mot · G7021069 · 1984-01-23 00:00:00 — En del av ansvaret för lagens otillräcklighet måste läggas på arbetarskyddsstyrelsens ledning som inte förmått fylla ramlagen med innehåll. Vpk var synnerligen kritisk mot själva principen att skriva en ramlag som överflyttar de konkreta åtgärderna från de demokratiska organen till de administrativa. måste ta sitt politiska ansvar för arbetsmiljön och analysera lagens uteblivna effekter. Arbetsskadeförsäkringen (LAF) trädde i kraft och innebar väsentliga förbättringar och utvidgningar i förhållande till den tidigare yrkesskadeförsäkringslagen . Det verkliga utfallet av lagen är ännu svåröverblickbart trots att gått, vilket beror på den stora ärendebelastningen inom försäkringskassor och överklagningsinstanser. Många beslut måste avvakta prejudicerande utslag i de regionala försäkringsrätterna och försäkringsdomstolen, som är högsta instans i ärenden om socialförsäkringar, vilket ytterligare försenar ärendena. Dessa svårigheter kunde ha förutsetts vid lagens antagande. Förseningarna innebär för många cancersjuka och andra svårt sjuka arbetare att ersättningen aldrig betalas ut . Oklarhet i ersättningsfrågor försenar även rehabiliterande åtgärder bland skadade. Om regeringen och myndigheterna såg de arbetandes hälsa och rättigheter som en förstahandsfråga hade de uppkomna förseningarna aldrig fått uppstå. Åtgärder har sent omsider vidtagits. De ersättningsberättigade har rätt att kräva besked efter samordningstiden i normalfallet. Företagshälsovård i större företag och företagshälsovårdscentraler för flera företags anställda utgör den första specialiserade arbetsmiljöinstansen för de anställda med normalt en medicinsk och en teknisk del (läkare, företagssjuksköterska och skyddsingenjör). Endast hälften av alla arbetande har emellertid tillgång till företagshälsovård. Företagshälsovården regleras genom avtal med LO, PTK och SAF samt motsvarande på statliga och kommunala sidan. Någon obligatorisk plikt att ordna företagshälsovård för de anställda finns varken i lagstiftning eller i avtal. Vpk har emellertid krävt en lagstadgad skyldighet att inrätta företagshälsovård för alla anställda , och i direktiven till utredning om företagshälsovård och yrkesmedicin fanns uttalat att en allomfattande företagshälsovård bör eftersträvas. En god företagshälsovård med inriktning på eliminering av risker och medicinsk övervakning av yrkesbetingade sjukdomstillstånd skall vara en rättighet. Enligt avtalen skall företagshälsovården vara underställd skyddskommittén eller särskilda kommittéer med majoritet för de anställda. Detta är ett väsentligt framsteg men långt ifrån tillräckligt för att garantera frihet från arbetsgivarstyrning. Rekrytering och anställningsförhandlingar sköts av personalavdelningen eller en verkställande direktör för en företagshälsovårdscentral, där ofta långt mer än ordinära förmåner kontrakteras. Den företagsläkare som öppet ställer sig på fackets sida kan hamna i onåd och riskera sin anställning. Företagshälsovårdens personal skall grunda sina bedömningar på bästa möjliga vetenskapliga underlag och varken över- eller undervärdera risker. Det är de arbetande som är utsatta för riskerna, och det får inte råda något tvivel om att företagshälsovården skall betjäna de anställda. Därför måste de anställda ha hela inflytandet över tillsättningen och ledningen av företagshälsovården. Samordning med , som har det övergripande ansvaret för hälso- och sjukvården, bör ske och anställningen ordnas via , även om företaget självfallet skall bekosta företagshälsovården och de lokala fackföreningarna utgöra företagshälsovårdens ledningsorgan. Landstingen har i allmänhet grovt misskött företagshälsovården för de egna anställda, men det är inget argument för privatanställda företagsläkare. Lika litet som dålig personalpolitik inom ett landsting skulle vara ett argument för privata sjukhem! De privatanställda företagsläkarna innebär en utvidgning av det privata sjukvårdsområdet som måste stoppas. företagshälsovårdsutredning har avlämnat sitt slutbetänkande (SOU 1983:32) och kallat detta Företagshälsovård för alla. Tyvärr lovar inte förslagen vad titeln antyder. Utredningens majoritet föreslår således inte obligatorisk lagstiftning om företagshälsovård för alla utan hoppas att detta skall uppnås på frivillighetens väg. Minoriteten som föreslår lagstiftning bestod av arbetarskyddsstyrelsens generaldirektör, LO:s och representanter och en socialdemokratisk riksdagsman. Vpk får anledning att återkomma med synpunkter på företagshälsovården när regeringen lägger fram en proposition baserad på utredningen och i budgetbehandlingen. Vi förutsätter då att bl. a. kravet på lagstiftning om obligatorisk företagshälsovård återfinns bland regeringens förslag. Vpk och LO har länge krävt utbyggnad av de yrkesmedicinska klinikerna vid i första hand regionsjukhusen men även länssjukhusen. presenterade utredning om företagshälsovård och yrkesmedicin ett delbetänkande som skulle tillgodose detta krav. Yrkesmedicinska kliniker finns nu i alla regioner men har inte uppnått avsedd storlek i flertalet fall. Än mindre sker uppbyggnad på länsplanet utom i några fall. Yrkesmedicin på länsplanet skulle underlätta företagshälsovårdens utbyggnad och förbättra förebyggande arbete. I förhandlingarna med om ersättning för vissa vårdkostnader bör motprestationer i form av utbyggda yrkesmedicinska och miljömedicinska kliniker resas. Skyddsombuden har fått utvidgade rättigheter och större förståelse för sina krävande uppgifter . Grundutbildningen för skyddsombuden har främst skett genom fackföreningarnas försorg. En rad goda studiematerial för introduktionskurser har framtagits genom arbetarskyddsnämndens försorg. Däremot är det sämre ställt med vidareutbildning för skyddsombud. Arbetarskyddsstyrelsen har anordnat tre specialkurser för kvalificerade skyddsombud. Vissa folkhögskolor och utbildningsinstitut har gjort enstaka kurser. Vid vissa högskolor har anordnats enstaka kurser med relevans för arbetsmiljöfrågor. Den senare verksamheten borde kraftigt utökas för att tillgodose de stora behoven av kvalificerad efterutbildning för många tusen skyddsombud. Den högskoleanknutna vidareutbildningen borde kunna bedrivas som hel-, halv- eller kvartsfartsstudier resp. som enstaka kurser. Full lön skall utgå och bekostas t. ex. via en arbetsgivaravgift. Genom sådan kvalificerad utbildning skulle skyddsombuden bli bättre rustade för sina uppgifter och viktiga iakttagelser från arbetsplatserna skulle samlas upp för fortsatt forskning, i vilken skyddsombuden deltog. Vidare skulle en bas för rekrytering till personal inom yrkesinspektionen och företagshälsovård skapas. Förutsättningar och planering för högskolebunden arbetsmiljöutbildning för skyddsombud på betald arbetstid bör utredas. Läkarna och civilingenjörerna har särskilda behov av arbetsmiljökunskap för att kunna planera och värdera en god arbetsmiljö. Grundutbildningen bör således förstärkas för dessa grupper. Den svenska arbetsmiljöforskningen fick ett välkommet och betydande bidrag genom arbetarskyddsfonden (ASF). Ur fondens medel bekostas inte bara forskning utan även utbildning och information (t. ex. tidskriften och arbetarskyddsnämndens undervisningsmaterial) samt tillkom i samband med MBL. Fackliga företrädare har fått ett betydande inflytande och finns med i referensgrupper. ASF:s positiva betydelse undanröjer emellertid inte vpk:s och flera fackförbunds krav på ett fackligt forskningsinstitut. Ett sådant fackligt institut skulle självt prioritera forskningsområdet, aktivt verka för att samla upp erfarenhet bland medlemmarna och låta dessa delta i forskningsprojekt, medverka i utbildning och information, vara ett kraftfullt remissorgan i arbetsmiljöfrågor och en motvikt till den omfattande kunskap som innehas av arbetsgivarnas representanter i företagen. Den kvalificerade arbetsmiljöforskningen bör baseras vid arbetsmiljöinstitutioner på medicinska och tekniska universitet. F. n. finns arbetsmedicinska universitetsinstitutioner endast vid Linköpins och . Vid de tekniska högskolorna finns vissa institutioner med arbetsmiljöinriktning. Det är ett naturligt krav att arbetsmedicinska institutioner finns vid varje medicinskt universitet, liksom arbetsmiljöinstitutioner vid de tekniska högskolorna, för att skapa kontinuitet i forskningsarbetet och för att kunna erbjuda kvalificerad grundutbildning liksom forskarhandledning. Synnerligen oroande - men inte överraskande - rapporter om svartlistning av forskare från SAF:s sida har avslöjats. För arbetsgivaren obehagliga fakta döljs, och facket har inte rätt att ta in egna utredare. Arbetsmiljöfrågorna belyser den oförenliga motsättningen mellan kapital och arbete och klassamarbetets omöjlighet. De fackliga organisationerna skall ha lagstadgad rätt att inkalla expertis och få tillgång till allt arbetsmaterial som behövs. Med hänvisning till det anförda föreslås* 1. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att den lokala fackföreningen får vetorätt angående löneform vid arbeten som är förenade med olycksfallsrisk, 2. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att arbetsmiljöbrott beivras i full utsträckning och redovisas lätt åskådligt, 3. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att preciserade säkerhetsmarginaler vid fastställande av hygieniska *Se även motionerna 1983/84:1070-1073. gränsvärden tillämpas utgående från lägsta kända nivå som misstänks ge akut eller kronisk skadlig påverkan samt att överväganden bakom varje gränsvärde offentliggörs, 4. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär förbränningsmotordrivna arbetsmaskiner i fartygsrum, slutna lokaler och gruvor samt vid andra underjordsarbeten förbjuds, 5. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att en lista över ämnen som misstänks medföra graviditetsstörningar och fosterskador publiceras tillsammans med de hygieniska gränsvärdena, 6. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att kvinnor som planerar graviditet eller är gravida får lagstadgad rätt till omplacering eller ledighet med bibehållen lön vid misstänkt risk för fosterskada i arbetsmiljön, 7. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att medel anslås för utvidgad bostadshygienisk forskning och att denna forskningsinriktning erhåller ett flertal tjänster vid SML, 8. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att juridiskt bindande gränsvärden införs för buller och sätts till högst (A) samt att föreskrifter utarbetas för belysning och icke joniserande strålning, 9. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att en datamiljö-kommission tillsätts för att skyndsamt utreda risker med den snabbt tilltagande datoriseringen och ge förslag till riktlinjer för en bra arbetsmiljö där datorer och bildskärmar används, 10. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att forskning omkring och åtgärder mot belastningssjukdomar prioriteras i arbetsmiljöarbetet, 11. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att de fackliga representanterna får kvalificerad majoritet i såväl arbetarskyddsstyrelsens styrelse som yrkesinspektionsnämnderna, 12. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att den lokala fackföreningen ges beslutanderätten om när arbete kan återupptas efter det att skyddsombud stoppat arbetet på grund av fara, 13. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att planerade föreskrifter skyndsamt utarbetas enligt arbetsmiljölagen, 14. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att en utredning tillsätts för att värdera arbetsmiljölagens effektivitet, speciellt mot bakgrund av dess karaktär som ramlag, 15. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att alla anställda får obligatorisk tillgång till företagshälsovård 1985 samt att företagshälsovården samordnas med landstingens verksamhet och att företagshälsovårdens personal anställs via landstingen med ansvar inför en kommitté som är till sin majoritet sammansatt av fackföreningsmedlemmar utsedda av den lokala fackföreningen, 16. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att yrkes- och miljömedicinska enheter vid region- och länssjukhus fastställs i lag och att ersättningen till landstingen kopplas till inrättandet av sådana enheter, 17. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att högskoleanknuten utbildning organiseras för skyddsombud som erbjuds full lön , 18. att hemställer hos regeringen om förslag som innebär att de fackliga organisationerna och yrkesinspektionen ges lagstadgad rätt att från företag erhålla information som behövs för forskningsändamål och att denna information tillställs forskare påbegäran. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)