ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G80271 · 1984-10-29 00:00:00 — Motion 1984/85:71 m. fl. Ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m. m. (trafiknykterhetsbrotten) (prop. 1984/85:21) Regeringen har i proposition 1984/85:21 föreslagit att böter skall användas i större utsträckning än f. n. som påföljd vid rattfylleri. döms normalt till fängelse om någon framfört fordon med mer än 1,5 %o alkohol i blodet. anser att fängelsestraffet för rattfylleri har en viktig allmänpreventiv effekt. Det vore djupt olyckligt för trafiksäkerheten om bilförarna därigenom får intrycket att samhället nu ser mindre allvarligt på rattfylleri . Det är inte trafiksäkerhetsskäl och omsorg om oskyddade trafikanter som ligger bakom regeringens förslag att kraftigt minska användningen av fängelsestraff för rattfylleri. Huvudsyftet är att göra besparingar i budget. Men frågan är om inte kostnader på sjukvårdsområdet kan komma att öka betydligt mer än vad man sparar på fängelseområdet. Därutöver kommer det att leda till lidande för många trafikoffer. Det är ett känt faktum att en stor andel av de allvarligare bilolyckorna beror på alkohol. För en bilförare med 1,5 %c alkohol i blodet är risken för olycksfall 15 till 25 gånger större än för en nykter förare. Detta, är siffror som talar sitt eget mycket allvarliga språk. Regeringen föreslår att fängelse bara skall dömas ut om hög alkoholhalt (1,5 %c) förenats med avsevärd fara för trafiksäkerheten. Enligt vår mening är det avsevärd fara för trafiksäkerheten om någon kör bil med en alkoholkoncentration i blodet av över 1,5 %c. Regeringen har som ett av skälen för en ändring hänvisat till olikheter i rättspraxis. Jämfört med de nuvarande reglerna hotar det nya systemet att skapa betydligt större osäkerhet i domstolarna. Ett av skälen till att olika praxis tillämpats i olika domstolar, har, som anges i propositionen, varit ovisshet om statsmakterna avsåg förändra påföljdssystemet för rattfylleri. Avslås propositionen har på den punkten givit klart besked till domstolarna. Skulle trots det olikhet i praxis leva kvar ankommer det på riksåklagaren att fullfölja de mål där det kan anses att de lägre instanserna inte följt lagstiftarens intentioner. Som påpekas i propositionen har en del av dem som döms för rattfylleri alkoholproblem. Det är angeläget att fängelsestraffet för dessa personer kompletteras med adekvat vård. föreslår sammanfattningsvis att avslår proposition 1984/85:21 i den del som gäller påföljden för rattfylleri. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1984/85:21 i den del som gäller påföljden för rattfylleri. () () () () () () () () () ()
mot · G80272 · 1984-10-29 00:00:00 — Ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m. m. (trafiknykterhetsbrotten) (prop. 1984/85:21) samhället bekämpa brott på ett så effektivt sätt som möjligt? Svaret beror i hög grad av inställningen till straffets ändamål. Större utrymme börjar nu återigen tillmätas den uppfattningen, att hotet om straff avhåller en människa från att begå brott, att det skall råda en förutsebar proportionalitet eller rättvisa mellan brott och straff samt att straffet har en moralbildande eller moralförstärkande verkan. Bestraffningen som sådan är enligt denna allmänpreventiva lära icke det primära; det avgörande är i stället hotet om straff. Men om ett hot inte förverkligas med konsekvens och inte heller innebär något obehagligt förlorar hotet sin trovärdighet och upphör härmed att vara ett hot. Ett bra exempel på straffets moralbildande verkan är vår inställning till rattfylleri. Här har utdömandet av fängelsestraff otvivelaktigt lett till att allt fler människor anser det förkastligt att köra bil i spritpåverkat tillstånd. Härmed kan jämföras det förhållandet att den som stjäl i vissa affärer och varuhus för lägre belopp än . kan undgå alla efterräkningar - något som i gengäld är väl spritt bland ungdomar och andra. Nuvarande ordning, där påföljden normalt bestämmes till fängelse vid högre alkoholhalt än 1,5 %c, bör således bestå. Visst har det i propositionen framlagts skäl som talar för sänkning av promillegränsen till 0,4. Det finns å andra sidan remissinstanser, bland dem , som icke bedömt denna utredning som övertygande. Med hänsyn härtill och till önskvärdheten av enhetliga regler i bör nuvarande gräns alltjämt behållas. Med hänvisning till det anförda - som i stora stycken överensstämmer med en motion av m. fl. att avslår propositionen i dess helhet.
mot · G80276 · 1984-10-25 00:00:00 — Motion 1984/85: 76 m. fl. En samordnad och intensifierad narkotikapolitik (prop. 1984/85:19) Vi delar föredragande statsrådets uppfattning att kampen mot drogmissbruket utgör ett viktigt inslag i skolans elevvård. Detta gäller också alla de insatser i skolans undervisning som kan förmå ungdomar till ett aktivt ställningstagande mot användningen av droger. Vi vill sträcka oss så långt att vi hävdar att skolans förebyggande insatser är den allra viktigaste delen i en framgångsrik kamp mot drogmissbruket. Däremot är vi inte lika övertygade om att den nu föreslagna användningen av skolans resurser är den mest ändamålsenliga. Särskilt punkten 2.3 som gäller nya tjänster på anser vi tveksam. omorganiserades med en ganska radikal bantning som följd. De nu föreslagna nya tjänsterna kan ses som ett led i successiva återuppbyggnad. Vi motsätter oss en sådan utveckling. Enligt vår uppfattning kan de medel som avsätts för nya administrativa tjänster på central nivå komma till bättre användning som ett utökat verksamhetsstöd för lokala ANT-projekt. Eftersom det inte finns någon medelsberäkning i den nu föreliggande propositionen utgår vi från att regeringen i den kommande budgetpropositionen beaktar denna synpunkt. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om användningen av tillgängliga medel i kampen mot drogmissbruk inom verksamhetsområde. () () () () () () () () () ()
mot · G80278 · 1984-10-26 00:00:00 — Motion 1984/85: 78 Tredje vice talman och samordnad och intensifierad narkotikapolitik (prop. 1984/85:19) I proposition 1984/85:19 om en samordnad och intensifierad narkotikapolitik föreslås att den s.k. avvecklas och ersätts med ett alkohol- och narkotikapolitiskt råd, som knyts direkt till regeringen. Mot detta har vi inget att erinra, utan delar föredragande statsrådets uppfattning att det är en fördel om diskussion i dessa frågor kan föras direkt med regeringen. Det är dock angeläget att det nya rådet inte bara blir en kontaktyta för regeringen, som inkallas då regeringen anser det befogat. Rådet måste tillförsäkras en långtgående initiativrätt, vilket måste inkludera rätt för ledamöterna att begära att rådet kallas till sammanträde. För att få till stånd ett fungerande råd är det viktigt att det inom tillskapas ett kansli för rådet, så att rådets ledamöter inte behöver tveka om hur kontakter med rådet skall tas. En positiv erfarenhet från den s. k. har varit att nämnden haft ett särskilt kansli, dit såväl nämndens ledamöter som andra intresserade kunnat vända sig. Hur regeringen organiserar funktionerna inom skall regeringen själv bestämma. Vi vill dock understryka att rådets kansli måste kunna identifieras så att korrekta kontakter kan tas. Mot bakgrund av ovanstående hemställer vi att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen. () ()
mot · G8029 · 1984-10-17 00:00:00 — Motion 1984/85:9 av regionmusiken och Rikskonserter (prop. 1984/ 85:1) På kulturområdet är underförsörjt vid en jämförelse med övriga . De glest befolkade länen och de stora avstånden i norr gör att det praktiskt och ekonomiskt är svårare att bedriva vissa former av kulturell verksamhet i detta område. Exempel på sådan verksamhet är teater, musikteater och musik i alla former. Människors behov av ett kvalificerat utbud av kulturella aktiviteter inom dessa områden är naturligtvis lika stort i som i övriga delar av och för att uppnå en någorlunda balans bör samhällets satsning på kulturens område relativt sett ha en viss tyngdpunkt på . Det var sådana tankegångar som fanns bakom beslut om inrättandet av en fast musikteater i . Denna musikteater, som fick namnet , skulle inte fungera som en vanlig länsteater utan fick hela som sitt spelfält. Genom ett flitigt turnerande har också levt upp till dessa ambitioner på ett synnerligen uppskattat sätt. I anslagshänseende har emellertid behandlats som vilken länsteater som helst, dvs. några särskilda anslag för turnerandet inom sitt stora område har inte fått. Tvärtom har den haft mindre anslag för den regionala verksamheten än t. ex. Norrbottensteatern, som dock bara har det egna länet som spelfält. I det hårdnande ekonomiska klimatet, som också drabbat kulturlivet i i stort, har fått vidkännas krympande ekonomiska resurser. Detta gör att sedan den startade sin verksamhet bara kommer att kunna turnera inom . Detta är att beklaga eftersom har en högklassig repertoar som i sin helhet borde få möjlighet att avnjuta. Den musikaliska försörjningen till sker genom regionmusikens länsavdelning i . Denna har 27 fast anställda musiker. Regionmusiken är en integrerad del av och är för sin verksamhet starkt beroende av det ekonomiska underlag som regionmusiken har att arbeta med. Det finns således starka skäl att stödja avdelningar inom regionmusiken som har dubbla uppgifter, som fallet är i , där regionmusiken förutom den egna konsertverksamheten också utgör stomme i orkester. I propositionen föreslås att 110 milj. kr. skall avdelas för den regionala verksamheten. Summan för den totala resursen är 142 milj. kr. nen föreslår departementschefen att 4,75 milj. kr. skall öronmärkas för att förstärka regionmusiken i fem län: , , , och . Undertecknad föreslår att ytterligare 2 milj. kr. öronmärks som en extra förstärkning till regionmusikens avdelning i . Skälet till detta är den dubbla uppgift som regionmusiken i har med egen konsertverksamhet och som stomme i orkester. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att av de för den regionala musikverksamheten avdelade 110 milj. kr. ytterligare 2 milj. kr. öronmärks som anslag till regionmusiken i .
mot · G802100 · 1984-11-07 00:00:00 — Motion 1984/85:100 Utformningen av det ökade stödet till barnfamiljerna (prop. 1984/ 85:39) I regeringens proposition 1984/85:39 föreslås bl. a. ett stöd motsvarande bidragsförskott till ensamstående adoptivföräldrar. Kostnaden beräknas i inledningsskedet till ca 3 milj. kr. Det måste finnas mycket starka skäl för att utöka antalet bidrag i rådande ekonomiska läge. Varför skall det vara ett stöd motsvarande bidragsförskott eller särskilt bidrag till vissa adoptivbarn som det kallas i lagtexten. Det är ju fråga om ett bidragsförskott! Fast till barn som inte skall vara berättigade till bidragsförskott. Varför inte kalla det bidragsförskott? Varför bara till vissa adoptivbarn? Varför skall bara de barn som adopterats av ensamstående ha detta stöd? Gränsen för vilka som skall ha detta bidrag måste sättas någonstans. Varför inte vi? kan två makar som adopterat fråga. Då kan man fråga: Varför inte alla barn? Då kommer man återigen in på behovet av vårdnadsersättning. Det är dessutom fullständigt fel att på detta sätt stimulera ensamstående till att adoptera genom att ge dem ett särskilt bidrag! Barn bör helst växa upp tillsammans med far och mor, alltså med två föräldrar. Att barn växer upp med en förälder måste även i fortsättningen ske undantagsvis när det av olika ofta tragiska omständigheter blir på det viset. Vi skall i första hand se till barnens behov. Det gör vi inte heller genom att gynna ensamboendes adoptioner och missgynna sammanlevande makar. Flera remissinstanser har avstyrkt eller uttalat sig kritiskt till föreliggande förslag. Föreningen och rätt avstyrker, likaså försäkringskassa som anser att frågan bör samordnas med eventuellt stöd till andra grupper för vilka bidrag inte kan utgå. i anför att stödet bör handläggas i annan ordning i den mån ensamadoptant har behov av stöd. Propositionens förslag diskriminerar äktenskapet! I förslag till lag om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn sägs redan i första paragrafen att bidraget skall utgå till barn som är adopterat av endast en person. I andra paragrafen talas om att ta emot utländskt barn i syfte att ensam adoptera det. Däremot gäller inte lagen om adoptionen har avsett eget eller makes barn eller makes adoptivbarn. Så långt går diskrimineringen av äktenskapet i förslaget. Propositionen ger inte vägledning vad som skall gälla om en ensamstående som fått detta bidrag skulle gifta sig eller sammanbo med någon. inte om bidrag i så fall skall fortsätta att utgå. Inte heller sägs något om möjligheten att homosexuella skall få detta stimulansbidrag för att adoptera. Skälen för att avslå propositionen i denna del är många och överväldigande. Med hänvisning till ovanstående hemställs att vid behandlingen av proposition 1984/85:39 avslår propositionen i den del som avser införande av ett stöd motsvarande bidragsförskott till ensamstående adoptivföräldrar.
mot · G802103 · 1984-11-07 00:00:00 — Motion 1984/85:103 Utformningen av det ökade stödet till barnfamiljerna (prop. 1984/ 85:39) I proposition 1984/85:39 föreslås bl. a. att bidragsförskott för barn som studerar i grundskola, gymnasieskola eller annan jämförlig utbildning skall kunna förlängas och uppbäras till utgången av juni månad det år det bidragsberättigade barnet fyller . Ikraftträdande föreslås ske . F. n. kan bidragsförskott utgå endast till dess det bidragsberättigade barnet fyller . Enligt propositionen skall de barn som sålunda fyllt under innevarande år, 1984, och för vilka eventuellt bidragsförskott därmed upphört inte berättiga till förlängt bidrag enligt de nya reglerna fr. o. m. Föräldrarna till dessa barn, liksom till dem som fyller 19 , kan således inte påräkna det stödet trots att villkoren i övrigt är uppfyllda. Jag tillstyrker propositionen i berörd del med undantag för den beskrivna, enligt min mening orättvisa övergångsregeln. De motiv föredragande statsrådet anför som grund för den restriktiva regeln, att endast barn som 1985 fyllt kan berättiga till bidragsförskott, är inte tillräckliga. Att försäkringskassornas arbetsbelastning temporärt ökas och att det övergångsvis blir en del extra underhållsprocesser i domstolarna är inte godtagbara skäl för att ställa sig bakom en sådan orättvisa. Jag anser därför att med avslag på propositionen i motsvarande del bör besluta att de nya reglerna skall gälla alla barn som inte fyllt när de nya reglerna träder i kraft . Med stöd av det anförda hemställs att med avslag på propositionens förslag till lydelse av övergångsbestämmelsen till den föreslagna lagen om förlängt bidragsförskott för studerande beslutar att övergångsbestämmelsen endast skall ha följande lydelse: Denna lag träder i kraft .
mot · G802104 · 1984-11-07 00:00:00 — Motion 1984/85:104 Utformningen av det ökade stödet till barnfamiljerna (prop.1984/ 85:39) I proposition 1984/85:39 om utformningen av det ökade stödet till barnfamiljerna föreslås, när det gäller barnbidrag vid längre utlandsvistelse, att medföljande barn till en svensk missionär eller präst, som i annat fall är anställd i utlandet, fortfarande skall anses bosatt här, om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Missionsarbete och biståndsarbete företer i betydande utsträckning likheter vad gäller såväl arbetsinnehåll som organisationsbakgrund. Men när det gäller biståndsarbetare anställda av ideella organisationer föreslås inte någon treårsregel. För dessa biståndsarbetare betalar SIDA ett s. k. volontärbidrag. Propositionen säger att det schablonbidrag som utgår bör beräknas med hänsyn till minskade barnbidragsförmåner. Treårsregeln föreslås därför inte för biståndsarbetare som sänds ut av ideella organisationer. Man kan dock befara att det kommer att uppstå gränsdragningsproblem mellan här berörda grupper, som i många fall arbetar sida vid sida. Människor som arbetar under liknande villkor och förhållanden bör enligt min mening behandlas lika när det gäller bosättningsbegreppet. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandlingen av proposition 1984/85:39, Barnbidrag vid längre utlandsvistelse, beslutar att barn till svenska biståndsarbetare anställda av ideella organisationer skall likställas med barn till präster och missionärer med avseende på bosättningsbegreppet.
mot · G802106 · 1984-11-08 00:00:00 — Motion 1984/85:106 m. fl. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1984/85:45) I ovannämnda proposition lägges ett stort antal förslag för att stärka statsbudgeten, motverka en försämring av bytesbalansen och ytterligare förbättra sysselsättningsläget. Vi anser, att dessa åtgärder är nödvändiga för att den nu mycket tydliga uppgången i svensk ekonomi skall kunna vidmakthållas och helst förstärkas. På en punkt vill vi emellertid föreså en ändring i propositionens åtgärdsprogram. Det gäller det i bilaga 2 förordnade anslaget på 250 milj. kr. för att stödja byggsysselsättningen /85. Pengarna i fråga skall användas till beredskapsarbeten av investeringskaraktär i landets sex nordligaste län. Detta motiveras med att arbetslösheten bland byggnadsarbetarna i dessa län väntas bli hög . Enligt vår uppfattning finns det ingen anledning att betvivla detta. Detta finns heller ingen anledning att förmena ifrågavarande län sysselsättningsfrämjande åtgärder av nämnda slag. Däremot vill vi gärna fästa uppmärksamhet på det faktum, att det också finns andra län i landet som enligt tillgängliga prognoser kommer att drabbas av en mycket hög byggarbetslöshet kommande vinter. Vårt eget hemlän, , är ett sådant län. Där beräknar länsarbetsnämnden, att arbetslösheten inom byggnadsverksamheten kommer att uppgå till , vilket t. o. m. är mer än vad aktuella prognoser anger för några av de sex nordligaste länen. Vi föreslår därför, att också andra än de av regeringen föreslagna länen - t. ex. med hög befarad byggarbetslöshet /85 skall få del av de förordade medlen (250 milj. till beredskapsarbeten av investeringskaraktär. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om de föreslagna medlen (250 milj. till beredskapsarbeten av investeringskaraktär /85. () () tl 1984/85.
mot · G802107 · 1984-11-08 00:00:00 — Motion 1984/85:107 m. fl. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder (prop. 1984/85:45) Regeringen föreslår att bensinskatten skall höjas med , grundbeloppet för kilometerskatten för bussar med och för dieseldrivna personbilar med skattevikt 1301- . Förslaget kommer att få allvarliga konsekvenser för befolkningen i och strider mot de av uppställda regionalpolitiska målen. Följande synpunkter kan i all korthet anföras: Vi har långa avstånd i de fyra Norrlandslänen. 1) Detta drabbar persontransporterna bostad - arbetsplats. 2) Konsumtionsvaror kommer att fördyras på grund av högre transportkostnader. 3) Vi får högre transportkostnader för näringslivets råvaruförsörjning och därigenom försvåras våra företags konkurrenskraft. 4) Resekostnaderna fördem som utnyttjar länets kollektivtrafik kommer att öka. Den mycket stora höjningen av kilometerbeskattningen för bussar är procentuellt större än höjningen av bensinpriset. Ett genomförande av regeringens förslag kommer att leda till högre biljettpriser och - vilket är värt att notera - stå i strid med allmänna strävanden att få oss resenärer att i större utsträckning utnyttja kollektiva trafikmedel. Med stöd av ovanstående hemställs att måste avslå förslaget om en höjning av bensinskatten och kilometerskatten för bussar och dieseldrivna personbilar. () PER-R1CHARD MOLÉN (m) PER () ()
mot · G802108 · 1984-11-09 00:00:00 — Motion 1984/85:108 m. fl. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1984/85:45) I regeringens förslag om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. föreslås att bensinskatten skall höjas med litern, från . Med denna skattehöjning avser regeringen att stärka statsbudgeten, till viss del begränsa efterfrågan på bensin och därmed minska oljeimporten. Detta skall medverka till en förstärkt bytesbalans. Regeringen anser också att bensinskattehöjningen är motiverad av miljöpolitiska skäl. Vi kan i huvudsak instämma i dessa motiv för en höjning av bensinskatten. Men vi kan inte acceptera den regionala orättvisa som den höjningen innebär för stora områden inom de s. k. skogslänen. I områden med väl utbyggd kollektivtrafik kan den ökade utgiften som skattehöjningen innebär för bilåkandet kompenseras med ett minskat nyttjande av bilen. I framför allt inlandsområdena i skogslänen och glesbygden, där inga allmänna kommunikationer finns eller där endast enstaka buss- eller tågförbindelser erbjuds, kan bilåkandet inte minskas på motsvarande sätt utan stora men för befolkningen i form av ökad isolering. I dessa områden av riket är också avstånden långt större än vad de är i tätare befolkade delar. En höjd bensinskatt leder därför till en stor orättvisa kostnadsmässigt, som måste kompenseras i skogslänen. Regeringen har i propositionen föreslagit att, med hänsyn till de längre körsträckorna i inre delarna av stödområdet, bilägarna skall kompenseras genom en nedsättning av fordonsskatten. Kompensationen föreslås höjd från f. n. inom de skogslänsområden som f. n. har skattekompensation. Vi kan inte anse detta vara en acceptabel utjämning av kostnaderna för den nu föreslagna skattehöjningen. Vi föreslår att kompensationsbeloppet höjs till . Skogslänen drabbas också av bensinbolagens märkliga prispolitik på ett regionalt olyckligt sätt. har bensinen i vissa delar av skogslänens inland varit upp till ca dyrare än bensinpriset på vissa bensinstationer i t. ex. . I områden i Syd- och har ännu lägre bensinpriser noterats, som en följd av lokala och regionala priskrig. En prissättning på bensin, beroende av konkurrens eller inte, missgynnar alltid glesbygd sdelarna och de norra delarna av vårt land. Den skapar också, tillsammans med den föreslagna skattehöjningen, ökade konkurrensproblem för företag och produktion i skogslänen. En sådan prissättning kan vi inte acceptera. Vi anser att hos regeringen begär en skyndsam kartläggning av bensinprisets variationer och också prövar möjligheterna att åstadkomma ett regionalt rättvisare prissystem på bensin. Nuvarande prissättning strider mot den regionalpolitiska utjämning som uttalat som målsättning. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar att kompensationen via fordonsskatten för den föreslagna nya bensinskatten höjs från f. n. per fordon inom de skogslänsområden som f. n. har liknande skattereduktion, 2. att hos regeringen begär en kartläggning av senaste årets stora prisvariationer på bensin och förslag på åtgärder som kan leda till ett regionalt jämlikare bensinpris. () () ()