ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702300 · 1984-01-10 00:00:00 — Motion 1983/84:300 Åtgärder för att stimulera banksparandet Den glädjande stora anslutningen till de kraftigt subventionerade sparformerna skatte- resp. skattefondssparande visar att medborgarna uppenbarligen är villiga att öka sitt sparande, om de bedömer förmånerna rimliga. I andra länder som t. ex. har man gjort liknande erfarenheter. Enligt min mening är det nu därför hög tid att förbättra skatteförmånerna vid sedvanligt banksparande, eftersom dessa undergått en klar försämring på grund av inflationen och det höga ränteläget. Naturligtvis kunde detta ske genom en direkt uppskrivning av de aktuella beloppen, men jag ställer mig ändå tveksam om det är den bästa metoden. Det vore kanske i stället bättre att man band sig för att befria kapitalavkastningen på bankmedel från skatt upp till en viss nivå av sparandet. När nuvarande bestämmelser infördes torde . ha motsvarat räntan på ca 15 000 å . Med dagens diskonto och ty åtföljande höga inlåningsräntor motsvarar . inte avkastningen på mer än . Mycket talar därför för att man borde ändra reglerna till att gälla avkastningen på ett visst belopp knutet exempelvis till basbeloppet. Om man exempelvis haft en regel som hade sagt att ensamstående skulle vara befriad från skatt på en kapitalavkastning som motsvarade förräntningen enligt genomsnittliga diskontot på basbeloppet för oktober månad så skulle kunna ha gjort en uträkning av detta belopp och avrundat till närmaste hundratal kronor. Beloppet torde då ha blivit . För sambeskattade torde den skattefria avkastningen ha blivit . Man borde därför kunna överväga att fastställa att för en ensamstående årsavkastningen på en förmögenhet uppgående till basbeloppet för oktober månad inte beskattas om den inte överstiger vad medeldiskontot skulle ge . För samtaxerade borde den fria avkastningen gälla två basbelopp. Man måste ta medeldiskontot för att ge tid att göra sina beräkningar och få in dessa i de deklarationsblanketter som skall finnas till hands för deklarationsskyldiga . Samma gäller i fråga om att ta basbeloppet för oktober månad som utgångspunkt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande översyn av nuvarande regler för stimulans åt småspararna.
mot · G702303 · 1984-01-10 00:00:00 — Identitetsbeteckning i skattesamanhang av vissa företag För en privatperson gäller ju att han normalt bara behöver hålla reda på sitt personnummer, vilket används såväl när det gäller folkbokföring som skatteredovisning etc., men för ett företag som är inregistrerat hos patentoch registreringsverket är situationen annorlunda, bl. a. därför att ett sådant företag kan bedriva verksamhet i flera kommuner . Undantagsvis kan ju även en enskild person göra så, men jag bortser från denna möjlighet i detta sammanhang. Ett inregistrerat företag får såvitt jag vet ett speciellt organisationsnummer/registreringsnummer i varje kommun där det bedriver verksamhet. Dessa nummer har alltså ingen anknytning till det registreringsnummer som patentverket åsatt företaget. På skattsedel och andra uppbördshandlingar står det beträffande identitetsuppgifter att det rör sig om personnummer/organisationsnummer/registreringsnummer och det har då visat sig att skattskyldiga ofta tror, att det då rör sig om det registreringsnummer som företaget fått av patentverket. Detta kan leda till besvärliga missförstånd, som kräver mycket arbete att tillrättalägga. För att i någon mån minska riskerna för dylika missförstånd, tror jag att en ändrad identitetsbeteckning på skatteredovisningshandlingar etc. kunde innebära ett bidrag. Om man ersatte nuvarande ovan återgivna beteckningar på skattsedel med förslagsvis person- eller skatteredovisningsnummer, så tror jag att detta skulle kunna förebygga en hel del missförstånd med åtföljande merarbete för berörda parter. Om det skulle krävas någon ändring av lag- eller författningstext, förutsätter jag att skatteutskottet utarbetar denna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder hos skattemyndigheterna för att förebygga eller i vart fall reducera sammanblandning av de identitetsnummer som företag tilldelas av patentverket resp. skattemyndigheterna.
mot · G702310 · 1984-01-10 00:00:00 — återinträde i () ICM (), tidigare , som bildades har hjälpt drygt en halv miljon flyktingar och andra nödställda att lämna . hjälpte den flyktingar från bl. a. , och . har ICM på nytt engagerats i de europeiska flyktingproblemen. ICM har räddat miljoner människor, vilka som flyktingar tvingats lämna sina hemländer. Det finns inget som tyder på att flyktingströmmarna minskar. Det är vår plikt att på allt sätt medverka till att så stora och värdefulla insatser som möjligt görs för att underlätta för de människor som drabbas. Vi har en möjlighet genom att medverka i det arbete som sker i ICM. Tanken från början var att enbart hjälpa till med transporter. Detta utvidgades snart till att även ge utbildning till flyktingarna - helt enkelt omskolning och språkundervisning för att de skulle klara sig i det nya landet. Man lyckades att närmast tömma flyktinglägren i . var medlem i organisationen, som då hette , vilken vi dock lämnade 1961. Arbetet fortsatte och listan på insatser som gjorts är lång. 1968 transporterades 40 000 tjeckoslovakiska flyktingar till olika asylländer. Barn har räddats i . Drygt 100 000 människor har utväxlats mellan , och . 50 000 asiater, hotade till livet av , fördes ur . Många chilenare räddades genom ICM:s försorg efter mordet på . 1976 anordnades en luftbro från till för 30 000 flyktingar. blev åter arbetsfält för ICM och det är ingen brist på arbetsuppgifter. transporterades 2 256 000 europeiska flyktingar till . Trots att lämnade organisationen har man sedan återtagit samarbetet, bl. a. vid räddningen av flyktingar från och . har också bidragit med betalning av transportkostnader och man skickar observatörer till konferenser anordnade av ICM. I olika sammanhang utnyttjar alltså organisationens tjänster samt bidrar ekonomiskt utan att vara medlem. Genom att återinträda i organisationen skulle också ha möjlighet att ha inflytande över räddningsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen vidtar åtgärder för att skall återinträda i ICM. () ()
mot · G702313 · 1984-01-10 00:00:00 — Motion 1983/84:313 m. fl. Undervisning och betygsättning i orienteringsämnen på högstadium Regeringen beslöt att betyg i orienteringsämnen på högstadium skulle få ges antingen genom sammanfattande betyg i resp. ämnesgrupp eller t. o. m. /86 genom betyg i varje enskilt orienteringsämne om undervisningen inom arbetsenhet anordnas ämnesvis. fick i uppdrag att till regeringen inkomma med en bedömning av när övergången till ett ämnesövergripande arbetssätt i orienteringsämnen på högstadiet kommer att vara genomförd. Därefter - har regeringen menat - skall enbart sammanfattande betyg användas och möjligheten till betyg i enskilda orienteringsämnen utmönstras ur de av regeringen meddelade bestämmelserna. Regeringen ville ha godkännande av sina beslut och redovisade dem i budgetproposition 1983. Den fick detta till viss del, men i ett avseende inte. godkände nämligen regeringens beslut om undervisning och betygsättning i orienteringsämnen för tiden t. o. m. /86 men gav sedan med anledning av budgetpropositionen, en folkpartimotion och en centermotion som sin mening till känna för regeringen att arbetssättet även efter /86 bör vara avgörande för formerna för betygsättning. Det är alltså även efter /86 möjligt att vid undervisningen i orienteringsämnen tillämpa det arbetssätt som bäst passar lärare och elever. Regeringens uppdrag till av - som går ut på att verket skall vidta åtgärder för att åstadkomma ett enda arbetssätt i orienteringsämnen på högstadiet och redovisa tidpunkt när ett arbetssätt skall vara det enda tillämpade - har inte stöd i det riksdagsuttalande som gjordes med anledning av regeringsbeslutet. Uppdraget till bör därför ändras, så att det överensstämmer med beslut i ärendet. Med hänvisning till vad som ovan redovisats hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att regeringens uppdrag till om undervisning och betygsättning i orienteringsämnen på högstadium 1983/84:313 6 skall ändras så att det överensstämmer med beslut . () ()
mot · G702314 · 1984-01-10 00:00:00 — Vi har i vårt land en mycket dyrbar och orationell organisation för vädertjänsten. (civila vädertjänsten) arbetar på praktiskt taget alla områden parallellt med den militära vädertjänsten. Till bara några få obetydliga delar förekommer samverkan. De båda organisationerna torde också ha i stort sett identisk utrustning och lika stora personella resurser. Denna dubbelorganisation är onödig och kostsam. En sammanslagning bör ske . Det är då naturligt att den militära vädertjänsten tar över den civila, eftersom försvaret under alla förhållanden måste förfoga över en apparat för goda väderprognoser. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas så att vi får vädertjänsten totalsamordnad.
mot · G702315 · 1984-01-10 00:00:00 — och mot registrering av bilar på barn Enligt uppgifter registreras barn som ägare av bilar. En datakörning hos trafiksäkerhetsverket visade att i nästan 4 000 fall står minderåriga barn som ägare. De flesta står som ägare till bara ett fordon, men i av fallen rör det sig om att barnen äger flera fordon. En 16-årig pojke i står som ägare till elva personbilar. En jämnårig pojke i äger nio personbilar, en lastbil och en släpvagn. De yngsta fordonsägama är två halvårsgamla flickor. Den ena äger en husvagn, den andra en motorcykel och en personbil. Det är f. n. inte olagligt för minderåriga att äga fordon. Men då man i en del fall kan misstänka att dessa registreringar görs av skattetekniska skäl, bör det införas förbud mot att barn registreras som ägare av bilar som de inte får använda. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att begär att regeringen framlägger förslag till sådan lagändring, att möjligheterna till skatteflykt genom fordonsregistrering på minderåriga barn elimineras. () ()
mot · G702316 · 1984-01-10 00:00:00 — En flygplats i kommun Frågan om ett flygfält i närheten av har länge varit aktuell. överlämnade i en hemställan i frågan till . Behovet av ett flygfält redovisas ganska ingående i skrift. Det finns därför inte anledning att återupprepa varje argument som där framförts. Men på några avsnitt kan en komplettering vara nödvändig. De jägarförband som flyttades till (K4) rekryterar sina värnpliktiga till stor del från områden så pass avlägset belägna från att hemresor med flyg är det enda realistiska alternativet. Ett flygfält inom kunde väsentligt förkorta hemresetiderna. Charterresor kunde marknadsföras som helgresor där de annars tomma planen vid upp- och nerresor används som turistflyg. Ett flygfält i kommun skulle på ett mycket smidigt sätt kunna länkas in i det riksomfattande flygtrafiknätet. Den tvärförbindelse som har aktualiserats på mellan Bodö-Luleå-Uleåborg skulle kunna innefatta även , som geografiskt ligger efter sträckan LuleåBodö. För denna Nordkalott-tvärförbindelse räknar man med att de ingående länderna skall dela ett eventuellt underskott. Genom att fånga upp både civilt och militärt trafikbehov från länets södra inland skulle naturligtvis tvärförbindelsens ekonomiska förutsättningar kraftigt förbättras. Ett infogande av i riksnätet skulle således enligt bedömning inte kräva några speciella insatser. Tvärtom skulle tillkomsten av ett flygfält i bidra till ett bättre ekonomiskt utbyte på en linje som av andra skäl kan komma att etableras. Utbyggnaden och bäddkapaciteten inom och kommuner är ganska omfattande. Antalet bäddplatser i stugbyar och hotell är 535 inom kommun och 2 080 inom kommun. Förbättrade kommunikationer är en livsnödvändighet för att de anläggningar för turism som finns skall kunna bibehållas och eventuellt byggas ut. Sammanfattningsvis finns alltså mycket goda skäl till att bygga ett flygfält inom kommun. Värnpliktssociala behov av allmänt mera näraliggande flygförbindelser för inlandsbefolkningen, förbättrat trafikunderlag för en tvärförbindelse Bodö-Luleå-Uleåborg och nya möjligheter att anordna speciella charterresor i samband med de militära permitteringsresorna är några och de viktigaste argumenten. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för anläggning av ett flygfält i kommun och hemställer hos regeringen om erforderliga åtgärder.
mot · G702318 · 1984-01-10 00:00:00 — m. fl. Under en hundraårig flottningsperiod har åtskilliga miljoner stockar hamnat på våra sjö- och älvbottnar. Vi har från vårt parti ställt förslag om att detta virke skall bärgas och därför krävt åtgärder för att detta skall kunna ske. Det har under dessa år anförts hinder, bl. a. av rättslig natur, för att detta skall vara genomförbart. synes den juridiska sidan få sin lösning då fyndlagstiftningsutredningen föreslår en ändring i lagen om flottning i allmän flottled, så att var och en får ta upp virke i flottled som har blivit avlyst samt får rätt att fritt förfoga över virket. En lagändring i den riktningen skulle alltså undanröja det hinder av rättslig natur som försvårar en organiserad upptagning av sjunktimmer. Trots att gällande lagstiftning begränsat möjligheterna att på ett mer systematiskt sätt ta till vara sjunktimmer, så har vissa försök ändå pågått. har man arbetat med att plocka upp sjunktimmer i . Där har man hittat virke som troligen är över . Det virket har betydligt drygare längder och är hugget för hand med yxa. Man har blivit förvånad över vilken fin kvalitet detta virke håller, på många stockar sitter t.o.m. barken kvar. Det upptagna virket har gått till massatillverkning, där man blandat upp detta virke med färskt virke. Det här visar att sjunktimret är användbart som industriråvara. Det kan därför bli ett bra tillskott till våra skogsindustrier och har självfallet även stor betydelse vad gäller bättre vatten- och miljövård om virket bärgas. Försöken i visar också att lönsamhet kan uppnås. En organiserad form vid upptagning av detta virke skulle också betyda en hel del nya meningsfulla arbetstillfällen i regioner där arbetslösheten är omfattande och besvärande. När flottningen upphörde så tappade flottningsarbetarna sina jobb. De har en mycket god kännedom om de aktuella vattendragen, t. ex. var de största mängderna sjunkvirke finns. Om man startade ett program för att tillvarata detta virke, så skulle dessa människors kunskap och erfarenhet i en eller annan form kunna tas till vara. Den omständigheten att det kommer att vara möjligt för var och en att ta till vara sjunkvirket, kommer inte vad vi tror att medföra några privata initiativ i någon större utsträckning. En rationell hantering av sjunkvirket kommer att kräva vissa investeringar. Det behövs t. ex. pråm och grävskopa vid bärgandet. Allt talar för att här måste en organiserad form och planering till för att det skall bli en vettig hantering av verksamheten. Här kan man tänka sig olika former, t. ex. som objekt för beredskapsarbete inom AMS-verksamheten. Vi anser därför att regeringen bör vidta de nödvändiga åtgärderna för att tillvaratagandet av sjunktimret påbörjas när den förväntade lagändringen gjorts. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om tillvaratagande av sjunktimret. (vpk) (vpk)
mot · G702320 · 1984-01-11 00:00:00 — m. fl. Förbud mot användning av asbesthaltiga friktionselement Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse AFS 1983:13 reglerar hanteringen med asbest. Nuvarande regler trädde i kraft . Huvudregeln i kungörelsen är att asbest och asbesthaltigt material inte får användas. Dock gäller från förbudet vissa undantag, bl. a. att bromsbelägg och andra friktionselement som innehåller asbest får användas om det inte finns godtagbara produkter av mindre häslofarligt material att tillgå. Dispenser från huvdregeln förekommer i alltför stor utsträckning och i en del fall har dispens erhållits till . Det är oroande att det går så trögt att avveckla asbest inom detta område. De som arbetar med asbesthaltiga bromsbelägg och andra friktionselement utsätts för stora risker. Bilarbetare har drabbats av lungförändringar av asbest. Men det är inte bara de som arbetar i verkstäderna som utsätts för asbeststoff, utan åtskilliga mängder frigörs då bilar, bussar och andra motorfordon bromsar. För att komma till rätta med denna miljöfråga krävs att det blir ett förbud mot all användning av asbesthaltiga bromsbelägg och friktionselement och att undantag från huvudregeln ej beviljas . Den tekniska utvecklingen då det gäller ersättningsmaterial på detta område har resulterat i att det finns fullt godtagbara asbestfria bromsband och belägg. Asbestfritt material finns även till bussar och lastbilar och även asbestfria friktionselement till lyftkranar, hissar m. fl. En del fabrikanter monterar asbestfria bromsbelägg i sina fordon, andra gör det inte. Enligt leverantörerna kan dessa monteras i olika fordonstyper med garantier om att gällande krav uppfylls. En övergång till asbestfria bromsbelägg har inte skett i den omfattningen som man hoppats. Bilfabrikanterna har haft möjlighet att göra förändringar men underlåtit att göra det. Uppenbarligen måste det ställas strängare krav för att få en förändring till stånd. Vissa fordon säljs med asbestfria bromsbelägg, men då ett byte skall göras är det möjligt för kunden att inköpa asbesthaltigt belägg till sådant fordon. Dessa är billigare i inköp och kunden kan själv montera dem utan restriktioner och utsätter sig därmed för miljörisker. Nästa gång kanske bilen tas in på verkstad och då berörs bilarbetarna av asbest trots att fordonet var utrustat med asbestfria belägg från början. Fordonet typbesiktigas med asbestfria material men körs sedan med asbestbelägg. Asbestkungörelsen reglerar inte överlåtelse och försäljning av asbesthalti ga belägg utan endast att köparen inte får yrkesmässigt montera asbesthaltiga belägg på fordon där godtagbara belägg finns. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om förbud mot användning av asbesthaltiga bromsbelägg och andra asbesthaltiga friktionsele () () () ()
mot · G702321 · 1984-01-10 00:00:00 — Projekteringen för distribution av naturgas Naturgas som energikälla är av stort intresse, inte minst från miljövårdssynpunkt. På grund av gasens obetydliga innehåll av svavel ger förbränning av naturgas mycket små emissioner av försurande ämnen i jämförelse med olja. är liksom angränsande län mycket svårt drabbade av försurning av mark och vatten. Orsakerna är att buffringsförmågan i dessa områden är dålig och marken tål inte de stora utsläppsmängder av försurade ämnen som faller ner här. Den nu aktuella skogsdöden i norra är ett varnande bevis för detta. En övergång till att använda naturgas som bränsle i stället för olja skulle väsentligt medverka till en minskning av de sura utsläppen över och angränsande län. Det är därför viktigt att det av projekterade och delvis påbörjade gasledningsnätet från från början får tillräckliga ledningsdimensioner så att gasleveranser kan ske norr om . Det kan även ifrågasättas om inte ledningen från början borde sträckas ut till för att senare förlängas till . Detta med hänsyn till Hallandsregionens starka tillväxt, vilken gör att gasen här i större utsträckning än på annat håll kan direkt introduceras i samband med uppbyggnaden av nya bostads- och industriområden. De tidigare nämnda miljöskälen talar också för en sådan vidgad utbyggnad. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som ovan anförts beträffande dimensionering av ledningsnät för naturgasdistributionen i Syd- och .
mot · G702322 · 1984-01-10 00:00:00 — Det är många tusentals hektar mark som i vårt land berörs av kraftledningar. finns enligt vad vi vet inte några skötselanvisningar för denna mark. Lokala initiativ har tagits, bl. a. har viltvårdande åtgärder gjorts, men vi anser att mycket mer kan göras. Riktigt utförda röjningar skulle tjäna såväl skogsvårdande, viltvårdande som andra naturvårdande syften, men även andra tänkbara sätt att använda marken bör undersökas. Vi anser därför att regeringen bör uppdra till att utarbeta råd och anvisningar för röjning av kraftledningsgator samt annan användning av denna mark. Med hänvisning till vad som ovan anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om skötselanvisningar för kraftledningsgator. (vpk) (vpk)
mot · G702324 · 1984-01-10 00:00:00 — m. fl. Allt oftare ställs krav om ökad privatisering av den verksamhet som sker i samhällelig regi. De som ställer dessa krav påstår att en sådan utveckling skulle innebära bättre effektivitet och förbilliga verksamheten. Under de borgerliga regeringsåren gjordes flera ingrepp i den statliga verksamheten där förändringarna får till följd en uppluckring av verksformen. finns inga belägg för att en ökad privatisering ger några fördelar, sett ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Tvärtom talar allt för att en sådan utveckling inte ligger i de anställdas och samhällets bästa, utan det är helt andra intressen som vill göra sig gällande. Det finns därför anledning att slå vakt om den samhälleliga verksamheten och därför tillbakavisa de propåer som görs för en ökad privatisering. Detta utesluter självfallet inte förändringar och åtgärder inom den statliga verksamheten, men då bör detta ske i samarbete med de anställda och med utgångspunkten att bedriva verksamheten på det för samhället bästa sättet. Ett av de statliga verken är domänverket. förvaltar av skogarna i , dvs. merparten av de allmänna skogarna. skogar är till övervägande del belägna i övre , dess verksamhet har därför stor regional betydelse. I ett av domänverket antaget direktiv hette det att externa resurser får användas endast restriktivt och om särskilda skäl föreligger. Direktivet säger också att systemet med arbetstagarägda maskiner successivt bör avvecklas. Detta var en linje som populärt beskrevs som att verkets verksamhet skulle skötas av dess anställda. avser man att upphäva detta direktiv. vill under införa 60 nya arbetstagarägda maskiner. Verket vill också använda sig av externa entreprenörer samt sälja skog på rot. Detta beslut möter starkt motstånd från de anställda och deras fackliga organisationer. Vi kan förhandla och argumentera, men någon makt att sätta stopp för det här påhittet har vi inte, säger de fackliga representanterna. De anser det principiellt fel att anställda skall stå för stora investeringar. Dessutom är at-maskiner en form av ackord, vilket vi inte kan acceptera. Det är ur vår synpunkt en riktig slutsats som de anställda och deras fackliga organisationer drar. Det finns ingen anledning till en ökad privat verksamhet inom domänverkets område, därför bör åtgärder vidtas för att detta inte sker. Regeringen har möjlighet att föreskriva riktlinjer för domänverkets Vi anser att det klart bör framgå i dessa riktlinjer att rotpostförsäljning, anlitande av entreprenörer och arbetstagarägda maskiner inte bör tillämpas i verksamheten. Om detta anses nödvändigt i särskilda fall bör det också framgå i riktlinjerna att detta förutsätter ett godkännande av den lokala fackliga organisationen. Med hänvisning till det framförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om verkets försäljning av skog på rot, anlitande av entreprenörer och arbetstagarägda maskiner. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) minab/gotab 1984 77497