mot · G7021609 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Som en följd av den höga arbetslösheten bland ungdomar har i samhällsdebatten diskuterats arbetsdelning, kortare arbetsvecka, sänkt pensionsålder till m. fl. Gemensamt för de olika åsiktsriktningarna om hur fler jobb för ungdom skall kunna skapas har dels varit osäkerheten om den verkliga sysselsättningseffekten vid en sänkning av pensionsåldern, dels de ökade kostnaderna för statskassan för en sådan reform mot bakgrund av det kärva statsfinansiella läget. I proposition 1983/84:100 bilaga 12 redovisas kostnaderna för de allt vanligare förtidspensioneringarna av äldre arbetskraft i samband med strukturförändringar i näringslivet, de s. k. 58,3-årspensioneringarna. Av denna redovisning framgår att denna typ av förtidspensionering kostar statskassan i runda tal . fram till ordinarie pensionsålder. Med ca 2 500 uppskattade fall beräknas kostnaderna för denna typ av förtidspension bli betydande för statskassan. Erfarenheterna av 58,3-årspensioneringarna är positiva ute i de lokala fackliga organisationerna, helt enkelt beroende på att det finns ett stort behov av sänkt pensionsålder för de medlemmar som börjar närma sig 60-årsåldern. Efter många tunga arbeten, skiftgång och dålig arbetsmiljö är många äldre löntagare fysiskt och psykiskt slitna och får allt svårare att ställa om sig till de nya krav och den nya teknik som strukturförändringarna på arbetsmarknaden kräver. Därför är behovet och intresset bland de äldre löntagarna för en sänkt pensionsålder från och delpension fr. o. m. Arbetslösheten bland ungdomen har varit alldeles för hög. För att försöka komma till rätta med detta problem och pressa tillbaka ungdomsarbetslösheten har en rad åtgärder vidtagits. Rekryteringsstöd har införts för att förbättra ungdomars möjlighet till arbete i näringslivet. I ungdomslagen kommer de som inte kan finna annat arbete eller utbildning att få värdefulla erfarenheter inför sin framtida yrkesverksamhet. För ungdomar kommer fortsatta satsningar på arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbeten samt värvning av beredskapsarbeten och utbildning. Dessa åtgärder är nödvändiga mot bakgrund av den höga ungdomsarbetslösheten - även om insatserna kostar samhället stora resurser, för såväl stat och landsting som kommuner. Önskemålen om en sänkt frivillig pensionsålder från och delpension fr. o. m. samt kraven på fler fasta arbetstillfällen för ungdomar och andra arbetslösa bör kunna förenas genom en vidgad syn på arbetsliv och ekonomi. En ökning av samhällskostnaderna vid en sänkt pensionsålder torde till viss del begränsas genom att samhällets kostnader för ungdomsarbetslösheten minskar. Praktiskt kunde en styrning av arbetstillfällena t. ex. åstadkommas genom att när en löntagare önskar frivillig pensjon vid eller delpension fr. o. m. anmäls detta till fackförbundet. Det lokala facket upptar förhandlingar med arbetsgivaren och arbetsförmedlingen anvisar en ungdom eller annan arbetslös att inträda i 60-åringens ställe. Mot denna bakgrund är det angeläget att utreda hur en omfördelning av samhällets kostnader för en sänkt pensionsålder skulle påverka arbetsmarknaden och då främst ungdomsarbetslösheten. Hur många jobb skulle skapas genom en sänkt pensionsålder till resp. delpension från ? Hur skulle en omfördelning av samhällets medel påverka ekonomin etc.? Det är frågor som bör utredas med sikte att sänka pensionsåldern och skapa fler arbetstillfällen. Med stöd av det anförda hemställs att hemställer att regeringen låter utreda de samhällsekonomiska och sysselsättningspolitiska effekterna av en sänkning av pensionsåldern till . () () minab/gotab 1984 77717