mot · G7021336 · 1984-01-19 00:00:00 — Många arbetsgivare uppfattar arbetsmiljölagen och de anvisningar som med stöd av denna lag utfärdats som hinder vid anställning av ungdomar. stor del beror detta på missuppfattningar rörande lagens intentioner och utformning. Möjligheterna att erhålla dispenser för att anställa ungdomar i arbeten som förhindras av arbetsmiljölagen är goda. Också informationen om ansvarsregler och skadeståndsrisker i Praoverksamheten är otillräcklig. Lagen utgår från arbetsgivarens fulla ansvar för verksamheten och dess risker. Ett sådant fullt ansvar ter sig också naturligt med hänsyn till arbetsgivarens arbetsledningsfunktion. Det är därför angeläget att informationen rörande arbetsmiljölagens utformning och principiella uppläggning förbättras i syfte att undanröja att lagen får oönskade konsekvenser som hinder vid rekrytering av arbetslösa ungdomar och ungdomar som önskar erhålla praktiskt arbete i stället för skolutbildning. Det är angeläget att avreglera anställningsvillkoren för ungdomar, så att man kan underlätta en smidig inslussning till industriarbete. Bestämmelserna måste självfallet anpassas till den tekniska utveckling som pågår. Arbetsplatserna ser annorlunda ut än då arbetsmiljölagstiftningen tillkom. Skydds- och säkerhetsanordningar etc. har tillkommit i allt ökande utsträckning. Det bör göra det möjligt för allt fler ungdomar att kunna betjäna maskiner som tidigare med annan utformning inte kunde anses lämpliga. Till skillnad från allmänna beredskapsarbeten innebär enskilda beredskapsarbeten i sig ett inslussningsmoment. Det har visat sig att dessa arbeten kan underlätta övergången till fast arbete. Med hänsyn till dessa effekter var det välbetänkt av att avvisa regeringens förslag att dessa arbeten skulle upphöra /84. Däremot var det mindre lämpligt att begränsa bidragsnivån till av lönekostnaderna. Mycket talar för att de enskilda beredskapsarbetena behålls med oförändrat bidrag om av lönekostnaderna. Dessutom måste beredskapsarbetena i kombination med utbildning även få anordnas inom den enskilda sektorn. Samhällstjänst och arbete i ungdomslag Även med en förbättrad yrkesutbildning och en effektiviserad arbetsförmedling får man räkna med att det kommer att behövas särskilda stödinsatser för en grupp unga människor som av olika skäl har en svag ställning på arbetsmarknaden och därför löper risk att fastna i soicala problem. Moderata samlingspartiet har därför i förordat att man skall införa en form av samhällstjänst, som innebär att arbetsförmedlingarna skall ha stor frihet att ta till vara alla möjligheter att finna lämpliga arbetsuppgifter inom alla sektorer av arbetslivet. Syftet med dylika insatser är att myndigheterna inte skall nöja sig med att ge ungdomarna ett ekonomiskt stöd utan skall ställa krav på motprestationer. Ersättningen för den utförda samhällstjänsten skall hållas på samma nivå som ersättningarna vid arbetslöshet. Arbetstiden skall kunna varieras . Samhällstjänsten är avsedd att vara en sista utväg för att ta ansvar för ungdomar som eljest inte skulle kunna erbjudas andra sysselsättningsalternativ och som följd därav riskerar att hamna i sociala problem som t. ex. drogmissbruk. Det måste dock noga understrykas att en sådan sysselsättningsform som samhällstjänst måste utformas med stort hänsynstagande till integritet och personlig frihet. Dessa synpunkter har till viss del blivit tillgodosedda genom beslut beträffande lagstiftning om arbete i ungdomslag. Ungdomslagen innebär att alla ungdomar som inte på annat sätt fått arbete eller kan studera får delta i ungdomslagen. Staten ersätter fyra timmars arbete med . Kretsen av arbetsgivare vidgas till att också omfatta privata företag och kommunala bolag. Det ursprungliga regeringskravet på sammanhållna lag om 10 till 25 ungdomar har därmed övergetts. Dessutom har sådana ändringar gjorts att arbetstiden kan förlängas utöver för ungdomar som har särskilda sociala problem. Den uppgörelse som träffats mellan riksdagspartierna innebär att ungdomslagens omfattning bergränsas genom att det klart sägs ut att placering i ungdomslag skall vara en sista utväg att ge ungdomar sysselsättning. Den totala tiden för arbete och utbildning skall utsträckas utöver . Verksamheten skall läggas upp så att dagen för de ungdomar som berörs svarar mot normala arbetstider. erhåller ungdomarna ingen lön eller motsvarande ersättning. Kommunerna får däremot möjlighet att betala maximalt . per dag till de ungdomar som genomgår utbildning. Slutresultatet i de allra flesta fall blir således att den maximala ersättningen för fyra timmars arbete jämte fyra timmars utbildning blir . per dag, vilket innebär en nivå som klart understiger avtalsenlig lön. Slutligen har begärt ett nytt förslag från regeringen till senast som innebär en förlängning av arbetstiden generellt sett och som också ytterligare ökar möjligheten att placera ungdomar i privata företag. I konsekvens med uppläggningen i den s. k. ungdomspropositionen initierade den borgerliga regeringen kommunala aktiviteter för arbetslösa ungdomar . Syftet med dessa är att motverka negativa följdverkningar av arbetslöshet, att underlätta inträde i arbete eller utbildning samt att medverka till att kontakten mellan ungdomarna och arbetsförmedlingen upprätthålls. Verksamheten vänder sig till sådana ungdomar som i avvaktan på ett arbete, beredskapsarbete eller arbetsmarknadutbildning inte har någon regelbunden daglig sysselsättning. Aktiviteterna har avgränsats mot reguljärt arbete och har främst omfattat utbildning och studiebesök. Även projekt av mer otraditionella slag, men som kan stimulera till ett vidare yrkes- och arbetsval, har prövats. Åtgärderna har i stort fallit mycket väl ut. De har inneburit att man kunnat tala om ungdomsslussar i reell mening. I t. ex. kommun används namnet Språngbrädan, vilket kanske ännu bättre beskriver verksamhetens uppläggning. Det låg därför nära till hands att ungdomsslussarna fick ta på sig uppgiften att organsisera de ungdomslag som kommunerna ålagts att administrera . Den här utvecklingen innebär att ansvaret mer och mer flyttas över på kommunerna. låter statsmakterna resurserna ligga kvar hos arbetsmarknadsverket. Det är icke tillfredsställande. Konsekvensen av vad som sker borde vara att även de ekonomiska resurserna överflyttades till kommunerna. Detta skulle kunna finansieras genom en motsvarande minskning av anslagen till AMS. En dylik åtgärd skulle göra det möjligt att rensa i statsbidragsfloran. När statsmakternas ambition är att ge kommunerna ökat ansvar och ganska stor frihet att organisera aktiviteterna, är det ett logiskt steg att minska den statliga styrningen och byråkratin på detta område. o Ungdomsarbetslösheten är hög och måste bekämpas. Det erfordras samordnade insatser inom flera samhällsområden för att förbättra industrins möjligheter att rekrytera och utbilda ungdomar, samt åtgärder för att förbättra informationen om arbetsmiljölagstiftningen och en avreglering av anställningsvillkoren för ungdomar för att främja en ökad inslussning till industriarbeten, o Trygghetslagarna måste reformeras ytterligare. En generell rätt till provanställning måste öppnas. Lagstiftningen måste därför bryta igenom de avtal som fortfarande innebär höga trösklar in på arbetsmarknaden. bör de s. k. turordningsreglerna i anställningsskyddslagen mjukas upp. Lagstadgandena om turordning vid permitteringar bör ersättas av avtal. o Tyngdpunkten i ansvaret för inslussning till yrkeslivet bör successivt förskjutas till arbetsmarknadens parter. Det får inte bli en huvuduppgift för skolan utan denna uppgift skall åvila näringslivet. AMS roll i sammanhanget skall inskränkas till endast serviceuppgifter. o Åtgärder måste vidare övervägas i ett längre perspektiv för att skapa en effektiv yrkesutbildning inom industri- och hantverksyrken i nära anslutning till det praktiska yrkeslivet. Ett nytt lärlingssystem skall införas. o Verksamheten inom Ung Företagsamhet bör byggas ut och stöttas upp av berörda organisationer och myndigheter. Utvecklingsfondernä bör medverka härtill. En kompletterande form sorn kan vända sig till även arbetslösa ungdomar bör också komma till stånd, o Ungdomspropositionen, som lagt på skolän uppgiften att ordna arbete, praktik eller utbildning för samtliga 16- och 17-åririgar har visat sig framgångsrik. Bygg vidare på ungdomspropositionens principer även för ungdomar ! Yrkesintroduktion m. m. enigt ungdomspropositionen även för gymnasieelever, o Regeringen måste genom överläggningar med berörda eller i sista hand genom lagstiftning medverka till att de hinder som uppställts mot anordnandet av yrkesintroduktionen undanröjs, o Stegvis ökning av ersättningen till ungdomarna fram till avtalsenlig lön. o Utökade skolresurser för en individuell elevuppföljning och direktkontakt med arbetsgivarna, o Ansvaret för 16-19-åringarna skall vara och - inte , o Skolans fostrand måste ta sikte också på arbetslivets krav. o Alla ungdomar måste bibringas en sådan minimistandard av kunskaper och färdigheter i skolan att de kan klara sig i arbetslivet, o En viss yrkesinriktning bör finnas också i , o Syftet med Praon och Syon måste definieras klarare i syfte att ge eleverna bättre kunskaper om arbetslivet, o Utrymmet för utbildning inom ramen för gymnasieskolan men förlagd i t. ex. företag måste öka. o Lärlingsutbildning, företagsutbildning, inbyggd utbildning samt kortkurser som inslag i beredskapsarbeten och praktikarbeten måste bli likvärdiga med skolans utbildningsvägar. o Bidragen till utbildning i företagens regi måste öka. o Kvaliteten på de skilda företagsutbildningama skall i görligaste mån motsvara den kvalitet skolan kan erbjuda, o Växelutbildning bör prövas i större omfattning än sorh f. n. sker. o Samhällets ekonomiska åtaganden för ungdomar i olika slags utbildning och arbete utanför den öppna arbetsmarknaden skall vara likvärdiga, o Enskilda beredskapsarbeten behålls med bidrag om av lönekostnaderna. o Beredskapsarbeten i kombination med utbildning skall få anordnas även inom den enskilda sektorn, o En temporär reduktion av de sociala avgifterna för ungdomar bör genomföras i avvaktan på att arbetsmarknadens parter förhandlar fram en lönenivå som likställer ungdomarnas möjligheter på arbetsmarknaden med den äldre arbetskraftens, o Rörligheten på arbetsmarknaden bör stimuleras, o Krav på motprestation vid ekonomiskt stöd i form av samhällstjänst, o Lagen om arbete i ungdomslag skall ändras så att arbetstiden förlängs och vidgar möjligheten att placera ungdomar i privata företag, o Arbete i ungdomslag eller andra former av samhällstjänst skall tillgripas endast som en sista utväg att ge ungdomar sysselsättning när alla andra alternativa möjligheter inte kan stå till buds. o Som en följd av det ökande åliggandet för kommunerna att ansvara för sysselsättning av arbetslösa ungdomar bör även de ekonomiska resurserna härför överflyttas från AMS. bör en översyn av berörda statsbidragsbestämmelser göras syftande till avreglering och minskad statlig styrning av kommunerna. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten. minab/gotab 1984 77668