ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702492 · 1984-01-17 00:00:00 — m. fl. I partimotion 1983/84:573 har vpk bl. a. föreslagit ändrade inkomstgränser avseende statskommunala bostadsbidrag enligt följande: Fr.o.m. 1984-04-01 gällande gränser Nedre inkomstgräns kr. Eftersom studiehjälpssystemet bl. a. då det gäller inkomstprövningen är samordnat med bostadsbidragssystemet bör de av vpk förordade ändringarna av inkomstgränsema för bostadsbidrag gälla även studiehjälpssystemet. De föreslagna gränserna bör gälla fr. o. m. . Kostnaderna för förslaget torde inte mera än marginellt påverka beräkningen av anslaget till studiehjälp m. m. för nästa budgetår. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar godkänna vad i denna motion föreslagits om förändringar inom studiehjälpssystemet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Rättelse: S. 16 i hemställan 4 Står: museiverksamhet Rättat till: musikverksamhet
mot · G702494 · 1984-01-16 00:00:00 — Under anslag F20. Vissa bidrag till teater-, dans- och musikverksamhet anvisas bl. a. bidrag till stiftelsen för föreställningsverksamheten. Utan närmare kommentar från föredraganden föreslås en uppräkning av detta bidrag från . med , en ökning . På annat håll i budgetpropositionen (under anslaget F 48. Bidrag till vissa museer) anförs av föredraganden att föreställningsverksamheten på slottsteatern är väl utvecklad och anpassad till sina unika förutsättningar. Det talas också om att verksamheten bör utvecklas mot TV-överföringar och internationella kontakter. Det framgår emellertid inte av propositionen att föreställningsverksamheten bedrivits med stöd även från och med fördelningen för staten och vardera för kommunen och . Majoriteten i kommunen beslöt ensidigt utan närmare kontakt med vare sig stiftelsen eller de övriga bidragsgivarna, staten och , att kommunens bidrag, ca , skulle slopas fr. o. m. . En så komplicerad verksamhet som operaföreställningar med höga konstnärliga ambitioner måste planeras omsorgsfullt och med stor framförhållning. Kommunens beslut sätter därför stiftelsen i en synnerligen brydsam planeringssituation 1984. Det har varit stiftelsens ambition att bedriva en föreställningsverksamhet på hög konstnärlig nivå mot bakgrund av de speciella förutsättningar som unika miljö skapar. Det har vidare varit ambitionen att på olika sätt bredda publikunderlaget bl. a. genom en aktiv biljettförsäljningspolitik, genom att frångå inslag av slutna divertissemang och genom nya programinslag i . Stiftelsen har vidare genomgående sökt få till stånd TV-överföringar av föreställningarna. Enda sättet att klara det program som redan är kontrakterat för sommaren är att slopa programmet i parken, avsevärt höja biljettpriserna samt börja söka nya finansiärer för verksamheten. Detta motverkar direkt ambitionerna att nå en bredare publikkontakt och innebär en återgång till en äldre tids beroenden vad gäller verksamhetens inriktning. En sådan utveckling bör förhindras. Intentionerna vid den riksinstitution som utgör bör kunna fullföljas trots att kommunen ensidigt frångått en gällande förpliktelse. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att till Vissa bidrag till teater-, dans- och musikverksamhet för /85 anvisar, utöver vad som föreslås i budgetpropositionen, ett avseende föreställningsverksamheten vid Drottningsholmsteatern med .
mot · G702496 · 1984-01-17 00:00:00 — 1983/84 496-502 och till elever i fristående skolor Statsbidrag till fristående skolor för skolpliktiga elever utgår fr. o.m. /84 enligt förordning SF 1983:97. För fristående skolor på gymnasial nivå utgår statsbidrag enligt särskilda förordningar. I angivna förordningar regleras ej kommunernas service till eleverna vad avser tillhandahållande av läromedel, skolmåltider och hälso- och sjukvård. Inom flera kommuner tillhandahålls sådan service till elever i de fristående skolorna på samma villkor som för kommunens övriga elever. Andra kommuner åter vägrar att tillhandahålla denna service. Vi finner detta stötande och vi menar att för elever i fristående skola, som godkänts för undervisning och som erhåller statsbidrag, bör kommun vara skyldig att tillhandahålla samma service i angivna avseenden som för elever i övrigt inom kommunen. Detta bör regleras i lag. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om skyldighet för kommun att tillhandahålla service till elever vid fristående skolor. () ()
mot · G702497 · 1984-01-17 00:00:00 — och vid tillträde till textillärarutbildningen flyttades textillärarutbildningen till högskolan, vilket bl. innebar att samma tillträdeskrav skulle gälla denna utbildning som övriga högskoleutbildningar. Enligt högskoleförordningen skulle det räcka med en utbildningsväg inom gymnasieskolan om regeringen inte föreskriver annat. UHÄ har föreslagit regeringen att för textillärarutbildning förutom genomgången tvåårig social linje också skulle ställas krav på terminskurser i sömnad och vävning. Så blev emellertid ej fallet utan UHÄ har utfärdat vissa ändringar i tillträdesreglerna för textillärarlinjen. Mot detta har riktats skarp kritik från bl. , studerande och lärare vid , vävlärarnas förening, riksföreningen slöjd- och textillärare, i och . SÖ har erhållit uppdraget att utarbeta förslag till estetisk-praktiska utbildningsvägar i gymnasieskolan. En sådan linje skulle kunna ge förberedelse för högskolestudier bl. a. på textillärarlinjen. Sett ur detta perspektiv är beslutet om ändrade förkunskapskrav för tillträde till textillärarlinjen synnerligen olyckligt. Beslutet innebär dessutom en förskjutning från de nu geografiskt över hela landet spridda specialkurserna till en förlängning av utbildningen på högskolenivå, en utbildning som är förlagd till tre orter i landet. Från UHÄ har aviserats påbyggnadskurser för textillärare. Den allmänna policyn borde enligt vårt förmenande vara att på gymnasienivå tillgodose ungdomars intresse för olika ämnes- och yrkesinriktningar. Utbildningen måste för den enskilde studeranden därtill genom överflyttning av gymnasiestudier till högskolan, förutom den begränsning som lokaliseringen utgör, blir betydligt fördyrad. I vårt land har vi en oskattbar slöjdtradition. De textila slöjdarterna, bland dem vävningen, är kulturformer som än så länge har varit levande. För att bibehålla kvaliteten inom lärarutbildningen fordras en grundlig teoretisk inlärning och färdighetsträning i de olika textila teknikerna på gymnasienivå. För att tillgodogöra sig undervisningen på högskolenivå anser vi att terminskurser i sömnad och vävning skall gälla som förkunskapskrav för inträde till textillärarutbildning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om bibehållande av förkut.skapskraven vid inträde till textillärarutbildning i enlighet med UHÄ:s begäran.
mot · G702503 · 1984-01-17 00:00:00 — m. fl. roll vid järnvägsnedläggningar, m. m. I motion 1982/83:777 behandlades frågan om transportrådets roll vid järnvägsnedläggningar. Därvid framfördes kritik mot transportrådets handläggning som tendentiös och föga objektiv. Denna värdering kvarstår och markeras ytterligare då rådets chef i olika sammanhang offentligt förklarat att bussalternativet är bättre både ur ekonomisk och servicesynpunkt. Sådana subjektiva uttalande kan svårligen förenas med det krav på oväld som man har rätt att kräva av en statlig myndighet. En avgörande roll spelar i allmänhet den kostnadsjämförelse mellan bussoch tågtrafik som sker. Denna jämförelse sker märkligt nog efter skilda principer för de båda trafikslagen. Vad betyder exempelvis inte det förhållandet att SJ i motsats till bussbolag måste räkna med avskrivningar på återanskaffningsvärdet. Detta ger självfallet höga kapitalkostnader för de långsiktiga investeringar som kännetecknar tågtrafiken. Samma nackdel i kostnadsjämförelsen ger det faktum att SJ räknar med en ovanligt hög realränta, , medan t. ex. andra statliga verk räknar . Även då det gäller de s. k. gemensamma kostnaderna - samkostnaderna - gynnas bussalternativet som här räknar , medan SJ utgår från att dessa är av-i detta fall-särkostnaderna för persontrafiken. Vidare: För att inte kommunerna - länshuvudmännen skall drabbas av kostnadsövervältring erhåller de ett extra statsbidrag om man väljer buss. Men om man önskar ha kvar tågtrafiken får man finna sig i denna kostnadsövervältring. Sammantaget innebär detta att utredningarna oftast är en ren formsak, och transportrådets styrande funktion understryker allmänhetens uppfattning att det hela är på förhand givet - järnvägstrafiken skall läggas ned. I samband med fjolårets riksdagsbeslut har transportrådets roll i någon mån tonats ned i samband med länshuvudmännens förhandlingar med SJ. Ytterligare ett avgörande steg bör nu tas innebärande att utredningar och avtal helt befrias från centralstyrning och blir en angelägenhet för de regionala organen utan transportrådets inblandning. I detta sammanhang vill vi, i syfte att uppnå konkurrensneutralitet i valet mellan järnvägs- och busstrafik, ånyo föreslå att det extra statsbidraget som utgår vid val av busstrafik även utgår vid val av tågtrafiksalternativet. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om begränsning av transportrådets roll vid järnvägsnedläggningar och att det extra statsbidraget även skall utgå vid val av tågtrafik. 1 1983/84. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G702505 · 1984-01-17 00:00:00 — m. fl. Erfarenheter från det norrländska inlandet visar att skogsbilvägarna i området hålls låsta för allmänheten. Det finns säkert skäl att under t. ex. tjällossningstiden avstänga vissa vägar. Tiden därefter synes skogsbolagen kunna öppna vägarna för trafik. har denna fråga fått ökad betydelse i samband med ett starkt stigande intresse för bär- och svampplockning, aktiviteter som i en glesbygd med begränsade sysselsättnings- och därmed inkomstmöjligheter har betydelse för ortsbefolkningen som inkomstkälla. På sina håll, bl. a. i kommun i , har också startats en viss förädling av dessa skogens och markernas produkter en verksamhet som kan vara möjlig att vidareutveckla. Självfallet innebär skogsbilvägarna nya möjligheter att tillvarata den viktiga råvaran. Men detta förutsätter att vägarna inte är igenbommade . Enligt vår mening borde rätten till statsbidrag förenas med en viss skyldighet att hålla vägarna öppna under bär- och svamptiden. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skogsbilvägarnas öppethållande under bär- och svampskörd. (vpk) (vpk)
mot · G702506 · 1984-01-17 00:00:00 — och mot yngelröta i bisamhällen Det är ett känt faktum att vildbisamhällen (i hålträd, husväggar, skorstenar etc.) ganska ofta () drabbas av amerikansk yngelröta. Sjukdomen gör att de smittade samhällena dör ut. Men den honung som till äventyrs finns kvar lockar dragbin från andra samhällen, varefter smittan sprids vidare. I lantbruksstyrelsens regler för bitillsyningsmän anges att han måste ha grava misstankar om smitta, innan han får ingripa. Detta kräver t. ex. att yngelröta skall ha upptäckts inom från det aktuella samhället. Ofta är det svårt att finna vildbisamhällen, varför tillsyningsmannen är beroende av tips från allmänheten, fastighetsägare, biodlare, friluftsfolk etc. Fastighetsägaren är enligt lag skyldig att hjälpa bitillsyningsmannen med oskadliggörandet av det aktuella samhället, anskaffa erforderligt material, reparera skador på fastigheten och hjälpa bitillsyningsmannen. På särskilt formulär kan han dock begära ersättning hos lantbruksstyrelsen. Allt detta medför besvär och obehag. Det borde räcka med att fastighetsägaren tipsar bitillsyningsmannen om eventuella vildbisamhällen. Sedan får bitillsyningsmannen själv skaffa lämplig handräckning mot reglementerad ersättning. Inget hindrar naturligtvis att fastighetsägaren även hjälper till. Men det blir i så fall frivilligt och mot ersättning. Utan kraftfulla åtgärder mot vildbisamhällena kommer vi aldrig till rätta med den kostsamma amerikanska yngelrötan. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ändrade regler för att åstadkomma en effektivare bekämpning av amerikansk yngelröta i bisamhällen. () ()
mot · G702507 · 1984-01-16 00:00:00 — m. fl. Regeringen beslöt att fr.o.m. avveckla livsmedelssubventionerna på kött, fläsk och ost. Sänkningen av livsmedelssubventionerna skedde nästan efter det att en motsvarande höjning hade skett. Det var i samband med den s. k. momsuppgörelsen som livsmedelssubventionerna höjdes för att lindra verkningarna för utsatta grupper vid den företagna höjningen av mervärdeskatten. Noteras bör, vilket gör den vidtagna sänkningen ur flera aspekter märklig, att höjningen av livsmedelssubventionerna finansierades fullt ut med en höjning av tobaksskatten. har alltså subventionerna sänkts utan att t. ex. barnfamiljerna har kompenserats. Vi har från vårt parti under en följd av år fört fram hård kritik mot momsen på mat, som i sin konstruktion som regressiv skatt drabbar dem hårdast som har den minsta disponibla inkomsten, dvs. låginkomsttagare, barnfamiljer, pensionärer och handikappade. Vi har också sagt att vi, om inte är beredd att slopa matmomsen, kan godta att hela effekten av skatten på matpriserna, eller delar därav, kompenseras genom livsmedelssubventioner. Vårt parti kan aldrig acceptera åtgärder som sänkning av matsubventioner, som mångmiljardbelopp undandras beskattning. Vi hävdar att det ur fördelningspolitisk synpunkt, om man säger sig värna om de sämst ställda i samhället, finns andra källor att stärka det finansiella läget än att ta bort matsubventioner. Vi kommer också i andra motioner till årets att lägga förslag till sådana inkomstförstärkningar. Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1983/84:100 föreslås att under bil. 11C 3 Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område beslutar anvisa ett med . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i
mot · G702508 · 1984-01-16 00:00:00 — och utnyttjande av kärnenergi Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:504 av () och () om den hotande skogsdöden hemställs 1.att anhåller att regeringen uppdrar åt berörda myndigheter att presentera en översiktlig plan över hur livstidsdrift av kärnkraftverken kan bidra till att rädda de outbyggda Norrlandsälvarna, 2. att anhåller att regeringen uppdrar åt berörda myndigheter att visa i vilken utsträckning en användning av Secure-reaktorer i fjärrvärmeanläggningar skulle kunna minska behovet av försurande koleldning. () ()
mot · G702509 · 1984-01-17 00:00:00 — Motion 1983/84:509 Ett särskilt energiföretag i har under detta sekel på ett avgörande sätt med sin elkraft och de stora exportinkomsterna från länets råvarukällor medverkat till hela landets höga materiella standard. har länet befunnit sig i en nära nog permanent ekonomisk kris som tagit sig uttryck i hög arbetslöshet och stora flyttningsförluster. Situationen för hela har starkt försämrats med stigande arbetslöshet, permitteringar hos många av länets företag och nedläggning av verksamheter. Särskilt hårt drabbade har kommunerna i malmfälten, inlandet och blivit. De av statsmatkerna vidtagna åtgärderna kommer inte att på något avgörande sätt förbättra länets svåra situation. I alltför hög grad kommer behöva arbetsmarknadspolitiska insatser för att mildra effekterna av den starka strukturomvandlingen. De dominerande företagen i är statsägda. Dessa har genom sina tidvisa stora vinster tillfört statskassan mycket betydande belopp. Tyvärr har inte tillräckligt kapital avsatts för vidareförädling av länets råvarutillgångar och för att möta kriserna i lågkonjunkturer. På vattenkraftens område har den utbyggda vattenkraften i Lule älv tillfört utomordentligt stora vinster som i betydande utsträckning använts till dels investeringar i andra regioner och andra energislag, dels direkt till statskassan. För övriga kraftföretag i landet gäller i de flesta fall att dessa ägs av kommuner och industrier inom berörda regioner. De vinster som sådana kraftföretag lämnar har där kunnat användas för att utveckla och stärka näringslivet och sysselsättningen. Där kraftverksrörelse kombinerats med industriföretag har det oftast visat sig att konjunktursvackor inte påverkat industrin på samma negativa sätt som i övriga företag. De tunga och energikrävande industrierna i statens ägo som finns i skulle med säkerhet aldrig vara så hårt drabbade av tillfälliga kriser och konjunkturnedgångar om dessa själva ägt kraftproducerande företag. För att stärka de norrbottniska industriföretagens konkurrenskraft samt på ett samlat och rationellt sätt tillvarata den rikhaltiga mängd av energitillgångar som finns i bör därför ett - - komma till stånd. samlade resurser i bör utgöra grunden för ett På detta sätt skulle de stora energitillgångar som finns i länet kunna användas för en välbehövlig utveckling av näringslivet. En utredning bör tillsättas som föreslår formerna för ett sådant energiföretag. Ett norrbottniskt energiföretag bör även åläggas ansvar och medverkan för tillvaratagande av förnyelsebara energislag såsom skogsavfall och torv. Enligt min uppfattning skulle ett norrbottniskt energiföretag också få en betydelsefull regionalpolitisk roll i ett läge där statsmakterna av ekonomiska skäl gör kraftiga besparingar inom regionalpolitiken. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om i motionen angiven utredning samt att förslag i ärendet därefter föreläggs . P. O. ()
mot · G702512 · 1984-01-12 00:00:00 — har präglats av en stor arbetslöshet världen över och tyvärr är vårt land inte undantaget. Vår tidigare internationellt sett låga arbetslöshet har nått en nivå där vi måste gå mycket tillbaka för att finna motsvarighet. Som ett litet och exportberoende land är vi självfallet ytterst känsliga för konjunktursvackor utomlands, men ändå kan vi inte komma ifrån att vår nuvarande arbetslöshet till inte så ringa del är självförvållad. Vårt, vid jämförelse med andra länder, höga kostnadsläge är en bidragande orsak till vår höga arbetslöshet. Dessutom har vi en lagstiftning på arbetsmarknaden som gör att vår konkurrensförmåga undermineras. I försök att minska arbetslösheten har staten satsat stora penningsummor. Direkta och indirekta stöd till företag och branscher i kris har kostat stora pengar. Anslag till AMS i syfte att minska arbetslösheten utgör dryga poster i statens budget. Statens ersättning till A-kassorna har ökat mycket . Dessutom satsas mycket pengar från kommuner och landsting. Med tanke på vårt utsatta ekonomiska läge är det av yttersta vikt att de skattepengar som satsas för att minska arbetslösheten verkligen används effektivt. Varje krona måste ge resultat. Någon annat har vi inte råd med! Det finns fullgoda skäl förmoda att delar av A-kasseersättningarna inte används på det sätt som avses, nämligen att hjälpa människor som ofrivilligt råkat ut för arbetslöshet. Det är möjligt att sluta ett arbete utan särskild motivering, och efter 30 dagars karens erhåller man ersättning från A-kassa förutsatt att A-kassans regler om medlemskap är uppfyllt. Detta är en stötande situation och det finns anledning att ändra just denna del av A-kassornas regler. Då A-kasseersättningarna till största delen består av medborgarnas skattepengar finns det skäl för statsmakterna att begära ändring av delar av A-kassornas regler. Människor som blir friställda från sina jobb skall självfallet erhålla full A-kassa. Samma skall också gälla för dem som t. ex. på grund av ohälsa inte kan arbeta och som kan styrka detta genom godtagbart läkarintyg. Familjeavflyttning till annan ort där nytt arbete inte kan erhållas bör också ge A-kasseersättning. Däremot finns det många skäl som talar för att den som slutar på grund av olust eller andra diffusa orsaker inte skall erhålla någon form av A-kasseersättning! I det ytterst besvärliga arbetsmarknadsläge vi har tillsammans med en mycket besvärlig ekonomisk situation statsfinansiellt sett har vi inte råd att betala A-kasseersättning till andra än de som utan egen förskyllan blivit arbetslösa. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till ändring av Akassornas utbetalningsregler enligt vad som anförts i motionen.
mot · G702513 · 1984-01-17 00:00:00 — Motion 1983/84:513 m. fl. Ändrade former för finansiering av bostadslån m. m. 1983/ 84:90) I proposition 1983/84:90 föreslår regeringen att ett särskilt av staten helägt kreditaktiebolag bildas för att på den prioriterade kreditmarknaden låna upp de medel som krävs för den statliga bostadslångivningen. har i motionerna 1982/83:1632 och 1982/83:2140 föreslagit en rad reformer inom bostadsfinansieringen. Reformerna bör syfta till att förenkla långivningen, att minska lånehanteringskostnaderna, att rationalisera den statliga bostadslåneadministrationen och att föra bort upplåningen för bostadsinvesteringar från statens budget. För att nå dessa mål har vi föreslagit att bostadsinstituten skulle få en utökad roll i bostadsfinansieringen. Statens roll skulle vara att fatta beslut om lån, villkor m. m. och att ställa garantier motsvarande nuvarande åtagande. Genom beslut vid 1982/enades om att finansieringen borde ske utanför statens budget. När det gäller formerna för detta kunde enighet ej nås eftersom socialdemokraterna inte kunde överge ett direkt statligt engagemang i låneverksamheten. Genom detta missar man möjligheterna till rationaliseringar och besparingar för låntagarna. Skälen för den av oss i motionerna 1982/83:1632 och 1982/83:2140 föreslagna ordningen är så starka att det i proposition 1983/84:90 föreslagna statliga kreditaktiebolaget inte bör komma till stånd. Nytt förslag som bygger på våra motioner bör utarbetas och föreläggas . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar avslå förslaget om ett särskilt statligt kreditaktiebolag för upplåning av kapital till den statliga bostadslångivningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att ett nytt förslag utarbetas och föreläggs i enlighet med vad som anförts i motionerna 1982/83:1632 och 1982/ 83:2140. () ()
mot · G702515 · 1984-01-17 00:00:00 — m. fl. Höjda studiemedel, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:514 hemställer vi 1. att beslutar att under anslaget Studiemedel anvisa 45 milj. kr. utöver regeringens förslag för att därigenom höja studiemedlen till av basbeloppet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av vissa regler i studiemedelssystemet. () ()
mot · G702516 · 1984-01-18 00:00:00 — Omröstningsförfarandet vid länsstyrelsernas lekmannastyrelser skall ske enligt den kollegiala metoden, vilket innebär att som styrelsens beslut gäller den mening varom de flesta förenar sig eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. När denna metod används vid styrelsens sammanträde kan det innebära att när mer än två förslag föreligger styrelsens beslut kan bli det som biträds av en minoritet. I andra politiska organ, riksdag, landsting och kommuner, tillämpas den kollektiva beslutsordningen. Denna innebär att när mer än två förslag föreligger skall successivt omröstningar ske så att vid sista omröstningen två yrkanden kan ställas mot varandra. Eftersom denna metod är den helt dominerande i representativa församlingar bör tiden vara inne att införa den även vid beslut i länsstyrelsernas styrelser. Likartade arbetsformer i skilda samhällsorgan måste eftersträvas. har i sitt betänkande tagit upp frågan om omröstningsreglema vid länsstyrelserna och föreslår att den s. k. kollektiva metoden införs inom länsstyrelserna. Flertalet av de remissinstanser som tar upp denna Ifråga är positiva till förslaget. Trots att det uppenbarligen råder stor enighet om att föreslagen förändring bör ske har inte civilministern i årets budgetproposition lagt förslag om detta. Han vill i stället att frågan ytterligare övervägs i verksledningskommittén. De olägenheter som är förbundna med nuvarande omröstningsförfarande kommer härigenom att bestå . Detta är olyckligt. förslag om ett införande av kollektiv beslutsmetod vid länsstyrelsernas styrelser bör genomföras. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att den kollektiva beslutsordningen skall tillämpas vid beslut av länsstyrelsernas lekmannastyrelse. () () minab/gotab 1984