utbildningens genomförande. Konservatorsutbildningen kan i repliera på museer, arkiv, utbildningsanstalter och forsknings- och utvecklingsresurser av stor bredd och variation. Drygt hälften av alla utövande konservatorer finns vidare i . Dessa utgör en viktig resurs som speciallärare och handledare i utbildningen. Det rika utbudet i också för att studiebesök, och praktikperioder kan förläggas i nära anslutning till utbildningen utan att de studerande drabbas av fördyrande rese- och levnadsomkostnader. När nu en statlig konservatorsutbildning föreslås starta måste utbildningen ges bästa möjliga förutsättningar att genomföras och utvecklas i nära samspel med de institutioner vid vilka de blivande konservatorerna kommer att vara verksamma. Merparten av dessa institutioner, flertalet forskningsinstitut av särskild betydelse för utbildningen och samtliga cenralmuseer finns i . Därför framstår en lokalisering av konservatorslinjen till som det fördelaktigaste alternativet både med hänsyn till utbildningens kvalitet och kostnaderna för utbildningens genomförande. Med hänvisning till vad som anförs hemställer vi att beslutar att den grundläggande konservatorsutbildningen i form av en allmän utbildningslinje, konservatorslinjen, lokaliseras till . () () minab/gotab 1984 77594
mot · G702644 · 1984-01-19 00:00:00 — m. fl. Bestämmelser för antagning till eftergymnasial utbildning är under utredning av kommittén för översyn av reglerna för tillträde till grundläggande högskoleutbildning. En omarbetning av gällande antagningsbestämmelser är ofrånkomlig, eftersom det nu gällande systemet är svåröverskådligt och av många upplevs som orättvist och godtyckligt. Kommittén beräknas avsluta sitt arbete . Det är emellertid angeläget att förändringar i antagningssystemet kan vidtas . Möjligheter till successiva reformer under utredningsarbetets gång bör därför undersökas. Både för den enskilde och för samhället är det viktigt att antagningssystemet är så utformat att de som antagits till studier har rimliga förutsättningar för studieframgång. För att i görligaste mån stimulera till studier, undvika framtida studiebesvikelser, premiera specialintressen och upprätthålla undervisningens standard vid universiteten och högskolorna bör goda kunskaper och färdigheter i linjespecifika ämnen ges stor betydelse (viktning) vid antagning till högre studier. Sådana kunskaper kan vara dels teoretiska kunskaper inom vissa ämnen, dels praktiska kunskaper förvärvade genom yrkeslivserfarenhet inom områden med anknytning till de fortsatta studierna. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av reglerna för tillträde till grundläggande högskoleutbildning. PER STENMARCK (m) HANS NYHAGE (m) BO ()
mot · G702645 · 1984-01-19 00:00:00 — Ökad skolundervisning om enskild ekonomisk planering Människors känsla av trygghet, harmoni och framtidstro är i stor omfattning grundad på hur man upplever sin egen ekonomiska grundtrygghet. De enskilda individer och de enskilda familjer som har kunskaper och förmåga att planera sina inkomster och utgifter på ett verklighetsförankrat sätt kan självklart känna större trygghet och styrka än den som av brist på kunskaper om ekonomisk planering missköter sin ekonomi och därmed drar på sig ekonomiska bekymmer som genom god planering och förutseende hade kunnat undvikas. Att kunna planera sin ekonomi t. ex. för sin egen familj är i många fall inte bara fråga om medfödda personliga egenskaper, utan beror i högre grad på den information och de kunskaper på området som man kunnat inhämta . Därför har skolan redan från en viktigt uppgift gentemot de unga eleverna. Det bör vara en god start i livet att såväl i hemmet som i skolan erhålla kunskaper om hur man planerar och sköter sin ekonomi så att man undviker negativa överraskningar, ekonomiskt, i livets olika skeden. Hur många unga människor har inte, t. ex. vid bildandet av familj, överraskats av den verklighet som mött dem ekonomiskt. finns det enligt min uppfattning grundläggande brister, minte minst hos unga människor, när det gäller att inse behovet av och de därmed åtföljande kunskaperna om ekonomisk realism i sin privatekonomi. Den undervisningsplan som reglerar skolans skyldigheter att på ett tidigt stadium ge våra ungdomar en god och uppfostrande undervisning i skötseln av t. ex. familjens ekonomi är på detta område bristfällig. De enskilda människornas bästa och ett gott samhälle kräver att skolan ger en fullgod komplettering till det som våra ungdomar erhåller av information och kunskaper i hemmet i fråga om ekonomisk planering inom familjens ram. Med hänvisning till ovan anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna att den nuvarande skolutbildningen inriktas så att ökade kunskaper bibringas eleverna i fråga om enskild ekonomisk planering. () ()