ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022386 · 1984-01-25 00:00:00 — hade en stabil arbetsmarknad med låg arbetslöshet. har situationen radikalt förändrats. Länet redovisar nu bland de högsta arbetslöshetssiffrorna i landet. Stora delar av länet har en mycket ensidig näringsstruktur. Detta drabbar mycket hårt när den för kommunen eller orten bärande, kanske enda industrin tvingas lägga ned eller minska sin arbetskraft. har detta inträffat på många orter, t. ex. , , . Till detta kan läggas de arbetstillfällen som försvunnit från i och med nedläggningen av . Även kommun har fått vidkännas den svåra arbetsmarknadssituationen. , inte minst under valrörelsen, har representanter för regeringspartiet avgivit löften och ställt garantier för att rädda nedläggningshotade företag och därmed sysselsättningen. Tyvärr har mycket litet av detta infriats. har arbetsmarknadsläget ytterligare försämrats genom de varsel som gäller resp. Arborga. Den redan nu utomordentligt besvärliga arbetsmarknadssituationen förvärras. Åtgärder för att förbättra arbetsmarknadsläget i måste därför skyndsamt vidtas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen begära skyndsamma åtgärder för att förbättra arbetsmarknadsläget i . () ()
mot · G7022389 · 1984-01-25 00:00:00 — och verksamhet inom små företag Näringslivet rymmer tusentals små företag eller arbetsplatser, som saknar fackliga förtroendevalda. Detta är en brist som behöver avhjälpas bl. a. för att medbestämmandelagen skall kunna föras ut till de anställda i dessa små företag. mellan SAF och LO/PTK innehåller också regler om facklig verksamhet i mindre företag. Enligt dessa regler skall man verka för att kontaktombud tillsätts vid dessa mindre arbetsplatser. regler måste dock anses otillräckliga för att säkerställa en tillfredsställande facklig verksamhet i små företag. Den nya arbetsrättskommittén föreslog i ett delbetänkande 1977 (DSA 1977:4) att förtroendemannalagen skulle utbyggas med regionala förtroendemän. Dessa skulle utgöra ett stöd till kontaktombuden i den fackliga verksamheten. Enligt nya arbetsrättskommitténs förslag skulle de regionala förtroendemännens verksamhet finansieras av statsmedel. Den nya arbetsrättskommitténs förslag resulterade inte i någon lagstiftning. Med hänsyn till att förutsättningarna för facklig verksamhet i små företag ännu ej fått en tillfredsställande lösning, föreslår vi att de av den nya arbetsrättskommittén föreslagna ändringarna i lagen om facklig förtroendeman genomförs. Detta innebär att regionala fackliga förtroendemän kan utses och bedriva fackliga verksamheter i de företag som utgör deras verksamhetsområde. Vi föreslår vidare att kostnaderna för de regionala förtroendemännen skall betalas genom arbetsgivaravgifter. Med hänvisning till ovanstående vill vi föreslå att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående ändringar i lagen om facklig förtroendeman. () ()
mot · G7022390 · 1984-01-25 00:00:00 — Medel för om- och nybyggnad av vägar i har varit drabbat av hög arbetslöshet dels till stor del beroende på den s. k. Vänerskogskraschen, dels Uddeholmsbolagets kris och andra starka neddragningar på industrisidan. Detta har också inneburit att folkmängden i länet minskar. Norra och östra utgör de mest drabbade delarna av länet. En förändring av denna utveckling måste ske om dessa länsdelar skall kunna påräkna en bättre framtid. För i dess helhet är goda vägförbindelser av största betydelse. För näringslivets utveckling är kommunikationerna en första förutsättning. Speciellt betyder vägnätet i väst-östlig riktning mycket för länets utveckling. Länsdelarna blir eljest mer eller mindre en återvändsgränd till stor nackdel för näringslivets utveckling. Väg MossfalletRämen utgör härvidlag ett gott exempel. Speciellt järnoch stålindustrins utveckling inom området skulle främjas av en sådan förbindelse. Övrig industri skulle också kunna finna större möjligheter vid tillkomsten av vägförbindelsen MossfalletRämen. Speciellt gäller detta industrin i Hagfors-området. För skogstransporterna skulle vägutbyggnaden bli mycket positiv. I flerårsplanen 19841993 är vägen med för tilldelning 1988. Trafikflödet skulle säkert utökas starkt om vägföretaget kommer till utförande. Stora tidsvinster skulle uppstå för många trafikanter och ressträckorna förkortas i mycket stor utsträckning. Besparing av fordons- och driftkostnader skulle bli avsevärd, och trafiksäkerheten skulle förbättras i förhållande till nuvarande läge. Ur sysselsättningssynpunkt borde vägbygget komma till stånd och vara av stort värde för såväl entreprenadföretagen som för de arbetslösa. Detta speciellt då få vägbyggnadsarbeten finns i länet. Då allt tyder på stora samhällsekonomiska vinster är det mycket väsentligt att vägbygget Mossfallet kommer i gång. Andra angelägna vägprojekt i är bl. a. vägombyggnad VärnäsLjusnästorp i Norra Ny (oavsett dess sträckning), bro i stället för färja i V :a Fågelvik, ombyggnad av väg 63 intill m. fl. Härutöver är beläggning av många grusvägar nödvändig, exempelvis sträckningen HundvikenTrötvik i kommun, som också finns med i den fastställda flerårsplanen för länsvägar. Med hänsyn till ovanstående hemställs 1. att vid fördelning av AMS-medel uttalar sig för att tilldelas högsta möjliga anslag till ombyggnader av vägnätet, 2. att vid fördelning av AM S-medel uttalar sig för att medel ställs till förfogande för nybyggnad av vägen Mossfallet .
mot · G7022391 · 1984-01-25 00:00:00 — Meritvärderingen vid tillsättning av statliga tjänster En utredning har lagt fram ett betänkande om meritvärdering vid statliga tjänstetillsättningar (Ds C 1983:16). Det är angeläget vid en beredning i departementen att föra in även invandraraspekter på dessa frågor. När befordringsgrunden skicklighet diskuteras i betänkandet nämns bl. a. utbildning och yrkeserfarenhet. I detta sammanhang bör värdet av utländsk utbildning och yrkeserfarenhet tas upp. kan härigenom få värdefulla tillskott till arbetsmarknaden och nyttiga och nya impulser utifrån. I sitt remissvar påpekar indvandrarverket att man har många belägg för en omfattande svensk njugghet när det gäller att tillvarata utländsk utbildning och yrkeserfarenhet såväl inom yrken som kräver akademisk utbildning som inom t. ex. verkstadsindustrin. När utredningen tar upp meritvärdering av utlandstjänstgöring kommenteras det faktiska värdet av sådan anställning. Därmed blir det ofrånkomligt att göra en koppling till de anställningar som invandrare och flyktingar haft i resp. hemländer. anser att det är viktigt att man i det fortsatta arbetet med meritvärderingsfrågor beaktar kompetensen hos invandrarna, så att den tas till vara i större utsträckning än som sker. Kommunerna bör självfallet också beakta invandrarnas kompetens när det gäller meritvärderingsfrågan. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att utländsk utbildning och yrkeserfarenhet skall tillvaratas bättre när det gäller meritvärdering vid tillsättning av statliga tjänster.
mot · G7022393 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Införande av negativ föreningsrätt Den föreningsrättslagstiftning vi har innebär rätt för den enskilde att ansluta sig till en fackförening. För den som av någon anledning inte vill tillhöra någon fackförening finns däremot inget lagligt stöd. De flesta löntagare har under många årtionden insett värdet av ett gemensamt uppträdande genom de fackliga organisationerna när det gäller löner och problem på arbetsplatsen. Enstaka personer har dock inte gjort det och har mer eller mindre tvingats att ansluta sig fackligt. Detta är förkastligt ur demokratisk synpunkt. har den fackliga verksamheten börjat urarta i och med att man i allt större utsträckning börjat syssla med den enskilde medlemmens privatliv och personliga förhållanden. Kollektivanslutning av medlemmar till det socialdemokratiska partiet har förekommit många årtionden och det innebär ett fruktansvärt ingrepp i den enskildes integriet. har facket också börjat intressera sig för vad den enskilda medlemmen gör på sin fritid och medlemmarna har t. ex. kollektivt anslutits till ett visst försäkringsbolag. Varje sådant ingrepp i den personliga integriteten skapar nya grupper, som är missnöjda med fackets agerande och som börjar fråga sig om man skall bli styrd av facket alla dygnets . Men det är inte lätt för dessa missnöjda att gå ur facket. Det är alltmer uppenbart att den positiva föreningsrätten, dvs. rätten att tillhöra en facklig organisation, måste kompletteras med en negativ föreningsrätt, dvs. rätt att stå utanför en facklig organisation. Frågan borde vara självklar i en demokrati. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om införande av negativ föreningsrätt. () ()
mot · G7022394 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Lokaliseringen av statliga myndigheter m. m. vid organisatoriska förändringar Den statsfinansiella situationen innebär med nödvändighet nedskärningar av offentliga utgifter och rationaliseringar av offentlig verksamhet. 1 vissa fall kan det leda till organisationsförändringar som leder till sammanläggning av regionala myndigheter, kontor etc. Utan närmare övervägande tenderar sådana organisationsförändringar mot en koncentration av kvarvarande enheter till vissa orter. isolerat kan säkert varje sådan lokalisering till en viss ort i en större region förefalla naturlig och motiverad. De sammantagna effekterna kan emellertid komma att innebära en allvarlig obalans inom berörd region. Vad gäller organisationsförändringar i och län innebär de ofta en koncentration till och i synnerhet. Sålunda har för lokaliserats till och länsåklagarorganisationen har koncentrerats och för del lokaliserats till . I ett utredningsförslag föreslås att Samhällsföretag omorganiseras och att ledningen för verksamheten i förläggs till . Som sagts kan varje förändring isolerad ses som motiverad sammantaget blir konsekvenserna en regional obalans i . Samma tendens finns i flera andra regioner. Det framstår därför som viktigt att vid varje organisationsförändring ha ett vidare perspektiv så att det sammantagna resultatet motverkar regional obalans. Mot denna bakgrund hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om att motverka regional obalans i samband med offentliga organisationsförändringar. () ()
mot · G7022395 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Kommunerna vid svensk-finska gränsen är att betrakta som katastrofområde ur arbetsmarknadssynpunkt. Det är de på grund av nedläggningar och avvecklingar inom såväl privat näringsliv som offentlig verksamhet. Arbetslösheten i ligger redan på . husbyggnadsfabrik, Nordkalotthus, avvecklar och friställer 50. , då ungefär hälften av de anställda fick gå, lovade företaget garanterad sysselsättning för de kvarvarande. Mycket tyder på att nedläggningen är en följd av att företaget misskött marknadsföring och kundservice. Andra företags framtid synes oviss. SJ lägger ner persontrafiken. Rationaliseringarna i skogen fortsätter. Med anledning av detta ytterst allvarliga läge bör t. ex. bli pilotprojekt för snara samhälleliga åtgärder. Okonventionella metoder borde kunna utvecklas med stor frihet att använda tillgängliga ekonomiska resurser. Utöver traditionella medel som glesbygdsstöd, lokaliseringsbidrag, investeringsbidrag etc. borde övervägas om och hur t. ex. arbetslöshetsunderstöd skulle kunna inriktas på sysselsättningsskapande åtgärder. Den negativa utvecklingen är enahanda i systerkommunen Ylitornio på finska sidan om . Förutsättningarna för kommunalt och annat samarbete över bör utrönas, och även detta skulle kunna ingå i nämnda piloprojekt. För fick freden i svåra konsekvenser som är påtagliga. En homogen bygd uppdelades av en ny riksgräns utefter älv. Uppdelningen av har inneburit ett allvarligt avbräck i bygdens ekonomiska utveckling. Det nordiska samarbetet, som lopp utvecklats på såväl ekonomiska och kulturella som andra områden, inte minst genom Nordkalottsamarbetet, bör också kunna inlemmas i ett projekt i . Mellan och Ylitornio kommun förekommer, , samarbete på hälso- och sjukvårdens område i form av gemensam läkarjour. Mellan länsstyrelserna i och är goda kontakter upprättade. Förutsättningar finns således för att utveckla det finsk-svenska samarbetet i detta eftersatta gränsområde, vilket bör utnyttjas också i syfte att utveckla näringslivet och trygga sysselsättningen i . Med hänvisning till vad sorn anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om särskilda åtgärder för näringslivets utveckling och tryggad sysselsättning i . () ()
mot · G7022398 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 2398-2405 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:1468 hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utformningen av vår skattelagstiftning. () () 1 1983/84.3 sami.
mot · G7022399 · 1984-01-25 00:00:00 — bifalls ca 3 200 ansökningar om att få fullgöra vapenfri tjänst. Av dessa skall ca 2400 genomgå grundutbildning och ca 800 s. k. korttidsutbildning. Under en lång följd av år har de som medgivits vapenfri tjänst varit fler än som kunnat utbildas. Nuvarande resurser medger att ca 2000 vapenfria kan ges grundutbildning och 800 s. k. korttidsutbildning . Detta innebär att ca 400 tillförs en kö i väntan på grundutbildning. Denna kö beräknas vid utgången av /85 uppgå till ca 5000 personer, vilket innebär avsevärda väntetider för de vapenfria. Detta är från flera synpunkter otillfredsställande. Mot bakgrund av gällande mål för vapenfriverksamheten framstår det därför som nödvändigt att bygga upp resurser för att dels arbeta bort överskottet, dels bibehålla en i övrigt tillräcklig utbildningskapacitet. Tillskapande av dessa nya resurser bör inledningsvis kunna utnyttjas i syfte att lindra arbetslösheten för ungdom, främst vapenfria. bör resurserna utnyttjas för en permanent utökad långsiktigt planerad vapenfriverksamhet. Den utökade verksamheten bör inledningsvis kunna finansieras genom överförande av medel som anvisats för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. I proposition 1983/84:100, bilaga 12, föreslås att bemyndigar regeringen att för /85, om det på grund av arbetsmarknadsläget bedöms angeläget, besluta om en ökning av antalet tjänstgöringsdagar för vapenfri tjänstepliktiga med högst 50000. Vi tillstyrker detta. Det innebär att ca 150 vapenfria tjänstepliktiga utöver den ordinarie utbildningsvolymen kan utbildas om det är motiverat av arbetsmarknadspolitiska skäl. Emellertid torde det finnas möjlighet att öka detta antal med ytterligare 150. Fortsätter arbetslösheten för ungdom är det mycket angeläget att utbilda så många som möjligt, i all synnerhet som de vapenfria i utbildningskön ändock skall fullgöra sin utbildningsskyldighet. Vi anser det lämpligt att förberedelser görs för att öka antalet utbildningsdagar till 100000, som kan utnyttjas om behov föreligger ur arbetsmarknadssynpunkt. Utbildningen kan lämpligen förläggas till fem utbildningsanläggningar och eventuellt också till brandövningsfältet i . Parallellt med planeringen för dessa extraordinära åtgärder bör NVU) utreda och föreslå åtgärder för vapenfriutbildningen på . De av oss föreslagna åtgärderna kan åtminstone delvis ses som ett första steg för de långsiktiga åtgärderna. Med stöd av ovan anförts hemställer vi 1.att bemyndigar regeringen att för /85, om det på grund av arbetsmarknadsläget bedöms angeläget, besluta om en ökning av antalet tjänstgöringsdagar för vapenfria tjänstepliktiga med högst 100 000, 2. att hemställer att regeringen låter utreda hur utbildningen av vapenfria tjänstepliktiga skall organiseras så att utbildningsbehovet kan tillgodoses.
mot · G7022401 · 1984-01-12 00:00:00 — m. fl. AMU-eleverna har fäst uppmärksamheten på att utbildningsbidragen måste höjas. Utbildningsbidraget är f. n. per dag och gäller för de elever som inte är med i arbetslöshetsförsäkringen. Det har släpat efter, och har inte höjts . har matkostnaderna stigit och busstransportkostnaderna . Självfallet medför det låga utbildningsbidraget stora och ibland oöverstigliga problem för kursdeltagarna. Många försöker klara sin ekonomi med extraknäck och , vilket bl. a. leder till försämrade studieresultat och korttidsfrånvaro. Det är också självklart att det inte går att bedriva en meningsfull utbildning när ett så stort antal elever lever långt under existensminimum. En fortsatt vägran att höja utbildningsbidraget leder till en kraftig försämring av arbetsmarknadsutbildningen, något som får mycket negativa konsekvenser i då arbetslösheten i övrigt breder ut sig och arbetsmarknadssituationen ställer nya och större krav på arbetsmarknadsutbildningens innehåll och kvalitet. Men som kraven på yrkesutbildning skärps tvingas arbetsmarknadsutbildningen till kraftiga och drastiska nedskärningar av sin verksamhet. Anledningen är att skars antalet lärarledda lektioner ner på de flesta AMU-kurser och ersattes av s. k. självstudietimmar. Denna neddragning av antalet lärartimmar ingår i av SÖ beslutade besparingsåtgärder som genomförs i etapper. skall ytterligare ett antal lärarledda lektioner ersättas med självstudier. Det är uppenbart att dessa s. k. besparingsåtgärder kommer att innebära försämrade studieresultat. Om utbildningsmålet skall upprätthållas måste alternativet vara att kurstiderna ökas. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar att utbildningsbidraget vid arbetsmarknadsutbildning fr. o. m. lägst skall utgå med . 2. att hemställer hos regeringen att utarbeta förslag som innebär avskaffande av de lärarlösa lektionerna (självstudietimmarna) inom arbetsmarknadsutbildningen, 3. att hemställer hos regeringen om förslag till finansiering av de föreslagna åtgärderna på tilläggsbudget för /85. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G7022402 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2402 m. fl. Nedsättning av socialavgifter i föreslog i en motion 1982/83:2272 en nedsättning av socialavgifterna för näringslivet i de kommuner som huvudsakligen är inlandskommuner. Det betyder att den nu gällande nedsättningen byggs på med . Någon nedsättning i kustkommunerna anser vi inte skall göras. Vi föreslog också att all icke-offentlig verksamhet skall få del av den föreslagna nedsättningen. Enligt vår uppfattning är det väsentligt att nedsättningen av socialavgifterna får den utformning som vi angivit i ovan nämnda motion. Insatserna måste prioriteras till de områden som har de värsta problemen, och detta är otvivelaktigt malmfältskommunerna och övriga inlandskommuner. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om nedsättning av socialavgifterna för icke-offentlig verksamhet i inlandskommunerna i enligt vad som anförts i motionen. () ()
mot · G7022403 · 1984-01-25 00:00:00 — Bostadsanpassningsbidrag lämnas för sådan individuell anpassning inom och i anslutning till en bostad som behövs för att tillgodose en handikappads behov. Bidrag lämnas till ägare av bostadshus eller till den som innehar en lägenhet med bostadsrätt eller hyresrätt. Bidrag kan lämnas i kombination med bostadslån eller förbättringslån. Det är positivt att stöd kan utgå så att personer med olika slag av funktionsnedsättningar i möjligaste mån kan leva ett normalt liv. En sådan målsättning har kommit till uttryck i socialtjänstlagen. Eftersom samhällets medverkan inte sällan är en förutsättning för att en lägenhet skall kunna anpassas för den handikappade finns anledning att hävda att en handikappanpassad lägenhet som blir ledig bör - inom ramen för de hyresrättsliga principerna - med förtur kunna upplåtas till en handikappad person. Det torde emellertid inte särskilt ofta vara möjligt att en ledigbliven handikappanpassad lägenhet utan ombyggnad kan utnyttjas. Ofta blir det nödvändigt att bygga om lägenheten så att anordningar m. m. som betingats av handikappet men som inte längre behövs avlägsnas. Sådana ombyggnader kan vara förenade med icke oväsentliga kostnader. Det förefaller rimligt att överväga om inte statliga lån skall kunna utgå för sådana ombyggnader. Om ombyggnadslån i nu diskuterade fall skulle kunna lämnas torde detta bl. a. göra det enklare för en handikappad att byta lägenhet med person som inte är i behov av särskild bostadsanpassning. Det bör erinras om att fattat beslut om ett omfattande bostadsförbättringsprogram. Det bör vara möjligt att inom ramen för detta program tillgodose vad nu förordats om att bostadslån skall kunna utgå vid ombyggnad av handikappanpassad lägenhet till en lägenhet utan den inredning m. m. som betingats av handikappet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bostadslån för ombyggnad. () ()
mot · G7022404 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Trots att uttalat sig för att hemkonsulentorganisationen skall bibehållas föreslår regeringen att hemkonsulenttjänsterna skall försvinna från . De hushållsekonomiska frågorna har stor betydelse rent nationalekonomiskt. I tider med ekonomisk åtstramning borde det vara särskilt viktigt att inte försvaga vägledning om familjeekonomi och konsumentfrågor. Den regionala verksamhet, som hemkonsulentorganisationen utgör, är ett viktigt mellanled mellan central och konsumentverksamhet. Utan detta led kommer att få en isolerad ställning. Det huvudsakliga motivet för att dra in hemkonsulenttjänsterna är att vägledning till enskilda konsumenter är en uppgift och att av landets befolkning har tillgång till detta i den egna kommunen. Detta stämmer inte med de verkliga förhållandena i . Av totalt 17 kommuner saknar 9 helt konsumentvägledning. I övriga kommuner varierar verksamheten från halvtidstjänst ned till . En konsumentvägledare i länet har en adekvat utbildning. Den kommunala konsumentverksamheten är således mycket begränsad. Hemkonsulenternas arbete omfattar utredningar, marknadsbevakning, rapportering, utbildning och information samt samarbete med den kommunala verksamheten. Det senare är särskilt viktigt för de kommuner som inte har en utbyggd konsumentpolitisk verksamhet. Den besparing på 5 milj. kr. som förslaget totalt skulle ge kan starkt ifrågasättas. För räkning måste vissa uppgifter som utförts av hemkonsulenterna skötas på annat sätt som säkerligen inte blir billigare. Dessutom har hemkonsulenterna en anställningstrygghet och staten ett ansvar som gör att de knappast kan friställas. Det är ingen besparing för samhället att hemkonsulenterna måste lämna arbetsuppgifter som de har stora och värdefulla kunskaper om för att i stället handha andra uppgifter hos . Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens förslag i proposition 1983/84, bil. B 1, Länsstyrelserna m. m. om avveckling av hemkonsulentorganisationen fr. o.m. () ()