mot · G7022384 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 2384-2391 Tredje vice talman m. fl. Regionalpolitik har bedrivits med särskilda statliga stödmedel , när det statliga lokaliseringsstödet introducerades. En stor mängd medel har tillkommit. I viss men alltför ringa grad har de nya och gamla medlen anpassats till de resultat som framkommit från de undersökningar som gjorts om regionalpolitikens effekter. Vi anser att regional balans är ett av de viktigaste målen för den ekonomiska politiken. är det uppenbart att detta mål är lättare att uppnå vid god tillväxt i ekonomin som helhet och när den allmänna ekonomiska politiken skapar goda förutsättningar för en expansion av näringslivet. Behovet av insatser för att skapa balans mellan landets skilda delar är fortfarande mycket stort. Ett exempel på hur detta behov kan kvantifieras ges i nedanstående tabell. Antal invånare () Behov av nya jobb Arbetskraftundersökningarna (). Måste alla flytta söderut? Rapport från Expertgruppen för forskning om regional utveckling. 1 1983/84. I tabellen redovisas hur arbetsmarknaden varierar mellan olika län. I den sista kolumnen visas hur många nya jobb som skulle behövas för att nå samma relativa förvärvsfrekvens och samma relativa arbetslöshet som i (uppgiften har korrigerats med hänsyn till skillnaden i köns- och åldersfördelning mellan olika län). Tabellen visar enligt vår uppfattning på uppseendeväckande skillnader i arbetslöshet mellan de olika länen. I t. ex. är den relativa arbetslösheten mer än dubbelt så hög som i landet som helhet. Även i och län är arbetslöshetssiffrorna högre än genomsnittet för landet. har i sin partimotion om den ekonomiska politiken presenterat sin syn på hur denna bör utformas för att skapa goda villkor för fortsatt expansion inom näringslivet och möjligheter att återgå till den fulla sysselsättningen. Därutöver kommer det emellertid att finnas behov av riktade insatser för att stärka näringslivet i vissa regioner och även där skapa ökad sysselsättning. Vi anser att de regionalpolitiska insatserna bör vara så generella som möjligt. Detta innebär t. ex. att ett förhållandevis fast regelsystem bör råda inom regionalpolitiken. De utvärderingar som gjorts visar enligt vår uppfattning att stöd enligt sådana fasta regler är mycket mer verkningsfullt än t. ex. ett företagsstöd som beslutas från fall till fall. Det innebär t. ex. att vi anser att det var olyckligt att den socialdemokratiska regeringen rev upp de regler som införts om nedsättning av socialförsäkringsavgifterna i vissa delar av , vilket i praktiken medfört att vissa företag i fått höjda arbetsgivaravgifter när avsikten var att dessa skulle sänkas. Vi anser också att de regionalpolitiska insatserna måste prioriteras till de områden i landet som har de svåraste problemen. Effekten kan annars bli att insatserna fördelas över hela landet i sådan omfattning att de stora regionala obalanserna består. Med hänvisning till att kommittén om det regionalpolitiska stödet till näringslivet skall redovisa sitt slutbetänkande senast föreslås nu bara smärre förändringar av detta stöd. Ett av dessa förslag går ut på ändrade riktlinjer för offertstöd, som föreslås få lämnas även i vissa områden som inte nu namnges. Vi ställer oss tveksamma till detta förslag då vi menar att det kan leda till att stödet fördelas alltför jämnt över landet i stället för att prioriteras till de mest utsatta områdena. Vi utgår ifrån att regeringen använder denna möjlighet mycket restriktivt. Anslaget till regionala utvecklingsinsatser har visat sig ge goda möjligheter att skapa fler arbetstillfällen på ett sätt som från regionalpolitisk synpunkt är särskilt angeläget. Genom att anslaget kan användas till att vidmakthålla och främja de i glesbygderna verksamma småföretagen, däribland företag inom hantverk samt jord- och skogsbruk, skapar man i själva verket en sysselsättning med goda utsikter att bli bestående och gör det till en kostnad som är lägre än för de mer kortsiktigt verkande arbetsmarknadspolitiska insatserna. De aktuella medlen är också mycket eftertraktade. föreslog därför att innevarande budgetårs anslag skulle räknas upp med 150 milj. kr. för att ge möjlighet till det vidgade utrymme som behövdes för ökade utvecklingsinsatser i glesbygderna. Tyvärr fick vi inte gehör för vårt yrkande på denna punkt. Vi kan nu konstatera att medlen för innevarande budgetår i vissa län redan tagit slut. Det gäller bl. a. det krisdrabbade , där behovet av insatser är osedvanligt stort. Det är mot denna bakgrund förvånande att regeringen åter försummar att bygga ut och förstärka anslaget för utvecklingsinsatser i länen. Regeringens förslag innebär i stället att anslaget i realiteten urholkas som larmrapporter från de mest utsatta länen kommer i strid ström. kan inte acceptera en sådan utveckling, som f. ö. i första hand skulle drabba de mest utsatta delarna i landet. Vi föreslår att anslaget räknas upp med 150 milj. kr. Medlen bör föras över från anslaget till Sysselsättningsskapande åtgärder. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att uttalar sig för att regionalpolitiska insatser bör göras med så generella medel som möjligt, 2. att uttalar sig för att det regionalpolitiska stödet bör prioriteras till de mest utsatta regionerna, 3. att beslutar minska anslaget under Sysselsättningsskapande åtgärder på huvudtitel med 150 milj. 4. att beslutar öka de regionalpolitiska länsanslagen med 150 milj. kr. () ()