mot · G8022878 · 1984-01-01 00:00:00 — I Energi 85 redovisas att ca energi kan sparas genom att tvåglasfönster ersätts med treglasfönster eller kompletteras med en tredje ruta. Det finns teknik att komplettera oskadade tvåglasfönster med en tredje ruta, vilket ger samma resultat som fönsterbyte, men till en bråkdel av kostnaden. Detta innebär att kostnaden för att spara 1 kWh ofta ligger /kWh. Detta kan jämföras med de senaste kärnkraftsreaktorerna som kostat ca /kWh och därtill kräver betydande driftskostnader. Detsamma gäller den övre gräns som brukar anges för utbyggnad av vattenkraft, ca /kWh. För att inte den framtida produktionsapparaten för energi skall byggas olönsamt stor och energiförbrukningen bli onödigt hög är det viktigt att alla lönsamma möjligheter till effektivare energianvändning i första hand tillvaratas. Detta är också angeläget ur sysselsättningsynpunkt. Bidrag bör utgå för tilläggsisolering av bjälklag, fasad och fönster samt för värmeåtervinning genom värmeväxling. Energibidraget bör utgå efter den energispareffekt som erhålls. Detta innebär att en perfekt installerad tilläggsruta kan få samma energisparbidrag som ett byte från tvåglasfönster till nya treglasfönster. Bidraget bör så långt som möjligt utgå i kronor per mätenhet (t. ex. m2) och reducerat k-värde. I medeltal bör bidragsnivån vara av verklig kostnad. Enligt vår mening bör ytterligare 300 milj. kr. användas för sysselsättningsskapande åtgärder och förstärkt energisparbidrag enligt de riktlinjer som redovisats ovan. Från sida har vi i annat sammanhang motsatt oss att stödet till energisparrådgivningen upphör med innevarande budgetårs utgång och förordat en successiv avtrappning . Det abrupta sätt på vilket regeringen vill ta bort stödet får utan tvivel en mycket negativ effekt på det arbete som bedrivs ute i kommunerna och därmed på möjligheterna att genomföra uppsatta energisparmål. 1984/85:2152) Krav för installation av direktverkande el Av propositionen framgår att nyproduktionen av småhus nu uppfyller de krav som ställs för att få installera direktverkande el. Föredragande statsråd vågar inte heller på detta område föreslå några konkreta åtgärder. Restriktivitet mot installation av direktverkande el är motiverat av de bindningar detta kan innebära till el för uppvärmning och de svårigheter detta leder till vid kärnkraftsavvecklingen. Det är nödvändigt att värmesystem som baseras på el är flexibelt uppbyggda så att direktelen kan bytas ut. Från sida har vi krävt att det 40-procentiga hushållningskravet skall beräknas endast på den del av elen som används för uppvärmning. Vi yrkar att en sådan bestämmelse införs som krav för att få installera direktverkande el. Det kan även finnas skäl att nu utvärdera erfarenheterna av gällande regler med hänsyn till den teknikutveckling som varit. bör därför hos regeringen begära tilläggsdirektiv till utredningen om el och inhemska bränslen () med begäran om förslag till ytterligare skärpta krav för direktverkande elvärme i syfte att motverka ökad sårbarhet i värmeförsörjningen. VI Eneripolitiska styrmedel VI:1 Energibeskattning Det är enligt centerpariets uppfattning nödvändigt att utformningen av taxor, skatter och avgifter på energi utgår från de grundläggande principer för energipolitikens inriktning som redovisats ovan, om den positiva trenden mot ökad energihushållning och en effektivare energianvändning skall bestå. Detta innebär att följande riktlinjer för beskattningen av olika energikällor bör gälla: Importerade och miljökrävande energiråvaror såsom kol och olja bör ha en energilikformig (per energienhet likvärdig) beskattning. Importerade miljövänliga energikällor bör kunna få en viss miljörabatt och skatten sättas lägre än vad en energilikformig beskattning med olja skulle motivera. Inhemska fasta bränslen och alternativa drivmedel producerade på inhemska råvaror bör ej beskattas. Undantag från en energilikformig beskattning med olja bör kunna göras för drivmedel och en lägre beskattning ske när ekonomiskt rimliga substitut saknas. I betydande hänseenden har också anslutit sig till dessa riktlinjer. Exempelvis är flertalet inhemska bränslen befriade från skatt. Från sida har vi också krävt att alternativa drivmedel producerade på inhemska råvaror skall vara skattefria. Innevarande begärde också att regeringen skulle återkomma med förslag om skattebefrielse för etanol (SkU 1984/85:19). Regeringen har inte effektuerat beställning, vilket är anmärkningsvärt. Vi kommer nedan att hemställa att beslutar om återstående förändringar i energibeskattningen i syfte att fullfölja ovan redovisade riktlinjer. VI:2 Stimulanser eller lagstiftning Från sida vill vi understryka att man i första hand skall lita till stimulanser och frivilliga insatser för att nå uppsatta mål. Förbud och detaljinriktad planering av verksamheten kan endast accepteras som nödfallsåtgärd. Administrativa styrmedel riskerar ofta att upplevas som byråkratiska och onödiga och får ej den effekt som avses. VII Energitillförsel VII: 1 Inledning Energiförsörjningen måste i det långa perspektivet tillgodoses genom utnyttjande av förnybara energikällor och en effektiv hushållning med tillgängliga resurser. Det krävs ökade insatser för en effektivisering av energi- och effektanvändningen samt ett fortsatt arbete för att styra över energianvändningen mot inhemska energislag i syfte att ytterligare minska vårt oljeberoende. En övergång till kol är ingen framkomlig väg eftersom även kol är ett importerat miljöstörande energislag. Inom landet finns stora resurser av inhemska bränslen, t. ex. skogsavfall och torv, vilka i första hand måste utnyttjas för värmeproduktionen. Elproduktionen måste på någon sikt förbehållas områden där el är svår eller omöjlig att ersätta och får ej avsättas på värmemarknaden. VII:2 Förnybara och varaktiga energikällor Vattenkraften är, tillsammans med skogsråvara och torv, den energikälla som sannolikt kan ge det största bidraget till vår energiförsörjning även med hänsyn till de krav en god miljö ställer. I det framtida elförsörjningssystemet kommer vattenkraften att utgöra basen och svara för huvuddelen av den producerade elenergin. Från sida har vi tidigare presenterat vår syn på den fortsatta utbyggnaden av vattenkraften (mot. 1983/84:2825). Det framhölls i motionen att den fortsatta utbyggnaden av vattenkraften måste vara försiktig och miljöanpassad och enbart vara avsedd att uppnå målsättningen av en produktionskapacitet på /år i medeltal. I motionen underströks vidare att gällande riktlinjer för den fysiska riksplaneringen måste ligga fast och att någon utbyggnad av älvsträckor som uppräknas riksdagsbeslut inte skulle komma i fråga. Detta innebär bl. a. att någon exploatering av de fyra outbyggda stora älvarna inte får ske. Vi motsatte oss även att älv, vilken är en unik skogsälv, skulle var möjlig att pröva för utbyggnad. I den nu föreliggande propositionen har föredraganden närmat sig vår syn vad gäller projekt som är möjliga att pröva för utbyggnad och kontroversiella projekt som Hylströmmen, Edänge och Galvån undantas. Föredraganden vidhåller dock förslaget att Ammeråns överledning bör tas med i planen för vattenkraftsutbyggnad. Från sida kan vi inte acceptera att detta projekt kommer till stånd med hänsyn till de skador på miljön en sådan utbyggnad innebär. Samma bedömning gäller också Hårkan. I övrigt finns det anledning att återkomma till vattenkraften vid behandlingen av den aviserade nya naturresurslagen. Det krävs ett tillskott på ca för att uppnå den uppsatta målsättningen om produktionskapacitet på . Effektiviseringar, byggande av mindre vattenkraftverk och ej kontroversiell utbyggnad kan enligt vår mening sammantaget ge ett tillräckligt nytillskott för att uppsatta mål skall kunna nås. Några förstudier av projekt i outbyggda älvar finns därför enligt vår mening ingen anledning att genomföra. Sådana studier är rimligen endast berättigade om man avser att dessa skall leda till en exploatering av hitills orörda älvar, vilket enligt vår mening är helt oacceptabelt. Detta bör ges regeringen till känna. Det bör i detta sammanhang understrykas att de produktionstillskott som de föreslagna projekten, effektiviseringarna m. m. ger är marginella i jämförelse med de sparmöjligheter som finns. Nedgången i den faktiska energianvändningen motsvarar en utbyggnad av 20 Kalixälvar. Utbyggnad av ett visst vattenkraftsprojekt tenderar därför att motiveras utifrån andra skäl än de strikt energipolitiska, oftast sysselsättningsskäl. Rimligen bör därför t. ex. i en kommun det antal arbetstillfällen ett visst projekt ger ställas emot de sysselsättningseffekter exempelvis sparande eller tillvaratagande av inhemska bränslen kan ge vid en bedömning av vilka satsningar som bör prioriteras. De särskilda stödinsatser som föreslås i syfte att få till stånd byggande av små vattenkraftverk kan accepteras men vi vill understryka vikten av att problemen med den höga kapitalbelastningen vid byggande av små vattenkraftverk löses. Vi förutsätter därför att skyndsamt slutför utredningen av hur den långsiktiga finansieringen för de små vattenkraftverken skall ske i syfte att få en jämnare fördelning av kapitalbelastningen över tiden. Lika viktigt är att gällande överenskommelser avseende ersättning för producerad el i små vattenkraftverk tillämpas. Vindkraften genomgår en snabb utveckling i länder med högre elpriser än , t. ex. och . De tekniska problemen har till större delen övervunnits och enligt de beräkningar och statens energiverk har redovisat är det möjligt att producera elström från vindkraftverk till ungefär samma kostnad som i koleldade kondenskraftverk, dvs. Det största hindret för en omfattande utbyggnad är den överdimensionerade elproduktionsapparat som finns med rabatterade elpriser som följd. Vindkraften har betydande fördelar framför flera andra energislag. a. varierar möjligheterna till produktion på samma sätt som elanvändningen över året. Den är miljövänlig och de ingrepp som ett vindkraftverk kan innebära i naturen kan åtgärdas. Det är dock självfallet så att vindkraften främst kommer att vara ett komplement till vattenkraften i elproduktionssystemet. I finns två större försöksanläggningar i drift. Försöksverksamheten med dessa två stora vindkraftsprototyper har utfallit väl. Från sida hälsar vi därför med tillfredsställelse att föredraganden nu närmar sig den positiva syn länge har haft på vindkraften. Socialdemokraternas tidigare brist på intresse har emellertid inneburit att utvecklingsarbetet inom den svenska industrin försenats och ett återupptagande kommer därför att bli mer kostnadskrävande än vad som blivit fallet om de satsningar vi förordat fullföljts. Det kan bl. a. noteras att man nu från socialdemokratin ställer sig bakom kravet på havsbaserade vindkraftverk, vilket vi framfört tidigare (t. ex. vår partimotion 1978/79:2406) men som då ansågs helt orealistiska. Vi kan dela de bedömningar beträffande vindkraftens potentiella produktionsmöjligheter som föredraganden redovisar. Det är dock nödvändigt att vindkraftssatsningen inte försenas i avvaktan på de studier som aviseras. Vindkraftsprogrammet bör därför nu gå vidare med att ytterligare aggregat uppförs exempelvis med en storlek på 0,5-5 MW. Till dessa anläggningar bör PoD-stöd (prototyp och demonstrationsanläggningen) utgå från oljeersätt Enligt vår mening bör vidare stöd till investeringar i små vindkraftverk utgå enligt samma grunder som till små vattenkraftverk. Förberedelser för byggande av en demonstrationsgrupp av stora vindkraftverk bör vidtas för att skapa förutsättningar för en kommande serieproduktion. Vi delar föredragandens uppfattning att kraftföretagen bör ta ett betydande ansvar för utvecklingen på vindenergiområdet. En satsning på vindkraftverk kan ses som en framtidssatsning och ger företagen möjligheter att stå väl rustade inför en kommande större utbyggnad. De föreslagna satsningarna ger också goda möjligheter att få referensanläggningar och därmed underlättas möjligheterna till export. En satsning på. vindkraften ger betydande sysselsättningstillfällen inom landet och har även ur den synpunkten en betydande fördel framför satsning på kolkondenskraftverk. Skogsråvara är tillsammans med torv de inhemska bränslen som snabbast kan ersätta olja och har redan tagit en betydande andel av värmemarknaden. Enligt den nu föreliggande propositionen är den totala bränsleanvändningen (1983) ca inkl. industrins bark och lutar. Huvuddelen av denna träbränsleanvändning sker inom industrin. Ca skogsbränsle utnyttjas för värmeproduktion i fjärrvärmeverk resp. ca för värmeproduktion i småhus. har beräknat den tillgängliga energimängden träbränslen exkl. industrins bark och lutar till ca . Även tillgången på torv är mycket stor och har uppskattas till , vilket motsvarar ett värmevärde av ca olja. Utvecklingen på torvområdet går mycket snabbt och användningen har fördubblats jämfört med . I propositionen bedöms att idrifttagna och beslutade torveldade anläggningar kommer att producera ca värme. Det är enligt vår mening väsentligt att i första hand utnyttja tillgångarna på skogsråvara eftersom användning av torv kan innebära betydande ingrepp i naturen. Torven är inte heller någon förnybar energikälla i reell mening. måste dock brytning kunna ske utan ett alltför tillkrånglat tillståndsförfarande särskilt vad avser mindre täkter. I en särskild motion lägger vi därför förslag till förenklingar i den föreslagna lagen om vissa torvfyndigheter. Utnyttjande av inhemska bränslen innebär således att importerade bränslen som kol och olja kan ersättas och skapar således nya sysselsättningstillfällen inom landet. Olja och kol kräver relativt små arbetsinsatser vid hanteringen inom landet. Import av kol och olja är således en import av arbetslöshet eftersom marknaden för våra inhemska energitillgångar då minskar och därmed möjligheterna att ge många människor Målsättningen energipolitiska beslut var att minst 50 000 nya årsarbeten skall ha skapats genom ökad användning av inhemsk energi, främst skogsråvara och torv. Tillvaratagande av skogsråvara beräknas motsvara en arbetsinsats av arbete. Utnyttjande av skogsråvara motsvarande olja skulle då ge ca 25 000 nya jobb. I den föreliggande propositionen redovisar föredraganden en betydligt mer positiv syn på användning av trädbränslen . Även på detta område ansluter den socialdemokratiska regeringen till den uppfattning som vi från hävdat, dvs. att användning av skogsråvara för energiändamål också innebär en ökad tillgång på råvara för industrin även om man försöker dölja detta faktum bakom en rad svulstiga formuleringar. Tillgången på inhemska bränslen är således mycket god och kan skapa betydande sysselsättning. Det finns dock avsättningsproblem och användningen bromsas av den goda tillgången på rabatterad och skattefri el. För att andelen inhemska bränslen i energiförsörjningssystemet skall öka även i fortsättningen krävs att en fungerande marknad byggs upp. kan pellets/briketter tillverkas till kostnader som är konkurrenskraftiga gentemot olja. En intensiv forskning och produktutveckling har skett vad gäller system för utrustning som rör förbränning av biobränslen inkl. briketter, pellets och pulver. Brännare och pannor torde nu ha utvecklats till godtagbar kvalitet och funktion. Värmemarknaden har emellertid snedvridits av den stora elproduktionskapacitet som finns och den intensiva marknadsföringen från kraftbolagen med löften om stabila och låga elpriser i syfte att få avsättning för elströmmen på värmemarknaden. Enligt vår mening krävs såväl aktiva insatser från stat, landsting och kommuner i syfte att pröva olika lösningar för att användningen av skogsbränslen skall fortsätta att öka som gynnsamma bidrags- och skatteregler. I enskilda pannor och små blockcentraler kommer troligen väl automatiserad eldning med förädlade biobränslen att ha den bästa konkurrenskraften gentemot såväl olja som el. Enligt vår mening bör därför skattebefrielsen för den s. k. avkopplingsbara elen begränsas. Vi har i annat sammanhang förordat att restitution av skatt endast skall utgå när användning av inhemska bränslen inte är ett ekonomiskt rimligt alternativ. Vi vill dessutom nu förorda att möjligheter till skattebefrielse över huvud endast skall kunna medges för elpannor som överstiger 3 MW, vilket också skulle underlätta prövningen av om inhemska bränslen i stället kan användas. Dessa begränsningar i skattebefrielsen torde dessutom ge staten betydande skatteintäkter med hänsyn till den omfattning användningen av avkopplingsbar el fått. Vi anser även mot denna bakgrund det föreslagna stödet på av investeringskostnaden till anläggningar eldade med inhemska bränslen otillräckligt och förordar att den tidigare stödnivån på bibehålls tills vidare. Andra inhemska bränslen som på någon sikt kan få betydelse för energiförsörjningen är t. ex. vass och halm. Halm används i bl. a. mindre panncentraler. Konkurrensförhållandena är desamma som för trädbränslen och tov. Omfattande försök har genomförts med energiskogsodling och här har potentialerna bedömts var mycket stora. Energigrödor inom jordbruket och odling av spannmål och sockerbetor som råvara för drivmedel ligger dock betydligt närmare i tiden och skulle kunna innebära ytterligare minskning av oljeanvändningen. Vi kommer något utförligare att redovisa vår inställning till produktion av etanol ur spannmål under avsnitt VII. Vi vill också påpeka i detta sammanhang att i en särskild motion från centerhåll framhålls möjligheterna att minska kväveläckaget från åkermarken genom ökad vallodling. Ett intressant alternativ för att få ett rimligt ekonomiskt utbyte av vallgrödan är produktion av metangas, vilket bl. a. kan ge icke oväsentliga energitillskott. Ur miljösynpunkt är solvärmen det överlägset bästa uppvärmningssättet. Teknikutvecklingen vad avser solvärmeanläggningar går mycket snabbt. BFR (byggforskningsrådet) sammanfattar utvecklingen med konstaterandet att för stora solfångarfält har kostnaden av endast sänkts till hälften som prestanda fördubblats. För gruppvärmecentraler kan t. ex. solfångarfält i kombination med bergvärmelager och värmepumpar vara lönsamma . Med hjälp av värmepumpar kan också solvärmen tas upp indirekt från t. ex. sjöar eller uteluften. De ekonomiska förutsättningarna har således kraftigt förbättrats . Marknadsutrymmet för solvärmetekniken är emellertid begränsat med hänsyn till den rådande produktionsstrukturen på energiområdet med dess överinvesteringar i kärnkraftverken. har en mycket framskjuten position på solvärmeteknikens område. Denna teknik är i ungefär samma situation som värmepumpstekniken var . Värmepumpstekniken fick ett marknadsutrymme när hetvattenavtappningen och kolsatsningarna för storstädernas värmeförsörjning inte kom till stånd. Det är emellertid tveksamt om solenergin kommer att få samma möjligheter. Det krävs därför enligt vår mening såväl fortsatta forsknings- och utvecklingsinsatser som stöd till praktiska anläggningar för att skall kunna behålla sin ledande position på solvärmeteknikens område. Det är därför tillfredsställande att investeringsstödet om av investeringskostnaden förlängs. Den föreslagna förlängningen är emellertid för kort och vi anser att investeringsstödet bör finnas kvar minst . En djärv satsning på solenergi med en inriktning som tar till vara möjligheterna att med hjälp av svensk teknik och svensk produktion främja användningen av solenergi kan ge ett bra försprång i kunskaper och produktionsteknik - med en stärkt ekonomi och ökad sysselsättning som följd. För att klara denna satsning yrkar att anvisar de ökade resurser om BFR hemställt om för forskning och utveckling inom delprogrammen solvärmeteknik, värmepumpar, värmelagring samt systemoch genomförandefrågor. Utvecklingen av värmepumpstekniken har gått mycket snabbt. Enligt föredraganden var det få som insåg de möjligheter värmepumpstekniken hade. Från sida förespråkade vi i samband med energipolitiska beslut omfattande satsningar på värmepumpstekniken och pekade på de möjligheter den hade. Ett exempel är det alternativ med stora värmepumpar som skisserades för storstädernas värmeförsörjning energipolitiska beslut. Värmepumpstekniken är känd och etablerad och vi kan därför acceptera att stödet till introduktion av värmepumpar trappas ned och ges en mer specificerad inriktning. Vi vill dock understryka vikten av satsningar på nya system av värmepumpar och forskning och utvecklingsarbete kring bränsledrivna och kemiska värmepumpar. En viktig del av det framtida energiförsörjningssystemet kommer också utnyttjandet av tillgänglig spillvärme att vara, kanske framför allt för att tillgodose delar av storstädernas värmebehov. Stödet till energiinvesteringar måste ha en inriktning som gynnar inhemska bränslen, värmepumpar, solvärme, spillvärme och naturvärme i sammanhang där de ännu inte är kommersiellt konkurrenskraftiga. Förbränning av avfall har fått en allt större omfattning och kommer enligt propositionen att öka ytterligare. En förutsättning för en omfattande förbränning är att miljöfrågorna kan lösas. I detta sammanhang kan som påtalats i annat sammanhang metanjäsning av det organiska avfallet vara en lösning. publicerade undersökningar visar att förbränningen kan medföra utsläpp av dioxiner och tungmetaller. Enligt vår mening måste därför resurser avdelas dels för åtgärder för att komma till rätta med dioxinproblemet, dels för ett utvecklingsarbete för ökad metanjäsning av organiskt avfall. Detta bör ges regeringen till känna. Användningen av energikällor som kol, olja och kärnkraft innebär stora risker ur olika synpunkter. Utnyttjande av kärnenergi är ett fruktansvärt hot mot människor och miljö. Användning av fasta fossila bränslen innebär svåra påfrestningar för såväl naturmiljö som ekonomi. Målsättningen måste därför vara att så långt möjligt minimera användningen av de ändliga energikällorna. Naturgas är ett importerat energislag, men har avsevärda miljöfördelar jämfört med kol, olja och kärnkraft. Naturgas bör därför kunna utnyttjas i det svenska energiförsörjningssystemet särskilt inom storstadsregionerna. I den händelse gas påträffas inom landet bör den givetvis användas före importerade energislag. Det finns därför skäl att rabattera användningen av naturgas utöver vad som sker. Beskattningen bör därför enligt vår mening inte utgöra mer än hälften av skatten per energienhet för olja - dvs. Detta innebär bl. a. bättre ekonomiska förutsättningar för Syd- och samt för en eventuell utbyggnad av eller Mittsverige. Från sida har vi senast redovisat vår syn på den framtida kolanvändningen i en motion i anledning av proposition 1983/84:158 angående vissa kolfrågor (mot. 1983/84:2810). Vi framhöll där bl. a. att det inte fanns någon anledning att stimulera en kolanvändning utöver de ca som används. Det behövs inget kol för att tillgodose värmemarknadens behov och alla ytterligare investeringar i koleldade anläggningar bör därför undvikas. Kol bör som vi tidigare framhållit - beskattas energilikformigt med olja. Det innebär att skatten per ton kol bör sättas till /ton. Den höjda skattesatsen bör införas . Vårt förslag innebär en ökad skatteintäkt för staten i storleksordningen 250 milj. kr. beslutade om riktlinjer för svavelutsläppen för koleldade anläggningar. Beslutet innebar att vissa nivåer för större resp. mindre anläggningar angavs som riktlinjer vid tillämpningen av miljöskyddslagen. Dessa riktlinjer är enligt vår mening otillräckliga. Vi anser att kolförbränning utan rökgasavsvavling i såväl befintliga som eventuellt nytillkommande anläggningar inte bör komma i fråga. Det bör således vara ett absolut krav att varje koleldad anläggning skall förses med rökgasavsvavling och utnyttja bästa möjliga teknik. Befintliga anläggningar bör kunna få dispens högst fem är för att installera nödvändiga reningsanläggningar alternativt övergå till annat fast bränsle. För samtliga anläggningar bör vidare maximalt tillåtas en utsläppsnorm på svavellMJ.