ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021235 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1235 Besparingar i statens heraldiska verksamhet Enligt beslut och den av regeringen utfärdade instruktionen skall statens heraldiska verksamhet handhas av , som har en självständig sektion för verksamheten under ledning av en tjänsteman med tjänstebenämningen statsheraldiker. Dessutom finns det en statens heraldiska nämnd under riksarkivariens ordförandeskap. uppställde som villkor för denna organisations bestånd, att verksamheten skulle vara självfinansierad genom inflytande ersättningar för de heraldiska uppdragen enligt en i samråd med uppgjord taxa för uppdragen. villkor har emellertid ej uppfyllts. Sålunda var inkomsterna för de heraldiska uppdragen . De sammanlagda underskotten uppgår till flera milj. kr., vilket ej anmälts för åtgärder hos . har också en särskild avdelning för kommunvapen. Det måste anses att det föreligger en alltför omfattande och vidlyftig organisation för den verksamhet det gäller. Som jämförelse kan nämnas motsvarande förhållande i , där de har en enda person som sköter uppgiften. Som statlig heraldisk konsulent ger han de råd som berörda myndigheter behöver i fråga om vapen och andra heraldiska problem. Det torde även i vårt land vara tillräckligt med en motsvarande tjänst som heraldisk konsulent för en sakkunnig. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen utreder om en förenkling och besparing av statens heraldiska verksamhet kan ske i enlighet med motionens syfte.
mot · G7021236 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1236 Det statliga stödet till ungdomsorganisationerna Föreningslivet i har traditionellt spelat en viktig samhällsroll. Särskilt ungdomsorganisationerna betraktas som ovärderliga för demokratisk fostran, social gemenskap och meningsfull fritid. Ungdomsorganisationernas roll som alternativ till en utbredd kommersiell verksamhet har blivit allt viktigare. Ett omfattande utrednings- och kartläggningsarbete kring barns och ungdomars villkor har genomförts framför allt i regi och återstår att konkret följa upp de resultat och förslag som presenterats, bl. a. i rapporten Ej till salu. Värnet om barn- och ungdomsorganisationerna måste upprätthållas också i ekonomiskt kärva tider. Förslagen i årets budgetproposition kan inte tydas på annat sätt än att regeringen är angelägen om att stödja föreningslivet och tillmäter ungdomsorganisationerna stor vikt. Däremot bör den av regeringen föreslagna höjningen av bidragen till ungdomsorganisationerna få en fördelning som bättre stämmer överens med förslag. Med hänsyn till regeringens aviserade förslag om periodisering av anslagen bör utformningen av kompensationen göras rättvisare. Detta kan ske genom att det rörliga bidraget till ungdomsorganisationerna höjs mer än vad som föreslås i budgetpropositionen. Grundbidraget bör höjas i enlighet med förslag. I budgetpropositionen nämns ingenting om förslaget att SFEF skall godkännas för statsbidrag enligt gällande förordning. Eftersom SFEF uppfyller förordningens krav bör statsbidrag utgå till denna organisation. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar fördela den av regeringen föreslagna höjningen av stödet till ungdomsorganisationerna så, att anslagen grundbidrag, bidrag till vissa samarbetsorgan och särskilda bidrag till vissa ungdomsorganisationer fastställs i enlighet med förslag, 2. att beslutar godkänna () för statsbidrag, 3. att beslutar att det rörliga bidraget, baserat på medlemsantal, höjs med resterande belopp. minab/gotab 1984 77650
mot · G7021237 · 1984-01-21 00:00:00 — Motion 1983/84:1237 Statsbidragsprövningen för vissa organisationer av folkrörelsekaraktär F. n. finns vissa organisationer av folkrörelsekaraktär som utan att tillhöra ändå har påtvingats en viss administrativ knytning till förbundet genom att deras statsbidrag för verksamheten fördelas via förbundet. Dessa självständiga och från idrottsrörelsen fristående organisationer har att själva inlämna sina anslagsframställningar till regeringen, men har sedan att yttra sig över framställningarna. a. idrottsutredningens betänkande (SOU 1969:29) Idrott åt alla och utredningen (SOU 1979:60) Bidrag till folkrörelser har berörda organisationer påtalat detta förhållande och ansett det felaktigt att skall ha möjligheter att påverka organisationernas statsbidrag. Att de fristående organisationerna bedömer sakförhållandet på detta sätt är helt naturligt eftersom det kan uppstå en viss konkurrens mellan idrotten och andra former för friluftsliv och friskvård. För den svenska idrottsrörelsen kan det inte heller vara någon eftersträvansvärd situation att sitta i denna dömande position över anslagsäskanden som ligger vid sidan av deras egen verksamhet. I idrottens idévärld måste också ett sådant påtvingat beroendeförhållande vara främmande. De fria organisationer som omtalas i denna motion är , , , , De svenska lantliga ryttarföreningarnas centralförbund, , , , och . Granskningen av de fristående organisationernas anslagsäskanden och deras övriga beredning i regeringen kan mycket väl som förut ligga kvar hos . Där finns en kunskap som väl klarar uppgiften att göra en rättvis uppskattning av den verksamhet som bedrivs och en fördelning av statsbidragen. över riksidrottsförbundet är helt onödig. Av de uppräknade fristående förbunden finns några som har en nära anknytning till tävlingsverksamheten (t. ex. och vissa hästsportorganisationer) och dessa kan om de så önskar ligga kvar under fördelningsinflytande. För den ideella rörelsen i vore det välgörande om denna 1 1983184.3 sami. organisationsoformlighet kunde avlägsnas. En organisationsförändring behöver inte vara någon utdragen och omständlig procedur. Med hänvisning till det anförda anhåller undertecknad att hos regeringen begär den organisationsförändring beträffande vissa organisationer av folkrörelsekaraktär som omtalas i denna motion.
mot · G7021239 · 1984-01-23 00:00:00 — och i årskurs 6 Betyg ges enligt beslut i årskurserna 8 och 9 på högstadium. Betygsskalan är femgradig och betyget 3 anses som medelbetyg. Någon given procentsats för betygsgraderna skall inte finnas. Betygen är ett underlag för elevernas studievägledning, ett instrument för urval bland sökande till olika utbildningsvägar. Men de är också till viss del en spegling av elevens intresse för och arbetsinsats i vissa ämnen. De är ett kvitto på en arbetsprestation, ett bevis på att arbetet är så viktigt att det utvärderas. Och det ger, rätt använt, eleven en verklig förnimmelse av att kunna påverka sin situation. Betygens vara eller icke vara, antal betygstillfällen och formerna för betygsgivning har diskuterats och utretts flitigt i vårt land. Meningarna har varit delade och det nu rådande systemet är måhända inte det bästa. Ett motiv för att ta bort betygen i de flesta av klasser har varit att det skulle motverka läroplanens målsättning om samarbete mellan eleverna. Detta kan naturligtvis bli följden om betygen används för att gradera eleverna i förhållande till varandra och icke för att vidimera elevens ställning i visst ämne och för att klargöra möjligheter i fortsättningen. De samtal som regelmässigt skall förekomma mellan föräldrar, elev och lärare ersätter betygen på låg- och mellanstadiet och i årskurs 7. Samtalen fungerar, så långt vi har oss bekant, tillfredsställande. Värdet ligger i den kontakt mellan föräldrar, lärare och elev som samtalen ger upphov till. Svårigheten för läraren ligger i att mera exakt formulera elevens prestationer i olika ämnen, för eleven i avsaknaden av något dokument som gör det möjligt att - kanske - jämföra sina resultat med tidigare prestationer. Sporren att göra en extra insats och/eller beviset på att en ansträngning lönade sig kan därmed var borta. Betyget är alltså tillsammans med kvartssamtalen en information till såväl elev som föräldrar. Men betyget är också en hjälp för mottagande lärare att ge de nya eleverna en undervisning anpassad efter deras förmåga och kunskaper. Vid övergången mellan årskurs 6 och årskurs 7 får detta särskilt stor betydelse eftersom klasslärarsystemet ersätts av ämneslärarsystemet. På många av skolans områden har de lokala skolstyrelserna inom vissa ramar anförtrotts beslutanderätt utifrån sina egna förhållanden. Även då det gäller betygsgivning skulle ett visst kommuninitiativ kunna råda på det sättet att de obligatoriska samtalen i årskurs 6 kompetterades med betyg om skolstyrelsen så beslutar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att de lokala skolstyrelserna möjlighet att besluta att betyg får ges i årskurs 6.
mot · G7021240 · 1984-01-24 00:00:00 — kunde lärare i stor utsträckning få tjänstledighet med B-avdrag för fortbildning och vidareutbildning i olika ämnen. Kostnaderna för detta har för samhället varit för stora även om det för undervisningen är tillfredsställande att vikarier kunde anställas för hel termin eller hela läsåret. Nuvarande fortbildning genomförs i stor utsträckning genom kurser på universitet och högskolor. Detta torde ha minskat kostnaderna men innebär stora problem för eleverna genom att korttidsvikarier måste anställas. Dessa problem torde kunna minskas om fortbildningen i större utsträckning kunde knytas till kommunerna och de enskilda skolorna. Kurserna kunde därvid anpassas bättre till kommunernas behov och underlätta planeringen av det lokala skolväsendet. I detta sammanhang borde kostnaderna för deltagande i kursen kunna täckas genom nedsättning i tjänstetid för deltagande lärare. Kurserna kan lämpligen läggas på eftermiddagstid och återkomma samma veckodag för den lärare som deltar i kursen. De vinster som skulle kunna göras med ovanstående förslag är bl. a. att inget eller begränsat lektionsbortfall skulle uppkomma för eleverna. Dessutom skulle antalet tillfälliga vikarier kunna minskas och ökat tjänsteunderlag skulle uppstå för behöriga lärare. Det mest angelägna är att eleverna genom kontinuiteten skulle få en bättre undervisning eftersom de inte skulle behöva byta lärare så ofta. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen begär att planeringen för fortbildning av lärare reformeras i den riktning som i motionen lämnade förslag redovisar. () ()
mot · G7021244 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1244 m. fl. Organisationen för skolans personalfortbildning Reformen av personalutbildningen för skolans personal som genomfördes innebar starkt koncentrerat en omfördelning av ansvar och resurser mellan stat och kommun och mellan skolan och högskolan. Den innebar bl. a. att skolstyrelserna fick ett ökat ansvar för beslut rörande det särskilda statsbidraget till lokal skolutveckling och personalutbildning som tillkom i och med reformen. Högskolan å sin sida ålades ett ansvar för att planera och genomföra huvudparten av de fortbildningsinsatser för skolans personal som bekostades av staten. Omläggningen innebar att fortbildningsverksamheten för skolans personal kom att bli beroende av ett komplicerat samspel mellan två i och för sig komplicerade organisationer, skolan och högskolan. Den nuvarande organisationen möter stark kritik. o De administrativa kostnaderna är enorma i jämförelse med resurserna för utbildning. o Administrativt och organisatoriskt krångel för de lokala högskoleenheterna. o Bristande överensstämmelse mellan kommunernas önskemål om fortbildning och det regionala kursutbudet, o SÖ:s () prioriteringslista har för stor tyngd. Skolstyrelsernas kompetens måste få större gehör, o En stor del av kurserna finns vid samtliga enheter. Behövs då en omfattande samordningsapparat? o Kurser körs med för få deltagare eller ställs in helt och hållet, o Alla parter är missnöjda - kommunernas representanter, länsskolnämndsfolk och högskolerepresentanter. o Det är svårt att förändra till det bättre med nuvarande organisation. En viss regional och rikstäckande samordning är naturligtvis nödvändig, men huvuddelen av resurserna torde kunna läggas ut direkt på de lokala högskoleenheterna. Den regionala samordningen skulle kunna ske direkt under regionalstyrelserna. Härvid bör också lärarutbildarnas fortbildning följas upp. Erfarenheterna av uppdragsutbildningar som en del i det regionala fortbildningspaketet är mycket goda. Närheten mellan avnämare och anordnare ger maximalt goda förutsättningar för god kursplanering. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en översyn av organisationen för skolans personalfortbildning. () ()
mot · G7021246 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1246 Reglerna för antagning till högskolan I de fall det finns fler behöriga sökande än antalet tillgängliga platser inom viss utbildningslinje inom högskolan, måste ett urval göras bland de sökande. Urvalet sker med hjälp av ett poängberäkningssystem där i vissa fall poäng ges för arbetslivserfarenhet. genomgången högskoleutbildning saknar meritvärde. Arbetslivserfarenhet, även inom områden som saknar anknytning till den sökta utbildningen, är således meriterande medan tidigare studier av betydelse för den sökta utbildningen inte är det. Jag anser att detta förhållande är otillfredsställande därför att studier nedvärderas i förhållande till arbete. Orättvisan förstärks med dagens situation på arbetsmarknaden, där möjligheterna att få arbete är minskade. Den som inte lyckats få arbete och i stället ägnat sig åt studier blir senare eftersatt vid intagning till utbildningslinjer där konkurrensen till platserna är högre. Därför bör arbetslivserfarenhet och studieerfarenhet bedömas lika. 40 poängs högskolestudier motsvarar ett läsår eller ca 9 månaders effektiv studietid på heltid. 40 poängs högskolestudier bör därför också räknas lika som nio månaders arbete. En på detta sätt förvärvad studiepoäng bör kunna räknas som arbetslivspoäng och inräknas i denna vid antagningen till högskolan. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att tillträdesutredningen bör ges tilläggsdirektiv så att antagningsreglerna till högskolan kan förändras i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G7021247 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1247 Praktiktjänst för viss lärarutbildning Till skolornas förfogande har stått en stab av ständiga lärarvikarier. En nog så behövlig åtgärd, med hänsyn till att upp emot av de reguljärt utbildade inte varit kvar i yrket efter sin utbildning. Högskolan för lärarutbildning i har, för att kunna ge en del av dessa obehöriga adekvat utbildning, inrättat en utbildning som tillvaratar dessas erfarenheter. Denna mellanstadielärarutbildning pågår än den reguljära utbildningen och är förlagd till och ferier. Förutsättning för att gå denna utbildning är att lärartjänst innehas för kontinuerlig tillämpning av praktik och teori. Vid varje terminsskifte utlyses de tjänster som dessa studerande innehar, vilket innebär att den praktiktjänstgöring som är förutsättning för studierna kan omöjliggöras. Det skulle vara önskvärt att den praktiktjänst de studerande vid dessa linjer erfordrar säkerställdes som utbildningen pågår. För studerande till ämneslärare föreligger redan detta förhållande (SÖ-FS 1981:159). Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om praktiktjänst för viss lärarutbildning. mlnab/gotab 1984 77667
mot · G7021248 · 1984-01-23 00:00:00 — 1983/84 1248-1255 Motion 1983/84:1248 Anordnande av viss datautbildning vid högskolan i Regeringen föreslår i sin budgetproposition att datautbildningen med administrativ inriktning på högskolenivå kommer att tillföras sammanlagt 124 nya platser. Sammanlagt kommer planeringsramen i hela landet att uppgå till drygt 600 platser. Vidare kommer kapaciteten på ADB-linjen att ökas med 120 nybörjarplatser nästa budgetår. har ända haft avancerade data- och serviceföretag inledningsvis emanerande från skogsindustrins behov av bättre och snabbare information vad gäller tillgången på och tillströmningen av virkesråvara. Utlokaliseringen av , statens löne- och pensionsverk och centrala studiemedelsnämnden har ytterligare befäst ställning som en av de datortätaste platserna i . övertagande av vissa delar av Skogsbrukets Datacentral har inneburit ytterligare kompletteringar på dataområdet. Även avknoppningar från befintliga dataföretag liksom nyetableringar, inte minst på elektronikområdet, har ökat efterfrågan på datakunnig personal. Skogsindustrin och även annan processindustri liksom högskolan i efterfrågar också olika slag av datatjänster. Mot bakgrund härav är det angeläget att viss del av den planerade utökningen med 124 utbildningsplatser av datautbildningen med administrativ inriktning på 120-poängsnivå tillförs högskolan i . Med åberopande av det ovan anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om inrättande av datautbildning med administrativ inriktning vid högskolan i . 1 1983184.3 sami.
mot · G7021249 · 1984-01-23 00:00:00 — Ansvaret för handikappades gymnasieutbildning har kommunerna enligt skollagstiftningen ansvar för att elever med handikapp kan genomgå den obligatoriska grundskoleutbildningen. Därmed åligger det kommun att vidta åtgärder för att elever kan få service såsom färdtjänst, elevassistent samt att skolan lokalmässigt är anspassad med tänkbara hjälpmedel m. m. Detta kommunala ansvar upphör i och med att eleven börjar gymnasieskolan. Det finns ingen lagstiftning som säger att kommunen skall bidra med de resurser som en elev måste ha för att kunna fullfölja sin gymnasieutbildning. Svårigheter uppstår bl. a. om eleven måste studera på annan ort då färdtjänsten enbart gäller inom kommungränsen. Det måste åligga kommunen att ansvara för att elever med handikapp tillgodoses med resemöjligheter inom rimligt avstånd från bostaden samt den service som erfordras för att eleven även kan genomgå sin gymnasieutbildning. har beslutat om åtgärder för handikappade elevers integrering i det allmänna skolväsendet. Elever som f. n. går i riksgymnasium kommer att bli hänvisade till hemortskommunens skolutbildning. Garantier måste ges för att dessa elever med gravt rörelsehinder erhåller sin gymnasieutbildning med nödvändig service i likhet med grundskoleutbildningen. Resurser måste även finnas om gymnasieskolan ej är inom hemortskommunen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att skollagstiftningen kompletteras med bestämmelser för hemkommunerna att ansvara för handikappades gymnasieutbildning och praktiska åtgärder i samband därmed. () ()
mot · G7021251 · 1984-01-24 00:00:00 — Särskilda behörighetskrav för antagning till textillärarlinjen Villkoren för behörighet att antas till textillärarlinjen är med tillämpning fr. o. m. /85 genomgången tvåårig social linje i gymnasieskolan med slöjd som tillval eller motsvarande kunskaper från annan motsvarande eller tidigare svensk skola eller läroanstalt enligt föreskrifter som SÖ och UHÄ meddelar i samråd. Kravet är också uppfyllt om motsvarande kunskaper inhämtats på annat sätt. Eftersom textillärarutbildningen är inordnad i högskolan är krav på gymnasiala förkunskaper riktiga. som dessa behörighetskrav införs, slopas emellertid de tidigare särskilda kraven på genomgångna kurser i slöjd och vävning om vardera en termin för tillträde till utbildningen. Det är synnerligen otillfredsställande att dessa särskilda förkunskapskrav inte kvarstår. De 240 timmars undervisning som fås som tillval på gymnasieskolans sociala linje inrymmer inte tillnärmelsevis alla de moment inom karaktärsämnet textilkunskap som är nödvändiga för att en lärarkandidat skall ha en tillräcklig grund för sin slutliga utbildning. Med de nya antagningsbestämmelserna kommer den grundläggande undervisningen i stället att flyttas upp på högskolenivå och medföra en sänkning av kunskapsstandarden. Det kan inte ur någon synpunkt vara ekonomiskt försvarbart. UHÄ hade ursprungligen velat behålla terminskurserna i slöjd och vävning som särskilda förkunskapskrav, men detta medgavs inte av den tidigare utbildningsministern. Textillärarutbildningen ger behörighet att undervisa på alla stadier och i gymnasieskolan på konsumtions-, social och ekonomisk linje, specialkurs i textilkunskap, sömnad, hemteknisk kurs samt inom vuxenutbildningen. Behörigheten avser alltså varierande åldersgrupper och kunskaps- och intressenivåer. Detta fordrar ett djup i den egna utbildningen, som endast kan fås genom en kvalificerad grundutbildning, en grundutbildning som uppenbarligen försämras genom slopandet av de särskilda förkunskapskraven. Till detta kan läggas att en nedskärning i kunskapsstandarden på det textila området i förlängningen kommer att inverka menligt på förvaltandet av vårt rika textila kulturarv, liksom på utvecklingen av vår hemslöjd och vår textilindustri. De särskilda behörighetskraven bör av alla dessa anledningar återinföras. Med stöd av vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om särskilda behörighetskrav för antagning till textillärarlinjen.
mot · G7021254 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1254 Utbildning i sällsynta hantverksyrken Inom flera udda hantverksyrken råder stor brist på kunnigt folk som kan föra en fin yrkestradition vidare. Inom vissa områden står vi inför en kris. Avsaknaden av kunskap om gammal teknik får till följd att vi t. ex. får svårt att vårda gamla byggnader. Dessa kommer inte att gå att reparera på grund av att folk med insikt i t. ex. äldre målningsteknik saknas. Mosaikläggarna blir färre, och vi har bara två stuckatörer kvar i landet. Det råder brist på bokbindare. Kopparslagarna är få. Det finns två hattmakare. Perukmakarna blir färre, och dessa behöver vi inte bara för våra teatrar utan även av medicinska skäl. Staten måste ta ansvar för en orientering om bristen på utövare inom vissa hantverksyrken och undersöka tillgången på mästare och ännu aktiva yrkesutövare, så att dessa kan producera kompendier och utbilda lärare. Nya linjer med dylik utbildning skulle med fördel kunna förläggas till gymnasier med sviktande elevunderlag och därmed stärka kommuner i glesbygden. Med anledning av det ovan sagda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande utbildning i vissa udda hantverksyrken.
mot · G7021255 · 1984-01-24 00:00:00 — Lokalisering till av den planerade fastighetsförvaltarutbildningen utreds frågan om inrättandet av en fastighetsförvaltarutbildning på högskolenivå. Olika lokaliseringsorter har diskuterats. I detta fall synes vidare diskussion överflödig. framstår som den klart överlägsna utbildningsplatsen med tanke på den speciella sakkunskap som där finns att tillgå. , lantmäteriverket och är placerade i . Ingen annan ort kan erbjuda dessa förutsättningar inom områden som i så hög grad sammanhänger med den planerade utbildningen. har också högt kvalificerade lärare. En förvaltningsutbildning i skulle även få den forskningsanknytning som anses önskvärd. Allt talar för att den nya fastighetsförvaltarutbildningen förläggs till . Med hänvisning till det ovan framförda hemställs att beslutar att förlägga den nya fastighetsförvaltarutbildningen till . () () minab/gotab 1984 77665