mot · G7022531 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. För utgår det invandrar- och minoritetspolitiska arbetet från principen om alla människors lika rätt och värde. Det har tagit sig uttryck i att slår vakt om en fortsatt generös flyktingpolitik och en strävan att genom kontinuerligt reformarbete nå de mål uppställt för invandrarpolitiken: jämlikhet - valfrihet - samverkan. Det var också efter dessa riktlinjer som invandrarpolitiken vidareutvecklades hade ansvar för den i regeringen. En bärande tanke i arbetet var att främja barnens och ungdomens situation, särskilt i deras rätt till aktiv tvåspråkighet och en bra utbildning. En snabb och positiv utveckling av invandrarbarnens undervisning skedde också . Regeringen lade fram ett särskilt handlingsprogram för att möta invandrarungdomens problem. Detta antogs av . beviljade regeringen 3,2 milj. kr. via allmänna arvsfonden till för ett 4-årsprojekt med syfte bl. a. att skapa kontakter mellan invandrarungdomar och svenska ungdomar i fritidsverksamhet. Stor uppmärksamhet ägnades åt relationerna mellan invandrare och den svenska majoritetsbefolkningen. erhöll särskilda resurser för att öka invandrarkunskapen bland svenskar. Invandrare fick också ett rättsligt skydd mot diskriminering genom ändringar i lagen om hets mot folkgrupp. har myndigheter och organisationer och enskilda på ett kraftfullt sätt visat engagemang för invandrarna och tagit avstånd från de enstaka, men icke desto mindre allvarliga fall av rasism som förekommit. Ett intensivt utrednings- och beredningsarbete pågick eller igångsattes . Bland viktiga utredningar som eller inkom kort kan läggas till grund för fortsatt reformarbete kan nämnas språkoch kulturarvsutredningen, utredningen om tolk- och översättningsservice samt utredningen om invandrings- och minoritetspolitiken. Sistnämnda utredning har avslutat sitt arbete rörande den fortsatta invandringspolitiken, betänkandet har remissbehandlats och proposition utlovas . När det gäller invandrarpolitiken har utredningens uppgifter genom tilläggsdirektiv numera starkt begränsats. Så t. ex. har den viktiga frågan om invandrarungdomarnas situation i olika avseenden och åtgärder för att förbättra den utgått, vilket vi starkt beklagar. Också i andra avseenden har utredningsuppdraget, som gavs hade ansvar för invandrarfrågorna i regeringen, snävats in. Flera utredningar har sedan ganska länge varit klara och remissomgången 1 * 1983/84.3 sami. avslutad utan att något hänt med de framlagda förslagen. Dit hör utredningen om språkliga minoriteter i förskolan, utredningen om ett lokalt omhändertagande av flyktingar, utredningen om tvåspråkighet som ökat meritvärdet men framför allt utredningen om svenska för vuxna invandrare. De två sistnämnda propositionerna aviseras nu eventuellt till vårriksdagen men först som gör det omöjligt för att behandla dem under innevarande riksdagssession. Ett vidgat internationellt samarbete etablerades under föregående mandatperiod på det invandrar- och minoritetspolitiska området. Detta har följts upp efter regeringsskiftet. Den första europeiska migrationsministerkonferensen ägde rum i på initiativ av och med den svenska invandrarministern som ordförande. Enligt beslut vid denna konferens har en andra migrationsministerkonferens hållits . Systematiska kontakter byggdes upp med de stora uvandringsländerna främst med och . deltog också mycket aktivt i det internationella flykting- och migrationssamarbetet både inom och i FN. I det följande ges kortfattat syn på ett antal aktuella frågor på invandrarpolitikens område. Konkreta förslag med eller utan anknytning till budgetpropositionen läggs. Forskning och praktiska erfarenheter visar att det är av stor vikt att invandrarbarn får stöd i att utveckla det egna språket. Barn som får sådant stöd skaffar sig ett bättre ordförråd i såväl sitt eget språk som i svenska språket, de förlorar inte sitt modersmål, de känner en större emotionell trygghet. Modersmålsundervisningen och hemspråksundervisningen, som den sedermera kommit att kallas, har och utvecklats mycket snabbt. Det kan noteras att i deltar nu mer än hälften av de berättigade eleverna - i vissa språkgrupper - i hemspråksundervisning som ges i ett femtiotal språk. har formerna för undervisningen utvecklats i riktning mot ett allt större hänsynstagande till de språkliga minoriteternas egna önskemål. Ett exempel är att antalet hemspråksklasser och förberedelseklasser med gemensamt hemspråk ökade från 162 stycken /76 till 741 stycken /82. Denna utveckling, som enligt mening är positiv, har bl. a. möjliggjorts genom att regeringen fr. o. m. medgivit försöksverksamhet med jämkade timplaner på låg- och mellanstadium. Frågan om den fortsatta utvecklingen av den särskilda undervisningen för invandrarbarn och barn från språkliga minoriteter har behandlats av språkoch kulturarvskommittén, som tillkallades av förra regeringen och som fick sina direktiv av dåvarande utbildningsminister . Kommittén har lagt fram sitt slutbetänkande och det är f. n. föremål för remissbehandling. Utbildningsministern säger i budgetpropositionen att han avser att i ett senare skede föreslå regeringen att medge fortsatt försöksverksamhet med jämkade timplaner på låg- och mellanstadier under /85 i avvaktan på en varaktig lösning av frågor som rör hemspråksundervisningen i bl. Till de många olika frågor som berörs i språk- och kulturarvskommitténs betänkande finns det alltså anledning att återkomma . Vi vill emellertid inte försumma möjligheten att där ge uttryck för vår inställning i ett par frågor som vi bedömer viktiga, frågor där vår ståndpunkt är känd. Försöksverksamhet med frivillig kompletterande hemspråksundervisning Många elever och föräldrar anser med rätta att det antal timmar som kan anslås till hemspråksundervisning inom ramen för den ordinarie skoldagen är för litet för att uppnå den aktiva tvåspråkighet som är målet med undervisningen av invandrarbarn. De elever som inte kan påräkna ett aktivt stöd från sina hem drabbas särskilt. Ett problem är emellertid att en utökning av hemspråksundervisningen med nuvarande regler oftast förutsätter att invandrareleverna måste välja bort andra ämnen och därmed inte får samma undervisning i övrigt som sina svenskspråkiga kamrater. I pågår av skoldirektion administrerad och finansierad frivillig hemspråksundervisning för vissa språkgrupper. Verksamheten tycks vara uppskattad av både barn och föräldrar och har ett stabilt elevunderlag. På vår förslag av liknande innehåll till fjolårets riksdag erinrade utbildningsutskottet om att hemspråksundervisning redan nu får ordnas på tid för fria aktiviteter. I övrigt hänvisade utskottet till språk- och kulturarvskommittén som också i sitt betänkande har diskuterat frågan men avvisat frivillig undervisning utanför skoltid. Vi anser emellertid att det finns skäl att pröva en frivillig hemspråksundervisning utanför skoltid i fler kommuner för att därmed få ett underlag för bedömning för framtiden. Vi föreslår att regeringen ger SÖ i uppdrag att initiera sådan försöksverksamhet. Försöksverksamhet med särskild grundskoleenhet med ett invandrarspråk som undervisningsspråk I direktiven till språk- och kulturarvskommittén erinrade dåvarande regeringen om att en viktig fråga är om man nu kan göra sådana omprioriteringar att undervisningen i hela den obligatoriska skolan sker på ett annat språk än svenska för vissa språkgrupper med hänsyn till de förutsättningar som elevernas antal, språkkunskaper och skolans möjligheter kan erbjuda. I sammanhanget noterades att mer än en kvarts miljon av befolkningen i är finsktalande, att en stor del av de åtgärder som vidtagits på olika samhällsområden har anpassats till detta förhållande samt att särskilda åtgärder för att ge de finskspråkiga i större möjligheter till utbildning i och på finska är en viktig del av det nordiska samarbetet. Det finns privata skolor i som bedriver undervisning på främmande språk. Dessa skolor är emellertid till sin karaktär så speciella att de i mycket liten utsträckning kan återföra erfarenheter som är till nytta för undervisningen av invandrarbarn inom den svenska . Ett skäl härför är att dessa skolor har enskild huvudman. Ett annat skäl är att inget av de mest frekventa invandrarspråken finns representerade. Enligt mening skulle det vara av värde med en försöksverksamhet med särskild grundskoleenhet där undervisningen bedrivs på ett invandrarspråk. Det synes lämpligt att i första hand beakta behoven på det finska språkområdet. Skolan skulle ha formen av en vanlig grundskoleenhet inom den svenska och omfatta samtliga årskurser. Försöksverksamheten kan förläggas tili en eller flera lämpliga kommuner. Syftet skulle bl. a. vara att ta fram metoder i undervisningen som kan användas inom övrig undervisning av invandrarbarn inom det svenska skolväsendet. Ett annat viktigt syfte är att finna former för undervisningen som innebär att eleverna verkligen blir aktivt tvåspråkiga. Med hänvisning till det anförda bör ge regeringen till känna att en försöksverksamhet med särskild grundskoleenhet där undervisning bedrivs på invandrarspråk anordnas inom det svenska grundskoleväsendet i en eller flera lämpliga kommuner. Lärarutbildning i ämnet Svenska som främmande språk Stor vikt måste fästas vid undervisningen i svenska i ungdomsskolan. Goda kommunikationsfärdigheter i svenska är nödvändiga för att klara fortsatt skolgång efter den obligatoriska skolan samt i yrkeslivet. Målet måste vara aktiv tvåspråkighet! Många lärare som undervisar invandrarbarn i svenska saknar dock såväl erfarenhet av som utbildning för att ge undervisning i svenska som främmande språk. Dessutom är bristen på läromedel ett stort problem. Kurser i svenska som främmande språk ges f. n. endast inom de resurser som anvisas för personalutbildning för skolväsendets behov. I SÖ:s rapport försöksverksamhet med jämkade timplaner... (sept. 1982) slås behovet av en förbättrad lärarutbildning fast liksom betydelsen av att lärare i ämnet svenska som andra språk har vissa SÖ fann att lärarsituationen var otillfredsställande. Vi noterar att problemet fortfarande inte är löst. Någon proposition rörande lärarutbildning aviseras inte heller i budgetpropositionen. bör därför nu ge regeringen till känna att frågan om kompletteringsutbildning för lärare som undervisar i svenska som främmande språk bör lösas. Invandrarnas möjligheter att utnyttja sina språkkunskaper i det svenska undervisningsväsendet och på arbetsmarknaden budgetproposition (1981/82:100, bil. 15 s. 14) anmäldes att ett arbete har initierats i i syfte att kartlägga möjligheterna att ge tvåspråkighet ett meritvärde vid anställning samt vid antagning till viss utbildning. Arbetet avslutades och redovisas i en rapport (DsA 1982:9). Av rapporten framgick att inneburit något av ett genombrott för tanken att kunskaper i ett invandrarspråk faktiskt är en merit. Arbetsgruppen konstaterade att de statliga myndigheterna redan nu torde vara rättsligen skyldiga att beakta kunskaper i invandrarspråk som en merit vid tillsättning av statliga tjänster där sådana kunskaper behövs. Det noterades att flera myndigheter redan nu anger att kunskaper i finska och andra språk räknas som ett meritvärde vid anställning. Vidare kan invandrare, som har ett minoritetsspråk som modersmål, tillbaka få företräde till utbildningsplats inom vissa av de allmänna utbildningslinjer till vilka UHÄ svarar för antagningen. Det finns flera skäl till att uppmärksamma de språkkunskaper som invandrarna besitter. Av särskild vikt just nu är att en satsning på tvåspråkighet medför att invandrarnas arbetsmarknad vidgas. Det ökade behovet av samhällsservice på invandrarspråk är ett annat skäl. I rapporten framlades flera förslag i riktning mot ökat meritvärde för tvåspråkighet. I budgetpropositionen redogörs för vissa åtgärder som därefter vidtagits men något helhetsbegrepp har ännu inte tagits. bör därför uttala att det är av synnerlig vikt att frågan om meritvärde för invandrarspråk vid anställning och utbildning löses. Åtgärder för invandrare med utländsk utbildning Många invandrare i har genomgått högskoleutbildning eller delar av högskoleutbildning i sitt ursprungsland. Särskilt gäller detta förhållandet för invandrare i vissa flyktinggrupper. I erkänns emellertid inte deras utbildning utan de hänvisas i normalfallet till att göra om hela utbildningen i . Deras sociala och ekonomiska situation möjliggör oftast inte detta. Dessa frågor tas upp i ovannämnda rapport (DsA 1982:9) vari det sammanfattningsvis konstateras att nuvarande ordning inte är tillfredsställande. I en rapport från UHÄ, Värdering av utländsk högskoleutbildning, (UHÄ-rapport:19) görs en kartläggning av nuvarande förhållande på området. I rapporten lämnas också en rad förslag till hur frågan skall lösas. Man föreslår bl. a. att UHÄ skall få ansvaret för hanteringen av bedömningen av utländsk högre utbildning och att ämbetet tilldelas resurser för denna uppgift. Utbildningsministern föreslår nu i budgetpropositionen att UHÄ genom en försöksverksamhet skall söka finna en lämplig ordning för att värdera utländsk utbildning. Detta kan vara en början men vi anser det nödvändigt att frågan möjligt får en permanent lösning i enlighet med de förslag som UHÄ lagt fram. Både för de aktuella invandrarna men inte minst för det svenska samhället är det en fördel om deras utbildning och kunskaper tas till vara. Detta bör ges regeringen till känna. Bättre svenskundervisning för vuxna avlämnade utredningen om svenska för vuxna invandrare sitt slutbetänkande som av dåvarande regeringen omdelbart sändes ut på remiss. Remisstiden gjordes kort för att proposition skulle kunna läggas i en fråga som av regeringen då bedömdes mycket angelägen eftersom den försöksverksamhet som svenskundervisningen bedrivits i hade uppenbara brister. Vid regeringsskiftet var arbetet på en proposition i frågan långt framme. har frågan gång på gång förhalats. lovade invandrarministern att proposition skulle komma . Enligt propositionsförteckningen aviseras propositionen nu eventuellt att komma , alltså som gör det omöjligt för att, om propositionen kommer, kunna behandla den under innevarande riksdagssession. Detta är djupt beklagligt. Det innebär alltså ytterligare fördröjning av en fråga som ansåg ytterst angelägen att få löst . har också i sin petita understrukit vikten av ett skyndsamt ställningstagande till sfi-undervisningen. Vidare pekade socialförsäkringsutskottet på att propositionen om svenskundervisning för vuxna invandrare var menad som ett medel att lösa de speciella problem som många invandrarkvinnor har i det svenska samhället. Det är förvånande och oroande att regeringen nonchalerar uttalanden. Vi föreslår att nu uttalar att regeringen bör handlägga frågan om reformering av svenska för vuxna invandrare så att ett nytt system kan träda i kraft . Med tanke på vad som sagts om att ta till vara invandrares högre teoretiska yrkesutbildning är det angeläget att de efter ankomsten till erhåller svenskundervisning i den omfattning som krävs för att de skall kunna återuppta sin yrkesverksamhet i . För dessa grupper är ofta språket det viktigaste arbetsredskapet. För t. ex. invandrade lärare är det uppenbart att det krävs svenskundervisning av en helt annan omfattning än vad samhället erbjuder inom ramen för nuvarande former för svenskundervisning för vuxna invandrare. Man kan således notera att ett stort antal hemspråkslärare har kompetens att undervisa också i andra ämnen, men av språkliga skäl är förhindrade därtill. Dessa lärare utgör en värdefull resurs i ett framtida skolsystem där större hänsyn tas till de språkliga minoriteternas behov inom undervisningen samt för att nå det uppställda målet om aktiv tvåspråkighet. Motsvarande exempel finns naturligtvis inom andra yrkesområden. I samtliga fall framstår nuvarande situation som ett slöseri med mänskliga resurser. och vidtogs en rad åtgärder för att nedbringa handläggningstiderna i utlänningsärenden inom ramen för det regelsystem och den insatsordning som gäller . De innefattade omprioriteringar och resurstillskott i samtliga led i instansordningen. Sammantaget gav åtgärderna bestående resultat i hela instansordningen och då särskilt i som varit en flaskhals. Vid regeringsskiftet hade ärendebalansen i , dvs. ärendekön för avlägsnande av ärenden, sjunkit till 334 ärenden från att sällan understigit 1000 ärenden. För att påskynda en motsvarande positiv balansutveckling inom gav regeringen verket möjlighet att rekrytera ytterligare handläggare. Regeringen uttalade att målet var att förkorta handläggningstiderna i hela instansordningen. I budgetpropositionen 1983/84 föreslog föredragande statsråd att de tre tjänsterna som tilldelats verket skulle dras in. I kompletteringspropositionen 1982/83:150 föreslog statsrådet däremot att tjänsterna skulle beviljas för /84. I årets budgetproposition har tjänsterna på nytt dragits in. Men föredragande statsråd anmäler att hon är beredd att senare pröva frågan om en förlängning av den temporära resursförstärkning som verket f. n. har. Denna ryckighet i regeringens agerande mot leder naturligtvis till svårigheter för verkets möjligheter att planera och fullgöra sina arbetsuppgifter. Handläggartjänsterna på tillståndsbyrån kräver kunnig och erfaren personal. Men den ryckighet som visas av regeringen gör det svårt att rekrytera kvalificerad personal till verket. Arbetssituationen på tillståndsbyrån har varit ansträngd med höga ärendebalanser och långa handläggningstider. Antalet komplicerade ärenden har ökat. En förkortning av handläggningstiderna är såväl med hänsyn till de människor som berörs som till samhällets kostnader för väntare önskvärd. Den stickprovsundersökning som genomförde bland ett antal kommuner 1982 pekade på att socialbidragskostnaderna för UAT-sökande ligger på mellan 90 och 100 milj. kr. En förkortning av handläggningstiderna gör det möjligt att sänka anslaget till kommunerna för hjälp till utländska medborgare. Vi hemställer därför att statens invandrarverk även under /85 får en temporär förstärkning på tre tjänster (+400000 kr.) till tillståndsbyrån och att anslaget J6 ersättning till kommunerna för hjälp till utländska medborgare sänks med . Verksamhetsbidraget till invandrar- och minoritetsorganisationerna Invandrarnas riksorganisationer fyller en viktig funktion som länk mellan invandrargrupperna och de svenska myndigheterna. Som intresseorganisationer är de ett uttryck för att språkliga och etniska minoriteter i vårt samhälle önskar bevara och utveckla sin kultur i enlighet med valfrihetsmålet som uppställt för invandrar- och minoritetspolitiken. Flera av invandrarorganisationerna arbetar f. n. under stora ekonomiska svårigheter. Uppsägningar av personal och minskad verksamhet har skett i några av riksförbunden. efterfrågar samhället i allt större utsträckning invandrarorganisationemas medverkan och synpunkter. har i sin anslagsframställan starkt betonat behovet av ökat stöd till invandrarnas riksorganisationer. Den prioriteringen får ökad tyngd genom att verket avstått från att äska ytterligare medel till den angelägna projektverksamheten. Regeringen har däremot valt att räkna upp båda anslagen med mindre belopp och därigenom splittra den lilla resursökning som föreslås. Invandrarpolitiska utredningen (IPOK) som tillsattes 1980 har bl. a. i uppdrag att se över samhällets stöd till invandrarorganisationerna. Ett betänkande väntas . I avvaktan på utredningens förslag anser det ändå viktigt att öka anslaget till verksamhetsbidrag för invandrarorganisationerna. En angelägen verksamhet för invandrarkvinnor är under uppbyggnad i flera riksorganisationer. Det är viktigt att detta arbete kan fortsätta och utvecklas. Vi föreslår därför att den av regeringen föreslagna uppräkningen av projektbidraget (+95 000) överförs till verksamhetsbidraget samt att ytterligare 600 000 från kontot J6 () Bidrag till kommunerna för hjälp till utländska medborgare omfördelas till verksamhetsbidrag. Totalt föreslår vi en uppräkning av verksamhetsbidraget med . i förhållande till regeringens förslag. Många av de flyktingar som slutligen får en i har i sina hemländer tidigare varit fängslade och i samband därmed utsatta för tortyr. Tortyr har förekommit sedan långt tillbaka men tortyrmetoderna har förändrats. används alltmer metoder som syftar till att ge psykologiska effekter och man är angelägen om att de inte skall lämna synliga spår efter sig. På det sättet är det svårare att få belägg för vad som verkligen förekommit. har vid i funnits ett behandlingscenter för rehabilitering av tortyroffren. Detta finansieras delvis av danska staten som ställt lokaler och utrustning till förfogande. I övrigt drivs verksamheten med hjälp av frivilliga bidrag från och från internationella fonder. Verksamheten har enligt samstämmiga vittnesmål visat sig ge goda resultat och har varit av stor betydelse för de människor som upplevt tortyr. I finns ingen liknande verksamhet trots att - som inledningsvis nämndes - många flyktingar också i har upplevt tortyr. Svenska Röda korset har planer på att i ordna ett rehabiliteringscenter för tortyroffer. Vi anser det vara mycket angeläget att denna verksamhet kommer i gång i , och vi tycker det är naturligt att svenska staten lika väl som den danska visar sitt positiva intresse genom att ge ekonomiskt stöd till densamma. Detta bör ges regeringen till känna. I avtalen mellan staten och de olika bolagen inom stadgas en skyldighet att i programutbudet särskilt rikta sig till olika språk- och minoritetsgrupper. Föreskrifterna ligger i linje med riksdagsbeslutet om att samhällets insatser i invandrar- och minoritetspolitiken skall syfta till jämlikhet, valfrihet och samverkan. Nuvarande avtal med staten går ut . Arbetet med en översyn har påbörjats och förslag till nytt avtal kan väntas under kommande budgetår. Fram till fanns i riksradion enbart korta nyhetssändningar på invandrarspråk. Televisionen sände huvudsakligen program och nyheter producerade av den finska televisionen. Först i och med radionämndens granskning och beslut rörande programföretagens verksamhet på invandrar- och minoritetsspråk skedde en utbyggnad av verksamheten. Införandet av lokalradion 1977 innebar en väsentlig utökning av sändningarna på invandrarspråk. Vid en genomgång av aktuella sändningstider och programinriktning i de olika bolagen finner man att i stort sett samma språkgrupper som också har sändningar . Endast ett nytt språk, spanska, har fått Nytillkomna invandrar- och flyktinggrupper som kommit och som exempelvis assyrier/syrianer och polacker saknar ännu rikssändningar. Radio- och TV-bolagen har var för sig också inom sig kommit att utveckla minoritetsredaktioner eller inordna verksamheten som en del i en större nyhets/programredaktion. Sändningarna på invandrarspråken har på det sättet kommit att konkurrera med varandra. Konkurrensen har till stor del kommit att handla om nyhetssändningar. Etermedia står inför stora omvälvningar. TV-sändningar via satellit och kabel kommer att introduceras . befinner sig i en besvärlig ekonomisk situation. Betydande besparingar måste t. ex. genomföras inom bl. a. televisionen. Det finns en uppenbar risk att programverksamheten på invandrar- och minoritetsspråken får stå tillbaka för andra programverksamheter när besparingar och ny teknik skall genomföras. Det skulle vara mycket olyckligt med tanke på den betydelse etermedia har för den sociala och kulturella kontakten inom språkminoriteterna. Det skulle också vara ett avsteg från den invandrar- och minoritetspolitik som fastställts av . Enligt vår mening finns det möjligheter att samordna de splittrade resurser som finns inom koncernen och av dessa skapa en gemensam resurs för programverksamhet på invandrar- och minoritetsspråk. En gemensam nyhets- och programredaktion kunde förse såväl riksradions som televisionens kanaler med ett samordnat och väl avvägt programutbud. Samordningen skulle också öka möjligheterna att vidga antalet sändningsspråk.