mot · G80294 · 1984-11-06 00:00:00 — Motion 1984/85:94 m. fl. Riktlinjer för det framtida arbetet mot ekonomisk brottslighet m. m. 1984/85:32) Regeringen lägger i propositionen fram förslag till riktlinjer om det framtida arbetet mot ekonomisk brottslighet. Detta görs i programmatisk form och de konkreta förslagen läggs i särskilda propositioner. kommunisterna har under en rad av år rest krav om åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. I motioner till har vi i punktform lagt konkreta förslag. Huvudparten av dessa har, på ett eller annat sätt, beaktats av kommissionen mot ekonomisk brottslighet eller i regeringspropositionen. Dock kvarstår förslag som vi i denna motion vill aktualisera. kommunisterna ser det som nödvändigt att kraftfulla åtgärder vidtas i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Den är en företeelse som drabbar samhället i flera avseenden. Dels medför den att mångmiljardbelopp undanhålls samhället i form av uteblivna skatter och avgifter, dels bidrar den till att i viss mån underminera vanliga människors solidaritet i samhällsfrågor. Den ekonomiska brottsligheten, så som den tar sig uttryck i praktiken, hotar också folkflertalets rättssäkerhet. Det är otillfredsställande att samhällets insatser mot den ekonomiska brottsligheten endast utgörs av någon procent av de sammanräknade resurserna för brottsbekämpning. Detta medför att risken för upptäckt är förhållandevis liten. Den proposition som regeringen lägger fram bygger i allt väsentligt på arbete. Det mesta av detta ansluter vi oss till i vad avser förslag till åtgärder. Däremot saknas, enligt vpk:s mening, en analys i propositionen som kopplar den ekonomiska brottsligheten till det samhällssystem vi har. Propositionen saknar således en kritik mot samhällsordningen och framför också en defensiv attityd gentemot denna. Den nöjer sig med att acceptera förhållandena i sak och riktar förslag om åtgärder inom ramen för det absolut oundgängliga. Den systemkritik som vpk anser borde ingått i propositionen är den absoluta koppling som finns mellan ekonomisk brottslighet och näringslivet. Som bekant är ekonomisk brottslighet förbunden med. och beroende av, det rådande ekonomiska systemet. Det finns en påtaglig sammanflät ning av ekonomisk brottslighet och s.k. legal näringsverksamhet dvs. vanligen förekommande företagsamhet i en kapitalistisk ekonomi. Finansieringen av den ekonomiska brottsligheten utgörs i huvudsak av kapital från den vita näringsverksamheten. Därför kan inte heller ekonomisk brottslighet förhindras inom ramen för den nuvarande samhällsordningen. Men detta faktum får icke heller hindra att kraftfulla åtgärder sätts in mot denna samhällsfientliga verksamhet. I propositionen påvisas en rad utredningar utan att det framförs konkreta förslag till denna typ av brottsbekämpning som är nödvändig. Det är framför allt förebyggande åtgärder som är nödvändiga, sådana åtgärder som väsentligt försvårar brotten. Det är främst här som propositionens brister framstår. förslag, såväl som många andra förslag till åtgärder mot ekonomisk brottslighet, har av de borgerliga krafter som inte ansett att kraftfulla åtgärder bör sättas in kritiserats utifrån rättssäkerhetsaspekter. Dessa får naturligtvis inte negligeras. Men man måste ändå konstatera att det mer varit en fråga om att försvara oviljan till åtgärder än att slå vakt om det borgerliga samhällets rättssäkerhet. Det traditionella rättssäkerhetsbegreppet betonar uteslutande lagöverträdarens rättigheter. Att det förhåller sig så är ingen slump. Det faller tillbaka på den syn som präglade samhället under andra hälften av 1700talet då detta traditionella begrepp formades. Det var ett begrepp som mest avsåg att skydda den starkare gentemot den grymma staten. För de svagare fanns inte heller någon egentlig rättssäkerhet. I slutbetänkande diskuteras också en modern syn på detta. Där återfinns följande resonemang: Med 'rättssäkerhet menar man 'att inte behöva utsättas för brott dvs. Ett rättssäkert samhälle är således ett samhälle där man effektivt skyddar medborgarna mot brott. Detta "nya sätt att bedöma rättssäkerhetsbegreppet är nödvändigt om man har viljan att förgöra det "onda och skydda det "goda. Det är också nödvändigt om man i dagens samhälle vill vidta åtgärder som på allvar försvårar ekonomisk brottslighet. De borgerliga partierna, speciellt , och näringslivets organisationer har konsekvent motsatt sig de åtgärder som föreslagits mot den ekonomiska brottsligheten. Samma typ av åtgärder som de accepterat - och även företrätt - när det gäller förslag till åtgärder mot narkotikabrottsligheten. Skillnaden i synsätt - på vilka åtgärder som skall användas och i vilket sammanhang - tyder på en klar ovilja till åtgärder mot ekonomisk brottslighet. kommunisterna accepterar dock detta "moderna syntl 1984/85. satt som ett led i kampen mot bl. a. ekonomisk brottslighet. Vi har också i tidigare motioner fört fram förslag till åtgärder som helt faller tillbaka pä en sådan "modern" syn. Det är också en syn på frågan om rättssäkerhet som i högre grad än den "traditionella" tillvaratar folkflertalets intresse av rättssäkerhet. I propositionen läggs riktlinjer fram för det fortsatta arbetet, bl. a. med lagstiftningsförslag. Vi skall inte här uppta de kommande förslagen till kritisk granskning utan återkommer med detta i de sammanhang dessa föreläggs för beslut. Dock vill vi redan nu framföra vissa synpunkter på några viktiga förslag till åtgärder som kommer att behandlas i ett senare sammanhang. 1 förslag till s. k. näringstillstånd förs framför allt tre kriterier fram som ett tänkt näringstillstånd bör innehålla. 1 propositionen redovisas att dessa förslag skall bedömas tillsammans med näringsförbudskommitténs betänkande. Det kan finnas skäl till detta övervägande, men endast under förutsättning att de bägge förslagen tillsammans medför att verkliga ingrepp görs för att bekämpa ekonomisk brottslighet. Tyvärr visar de båda utredningsförslagen, var för sig. alltför stora hänsyn till näringslivets företrädares ovilja att reglera dessa ting. Vad förslag beträffar reses inte tillräckliga krav pä ekonomiska garantier, grundläggande kunskaper för dem som vill starta företag eller vilka kriterier som skall ligga till grund för vandelsprövningen. Likaså har flera branscher utelämnats i förslaget, branscher sorn borde medtagits med anledning av att det förekommer omfattande ekonomisk brottslighet inom dessa. Kreditgivning och ekonomisk brottslighet I propositionen redogörs för förslag att utreda kreditgivningen och sambandet med ekonomisk brottslighet. Det är nödvändigt att en sådan genomgång kommer till stånd. Det kapital som används i ekonomisk brottslighet kommer till mycket stor del från den s. k. vita näringsverksamheten. Här utgörs kreditmarknaden av både banker och liknande såväl som av andra icke reglerade kreditkällor. Detta innebär att ett utredningsresultat bör leda till avsevärt strängare regler om kreditgivning såväl som förbättrad kontroll. finns knappast någon kontroll från banker eller andra kreditinstitut av till vad krediterna skall nyttjas. Här är det nödvändigt att också samhällsmässigt viktiga kreditgivningar erhåller företräde, dvs. att krediter till produktiva investeringar äger företräde samt att krediter för spekulation hindras. Härigenom borde kreditmarknaden erhålla viss sanering vad ekonomisk brottslighet beträffar. Vpk har i motioner till under en rad av år lagt förslag till åtgärder mot ekonomisk brottslighet. Ett flertal har, på ett eller annat sätt, tillgodosetts. Dock kvarstår några som vi finnér speciellt viktiga och som bör tas upp till behandling i ett program för den framtida kampen mot ekonomisk brottslighet. Dessa förslag är s. k. namnkarantän, patent- och registreringsverkets registerföring samt missbruket av statliga och kommunala bidrag till företag. Ett förhållandevis omfattande fusk förekommer i samband med utnyttjandet av statliga eller kommunala bidrag till företag. Detta kan dels vara lokaliseringsstöd som utbetalas men som inte ger den verksamhet som de utbetalats för, dels investeringsstöd som används till andra ändamål än de avsedda. Inom BRÅ har en rapport tagits fram som visar på dessa oegentligheter. Vpk menar att i kampen mot ekonomisk brottslighet måste också dessa företeelser stoppas. Det innebär att man i varje sammanhang där statliga eller kommunala närings- eller kreditpolitiska åtgäder föreslås beaktar dessas effekter på den ekonomiska brottsligheten. I samband med s. k. företagsslakter av vinstbolagskaraktäretc., har man i samband med döljandet av transaktionen laborerat med täta namnbyten på aktiebolag. a. har man på det viset kunnat bevara ett inarbetat företagsnamn för framtida behov fastän själva inkråmet satts i konkurs. Teknologin som sådan finns väl beskriven i bl. Åtgärder av den här typen skulle i sin tur kunna försvåras om den registrerande myndigheten (PRV) hade regler om namnkarantän. I dagens läge kan namnbyten göras i stort sett momentant med ekonomiska överflyttningar, men om man tänker sig att ett ledigt namn skulle hållas i karantän , t. ex. , så skulle åtminstone den döljande åtgärden mista sin verkan. Karantän av det slaget stör ju heller inte normala överlåtelser av ett helt företag (verksamheten plus namnet). Åven i vad gäller registerverksamheten finns skäl till förändringar. Ett förslag, som dock av regeringen ansågs som alltför långtgående, har utar betats inom BRÅ. De rutiner som f. n. gäller har varit i bruk . Hår föreskrivs skyldighet för bolagsstyrelse att till patent- och registreringsverket, PRV, anmäla vilka som sitter i bolagets styrelse. Erfarenheterna visar att dessa uppgifter inte ens utnyttjas på rationellt sätt. Härigenom mistes möjligheten att få en bättre överblick över vilka som för tillfället är registrerade i bolagsstyrelsen. Att söka på person och därigenom erhålla en någorlunda aktuell förteckning över vilka styrelser densamme sitter i lär fortfarande inte vara möjligt. Oavsett detta förordar vpk det längre gående alternativet. I det förra är det myndigheten som måste svara för att registret är så aktuellt som möjligt. Genom uraktlåtenhet att inlämna styrelseuppgift, vilket är vanligt bland dem med skumma avsikter, mäste PRV påtala att anmälan icke inkommit och vid vite inkräva dylik. Denna omväg är oacceptabel. Genom att tvinga bolagsstyrelsen att anmäla så fort en förändring har kommit till stånd och att så länge sådan inte inkommit, gäller den registrering som finns, uppnås fördelen att det är bolaget och inte PRV som har intresse att bevaka omregistrering. Att vidare införa en regel om solidariskt betalningsansvar jämte bolaget, för förpliktelser som uppkommit, ligger det helt i den avträdande styrelseledamotens intresse att sådan anmälan om förändring inkommer. Ett sådant förfarande kan knappast vara till några problem för "seriösa" näringsidkare. För det fortsatta arbetet mot ekonomisk brottslighet bör vad vpk här har anfört ligga tili grund. Vi kommer senare beträffande de konkreta förslagen, i enlighet med vad som föresätts i propositionen, att ta upp dessa till bedömning och utifrån dessa lägga förslag och synpunkter. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som riktlinjer för det framtida arbetet mot ekonomisk brottslighet uttalar sig för vad som i motionen anförts. 2. att i övrigt godkänner vad som föreslås i propositionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)