ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021753 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1753 Per m. fl. Förslaget om statsbidrag till folkhögskolan i Folkhögskolan utgör ett värdefullt inslag i det svenska utbildningsväsendet. Genom folkhögskolan kan mångfalden säkerställas och utbildningar i stimulerande miljöer erbjudas. Det är viktigt att slå vakt om folkhögskolans ställning i svenskt utbildnings- och kulturliv. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att ytterligare en folkhögskola, nämligen folkhögskolan i (Västra Ny), skall erhålla statsbidrag. Vi kan för vår del inte dela den uppfattningen. För att ett skolsystem eller en del därav skall kunna utvecklas till gagn för elever och samhälle fordras att dess verksamhet ges rimligt verksamhetsutrymme. Liksom åtskilliga andra verksamheter i dagens tvingar den ekonomiska situationen fram hårda prioriteringar. Genom att avstå från i och för sig angelägna satsningar kan det som är oumbärligt ges de nödvändiga arbetsförutsättningarna. Det är enligt vår mening svårt att motivera statsbidrag till ytterligare en folkhögskola. Flera statsunderstödda folkhögskolor innebär knappare villkor för dem som redan godkänts för statligt stöd. Någon besparing inom andra delar av skolväsendet som skulle kunna motivera en motsvarande uppräkning av folkhögskoleanslaget kan nämligen inte anföras. Den avgörande frågan blir därmed om en ny statsunderstödd folkhögskola vad gäller kunskapskvalitet och folkbildning är så framstående att den är mera angelägen att stödja med statsbidrag än de skolor som erhåller stöd. Vi anser att så inte är fallet med folkhögskolan i . En partipolitisk utbildning oavsett partifärg har inte så hög angelägenhetsgrad att den bör tillåtas tränga ut mera traditionell folkhögskoleutbildning. Snarare är utbildningen i att betrakta som något som det faller sig naturligt att finansiera med hjälp av partistöd. Med hänvisning till vad som ovan framhållits hemställs att avslår regeringens förslag om statsbidrag till folkhögskolan i (Västra Ny). () () () () () () () ()
mot · G7021756 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. I Övermark i finns en ettårig trädgårdsutbildning vars elever i huvudsak kommer från . Undervisningen är praktiskt inriktad med en mindre del teori och mera praktiska övningar i växthus, i plantskola och parkanläggningar. Som undervisningsämnen upptas bl. a. botanik, kemi, modersmål, matematik, bokföring, ekonomi, marknadsföring, grönsaksodling, blomsterodling, frukt- och bärodling, växtskydd, gödsellära och biologisk odling. Denna typ av utbildning saknas i . Här finns hortonomutbildning, en postgymnasial femårig utbildning. I vårt land ökar intresset för trädgårdsodling såväl i kommersiellt avseende som för privat bruk. Allt fler börjar ifrågasätta den import vi har av grönsaker, bär och frukt produkter som vi med litet organisation och planering själva skulle kunna odla. En sådan tanke ligger dessutom väl i linje med den överproduktion av spannmål och övriga livsmedel som vi har i . Vårt jordbruksöverskott måste minskas, och markerna bör användas för annan slags odling. Det skulle således finnas flera skäl till att satsa på en ny typ av gymnasial utbildning. I har representanter för kommun studerat och uttalat ett starkt intresse av att vid sin gymnasieskola inrätta en trädgårdslinje. Man hävdar, med all rätt, att jordarna och klimatet, långa sommardagar, ger mycket fina skördar av bär, frukt och grönsaker. Mot bakgrund av ovanstående föreslår vi att hos regeringen hemställer att möjligheterna undersöks för att införa och lokalisera ovan skisserade trädgårdsutbildning till kommun. () ()
mot · G7021759 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1759 Å linjen ligger kommun. Inom kommunen återfinns företaget med ca 4500 anställda. Produktionen skickas med 3 vagnsätt om maximalt per sätt till , m.fl. platser. Enbart loket har en vikt av ca . För att vidmakthålla banan har man lagt om densamma med nya slipers och rälser på flera avsnitt, och det arbetet kommer att fortsätta. Man vill därigenom få möjligheter att dels öka hastigheten, dels ock höja axeltrycket från nuvarande till . Varför har vi beskrivit godssituationen? Den har man ju ingen tanke på att beskära. Jo, därför att denna bandel, i varje fall mellan och , måste vidmakthållas och förbättras alldeles oavsett om persontrafik avhyses eller om den får fortsätta. har vi konstaterat att rälsbussar, som ersatts av nya bussar, skickats ned till denna linje och fullgjort sin tjänst. Därför är materialkostnaden minimal. Rälsbussarnas vikt är ca , och i relation till godstågen är slitaget minimalt. Bussarnas hastighet var ., men sänktes . Efter viss upprustning av banan har hastigheten höjts . Efter slutgiltig upprustning av banan bör hastigheten sättas . Resandefrekvensen å banan har trots helt utebliven marknadsföring inte minskat. Skolbarnen från framför allt åker till . kommun har beslutat protestera mot nedläggningen. Bandelen ÄlmhultSölvesborg betraktas ur beredskapssynpunkt såsom angelägen och kan också vara en reservmöjlighet för SJ vid eventuellt avbrott å stambanan mellan och . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att persontrafiktrafiken å bandelen ÄlmhultSölvesborg f. n. icke nedläggs. () ()
mot · G7021760 · 1984-01-24 00:00:00 — i m. fl. fattade beslut om ny trafikpolitik (prop. 1978/79:99, trafikutskottets betänkande 1978/79:18 och rskr 1978/79:419). Av beslutet framgår att järnvägsnätet för persontrafik införs i ett s. k. riksnät. Till riksnätet förs dels persontrafiken på det tidigare s.k. affärsbannätet och vissa andra bandelar. Riksdagsbeslutet berör de för och län gemensamma bandelarna och Bjärka-Säby-Västervik. Beträffande dessa bandelar vill vi framföra följande: Länsstyrelserna i och har i sina trafikplaner uttalat att antalet dubbelturer som f. n. är tre bör utökas till fem. Resandeunderlaget kan ökas betydligt om tidtabellerna justeras så att det blir möjligt att göra arbets- och skolresor. Hänsyn bör också tas till möjligheterna att med järnväg nå det för de båda länen gemensamma primära rekreationsområdet i skärgården. Enligt riksdagsbeslut förs bandelen till riksnätet medan bandelen Bjärka-SäbyVästervik hamnar bland de bandelar som ligger utanför detta nät. Vi anser att bandelarna fyller likartat behov i trafiksystemet. I enlighet med riksdagsbeslutet har därefter regeringen gett SJ i uppdrag att utarbeta en plan för upprustning av riksnätet. beslut får den olyckliga effekten att av de båda ovannämnda bandelarna som fyller likartade uppgifter kommer den ena att rustas upp och få en tillfredsställande standard medan den andra bandelan av ekonomiska skäl kan bli nedläggningshotad. Av propositionen framgår att bandelar som är betydelsefulla länkar i interregionala eller internationella förbindelser eller förbindelser mellan primärt centrum och stambanorna bör föras till riksnätet. Antalet resande på banorna skall vara relativt omfattande och andelen interregionala resenärer stort. Även regionalpolitiska skäl bör tala för att persontrafiken bibehålies på dessa banor. Vi finner det helt logiskt att bandelen mot bakgrund härav förts till riksnätet medan det framstår som märkligt att inte bandelen Bjärka-Säby-Västervik även förts dit. Med anledning av vad i motionen anförts hemställs att beslutar uttala sig för att bandelen Bjärka-SäbyVästervik tillförs riksbanenätet. () () () () () (vpk)
mot · G7021761 · 1984-01-24 00:00:00 — Axel m. fl Tillverkning av godsvagnar m. m. för SJ Transportsektorn spelar en stor roll som motor i samhällsmaskineriet. En väl anpassad transportapparat är en förutsättning för att det moderna industrisamhället skall fungera. Sett ur samhällsnyttans synvinkel är det nödvändigt med ett fullt utnyttjande av de möjligheter som den kollektiva spårbundna trafiken erbjuder, inte minst på godssidan. Här har SJ det bekymmersamt. Från att 1970 ha haft av godstransporterna i landet hade andelen sjunkit till 37. Det är en oroande utveckling för SJ, men också för samhället, eftersom järnväg från många synpunkter är ett förnuftigare sätt att transportera gods än att trängas på landsvägarna. För att SJ på ett bättre sätt skall kunna hävda sig i konkurrensen krävs inte bara ett effektivare utnyttjande av tillgängliga resurser, utan också investeringar i ny, modern och mera kundanpassad rullande materiel. Inte minst med hänsyn till vår handelsbalans och ansträngda ekonomi bör tillverkningen av sådan materiel ske i . Detta är också möjligt genom ett av , Vagnverkstad (AGEVE). AGEVE, med nära 300 anställda, har betydande problem. varslades 94 anställda om uppsägning efter semestern 1984. Orsak är kraftigt minskade beställningar. Hur skall företaget kunna möta framtidens behov av alltmer avancerad rullande materiel med nedrustad verkstad, försämrad försäljningsorganisation och underbemannad konstruktionsavdelning? Om de nuvarande planerna på nedskärningar vid AGEVE genomförs, kommer det med största säkerhet att innebära, att dessa produkter måste importeras, stick i stäv med våra ambitioner att bygga ut och förstärka svensk industriproduktion. skrotas den värdefulla kompetens som byggis upp i företaget . Detta får inte ske. Åtgärder måste vidtas som förhindrar en sådan utveckling. För det första bör understryka värdet av att tillverkning av godsvagnar och annan rullande järnvägsmateriel säkerställs inom landet genom att en tillräcklig och stabil produktion upprätthålls på AGEVE, att kompetensen förstärks genom en utökad satsning på forskning och utveckling inom företaget, samt att ett utökat samarbete mellan befintliga företag inom svensk järnvägsindustri kommer till stånd för att utveckla nya transportlösningar. För det andra bör någon av de utredningar som arbetar 1 1983/84 3 sami. inom transportområdet fä uppdrag att undersöka SJ:s lungsiktiga behov av godsvagnar. För det tredje bör erfarenheterna av del nya leasingförfarande som föresläs i 1984 ars budgetproposition utvärderas, sä snart tillräckligt underlag därtill finns. Med hänvisning till ovanstäende hemställs att som sin mening ger regeringen lill känna vad som i motionen anförts om tillverkning av godsvagnar och annan rullande järnvägsmaleriel vid . () () () ()
mot · G7021762 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1762 m. fl. Upprustning av järnvägsnätet i I motioner såväl 1981/82 som 1982/83 har vi utförligt redovisat den betydelse som järnvägen i inland har för godstransporterna. Vi har därvid pekat på transportbehovet i fråga om timmer på grund av att flottningen har lagts ned. Utvinning av torv och mineraler skapar ett växande transportbehov. Därtill kommer att fler industrier i framför allt och kommuner är helt beroende av järnvägstransporter. Mot denna bakgrund har vi hemställt om att skall uttala sig för en snar upprustning av bandelen . beslutade på regeringens förslag att anvisa 10 milj. kr. för insatser på denna bandel. Vi välkomnar denna insats. Den innebär ett viktigt första steg i ett nödvändigt restaureringsarbete. Denna satsning bör, enligt vår mening, följas av flera insatser. Inom , sektion I, har utarbetats en rad förslag till åtgärder för utvecklingen av järnvägstrafiken i . I detta paket ingår en snar upprustning av järnvägen . Vidare ingår spårupprustning , broar över Skellefte älv och Öre älv och ett s.k. triangelspår i . Dessa åtgärder skulle på ett värdefullt sätt förbättra järnvägens konkurrenskraft och öka säkerheten. De skulle därtill utgöra oskattbara tillskott till sysselsättningen. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behovet av upprustning av järnvägsnätet i . () () () () ()
mot · G7021764 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1764 m. fl. Tåguppehåll i , m. m. SJ har satsat på s. k. intercity-trafik på linjen . Tåg avgår varje timme i vardera riktningen och gör ett begränsat antal uppehåll på mellanstationer. görs uppehåll på 10 orter. och tillhör de större orter på västra stambanan som inte har tåguppehåll medan andra orter av ungefär samma storlek har det. I har man infört tåguppehåll även för Göteborgstågen fr. o. m. . Flera skäl talar för behovet av tåguppehåll i . Kommunen har ett expansivt näringsliv och är beroende av bra kommunikationer. Både näringsliv, samhällsorgan och privatpersoner har behov av snabba tågförbindelser. Stigande oljepriser, miljöskäl m.m. talar för inrättande av tåguppehåll i . En rimlig ambition är att några tåg gör uppehåll. Detta går att göra med nuvarande tidtabell, eftersom vissa tåg inte stannar på så många stationer som andra men ändå har samma avgångs- och ankomsttid från och till slutstationerna. Med ökat resande, utan fler investeringar för SJ än nya plattformsanläggningar, borde man kunna få en viss vinst även för SJ, trots den ökade energiförbrukningen genom tågstoppet. Fjärrtågtrafik underlättar för företagens kommunikationer med omvärlden och medför andra positiva effekter avseende trafiksäkerhet, vägunderhåll, miljö och energiförbrukning, även om det är svårt att direkt värdera i pengar. Kommunen har låtit göra en omfattande utredning, vilken visar på en betydande samhällsekonomisk vinst. SJ:s långtidsplanering bör därför i sin tågplan för 19851990 göra en omprövning och utökning av antalet orter där fjärrtåg gör uppehåll även på västra stambanan och därvid beakta behovet i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utökning av antalet orter med tåguppehåll. () () L. () i () () i
mot · G7021766 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1766 Avgift för färd på har i årets anslagsframställning framhållit behovet av ett förbättrat underhåll av såväl vägar som broar. I en rad tidningsartiklar såväl i dagspress som fackpress har också chef på ett ganska dramatiskt sätt beskrivit behovet av förbättringar av bl. a. broarna. Vägsaltet tränger ner och angriper snabbt armeringsjärnen i betongen och leder till både tidigare behov av förbättringsåtgärder och en avsevärd fördyring av reparationskostnaderna. I många länder bl. a. och används intäkter från väg- och brotullar som ett sätt att finansiera underhåll och reparationer. Vid besök som utskottet gjorde i studerades bl. a. några exempel på användande av tullsystem. I något fall slukade administrationskostnaderna hälften av inkomsterna, i ett annat fall var den ekonomiska fördelen av tullsystemet betydligt förmånligare. av intäkterna användes till underhållskostnader och dessutom avsattes medel till en avskrivningsfond och amortering på lån som tagits upp för viss ombyggnad av den bro tullen avsåg. har redan fått en del skador och bör ses över och repareras. Redan när bron byggdes diskuterades en eventuell avgiftsfinansiering. Trafiken till är intensiv, många färdas över till ön för ett kortare bilbesök, en del är sommargäster och återigen har andelen fast boende på ön ökat. Sammantaget medförden ökade mängden bilar och människor såväl ett större slitage på bron som på . Det vore därför ganska rimligt, att turisterna bidrog till underhållskostnaderna av bron genom en tullavgift. Ett tullsystem bör emellertid vara så enkelt att det inte belastas av höga administrationskostnader som drar ner nettointäkterna och bör kunna användas del av året, . Med hänvisning till vad således i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ett tullavgiftssystem i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G7021767 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1767 Bergslagernas järnvägssellskap m.fl. erbjöd intresserade turister att färdas på med museilok plus vagnar, ett helt tåg , som var fullt brukbart. gammalmodigt men bekvämt och användbart på normalspårig järnväg. Detta turistarrangemang visade sig mycket lyckat och efterfrågat. En fortsatt och mer kontinuerlig verksamhet av samma slag skulle förmodligen väcka både nationell och internationell uppmärksamhet och bli en turistattraktion som kunde tillföra framför allt och nya turistgrupper. Turistnäringen i och harblivit mycket betydelsefull och kan i samband med internationella sportevenemang väntas få allt större betydelse. Människors intresse för gamla tåg har ökat alltmer. är museijärnvägarna en betydande turistnäring. De besöks av 150000-200000 personer . Ett museitåg på skulle därför kunna vara ett kulturinslag och attrahera en publik som har särskilt kulturtekniskt intresse. är den natur som kan beskådas utefter en oerhörd skönhetsupplevelse och det lugna, idylliska transportsättet skulle säkerligen tilltala många människor. Vi vill därför föreslå, att statensjärnvägar, gärna i samarbete med någon privat järnvägsklubb, ges i uppdrag att som ett turistinslag bedriva trafik med museitåg på viss del av året. Därvid förutsätts givetvis att också en satsning på reklam och marknadsföring görs t.ex. genom turistbyrå, som har såväl kommun, landsting som näringsliv i länet som delägare eller med i som just nu arbetar bl. a. åt glesbygdsdelegationen. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om museitåg på . () ()
mot · G7021770 · 1984-01-24 00:00:00 — och är utsjöplatser, vars helårsbemanning på grund av bristande resurser vid är ställd under diskussion. De båda öarna är av riksintresse för vetenskaplig naturvård och är skyddad som nationalpark och ägs i sin helhet av staten. är skyddad som naturreservat och ägs till en del av staten. Efter automatiseringen av fyrplatsema på de båda öarna har överenskommelser träffats mellan berörda intressenter såsom , , , och domänverket om att lösa bemanningsfrågorna. Det är ur skilda synpunkter viktigt att denna bemanning även i fortsättningen upprätthålls. Tillsynspersonalen har en rad viktiga uppgifter att utföra, bl. a. att rapportera kontinuerliga väderobservationer utifrån den position ytterst i havet som båda öarna har. De bevakar oljeutsläpp och fågelkolonier, ser till att skogsbrand ej uppstår, utövar tillsyn över fyrplatsanläggningarna och ser till att allmänhetens friluftsliv sker efter de skyddsområdesbestämmelser som är föreskrivna. I sjöräddningssammanhang har värdet av mänskliga ögon som ser vad som händer på havet från dessa utsjöplatser bekräftats. De senaste årens uppmärksammade gränskränkningar understryker värdet av att ha människor och inte enbart maskiner längs våra kuster. Det vitt kända faktum att öarna verkligen är bemannade har ett värde i sig, och vi vill därför fästa och regeringens uppmärksamhet på nödvändigheten av att de särskilda medel som tidigare avsatts för dessa ändamål även fortsättningsvis kommer att utgå. Med bakgrund av vad ovan anförts yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande bemanning på och . () () 1 1983/84.
mot · G7021772 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1772 Järnvägssträckan BoråsVarberg har stor interregional betydelse. Den utgör en viktig förbindelseled mellan och , liksom anknytningen mot . håller hög standard och är elektrifierad. Resandeantalet är i tilltagande, det finns också en förhållandvis stark och utvecklingsbar godstrafik på bandelen. Det är viktigt att persontrafiken kan upprätthållas. Detta förutsätter att tidtabellerna bättre anpassas till de åkandes behov. a. bör mer av skolelevernas resor kunna ske med tåg. Möjligheterna att öka godsmängden är också goda. Marknadsföringen i detta avseende kan förbättras. Vagnslasttrafiken till och bör behållas, liksom kompletteringar med industrispår, bl. a. för intransport av cement till Strängbetong i . Koltransporter mellan och är också något som bör ske via järnvägen. Inrättandet av ett terminalsystem för massavedstransporter till enligt Norrlandsmodell" är ett annat uppslag. Det finns säkerligen åtskilligt annat som kan göras för att göra bandelen mer frekvent än vad nu är fallet. Bandelen BoråsVarberg är en viktig kommunikationsled för berörda kommuner och dess invånare. Den utgör också en viktig del av landets järnvägsnät och bör därför föras till riksnätet. Därigenom tryggas dess framtid. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hänföra järnvägssträckan BoråsVarberg till SJ:s riksnät på vilket gods- och persontrafik skall bibehållas. () ()
mot · G7021773 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84: 1773 och i Järnvägssträckorna OxelösundFlen och Vpk har till årets i en rad olika motioner tagit upp brister och problem i samband med nedläggningen av persontrafik på olika järnvägslinjer. 1 motionerna har bl. a. pekats på svårigheterna för kommuner och länshuvudmän att kunna bibehålla järnvägstrafik genom innehållet i bestämmelserna för statsbidrag som klart gynnar en övergång till landsvägstrafik med buss. Regeringen har klar uttalat att syftet med det särskilda statsbidraget är att underlätta övergången från järnvägs- till landsvägstrafik. Trafiksituationen i har redan och kommer ytterligare att försämras genom de genomförda och planerade nedläggningarna av persontrafiken på sträckorna Akers styckebrukSträngnäs och . Trots motståndet från en mycket bred opinion hos den berörda allmänheten, från fackligt håll, på kommunal- och länsstyrelsenivå och trots att olika beräkningar visat att det knappast varit ekonomiskt befogat har man från regeringen sanktionerat transportrådets och TGOJ:s nedläggningspolitik då det gäller dessa bandelar. utredningar som visat på ganska stora förluster vid bibehållen persontrafik har ifrågasatts från olika håll. Alternativa kalkyler har visat på betydligt lägre underskott. Om man tar hänsyn till att godstrafiken blir kvar och väger in samhällsekonomiska och inte bara rent företagsmässiga skäl så är det synnerligen befogat att ovanstående bandelar får behålla och återfå sin persontrafik i minst den omfattning som gällde tidigare. Den berörda allmänheten, resenärerna, kommunala myndigheter och länsmyndigheter synes inte heller ha fått en rejäl chans att verkligen studera och utreda olika alternativ till bibehållande av persontrafiken på järnväg med eller utan statligt, landstingskommunalt eller kommunalt stöd i olika former. Enligt vår mening bör en ny utredning - eller fortsatt utredning utföras i samråd mellan SJ och TGOJ, berörda statliga, landstingsoch kommunala organ och myndigheter samt fackliga företrädare. Det klart uttalade syftet skall vara att söka bibehålla och återuppta persontrafiken på ifrågavarande järnvägslinjer. Därvid bör det förutsättas att minst motsvarande belopp i form av särskilda statsbidrag som utgår vid ersättningstrafik med landsvägsbuss skall kunna utgå. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att persontrafiken på järnvägslinjerna och Åkers styckebruk-Strängnäs bör bibehållas och återupptas och begär att regeringen tar initiativ till utredning härom i enlighet med vad som anförs i motionen. HANS (vpk) i
mot · G7021777 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1777 Människors möjligheter att resa har i allmänhet successivt ökat genom en positiv utveckling av färdmedlen. Att kunna resa har också skapat möjligheter att fungera bättre i det dagliga livet och detta i samhällets många olika aktiviteter. Handikappade människor har minst lika stort behov som andra att förflytta sig och att resa. Ofta innebär ett funktionshinder stora svårigheter att förflytta sig även relativt korta sträckor. Färdmedlens utformning och brister i den fysiska miljön gör handikappet än svårare. Anpassningen av de kollektiva färdmedlen till de handikappades behov är viktigt, dels för att öka deras resmöjligheter, dels som ett led i en viktig normalisering och integrering i samhället. antog 1979 ett omfattande program för handikappanpassad kollektivtrafik. Anpassningen av alla trafikterminaler skall enligt beslutet ske . Kunskapen om hur långt anpassningen av trafikterminaler och färdmedel fortskridit, om planerna för framtiden och vilka resurser som kan avsättas är för dagen otillräcklig. Regeringen bör därför ta initiativet till en kartläggning hos trafikmyndigheter och trafikföretag om hur långt det s. k. Hako-beslutet förverkligats. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär initiativ om en kartläggning av dagssituationen då det gäller anpassningen av kollektivtrafiken till de handikappades behov och om planerna för framtiden och vilka resurser som framöver kan väntas bli avsatta för ändamålet. () BO ()