mot · G7022051 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 2051-2055 m. fl. Hur datatekniken kommer att påverka arbetsförhållanden, konkurrenskraft och välfärd i vid bemärkelse i vårt land beror på hur den kommer att användas. Data och elektronik, informationsteknologi, kan bli en resurs som möjliggör att de anställdas kompetens ökar och att anställda kan ta alltmer ansvar i arbetsorganisationen. Svensk industris exportframgångar och internationella konkurrenskraft har då baserat sig på gediget yrkeskunnande och användning av avancerad teknologi som möjliggör kundanpassad och flexibel produktion. Med en sådan inriktning av industrin kan vi hävda såväl konkurrenskraft, bra arbetsförhållanden och ett relativt högt löneläge. Yrkesarbete utmärks då av informationsarbete snarare än av manuellt arbete och av samarbete mellan kompetenta yrkesarbetare. För att uppnå detta krävs tillgång till programvara som förmedlar information och beslutsunderlag till breda grupper av anställda. Det krävs dessutom att de anställda har tillräcklig teoretisk kompetens för att kunna använda och utveckla sina yrkeskunskaper med hjälp av dessa programvaror. De standardprogram som marknadsförs är utvecklade efter internationella förhållanden utan att särskild hänsyn tagits till svenska särdrag. Ett svenskt särdrag är i dessa sammanhang den långa och kanske framför allt den gedigna skolunderbyggnad som vi kostar på våra ungdomar: Skall den investeringen följas upp i näringslivet kräver det programvarusystem som utgår och bygger vidare på en hög yrkeskompetens hos breda grupper av anställda. Denna typ av system kan svårligen köpas bland de importerade standardsystem som erbjuds på marknaden. Alltmer av företagens regelverk för de dagliga rutinerna byggs in i programvaran och det gäller även företagets eller organisationens erfarenheter och utvecklingsmöjligheter. Programvaran är det kanalsystem där information förmedlas, bearbetas och förädlas i en verksamhet. Det innebär att där avgörs vem som skall veta vad i en organisation och vem som kan fatta vilka beslut. Om vi accepterar de internationella förebilder som dominerar vad gäller hur informationsteknologin skall användas i en verksamhet innebär det att vi accepterar en internationell utjämning av yrkeskunskaper och produktivitet. En sådan utjämning skulle för svenskt vidkommande vara en kompetenssänkning och utgöra ett klart brott mot vår hittillsvarande betoning på kompetensutveckling. Det skulle sannolikt vara till förfång för svensk konkurrenskraft. för en avancerad användning av informationsteknologin som kunskapskälla för kompetenta arbetare Styrelsen för teknisk utveckling, STU, gjorde tidiga och framsynta insatser på data- och elektronikområdet som innebär att har en relativt god grund på ett väsentligt område. STU har prioriterat insatser som innebär att svenska forskare vid högskolor, forskningslaboratorier och industrier kan hävda sig som samtals- och samarbetspartner i den internationella forskarvärlden. Detta är av stor betydelse för att som liten nation skall kunna tillgodogöra sig väsentliga delar i det internationella FoU-arbetet. avsätts av STU:s totala budget på ca 700 milj. kr./år till data och elektronik. Av STU:s insatser kan nu krävas att de inte enbart kopierar motsvarande internationella forskningsprogram vilket STU:s förslag till insatser för den närmaste treårsperioden tyvärr kan anses göra. Planen innebär att det är främst människoliknande och människoersättande möjligheter hos den nya tekniken som prioriteras. Det gällar givarsystem i olika industriella processer. Tal-, bild- och signalbehandling och reglerteknik på det generella området. Det gäller femte generationens datasystems möjligheter till programvara för exportsystem som är expertersättande än expertstödjande. STU har i proposition 1983/84:8 fått möjlighet att starta ett mikroelektronikprogram. Det är väsentligt eftersom det ger ett gediget kunnande och industriell inhemsk tillverkning av de komponenter som är de grundläggande byggklossarna i en väsentlig teknik. STU har i samband med arbetet på mikroelektronikprogrammet ange» att detta bör ingå som en tredjedel i ett sammanhållet nationellt informationsteknologiprogram. Detta nationella program anger STU bör förutom komponentdelen även innehålla insatser dels för olika användningsområden, dels på människa-maskin-kommunikationsområdet. Detta verkar vara en riktig ansats. STU har gjort ett första förberedande planeringsarbete tillsammans med bl. a. FOA, UFIÄ, SÖ och FRN vilket bör noteras som ett föredömligt arbetssätt när det gäller ett teknikområde med långsiktiga och vittförgrenade effekter i samhället. STU har emellertid inte angivit något budgetförslag i sin treårsplan för informationsteknologiprogrammet. Det finns heller ingen plan för vad den skulle innehålla mer än i dessa allmänna termer. Det finns inte heller, och det är kanske allvarligare, någon målsättning angiven. STU bör mot denna bakgrund få i uppgift att presentera en plan för en avancerad användning av informationsteknologi som kunskapskälla för kompetenta arbetare. Det är väsentligt att programvara utvecklas som tillåter en arbetsfördelning där människan tar hand om de mer skicklighetskrävande, omväxlande och utvecklande arbetsuppgifterna. Datasystemen, programvaran, skall vara inriktad på att underlätta kompetens och överblick. Det är positivt att monotona och rutinarbetade arbetsuppgifter minskar. Men det är väsentligt att programvara utvecklas som innebär ett stöd för att andra och mer utvecklande arbetsuppgifter kan skötas av de anställda. Stimulansprogram för svensk programvara Datasystemen, programvaran, behöver anpassas efter den verksamhet där den skall användas. Den behöver bli ett enkelt och självklart hjälpmedel som underordnas verksamhetens behov. Det innebär att det ställs krav på en utveckling av programvara som motsvarar och underbygger ett lands kultur, utbildnings- och industritradition. Det innebär också att det är väsentligt att varje bransch och delbransch själva kan direkt forma hur de bäst kan utnyttja kunskapsstöd i sin verksamhet. Detta är alltför ofta företagsekonomiskt omöjligt att motivera. Det enskilda företaget är oftast hänvisat till de importerade standardsystem som utvecklats för resp. bransch eller branschavsnitt. I finns ett program för utveckling av programvara med franska förtecken. En organisation agence de linformatique () har en budget på 300 milj. kr. och dess syfte är att främja programvaruutveckling och utbildningsinsatser på dataområdet. Man arbetar genom att främja upprättandet av trepartskontrakt mellan en branschorganisation (för t. ex. trähus), ett intresserat företag som vill fungera som en kompetent köpare och slutligen ett programvaruhus. betalar av utvecklingskostnaderna för programvaran och av kostnaderna för branschorganisationens åtgärder för att sprida den utvecklade programvaran till andra företag i branschen. Man har lyckats få till stånd ca 100 programvaror inom detta program. Ett liknande system borde kunna fungera väl även i . Vi har på flertalet avsnitt kompetenta branschorganisationer med nära kontakt med sina resp. medlemsföretag. Vi har i även en förhållandevis mycket god position på programvarusidan. Det finns därför anledning att aktivt finna former för en framåtsyftande industripolitisk åtgärd som utnyttjar vår relativa litenhet och därmed också närhet i kontakterna. Skattemedel behöver avsättas för att tillsammans med företagens egna insatser främja investeringar i programvaror som främjar kompetens i företagen genom att ge stöd till de anställdas utveckling av yrkesskicklighet, bra arbetsförhållanden och en god arbetsmiljö i vid bemärkelse. Ett stimulansprogram liknande det franska bör i svensk tappning bygga på de anställdas aktiva medverkan. Detta bör garanteras genom att stimulansbidraget utgår till företag eller organisationer där fack och företagsledning gemensamt utformat projektplanen för utvecklingsarbetet. Stimulansprogrammet bör kunna administreras av ett forum där industripolitiska aspekter finns företrädda och med medverkan från arbetsmarknadens parter. Teoretisk fortbildning för anställda Den takt och med vilken bredd som vi vårt land kan investera i de anställdas kunskap kommer att bli avgörande för hur snabbt elektroniken kommer att användas i produktionen och attityderna till detta. Detta innebär att uppmärksamhet måste riktas både på mängden utbildning, vilka grupper den når resp. behöver nå och på kvaliteten i utbildningen. För att de programvaror som skall resultera av de ovan nämnda insatserna skall kunna utnyttjas krävs en motsvarande uppbyggnad av den anställdes kompetens. De måste aktivt kunna vara med i arbetet med hur kunskapsstödet skall utformas, och de måste sedan ha en tillräckligt god allmän teoretisk grund för att aktivt och kritiskt utnyttja den nya kunskapskällan. De yrkesgrupper som kommer att i första hand behöva samhällets uppmärksamhet och stöd är såväl kvalificerade yrkesarbetare som anställda i mera monotona, eller kontorsarbeten. Det gäller a etare som är maskinskötare eller arbetare i montering, avsyning och kontroll, lagerarbete eller beredning eller enklare kontorsarbete. Dessa anställda har ofta en kort skolutbildning som inte kommer att vara tillräcklig i ett arbetsliv där mer av arbetet innebär att utnyttja de uppgifter som datorer förmedlar via bildskärmar och andra terminaler. Skall de anställda som har enklare jobb i tillverkning och på kontor klara att utnyttja dessa möjligheter måste de få hjälp och utbildning för att utnyttja mer teoretiska beskrivningsformer. De måste kunna hantera och känna igen sin verklighet även då den presenteras exempelvis via tabeller och kurvor. Ett ofta upprepat faktum i forskning om datasamhället är att kunskaperna blir alltmer abstrakta. Ett annat lika ofta upprepat faktum är att klyftorna ökar dvs. att det är en elit som kommer att tillgodogöra sig de nya kunskapskällornas möjligheter - en utveckling som denna motion vill bidra till att förändra inriktningen av. Att kunskaperna blir mer abstrakta innebär att de anställda måste kunna ta del av vad som sker genom att avläsa t. ex. symboler och statistiska samband snarare än genom direkta observationer. Det ställer helt andra krav än då stora grupper i industrin får kunskap genom att direkt delta och påverka produktionsprocessen. stod arbetarrörelsen inför ett samhälle där ett fåtal hade tillgång till skolor och boklig bildning. Arbetare kunde då uppleva att den teoretiska skolningen användes som ett medel i förtrycket av arbetare. Överklassen ansåg då att det räckte att arbetare lärde sig läsa och skriva för att kunna ta emot information. Arbetarrörelsen lade en grund för vår demokratiska och industriella utveckling genom att hävda alla barns rätt till folkskola med god kvalitet. Uppbyggnaden av folkbildningsorganisationer för vuxna och folkbibliotek med tillgång till gratis litteratur för alla medborgare osv. behövs en ny folkbildningsinsats. För att vi skall kunna anamma informationssamhället som ett demokratiskt samhälle där människan och kulturens sätts i högsätet måste samhället finna former för att med gemensamma resurser bekosta den nivåhöjning som behövs för breda gruppers teoretiska grundutbildning. Detta kan inte företagen klara. Dels är de inte speciellt skickliga på att genomföra mer allmänteoretisk utbildning, dels är det företagsekonomiskt inte kortsiktigt möjligt att motivera den typ av bred fortbildning som här avses, även om det är såväl företags- som samhällsekonomiskt motiverat sett på lite . Det är slutligen varken rationellt eller möjligt att tro att alla individer själva skall klara att inse behovet, finna rätt utbildning och bekosta densamma. Ett program bör därför planeras för en teoretisk fortbildning av de vuxna anställda med enbart 9-årig grundskola eller kortare grundutbildning. En tänkbar fördelning av arbetsinsatser och kostnader som bör övervägas är att: Individen står för arbetet att lära och lära nytt. Företaget står för lönen, omaket och kostnaderna att ha en vikarie. Samhället står för utbildningskostnaderna. Behov av en sammanhållen datapolitik möjligheter att behålla och utveckla sin industriella kompetens ligger bl. a. i att kunna sammansmälta och stimulera ett utnyttjande av den nya teknikens möjligheter att förmedla information och kunskap och kompetens hos arbetare och tjänstemän. Skall vi utvecklas som industri- och välfärdsnation måste vi ta till vara all den kunskap som finns hos de många människorna i våra industrier. Det kan vi bara göra om den nya tekniken blir ett redskap som ställs till deras förfogande. Klarar vi inte att styra den nya tekniken i demokratiska och frigörande fållor kommer vi att få allt större klyftor i samhället, generationsoch kunskapsmotsättningar som skulle leda till oacceptabla motsättningar. Det finns således såväl ett demokratiskt som ett rent ekonomiskt intresse att öka människors kunskaper och möjligheter att utnyttja den nya tekniken. Detta konstaterande tillsammans med det faktum att de möjligheter som skisserats i denna motion inte förverkligar sig själva, utan tvärtom kräver mycket målmedvetet, intensiva och kostsamma insatser borde kunna utgöra utgångspunkten för en gemensam uppfattning i om behovet av att ett sammanhållet datapolitiskt program presenteras för ställningstagande. Detta program kan innefatta de förslag till åtgärder som behandlas i denna motion, men det behöver även sammanställa och avväga behoven av insatser där man nu är i slutfasen av sina arbetsinsatser. Det är väsentligt att detta arbete sammanförs till åtgärder som fogar in datapolitiken som en positiv resurs i vårt samhälle. Det finns behov av ett datapolitiskt forum med både framtidsinriktad och inte minst internationell överblick. Detta forum skulle kunna analysera och diskutera effekterna av teknikens mer långsiktiga effekter i vårt samhälle, behov av departementsövergripande insatser, behov av samordning av olika insatser m. m. Forumet behöver ha så bred representation som möjligt för att få till stånd en kvalificerad diskussion: datadelegationen har till sin sammansättning kunnat uppfylla kraven på representativitet. Det har dock uppstått vissa oklarheter om dess mandat som bör undanröjas. Detta kan ske genom att den eventuellt får mer preciserade mandat och genom att den omorganiseras till att ligga under statsrådsberedningen snarare än under . Med hänvisning till det anförda hemställs* 1. att uttalar sig för att datadelegationen omorganiseras för att öka dess kompetensområde, 2. att uttalar sig för att ett sammanhållet datapolitiskt program utarbetas och presenteras för beslut. () () * Se även motionerna 1983/84:2052-2053.