ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802137 · 1984-11-12 00:00:00 — och tredje vice talman Vissa ändringar i lagen (1977:293) om handel med drycker (prop. 1984/85:44) I regeringsförslaget finns uppgifter om ungdomens minskade alkoholkonsumtion. Detta är mycket glädjande. Ungdomens ändrade konsumtionsvanor är främst resultatet av mellanölets borttagande ur livsmedelshandeln men även andra inslag såsom t. ex. en aktiv och positiv information om alkoholens skadeeffekter samt en framgångsrik ANT-verksamhet i skolorna har verksamt bidragit till en förbättring. Kombinationen av en restriktiv alkoholpolitik parallellt med positiva och aktiva insatser har medverkat till att också begränsa ölkonsumtionen. Ändå måste det tyvärr konstateras att alkoholkonsumtionen inte minskat i alla ungdomsgrupper. förekommer att högstadieelever kan betraktas som storkonsumenter också med en vuxens mått mätt. I propositionen föreslås bl. a. ändringar i paragraf 46 gällande tillstånd till ölservering efter . Det kan visserligen medges att det lätt uppfattas som en inkonsekvens att den som har tillstånd till enbart ölförsäljning måste stänga sin servering tidigare än den som har tillstånd till servering av alkoholstarkare drycker. Detta då ölet (klass 2) har mindre skadlig verkan vad avser berusning eller beroendebildning än de alkoholstarkare varorna. Ändå vore det ett förbiseende att hävda att reformen enbart är en formsak och att den skulle ha ringa eller rent av ingen betydelse för ungdomens alkoholvanor. Ett par negativa konserkvenser antas uppstå ur den föreslagna lagändringen: de nya pubmiljöer som kan följa i reformens spår med bl. a. ett sent öppethållande kan inte uteslutas bli attraktiv för de allra yngsta ungdomarna. Ett långt och sent öppethållande innebär också större risk att just dessa ungdomar kan komma att konsumera icke föraktliga mängder öl under en enda kväll. De kommunala besluten om att inskränka tillstånden så att de enbart gällt öl har motiverats av hänsyn till ungdomen. Det är inte orimligt att anta att tillståndsinnehavare som genom ändring får möjlighet att utveckla sitt öppethållande kommer att efterfråga utvidgade tillstånd. I första hand kan man förvänta krav om rätt att servera starköl och olika vinsortiment. säljs redan omkring en fjärdedel av landets starköl genom servering på restauranger och pubar. till höga priser och med god lönsamhet för serveringsägaren. I propositionen tas inte upp något resonemang om tänkta konsekvenser av den föreslagna lagändringen. Detta är att beklaga. reformen är svåra att överblicka synes det angeläget att särskilt prövar vilka konsekvenser rätten till ökat öppethållande kan ha beträffande negativa effekter för ungdomen och dess alkoholvanor. Med hänvisning till det anförda vill vi föreslå 1. att beslutar att de negativa konsekvenserna av propositionens förslag om förlängt öppethållande för serveringsställen med tillstånd att servera öl elimineras, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om angelägenheten av att följa utvecklingen på detta område, 3. att hos regeringen begär att i särskild redogörelse få ta del av en utvärdering av dessa frågor.
mot · G802138 · 1984-11-12 00:00:00 — Vissa ändringar i lagen (1977:293) om handel med drycker (prop. 1984/85:44) I propositionen talas om en nedgång av alkoholkonsumtionen och till följd härav också av alkoholskadorna. Den ljusa bild som redovisas i propositionen bör kommenteras. Det går inte att göra ett entydigt påstående att alkoholskadorna minskar. När det gäller sjukledighet och dödlighet, som har samband med alkohol, förefaller tendenserna något motstridiga. Den dominerande tendensen har varit en kraftig ökning av en rad alkoholrelaterade skador. Detta står dels i samband med en ökad alkoholkonsumtion inom vissa grupper av människor, dels förefaller det sammanhänga med att särskilt den tunga missbrukargruppen i allt högre grad och alltmer permanent ställs utanför arbetsmarknaden. Den sociala nedrustningen bl. a. inom alkoholvården har sannolikt också betydelse. När det gäller dödsorsaker som i särskilt hög grad drabbar missbrukare i en socialt utsatt situation finns ingen tendens till minskning. Däremot minskar dödligheten i skrumplever. Detta kan naturligtvis vara en följd av att alkoholkonsumtionen har minskat, men det kan också sammanhänga med att dagens missbrukare inte lever så länge att de hinner ådra sig en skrumplever, vilket tar . I propositionen föreslås bl. a. att systembolaget självt skall kunna besluta om öppethållande under vardagar, t. ex. i form av kvällsöppna systembutiker. Detta föreslås, enligt propositionen, för att förbättra servicen av alkoholförsäljning till de yrkeskategorier som har svårt att köpa alkoholvaror på grund av lördagsstängningen. Enligt vpk:s mening är det de alkoholpolitiska aspekterna som bör vara vägledande i fråga om öppethållandetiderna. Några alkoholpolitiska fördelar står inte att vinna genom att låta systembolaget ha öppet på kvällstid. Förslaget bör därför avvisas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att avslå proposition 1984/85:44 vad gäller förslag om utvidgade öppethållandetider vid systembutikerna. INGA (vpk) (vpk) PER (vpk)
mot · G802141 · 1984-11-09 00:00:00 — m. fl. Styrelseordförande i affärsbank (prop. 1984/85:35) I propositionen föreslås att bankernas val av styrelseordförande skall underställas regeringen för godkännande. Förslaget ingår som ett led i regeringens strävan att utsträcka den politiska makten. Regeringen effektuerar härmed också den föregående socialdemokratiska partikongressens beslut att stärka samhällets inflytande över bankerna. Betydande grupper inom det socialdemokratiska partiet kräver mer långtgående åtgärder i form av fullständig socialisering av bankerna. När nu regeringen lägger fram förslaget att politikerna skall godkänna bankernas ordförande val, kan man därför förledas tro att detta är en oskyldig formalitet. I själva verket är regeringens förslag betydligt allvarligare än det ger vid handen. Man förutsätter att bankerna genom informella kontakter kommer att försäkra sig om regeringens godkännande i förväg. Detta är allvarligt. Banker liksom andra företag måste agera inom ramen för klart definierade rättsregler. Informella förhandlingar inom lyckta dörrar mellan bank och regering strider mot denna för oss självklara utgångspunkt. Ingen utanför de slutna rummen kommer att veta vilka krav som ställs på bankerna för att dessa skall få lov att utse den ordförande som styrelsen har störst förtroende för. Till yttermera visso skall enligt propositionen regeringens godkännande endast gälla t. v. Om den utsedde ordföranden inte verkarför att samhällets intressen beaktas i verksamheten kan regeringen när som helst återkalla sitt godkännande. Om förslaget genomförs skulle godtycket sättas i system och rättssäkerheten komma på undantag. Regeringen vill på detta sätt tillskansa sig maktmedel i avsikt att åstadkomma att en bankordförande alltid försäkrar sig om regeringens välsignelse innan viktigare beslut skall tas eller uttalanden göras. Eljest riskerar han eller hon att avsättas. Ett sådant system hör inte hemma i ett rättssamhälle. Regeringen förebär inga som helst sakliga skäl för förslaget. Vi har redan en tillsynsmyndighet, bankinspektionen, som har möjlighet att ingripa om personer med tvivelaktig vandel kommer i inflytelseställning i bank. Därutöver behövs inte något offentligt inflytande över bankernas val av ordförande. Mot denna bakgrund anser vi inte heller skäl föreligga för statlig representation över huvud taget i affärsbankernas styrelser. Med stöd av ovanstående hemställs att avslår regeringens (1955:183) om bankrörelse. förslag till lag om ändring i lagen () () () (m) () () ()
mot · G802143 · 1984-11-05 00:00:00 — 1984/85 143-145 m. fl. Ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64), m. m. 1984/85:46) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:83 hemställs 1. att med avslag på proposition 1984/85:46 beslutar att all ickemedicinsk användning av narkotiska preparat skall vara kriminaliserad, 2. att beträffande tillämpningen av narkotikastrafflagen ansluter sig till de uttalanden om skärpning av straffen för de lindrigare formerna av narkotikabrott som görs i motionen. () () () () () () () () () () () () () 1 1984/85.3 sami.
mot · G802146 · 1984-11-15 00:00:00 — 1984/85 146-152 av till lag om internationell järnvägstrafik m. m. (1984/85:33) I Får svensk lag vara skriven endast på främmande språk? I propositionen föreslås nämligen att svensk lag skall vara skriven endast på franska språket och detta beträffande ämnen som faller inom 8 kap. 2§ regeringsformen (förhållandet mellan enskilda) eller sålunda inom det obligatoriska lagområdet. Det är visserligen riktigt att till den franska texten fogats en översättning till svenska men denna har från rättslig synpunkt allenast karaktär av hjälpmedel för tillämpningen. Detta förfarande - inkorporationsmetoden - måste stå i strid med grundvalarna för själva vårt statsskick, innebärande att författningar och rättsnormer över huvud taget måste vara avfattade på vårt modersmål. Konsekvenserna av ett annat betraktelsesätt kan dessutom bli kusliga i tider av ofärd. Som från statsrättslig synpunkt måste vara hindrad att utfärda lag på utländskt språk, yrkar jag avslag på propositionen i motsvarande del. I propositionen föreslås vidare sådana ändringar i järnvägstrafiklagen - i den lydelse som föreslås i den ännu ej antagna propositionen 1983/84:117 vilka följer av den avlämnade propositionen om trafiknykterhetsbrott (1984/85:21). I motion har jag på anförda skäl yrkat avslag på sistnämnda proposition till förmån för bibehållande av nuvarande ordning. I överensstämmelse med denna ståndpunkt yrkar jag avslag på propositionen i motsvarande del. Med hänvisning till det anförda hemställer jag 1. att avslår förslaget till lag om internationell järnvägstrafik, 2. att avslår 6 kap. 2§ i förslaget till lag om ändring i j ärn vägstrafiklagen.
mot · G802147 · 1984-11-20 00:00:00 — Motion 1984/85:147 m. fl. Förslag till lag om internationell järnvägstrafik m. m. 1984/ 85:33) I proposition 1984/85:33 framläggs förslag om ny lag om internationell järnvägstrafik m. m. I slutprotokollet till denna proposition föreslås även att bestämmelserna om trafikbrott i förslaget till järnvägstrafiklag enligt proposition 1983/84:117 skall anpassas till de föreslagna ändringarna i trafikbrottslagen som framlagts i proposition 1984/85:21. Med anledning därav vill vi påpeka att förslagen i sistnämnda proposition innebär att färre än tidigare skall dömas till fängelse för rattfylleri och att bötesstraffet i stället skall utdömas i större utsträckning. Främst på grund av fängelsestraffets stora allmänpreventiva effekt har detta förslag utsatts för mycket hård kritik både under remissbehandling och sedan lagrådsremissen avgetts samt sedan regeringen trots kritiken framlade proposition i ärendet. Från sida har vi både genom uttalanden och motioner vänt oss emot förslaget att mildra straffet för rattfylleri. Partiordföranden uppmanade exempelvis i ett uttalande regeringen att inte framlägga en proposition grundad på lagrådsremissen. Trots kritiken framlade regeringen, som nämnts, propositionen helt byggd på lagrådsremissen. I kommittémotion (1984/85:71) av m.fl. yrkade vi avslag på proposition 1984/85:21 i den del som gäller påföljden för rattfylleri. Sedan motioner om avslag på propositionen om ändringar i trafikbrottslagen väckts av samtliga fyra partier, som inte ingår i regeringen, har regeringen återkallat propositionen med nämnda förslag. Däremot synes inte motsvarande förslag i proposition 1984/85:33 om internationell järnvägstrafik ha återkallats. Som departmentschefen framhåller i proposition 1984/85:33 (s. 287) bör i princip samma förutsättningar för straffbarhet gälla vid alla slags trafiknykterhetsbrott, oberoende av om gärningen begås i vägtrafik eller i spårbunden trafik. Enligt vår mening bör nuvarande påföljdsbestämmelser i trafikbrottslagen fortsätta att gälla. I stället för att, som föreslås i propositionen, anpassa järnvägstrafiklagen, 6 kap. 2§, till regeringens nu återkallade förslag bör anpassning ske till gällande regler om påföljder i trafikbrottslagen. Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anpassa bestämmelserna i järnvägstrafiklagen om påföljder vid trafiknykterhetsbrott till gällande regler i trafikbrottslagen. () () 1 * 1984185.3 sami.
mot · G802148 · 1984-11-20 00:00:00 — och (prop. 1984/85:37) I proposition 1984/85:37 föreslår regeringen en vuxenutbildningslag med olika bestämmelser för grundvux, komvux etc. 13 kap. 5 § stadgas angående grundvux bl. Om en elev i grundvux har bristfälliga kunskaper i svenska språket, får undervisningen meddelas på elevens eget språk, om eleven önskar det. Sådan undervisning skall kompletteras med undervisning i svenska som främmande språk inom grundvux. Någon motsvarande bestämmelse finns inte för komvux. Vi anser att de skäl som ligger till grund för bestämmelsen angående grundvux är i lika hög grad tillämpliga för komvux. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i vuxenutbildningslagen 4 kap. införa en ny paragraf med likalydande innehåll som i 3 kap. 5 § i samma lag.
mot · G802149 · 1984-11-20 00:00:00 — av Per m. fl. Vuxenutbildningslag (prop. 1984/85:37) I proposition 1983/84:169 presenterade regeringen förslag till nya riktlinjer för vuxenutbildningen. I anslutning härtill (motion 1983/84:2885) framförde vi kritik gentemot metoden att presentera förslag till allmänna riktlinjer för vuxenutbildningen utan vidhängande lagförslag. Motivet för vår kritik var först och främst att ställningstaganden i frågor av denna typ skall ha formen av lagstiftning. Regeringens handläggning av de nya reglerna för vuxenutbildningen hade till nöds kunnat åtminstone förstås om regeringen inväntat ställningstagande i fråga om riktlinjerna för att med detta ställningstagande som grund ha utformat förslag till lagtext. Så har emellertid inte skett. I proposition 1984/85:37 presenterar nu regeringen det förslag till lag som vi i ovan nämnda motion efterlyste redan för . Den nu framlagda propositionen understryker vårt tidigare intryck av slarv i handläggningen, alternativt nonchalans gentemot . Vi anser regeringens handläggning av vuxenutbildningslagen så anmärkningsvärd att inte kan undgå att reagera. bör enligt vår mening göra ett uttalande av innebörden att regeringen skall presentera sina förslag på ett sätt som möjliggör en samlad behandling av en frågas samtliga aspekter. Sedan regeringens proposition presenterades har fattat sitt beslut med anledning av princippropositionen. De ställningstaganden som vi i detta sammanhang intog gäller också i förhållande till det nu presenterade lagförslaget. Med hänvisning till vad som ovan framhållits hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen framhållits angående principerna för propositioners innehåll och avlämnande, 2. att avslår regeringens förslag i de delar dessa strider mot vad som framhållits i motion 1983/84:2885. PER () () () () () () ()
mot · G802152 · 1984-11-20 00:00:00 — Motion 1984/85:152 Preskriptionshinder vid skattebrott, m. m. 1984/85:47) Jag ansluter mig till det yrkande som framföres i moderata samlingspartiets kommittémotion i anledning av regeringens proposition 1984/85:47. Jag önskar emellertid i denna motion framlägga yrkande för det fall det avslagsyrkande som framföres i kommittémotionen icke skulle möta bifall. Det är på de skäl som anföres i kommittémotionen helt orimligt att preskriptionsinstitutet genombrytes helt enkelt därför att en åklagare finner det möljligt och opportunt att uttala en brottsmisstanke. Skulle majoritet emellertid finna, att detta genombrott av preskriptionsinstitutets principer skall genomföras, måste det vara en tvingande nödvändighet att den gärning som sedermera, med stöd av den förlängda preskriptionstiden, blir föremål för slutligt åtal, fullständigt överensstämmer med den gärning som beskrivits av åklagaren vid delgivandet av brottsmisstanke. Det kan inte accepteras, att den generösa regeln om åtalsjustering i 45 kap. lämnar utrymme för preskriptionsgenombrott genom generellt uttalade misstankar, som därmed leder till genombrott av preskriptionsinstitutet på löst formulerade och sedermera extensivt tolkade brottsmisstankar. Om tingsrätt, i vissa fall av undanhållande eller antaget undanhållande, skulle få rätt att i särskilt beslut uttala att preskriptionstiden finge förlängas, blir det på samma sätt en tvingande nödvändighet att den domstol som slutligt har att pröva ett eventuellt väckt åtal icke blott får rätt att då pröva om grunderna för beslutet om förlängning av preskriptionstiden verkligen förelegat då tingsrättens beslut därom fattats, utan även om den misstanke som då uttalats fullständigt överensstämmer med den gärning som domstolen har att pröva. 45 kap. innehåller en regel om åtalsjustering som ger mycket vidsträckta ramar för åklagare att under senare rättslig handläggning av ursprungligen åtalad brottsmisstanke långtgående justera den ursprungligen uttalade brottsmisstanken. Detta innebär, att den slutligt prövande domstolen skulle kunna nödgas acceptera, att preskriptionsgenombrott inträffat till följd av tingsrätts beslut, för en gärning, som över huvud taget inte överensstämmer med den gärning som slutligen företages till prövning i domstolen. Eventuella beslut om förlängning av preskriptionstid genom åklagares uttalande om misstanke och genom tingsrätts beslut att förlänga preskriptionstid i vissa sammanhang måste alltså kompletteras med regler av det innehåll som angives i denna motion. Det får ankomma på utskottet att utforma dessa lagregler. Med hänvisning till det anförda yrkar jag 1. att avslår proposition 1984/85:47, utom såvitt avser förslaget om generell förlängning av preskriptionstiden för vissa brott mot skatte- och avgiftsförfattningarna, 2. att , för den händelse föregående yrkande faller, vid beslut om viss förlängning av preskriptionstid till följd av uttalad brottsmisstanke eller till följd av beslut av tingsrätt kompletterar dessa regler på sätt denna motion anger. mlnab/gotab 1984 79321
mot · G802153 · 1984-11-16 00:00:00 — Motion 1984/85:153 Familjeplanering och abortvård (prop. 1984/85:48) I regeringens proposition 1984/85:48 behandlas bl. a. frågan om sjukvårdspersonalens medverkan i aborter. Departementschefen uttalar i propositionen att hon anser att någon lagstadgad rätt för hälso- och sjukvårdspersonalen att vägra medverka i abortverksamheten inte är påkallad f. n.! Departementschefen menar att anvisningar räcker därigenom att i dessa anvisningar sägs att abortverksamheten så långt möjligt skall organiseras så att personal, som finner det oförenligt med sin etiska och religiösa uppfattning att medverka vid abort, inte bör tas i anspråk för sådana arbetsuppgifter. Som var och en finner så finns det inte någon rätt för sjukvårdspersonalen att vägra medverka i dödens tjänst vid abort. Här sägs att verksamheten "så långt möjligt skall organiseras så att det går att slippa medverka. Men vem utreder om det har gjorts "så långt möjligt? Det står inte heller att den som inte vill medverka i att döda andra människor skall ha en ovillkorlig rätt att slippa medverka, utan att denne inte bör tas i anspråk för sådana arbetsuppgifter. Flera har också vittnat om att de anser sig diskriminerade eller hindrade i sin yrkeskarriär av att få besked att den tjänsten kan du inte söka om du inte vill delta i aborter". Sjukvården skall uppehålla och söka rädda liv! Det är groteskt när människor skall hindras att söka tjänster inom sjukvården därför att de inte vill vara med om att döda andra människor! Med hänvisning till ovanstående hemställs att vid behandlingen av proposition 1984/85:48 begär att regeringen lägger fram förslag till lag som ger hälso- och sjukvårdspersonal rätt att vägra medverka i abortverksamhet. 1 1984/85. 3 sami Nr 153-159 Rättelse: S. 2, rad 8 Står: i stället an Rättat till: i stället en rad 13 Står: någon vårdar Rättat till: någon vårdas
mot · G802166 · 1984-11-20 00:00:00 — 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ekonomiskt stöd för en demokratisk utveckling i , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder på idrottens, kulturens och vetenskapens område. () () () () () () ()
mot · G802170 · 1984-11-20 00:00:00 — Motion 1984/85:170 m. fl. Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i den statliga högskolan (prop. 1984/85:57) I lärartjänstutredningens betänkande (SOU 1980: 3) Lärare i högskolan fanns ett förslag att innehavare av lärartjänster i högskolan skall kunna tilldelas en annan tjänstebenämning om de gjort väsentliga insatser av vetenskaplig, pedagogisk eller annan art. Något sådant förslag återfinns inte i regeringens proposition om ny arbets- och tjänsteorganisation. Det är av stor betydelse för högskolans utveckling att den enskilde läraren stimuleras till förkovran i sin yrkesverksamhet. Att ge lärare som gjort synnerligen framstående insatser en annan tjänstebenämning än den som normalt gäller för respektive tjänst är ett sätt att skapa sådan stimulans. En sådan anordning bör också öka högskolornas möjligheter att rekrytera och behålla kvalificerade personer. För de mindre högskolorna bör detta vara av särskilt stor vikt. Möjligheter för högskolestyrelserna bör därför finnas när synnerliga skäl föreligger ge tjänstebenämningen biträdande professor åt sådan högskolelektor som gjort särskilt framstående insatser av vetenskaplig eller pedagogisk art samt att ge tjänstebenämningen högskolelektor åt högskoleadjunkt som gjort motsvarande insatser. Det bör förutsättas att högskolestyrelserna utnyttjar en sådan möjlighet med stor återhållsamhet och att därför krav för att ges annan tjänstebenämning ställs högt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående tjänstebenämningar i den statliga högskolan. () ()