mot · G702465 · 1984-01-16 00:00:00 — Motion 1983/84:465 m. fl. Invandrarkvinnorna har en nyckelposition när det gäller familjernas välbefinnande i det svenska samhället. De har ofta huvudansvar för uppfostran av barnen, den andra generationen invandrare. I denna roll blir de en buffert inom familjen när det gäller att överbrygga klyftan i normer och värderingar mellan ursprungslandet och det svenska samhället. Barnen skall uppfostras i en identitet baserad på familjens ursprung, men göras förmögna att leva som aktiva samhällsmedborgare i . Denna roll ställer stora krav på kvinnan. För att kunna fullgöra sin svåra uppgift måste hon ha en trygghet och en klar identitet i det svenska samhället. Detta försvåras av den utsatta situation, vilken hon delar med männen, med språksvårigheter, bristande samhällskunskaper och ofta lågbetalt arbete i branscher där arbetslösheten slår hårt. I högre grad än svenska kvinnor är invandrarkvinnorna dubbelarbetande och har på grund av dålig skolunderbyggnad starkt begränsade möjligheter vad gäller yrkesval. Inom vissa nationalitetsgrupper är det t.o. m. vanligt att kvinnan har dubbla förvärvsarbeten vid sidan av ansvaret för en stor familj. Inom de yrken som är tillgängliga är det inte på annat sätt möjligt att klara familjens försörjning. Samhället kan stödja invandrarkvinnorna på olika sätt. Möjligheterna till svenskundervisning och samhällsorientering kan ökas. Detta bör ske utifrån kvinnornas situation och förutsättningar. Genom uppsökande verksamhet kan man nå de hemarbetande kvinnorna och de som på grund av skiftarbete har svårigheter att få del av svenskundervisningen. Samhällsorienteringen måste baseras på de behov invandrarkvinnorna har med hänsyn till sin situation i , förkunskaper etc. Då dessa kvinnor ofta har svårigheter att följa utbildningar upplagda är det viktigt att nya metoder, som veckoslutskurser eller kortare utbildningar på folkhögskolor prövas i ökad utsträckning. Radio och TV är viktiga kanaler för att nå isolerade kvinnor. Utbildningsradion har tagit initiativ när det gäller att ta fram studiematerial och sända utbildningsprogram speciellt för invandrarkvinnor. Det är nödvändigt att denna verksamhet får fortsätta och utvidgas. Radio- och TV-program med svenskundervisning och samhällsorientering bör produceras för kvinnor med olika språklig och kulturell bakgrund och sändas på tider då dessa kvinnor har möjlighet att ta del av dem. Inte sällan uppstår svåra konflikter i invandrarfamiljer som befinner sig i brytningen mellan två olika kulturer. Det är viktigt att de samhällsfunktionärer som kommer i kontakt med familjer i sådana situationer lär sig ge stöd och söka lösningar som överensstämmer med familjens kulturella och sociala förhållanden. Svenska lösningar på familjekonflikter är ofta inte tillämpbara eller kan åsamka den berörda familjen nya och olösliga problem. Det är viktigt att , sjukvården och skolan ges resurser att utveckla nya arbetsmetoder gentemot utsatta invandrarfamiljer och att personalen får ökade och relevanta kunskaper för sitt arbete med olika nationalitetsgrupper. Här bör kvinnans speciella situation som uppfostrare och den som håller samman familjen beaktas, så att hon finner stöd i samhällets åtgärder. Bland kvinnor i flera nationella grupper har medvetenheten om dessa frågor ökat starkt och ett aktivt kvinnoarbete håller på att byggas upp i flera invandrarorganisationer. I högre grad än männen har kvinnorna satsat på föreningsverksamhet som innebär information, diskussion eller utbildning i frågor som föräldraskap, familjeplanering, kulturkonflikter etc. Det är av stor vikt att denna kvinnoverksamhet kan bedrivas inom de redan etablerade invandrarorganisationernas ram. Styrkan hos dessa organisationer ligger just i att de kunnat samla hela familjer och på en bas av det nationella ursprunget erbjuda aktiviteter av mycket varierande slag. En uppsplittring av invandrarnas föreningsliv på olika organisationer för olika åldrar eller kön ligger varken i samhällets eller i invandrarnas intressen och skulle i många fall försvåra för kvinnorna att alls delta i föreningsverksamhet. Inom invandrarorganisationerna sammanfaller kvinnoarbetet på ett naturligt sätt med den utvecklingsnivå och den sociala och kulturella situation som kvinnan befinner sig i, vilket inte alltid är fallet om verksamheten bedrivs av en kvinnoorganisation med huvudsakligen svenska medlemmar. Kvinnosektionerna inom invandrarorganisationerna arbetar under mycket osäkra ekonomiska villkor. Då det centrala stödet till invandrarorganisationerna inte byggs upp med hänsyn till kvinnoverksamheten och då det särskilda statsbidraget för kvinnoorganisationer inte kan utgå till kvinnosektioner inom invandrarorganisationerna måste dessa basera sin ekonomi på de tillfälliga projektbidrag som finns att söka på olika håll, bl. a. hos statens invandrarverk. Då dessa enbart kan utgå för avgränsade projekt i bestämda syften och endast ger de inget stöd för uppbyggnaden av en fast kvinnoverksamhet i organisationerna utan tvingar till kortsiktig planering under osäkra ekonomiska villkor. För att föreningsverksamhet bland invandrarkvinnor skall lyckas är det en förutsättning att den planeras och genomförs under ledning av kvinnor i den grupp som berörs. I den egna organisationen kan detta ske. Där kan kvinnorna också få den kunskap och säkerhet som krävs för ett samarbete på lika villkor med svenska kvinnor. Flera kvinnoorganisationer med huvudsakligen svenska medlemmar har visat ett ökat och positivt intresse för invandrarkvinnornas situation. Detta arbete bör stimuleras och ges särskilt samhällsstöd. arbetet skall bli framgångsrikt och berikande såväl för invandrarkvinnorna som för de svenska kvinnorna är det viktigt att målsättningarna klart definieras och arbetsmetoderna utvecklas samt att de olika kvinnogruppernas kunskaper om varandras villkor ökas. Med hänvisning till det anförda föreslås* att hos regeringen hemställer om förslag innebärande Latt uppsökande verksamhet inleds i syfte att nå hemarbetande invandrarkvinnor och motivera dem att delta i svenskundervisning och samhällsorientering, 2. att såväl svenskundervisning som samhällsorientering i ökande grad anpassas till invandrarkvinnornas förutsättningar och möjligheter att delta. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) * Se även motionerna 1983/84:466-468.