mot · G7021947 · 1984-01-25 00:00:00 — Näringspolitiskt utvecklingsprogram för , m. m. domineras sedan århundraden av järnhanteringen. Tiden efter innebar en stark utveckling av länet med ökad befolkning, stor invandring och en god ekonomisk utveckling. har denna utveckling brutits. Kapitalismens kris blev också kris. är ett utflyttningslän med stora svårigheter att hålla uppe sysselsättningen. har sysselsättningen inom industrin minskat med ca 6 700 personer, och minskningen har hårt drabbat orter som varit beroende av en stor industri, främst inom järn- och stålbranschen. har också träindustrin () och verkstadsindustrin (Tour & ) bidragit till den negativa utvecklingen. Den offentliga sektorn har utvecklats, men har svarat för en mindre andel av sysselsättningen i länet i jämförelse med genomsnittet i landet. Detta beror naturligtvis till viss del på den starkt utvecklade industrin. Men det bör redan inledningsvis noteras att förlorat bl. som arbetsplats utan att komma i fråga för någon statlig utlokalisering eller nyetablering. har en hög arbetslöshet. I industrikrisens spår har följt att vårt län nu befinner sig i tätposition vad gäller arbetslösheten, strax efter . stod över 13 000 personer utanför den ordinarie arbetsmarknaden varav ca hälften var s. k. kvarvarande arbetslösa, dvs. de var inte föremål för någon åtgärd via AMS, utan stod helt enkelt utan varje slag av sysselsättning. söks vissa kategorier av arbetskraft. Det är kvalificerade tekniker och utbildade yrkesarbetare inom viss metallindustri. En genomgång av fastställda planeringstal för länets befolkning och en titt på hur många som kan förväntas söka arbete visar att det kommer att behövas mellan 14 000 och 24 000 nya arbetstillfällen . (Källa: 1983:10). Redan den undre gränsen 14 000 nya arbetstillfällen ställer stora krav på ekonomisk politik och konkret handlande för att skapa ny jobb. Genomgående tema i såväl borgeliga som socialdemokratiska finansplaner är att man förutsätter att den industriella utvecklingen genom olika åtgärder skall stimuleras så att man får råd att utveckla också den offentliga sektorn. Denna politik bygger på en felsyn som kan visa sig vara katastrofal i ett längre perspektiv. De borgeliga strävade främst efter att via olika slag av lättnader i beskattning stimulera till ekonomisk utveckling. Genom sänkning av statsskatten ville man skapa s. k. arbetsvänligt klimat, främst då för högavlönade. Denna skattepolitik svaldes av (s) som efter regeringsskiftet främst satsade på ökade vinster inom industrin genom den nu så omtalade devalveringen. Devalveringen har givit kortsiktiga vinster för industrin, men man kan inte påstå att det går bra för utan att ta hänsyn till att den höga arbetslösheten består och i vissa fall ökar. Efter en överblick över den totala ekonomiska politiken och med hänsyn taget till arbetslöshetens kostnader måste man sammanfatta läget så att det går dåligt för . Den exportledda tillväxten, som det ställs så stora förhoppningar på, begränsas av att en relativt stor andel av den färdiga vara som exporteras innehåller import, varför nettovinsten av exporten blir mindre. Den socialdemokratiska regeringens politik att satsa på ökad exportinriktning, på kraftigt ökade vinster i företagen som lönerna hålls tillbaka och den offentliga sektorn stryps, är mycket negativ för . De kortsiktiga exportvinsterna kan få betalas dyrt, genom uteblivna framtidsinvesteringar i vårt län, som både privat och offentlig konsumtion sjunker och minskar underlaget för samhällenas nuvarande existensnivå. Den socialdemokratiska regeringens politik att satsa på storfinansen som drivmotor i stället för en mobilisering av de arbetandes styrka för arbetarrörelsens målsättningar undergräver det arbetande folkets tilltro till arbetarrörelsen som politisk kraft. Det är avsaknaden av en arbetarpolitik som öppnar dörren för högerkrafterna. Bittra erfarenheter i länet arbetande befolkning har fått göra bittra erfarenheter av vad ett förlitande till storfinansen innebär. Exemplen i , , och senast i talar sitt eget språk. Samma sak gäller förslagen om att lägga ner boardfabriken i som efter envis kamp räddades till hälften och den senaste utvecklingen i , där hundratals arbetstillfällen försvinner i onödan. Varslen har också drabbat eftersom försvaret skall ändras så att det blir plats för JAS, den s. k. Dyr-Gripen, inom totalförsvarets ram. Ett flygplansbygge som tvingats fram av starka finansintressen under hot om att arbetstillfällen annars försvinner. De arbetandes motstånd mot en påtvingad arbetslöshet lönar sig i längden. I har många friska initiativ tagits för att skapa de arbetstillfällen som inte kom trots löften från Asea. I har de anställda och kommunen tillsammans med länsmyndigheterna uträttat storverk som lyckades rädda halva boardfabriken. Mera positiva händelser kan vara på gång, men måste understödjas av statsmakterna. På de drabbade orterna sprider sig tanken att man måste söka efter en alternativ utveckling till den som dikteras av kapitalismens ekonomer. Via ABF-cirklar och liknande försöker man finna alternativa vägar till sysselsättning. kommunisterna har på gruv-, stål- och skogspolitikens område framlagt motioner med innehåll som kan ha den största betydelse för länets utveckling. Vidare har vpk-ledamöter i från Bergslagslänen enats om en motion för att stödja projektet att introducera sovjetisk naturgas i denna del av landet, ett projekt som kan skapa många nya arbetstillfällen och få stor nationalekonomisk betydelse. Vi kräver i annat sammanhang en planmässig utveckling av den offentliga sektorns socialt och ekonomiskt viktiga delar, vilket också kan få stor betydelse för länet, eftersom denna sektor är förhållandevis mindre än i landet i övrigt. i opposition talade många socialdemokratiska ledamöter i om nödvändigheten av en alternativ utveckling i Bergslagen. Man förlitade sig till den nya regeringen som skulle komma efter valet . är det relativt tyst med hänvisning till att en vändning av den ekomomiska utvecklingen är på gång. Ännu är mycket elände att vänta om storfinansen får fortsätta styra och ställa över landets industriella utveckling. I klartext har man redan meddelat att metallurgin i skall bort, eventuellt när högkonjunkturen har ebbat ut, dvs. vid tiden för nästa val, eller strax därefter. Problemen i är såvitt man kan bedöma inte slut. står och faller med frågan om att större investeringar behöver göras. Den s. k. krisen är inte över bara för att vinsterna ökar. Den verkliga krisen är inbyggd i det ekonomiska systemets funktionssätt. Flera rapporter om Bergslagens dystra framtid har lagts. Det kan inte vara en överraskning för regeringen att sysselsättningen i denna viktiga region kommer att vara hotad , och en ny era av kapitalistisk expansion i stil med vad som hände kommer inte ens med kärnkraften, vilket många linje 1- och 2-anhängare trodde. minns inte 1980 då avsaknaden av kärnkraft skulle lägga länet öde. har vi både kärnkraft och stor arbetslöshet, vilket är helt logiskt. Utvecklingsmöjligheter finns, men utvecklingen måste bygga på basnäringarna och på en mer planerad och behovsinriktad produktion. Dessutom måste det avgörande inflytandet över regionens utveckling överföras från de privata finansintressena till samhället och till dem som bor och arbetar i regionen. finns avancerade produktionsanläggningar kvar. Malmen, skogen, vattenkraften och andra alternativa energislag som finns i rikt mått i regionen är en bas ur vilken produktionen kan växa. Bergslagsområdet har också tillgång till utbyggd järnväg och flera stora hamnar med god kapacitet. Vad gäller förädlingsindustrin finns t. ex. en väl utbyggd verkstadsindustri med många mycket avancerade produkter på sitt program. De objektiva förutsättningarna för industriell produktion och utveckling är mycket goda i hela regionen. En avveckling av Bergslagen kan bara ske under inflytande av kapitalismens inbyggda och destruktivt verkande krafter. Detta måste förhindras. Hela Bergslagen har liknande problem som . En Bergslagsdelegation bör tillsättas av regeringen för att utarbeta en bestämd plan för Bergslagen, län för län. Denna delegation bör då få i uppdrag att lägga fram förslag om hur Bergslagen skall utvecklas och på vilket sätt detta skall gå till, med styrmekanismer, maktförändringar, investeringskapital etc. Målet skall vara arbete åt alla, rättvis fördelning av produktionsresultatet, regional balans och social trygghet. Med hänvisning till det anförda föreslås 1.att hos regeringen hemställer om utarbetande av ett näringspolitiskt utvecklingsprogram för i enlighet med vad i motionen anförs, 2. att hos regeringen hemställer om att en Bergslagsdelegation tillsätts i enlighet med vad som anförs i motionen. HANS (vpk) i minab/gotab 1984 77729