mot · G702878 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:878 Åtgärder för att underlätta enskilda organisationers rekrytering av biståndsarbetare Utrikesministern redovisar i årets budgetproposition en positiv inställning till enskilda organisationers biståndsverksamhet och föreslår en höjning av anslagsposten Enskilda organisationer. I propositionen påpekas också värdet av att ett större antal svenskar får erfarenhet av praktiskt arbete i u-land genom att organisationerna sänder ut egen personal. har emellertid svårigheter uppstått för enskilda organisationer att rekrytera personal i tillräcklig mängd. Svårigheten har inte sitt ursprung i någon ovilja att tjänstgöra i utan måste ses mot bakgrund av en hårdnande arbetsmarknad i vårt eget land. Det finns dock klara direktiv för statsmakterna att aktivt medverka till att biståndsverksamheten tillförs kvalificerad personal och därför bevilja statligt anställda tjänstemän tjänstledighet för anställning inom denna verksamhet. Förordningen avser endast biståndsverksamhet som sker genom eller med bidrag av staten. En stor del av enskilda organisationers biståndsverksamhet sker med användning av statliga bidrag, och förordningen torde därför vara tillämpbar på tjänstgöring vid sådana projekt. I vissa fall drivs emellertid en värdefull biståndsverksamhet helt vid sidan av statliga bidrag. Det kan gälla katastrofhjälp från en enskild organisation eller tjänstgöring vid ett mer långvarigt projekt som helt finansieras genom medel som den enskilda organisationen samlat in. I sådana fall gäller inte ovannämnda förordning och tjänstledighet beviljas inte. Svårigheterna att i sådana fall rekrytera personal har ökat markant, och vissa projekt har stoppats upp just därför att svensk personal inte kunnat rekryteras. En stor del av efterfrågad biståndspersonal har landstingen som huvudman. För dem är situationen än mer pressad. Kommuner och landsting beviljar i princip sina anställda tjänstledighet för uppdrag inom bilateral, nordisk eller multilateral biståndsverksamhet som medverkar i. Några motsvarande bestämmelser för ledighet för anställning inom enskilda organisationers utlandsverksamhet för tjänstemän som avlönas enligt allmänt avlöningsavtal för statliga och vissa andra tjänstemän (AST), t. ex. läkare, sjuksköterskor och lärare, finns ej. I Kungl, cirkulär finns en bestämmelse om tjänstledighet för att inneha enskild eller anställning. Enligt denna bestämmelse bör tjänstledighet inte medges än sammanlagt under loppet av fem på varandra följande kalenderår. Hänsyn skall därvid tas till sådan tjänstledighet av ovan angivet slag som har åtnjutits tidigare under'det löpande kalenderåret och de fyra närmast föregående kalenderåren. Denria möjlighet kan utnyttjas för kortare anställning inom enskilda organisationers < utlandsverksamhet. Inom landstingens verksamhetsområden finns det inte heller några bestämmelser som reglerar tjänstledighet för anställda inom enskilda organisationers utlandsverksamhet. Enligt uppgift bedömer landstingen i varje enskilt fall om tjänstledighet skall beviljas. Tillgång på kvalificerad vikarie kan t. ex. vara avgörande för om ledigheten skall beviljas eller inte. Som regel beviljas tjänstledighet för högst . Enskilda organisationer kräver i allmänhet längre anställningstid av dem som arbetar i utlandet. Så kräver t. ex. med sin omfattande verksamhet i olika länder att den anställde binder sig i taget. Personal som endast kan få kortare tjänstledighet än kan användas endast vid katastrofhjälp. Majoriteten av enskilda organisationers i utlandet anställda torde ha annan huvudman än staten. Likväl har det visat sig att de regler som gäller för statligt anställda ofta också anammas av andra huvudmän. Det är därför angeläget att förordningen om rekrytering av biståndspersonal utvidgas till att också omfatta särskild prövning för rätt till tjänstledighet för tjänstgöring som biståndsarbetare för enskilda organisationer, även i de fall statligt bidrag inte utgår för projektet i fråga. För såväl statligt som kommunalt anställda gäller att tjänstledighet inte påverkar uppfattning inom löneklass. Många biståndsarbetare med tjänstgöring t. ex. inom missionen måste emellertid ta avsked från sin ordinarie tjänst eftersom utlandstjänstgöringen på grund av sin längd inte är förenlig med rätten till tjänstledighet. Det är ytterst viktigt att sådan tjänstgöring räknas som en merit vid nyanställning vid hemkomsten. Så är inte fallet för många statliga anställningar. Situationen försvåras dessutom för dem som arbetar som teknisk personal eller inom sjukvård eller utbildning i kyrklig verksamhet i då den formelle huvudmannen oftast är den utländska kyrkan, även om all avlöning och anställning sker genom den svenska kyrkoorganisationens försorg. Problemen har ökat i omfattning, och mot bakgrund av det värde som regering och riksdag tillkänner enskilda organisationers biståndsverksamhet är det angeläget att en översyn kommer till stånd i syfte att kartlägga de svårigheter som i ökad grad drabbar enskilda organisationer i deras arbete på att anställa svensk biståndspersonal samt att i möjligaste mån undanröja dessa. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller om en översyn i syfte att underlätta enskilda organisationers anställning av biståndsarbetare genom ändring av reglerna för tjänstledighet och meritvärdering av statligt anställd personal vid sådan tjänstgöring.