ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022405 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Minskad sårbarhet vid elavbrott Strömavbrottet visade på ett drastiskt sätt sårbarheten i det moderna samhället med ett storskaligt, centralistiskt energisystem. Fel i en transformatorstation - och sju miljoner invånare blir utan ström, med alla de olika konsekvenser detta medför. Ljuset slocknar, radion tystnar, tågen stannar, hissar fastnar, mjölkningen avstannar, datorerna upphör att fungera, butikerna stänger, produktionen upphör och värmen försvinner. Strömavbrottet visar också på vikten av att energiförsörjningen bygger på småskalighet och en beredskap för liknande händelser. Även om experter fortfarande hävdar att händelser av den här arten och elavbrott av den här storleken egentligen är något som inte skall ske, så har verkligheten på ett drastiskt sätt bevisat motsatsen och hissat varningssignaler. Energisystemet måste ges en flexibel och lokalt anpassad, småskalig utformning och i huvudsak vara baserat på utnyttjande av inhemska, förnybara energikällor. Ett sådant energisystem gör sårbarheten mindre, säkerheten och försörjningstryggheten större. Investeringar i storskaliga kärnkraftsanläggningar medför att vi f. n. har stor överproduktion av el som i första hand måste avsättas för uppvärmning av bostäder och lokaler. Denna utveckling som medför ett mycket köldkänsligt och sårbart el-försörjningssystem strider bl. a. mot kraven på minskad sårbarhet och mindre användning av el för uppvärmningsändamål. Enligt vår uppfattning bör åtgärder vidtas för att i första hand trygga och garantera en säker uppvärmning vid el-avbrott liknande det i inledningen beskrivna. Värmeproblemet kan vid sträng kyla och längre strömavbrott handla om överlevnadsfrågor i bostäder som är helt beroende av eluppvärmning. Den införda föreskriften i planverkets författningssamling som anger att vid byggnation av småhus skall planlösningen utformas så, att erforderliga uppvärmningskomponenter samt skorsten i efterhand kan installeras, utgör ej tillräcklig garanti för värmeförsörjning vid ett längre elavbrott. Enligt vår mening bör därför krav ställas på att någon form av eldstad och skorsten installeras vid nybyggnation av småhus och att förslag framläggs syftande till att i övrig byggnation underlätta installation av värmekälla som vid elavbrott säkrar bostadsuppvärmningen. Vi menar att hos regeringen bör hemställa om initiativ till åtgärder i enlighet med vad som ovan anförts. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förslag till åtgärder i enlighet med vad som i motionen anförs beträffande nödvändigheten av att vid elavbrott åstadkomma en minskad sårbarhet i bostäder. () () minab/gotab 1984 77786
mot · G7022406 · 1984-01-25 00:00:00 — Vi får med jämna mellanrum upprörande bevis för att stora mängder husdjur innebränns i samband med bränder i ladugårdar. Lantbrukets ekonomibyggnader (ladugårdar m. är undantagna från de brandskyddsbestämmelser som finns i Svensk Byggnorm (SBN). Det finns däremot anvisningar för brandskyddet i dessa byggnader. Enligt uppgift fortgår ett arbete i () med att utarbeta rekommendationer vad gäller brandskydd i ladugårdar. Detta arbete bör påskyndas och i detta sammanhang bör frågan om automatiskt brandlarm/eldsläckning belysas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om bestämmelser för brandskydd i ladugårdar. 1983/84 2406-2412
mot · G7022407 · 1984-01-25 00:00:00 — Ändrade former för finansiering av bostadslån m. m. 1983/84:90) I proposition 1983/84:90 föreslår regeringen att ett särskilt av staten helägt kreditaktiebolag bildas för att på den prioriterade kreditmarknaden låna upp de medel som krävs för den statliga bostadslångivningen. Formerna för bostadsfinansieringen har tidigare behandlats av , bl. a. i civilutskottets betänkande 1982/83:26. I en reservation till detta betänkande förordades en utredning av ett statligt kreditgarantisystem, utformat i syfte att uppnå betydande administrativa förenklingar av bostadslånesystemet. De intentioner som vi i civilutskottets reservation redovisat och som bör ligga till grund för en reformering av bostadslångivningen har inte tillgodosetts genom de förslag som regeringen nu presenterat. Vi kan inte finna att ett statligt engagemang i låneverksamheten genom ett statligt kreditaktiebolag är den mest ändamålsenliga formen för att uppnå de mål bl. a. en annorlunda budgethantering av lånemedlen - som varit överens om. Vi menar sålunda att ett nytt förslag bör utarbetas, som inte bygger på inrättandet av ett nytt statligt kreditinstitut. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att avslå förslaget om ett särskilt statligt kreditaktiebolag för upplåning av kapital till den statliga bostadslångivningen. () ()
mot · G7022408 · 1984-01-25 00:00:00 — I budgetpropositionen under huvudtitel tas bl. a. upp frågan om den regionala skatteförvaltningsorganisationen. F. n. finns vid varje länsstyrelse en skatteavdelning. Civilministern anför att främsta uppgift bör vara att verka inom områden som rör länets utveckling och framtid och ha ett samordnande ansvar för den regionala statsförvaltningen. Vidare anförs att det bara bör vara uppgifter som själv har en reell möjlighet att påverka som man också skall ha ansvaret för. Mot denna bakgrund finner civilministern att den regionala skatteförvaltningens organisatoriska anknytning till kan prövas upphöra. Det är enligt min mening högst tveksamt om en sådan prövning är nödvändig. Om detta ändå skall ske är det angeläget att denna fråga får en allsidig bedömning där inte bara organisations- och besparingsaspekter beaktas utan även de regionalpolitiska konsekvenserna av förslaget. Det finns en uppenbar risk att en utbrytning av skatteförvaltningen från följs av en rationalisering enligt känt mönster där de s. k. stordriftsfördelarna får göra sig gällande utan hänsyn till alla de nackdelar som följer. Då är risken stor att de små länen -1, ex. - mister denna typ av statlig verksamhet. På detta försåtliga sätt har tidigare gjorda förändringar till det sämre inletts. Får detta fortsätta inträder som en följd härav en debatt om länets vara eller inte vara som egen enhet med allt som hänger samman med detta. Enligt min mening måste statsmakterna gå den motsatta vägen, förstärka länet i stället för att försvaga. Det finns tillräckligt många stora län i landet med avståndsproblem etc. Regeringens signaler är illavarslande för del. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den i budgetpropositionen aviserade prövningen av den regionala skatteförvaltningens organisatoriska anknytning till .
mot · G7022410 · 1984-01-25 00:00:00 — åvilar det kommunerna att ge allmänheten konsumentrådgivning, vilket antingen kan ske genom politiskt valda konsumentkommittéer eller genom att det ligger några broschyrer på en icke alltid framträdande plats på kommunalkontoren. hade länets hemkonsulenter hand om denna rådgivning och de hade också utbildning för uppgiften. är hemkonsulenternas arbetsuppgifter förändrade så till vida att tyngdpunkten i deras åtaganden ligger på det regionala planet. Verksamheten i det konsumentpolitiska arbetet består i marknadsbevakning, kunskapsförmedling, samordning av information och ett aktivt stöd till den konsumentpolitiska verksamheten. Enligt vår mening skulle den verksamheten inte fungera på ett fullgott sätt utan hemkonsulentens medverkan. Deras kunskaper och tjänster har också alltmer tagits i anspråk när konsumenterna, i tider av ekonomisk åtstramning, behöver aktiv hjälp att planera sin ekonomi. Det är inte betydelselösa summor som passerar de enskilda hushållen, och varje råd om bästa användning av pengar är av stor betydelse, inte bara för den enskilde utan även för samhället i stort. Vi anser därför att den regionala hemkonsulentverksamheten bör bibehållas. Finansieringen av verksamheten kan ske genom en motsvarande minskning av anslag. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den regionala hemkonsulentverksamheten och dess finansiering. () ()
mot · G7022412 · 1984-01-25 00:00:00 — Hemkonsulenterna fyller enligt vår uppfattning ett angeläget behov vad gäller utbildning om konsumentpolitiska frågor. Det gäller både för och för kommunernas socialsekreterare. I ungefär en fjärdedel av landets kommuner saknas offentlig konsumentverksamhet. Hemkonsulenterna svarar för information och marknadsbevakning även för de kommuner som saknar konsumentvägledare. är hemkonsulenterna organisatoriskt placerade på . Där uppfattas deras verksamhet dock som i viss mån artfrämmande, och vi anser därför att en organisatorisk knytning till hushållningssällskapen är att föredra. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att med avslag på regeringens förslag beslutar bibehålla hemkonsulentverksamheten men med ändrad organisatorisk hemvist till hushållningssällskapen. () () minab/gotab 1984 77793
mot · G7022414 · 1984-01-25 00:00:00 — Den föreslagna reduceringen av antalet kronofogdedistrikt Kronofogdemyndigheterna har varit föremål för tre utredningar om arbetsorganisationen. har presenterat den senaste utredningen. I den föreslår bl. a. att antalet kronofogdedistrikt reduceras till 45. Till detta utredningsförslag var negativa. Trots denna negativa inställning hos remissinstanserna tycks ändå förslag komma att ligga till grund för regeringens förslag. I en interpellationsdebatt i riktades hård kritik mot en kommande centralisering av kronofogdemyndigheterna. Finansministern lovade vid det tillfället att beakta kritiken. För del innebär förslag en allvarlig centralisering. All erfarenhet visar att kronofogdemyndigheterna är effektivast i en decentraliserad organisation. Om förslag kommer att genomföras är det stor risk för en klart sämre effektivitet med minskade indrivningsresultat som följd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att antalet kronofogdedistrikt även i fortsättningen skall vara 81 stycken. () () 1 * 1983184.
mot · G7022415 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Regeringen föreslår i proposition 1983/84:100 att hemkonsulentorganisationen avvecklas fr. o. m. . Hemkonsulentverksamheten i de olika länen har funnits . Hemkonsulenterna har gjort stora insatser för att meddela kunskap och sprida information i hushållsekonomi. Den verksamhet hemkonsulenterna bedriver är känd och uppskattad av en bredare allmänhet. Det var hushållningssällskapen, som byggde upp organisationen, som är knuten till länsstyrelserna. är det visserligen kommunernas uppgift att svara för den direkta rådgivningen till konsumenterna, men då inte alla kommuner har sådan vägledning, vänder sig konsumenterna i de här kommunerna ofta till hemkonsulenterna när de vill ha råd eller vägledning i någon konsumentfråga. Som exempel kan nämnas , vårt hemlän. I länet finns inte mindre än 18 kommuner. I endast tre av dessa har man en heltidstjänst för konsumentvägledare eller mer. Tolv av kommunerna har deltidstjänster, varav de flesta har mindre än halvtidstjänster. Tre kommuner saknar helt konsumentvägledning. Skulle hemkonsulentorganisationen avvecklas skulle en stor grupp konsumenter få ingen eller liten möjlighet att erhålla vägledning, vilket vi tycker är olyckligt. Hemkonsulenterna har ju dessutom många andra uppgifter sig förelagda än att ge direkt konsumentinformation. Utbildning i hushållsekonomi för lärare i och för andra med anställning är en annan angelägen uppgift. Inte minst viktig är den att ge vidareutbildning till kommunala konsumentvägledare. Information i form av utställningar är ett sätt att nå en större allmänhet. Det är ofta hemkonsulenterna, som svarar för uppläggning och genomförande av sådana utställningar. Vad gäller marknadsbevakning, rapportering och utredningar deltar hemkonsulenterna i olika projekt för framtagning av underlag enligt riktlinjer och biträder med tillsyn av efterlevnaden av riktlinjerna. De utför ibland också mindre marknadsundersökningar. Till hemkonsulenternas uppgifter hör vidare att vara en förmedlande länk mellan och kommunernas konsumentservice. Hemkonsulenterna kan anpassa intentioner till regionala förhållanden. Sammanfattningsvis vill vi anföra att vi anser att hemkonsulenterna har en mycket viktig uppgift. De kunskaper och erfarenheter som landets hemkonsulenter besitter bör tas till vara. I tider då många konsumenter har en ansträngd hushållsekonomi är det angelägnare än någonsin att de har tillgång till sakkunnig information vid rådgivning. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens förslag i proposition 1983/84:100 bil. 15, B 1, Länsstyrelserna m. m. om avveckling av hemkonsulentorganisationen. () ()
mot · G7022418 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Förköpslagen ger kommun förköpsrätt vid försäljning av fastighet som behövs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Genom proposition 1974:152 har till lagen fogats bl. a. en bestämmelse som ger kommun förköpsrätt även i fråga om fastighet som är i behov av upprustning. Syftet med kompletteringen var att öka kommunernas möjligheter att ta ansvar för saneringsverksamheten. Det avgörande för om nämnda bestämmelse i förköpslagen kan tillämpas är om det föreligger behov av upprustning. Någon avvägning behöver inte ske mellan kommunens och den enskilde fastighetsägarens möjligheter att genomföra upprustningen. Detta leder till orimliga konsekvenser och öppnar möjligheterna för ett omfattande missbruk av förköpslagen. beslöt att förköpa en omodern fastighet (Nederland Mindre 18). Som motiv till förköpet anförde kommunstyrelsen bl. a. följande: AB har under hand meddelat att bolaget är intresserat av att med äganderätt ta över fastigheten. Det är angeläget att allmännyttan ges ett lägenhetstillskott på som har en mycket ensidig lägenhetssammansättning med huvudsakligen privata fastigheter. I det aktuella fallet hade ett stort, seriöst byggföretag förvärvt fastigheten med avsikt att utföra en genomgripande ombyggnad. Byggnadslovshandlingar var under upprättande och låneansökan för statligt bostadslån skulle just inlämnas. Fastigheten var anmäld för inplacering i det kommunala bostadsförsörjningsprogrammet med byggstart . De kommunala förvaltningarna hade inte funnit anledning att ifrågasätta köparens planer för sanering av fastigheten vare sig vad gäller saneringens inriktning eller tidplanen för dess genomförande. Med hänvisning till att den berörda fastigheten faktiskt behövde rustas upp har emellertid, som framgår av vad som ovan redovisats, förköpslagen i nämnda fall uteslutande använts för att förverkliga allmänna bostadspolitiska ambitioner, i detta fall omvandling av privata hyresrätter till allmännyttiga. Det är angeläget att förköpslagen ges en utformning som omöjliggör sådant missbruk. I första hand bör dock lagen upphävas, vilket också föreslagits i en partimotion från moderata samlingspartiet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar upphäva förköpslagen (1967:868), 2. att , därest yrkandet under 1. icke skulle bifallas, antar följande förslag till lag om ändring i förköpslagen (1967:868): Kommun har förköpsrätt enligt denna lag vid försäljning omfattande sådan fast egendom som med hänsyn till den framtida utvecklingen kräves för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Kommun har även förköpsrätt vid försäljning omfattande sådan fast egendom som behöver rustas upp, för såvitt denna upprustning ej kan åstadkommas på annat sätt. Förköpsrätt föreligger även vid försäljning av tomträtt i sådan egendom som avses i första stycket. Vad i lagen sägs om fast egendom eller fastighet skall, om ej annat är föreskrivet, i tillämpliga delar gälla även tomträtt. Vad som sägs om lagfart skall, när försäljning omfattar tomträtt, i stället avse inskrivning av förvärv av tomträtt. () () ()
mot · G7022419 · 1984-01-25 00:00:00 — Ett ROT-program för landstings och kommuners fastigheter och anläggningar var 13600 byggnadsarbetare utan arbete. fick mer än 40 000 arbetslöshetsförsäkrade byggnadsarbetare ersättning från arbetslöshetskassan för i genomsnitt tre månaders arbetslöshet. Bedömningar av hur sysselsättningen inom byggnadsindustrin kommer att utvecklas ger anledning till stor oro för branschens framtid. I samstämmiga prognoser anförs däremot att den totala sysselsättningen kommer att öka under 1984-1985. Det försämrade sysselsättningsläget inom byggnadsbranschen utgör därför ett drastiskt undantag. Det är välkänt att angelägen upprustning av landstings- och kommunägda fastigheter och anläggningar, bl. a. VA-näten, skjuts på grund av ansträngd ekonomi. Detta förhållande medför en fortgående kapitalförstöring av gemensam egendom och för framtiden ökande kostnader för underhålls- och förbättringsarbeten. I detta läge är det nödvändigt att genom initiativ från statsmakten få utbud och efterfrågan att närma sig varandra. Det är inte rimligt att på kort sikt drastiskt minska antalet anställda inom byggnadsverksamheten. Därför måste åtgärder vidtas i syfte att påverka utbudet av angelägna byggnadsobjekt. Regeringen har ställt extra medel till förfogande för underhåll av kommuners och landstings fastigheter och anläggningar. Enligt vår bedömning behövs för denna angelägenhet ett flerårigt målsättningsprogram och en finansiering i likhet med det ROT-program för bostadsfastigheter som antagit. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ett ROT-program för av landsting och kommuner förvaltade fastigheter och anläggningar. () ()
mot · G7022421 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 2421-2428 Motion 1983/84:2421 m. fl. Järnvägssträckan m. m. Järnvägarna bör enligt vår mening vara stommen i trafiknätet. De är miljövänliga och energisnåla. I det längre perspektivet kommer allt fler faktorer att tala för järnvägar. Ökade oljepriser och skärpta miljökrav på vägtrafiken kommer att göra järnvägen än attraktivare som transportalternativ. trafikpolitiska beslut innebar en uppdelning av järnvägslinjerna i dels ett riksnät, dels vissa bandelar där fortsatt persontrafik skulle prövas, dels bandelar där ytterligare utredningar skulle genomföras. reserverade sig mot beslutet, eftersom vi ansåg att de banor som då var i trafik skulle tillhöra riksnätet. För innebar majoritetsbeslutet bl. a. att sträckorna Hallsberg-Mariestad-Liaköping-Herrljunga, Kinnekullebanan, och inte kom att tillhöra riksnätet. Sedan beslutet fattades har resandefrekvensen ökat avsevärt. Flera samverkande orsaker kan framhållas såsom nya motorvagnar, bättre marknadsföring och länskort också på tåg. Kinnekullebanan går genom tre län och åtta kommuner. Den knyter samman ett befolkningsområde med 140000 invånare. är dessutom residensstad med läns- och landstingsförvaltningar. a. huvudkontor för läns försäkringskassa. Banan har goda marknadsförutsättningar för framtiden på grund av att nya motorvagnar satts in, fler stationer öppnats och en komplettering till basstandard har skett samt att SJ och kommunerna gjort gemensamma marknadsföringsinsatser. Enligt mätningar vid ungefär samma tider har Kinnekullebanan t. o. m. högre genomsnittlig beläggning än stambanan . Resandet med Kinnekullebanan är till övervägande del interregionalt. Karlsborgsbanan mellan och har stor betydelse för persontrafiken. Med sex dubbelturer transporteras omkring 245 000 människor . Med beslutade militära omlokaliseringar kommer banan också därigenom att få ökad betydelse . 1 1983184.3 sami. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att järnvägslinjerna , och hänförs till SJ:s riksnät fr. o.m. () ()
mot · G7022422 · 1984-01-25 00:00:00 — Frågan om fortsatt persontrafik på denna järnvägssträcka har varit föremål för diskussion under ett flertal år. Det nuvarande trafikunderlaget har av SJ ansetts vara för svagt för att bära en fortsatt persontrafik av nuvarande omfattning. Olika alternativ diskuteras för banans framtid. Den kan föras till riksnätet, de berörda länstrafikbolagen kan gå in eller också kan ersättningstrafik ske med buss. En nedläggning av persontrafiken skulle innebära betydande problem för de kommuner som banan trafikerar. Risken är uppenbar att ett fortsatt steg också blir indragning av godstrafiken, dvs. en total nedläggning. Ett engagemang av länstrafikbolagen förutsätter att dessa får stort inflytande över banans drift och att de kostnader som uttaxeras av SJ är realistiska. Det finns anledning att starkt ifrågasätta risken av att en överdebitering kan komma att ske. På relativt kort sikt kan detta leda till att länstrafikbolagen tvingas dra sig ur. Ett överförande av banan till riksnätet innebär den bästa garantin för en fortsatt trafik. Om inte detta skall leda till ökade kostnader för SJ förutsätts det att bestämda marknadsföringsåtgärder för att öka trafiken vidtas och att rationaliseringar vad gäller driften också kommer till stånd. Inom har skett en markant ökning av järnvägsresandet. Detta är en direkt följd av länstrafikens tillkomst. Att i ett läge där järnvägstrafiken ökar inom en region vidta åtgärder som snabbt kan leda till nedläggning är inte rimligt. Åtgärder bör vidtas för att trygga den fortsatta persontrafiken på linjen . I dagens samhällsekonomiska läge finns det inte utrymme för nya kostnadsåtaganden. Om sådana skulle uppkomma genom ett överförande till riksnätet bör en omprioritering ske inom SJ. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för att persontrafiken på järnvägslinjen bör bibehållas.
mot · G7022425 · 1984-01-25 00:00:00 — Underhållet av isbrytarna bör självfallet ske på sätt som håller nere kostnaderna och ger bästa servicen till sjöfarten. På uppdrag av den s. k. Kramforsgruppen har ett fristående konsultbolag undersökt var isbrytarna bör stationernas för att nå så låga kostnader för statsverket som möjligt. Resultatet av undersökningen pekar på att stationering bör ske till mellersta . För underhållet av de mindre isbrytarna finns erforderliga resurser vid Varv i . För att också utföra underhåll på de större isbrytarna erfordras däremot utbyggnad av dockan vid varvet, Det är såväl av statsfinansiella som regionalpolitiska skäl angeläget att regeringen noga prövar frågan om isbrytarunderhållets lokalisering. Inför nästa kontraktsperiod för isbrytarunderhållet bör därvid alternativet Varv särskilt beaktas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande lokalisering av isbrytarunderhållet.
mot · G7022426 · 1984-01-25 00:00:00 — Samordning av buss- och tågtransporter I Norrlands kustland tillämpas ett samarbete mellan SJ:s tåg och bussar som avsevärt har förkortat restiden söderut. Samarbetet innebär att man reser med buss till från kuststäderna norr därom och därigenom slipper den omväg som kustbanan innebär. För att vara i 21.52 tar man bussen från t. ex. kl. 8.00 i stället för tåget 5.55. För resan räcker en biljett. Denna typ av samordning mellan buss och tåg är ett utmärkt sätt att utnyttja resp. transportsätts fördelar till trafikanternas bekvämlighet. Dess värre har SJ avstått från att i någon nämnvärd grad marknadsföra servicen i . Detta är beklagligt. I syfte att förbättra kommunikationerna för trafikanterna bör skilda vägar prövas. Den här beskrivna kombinationen av buss och tåg är en sådan väg till mer okonventionell lösning. SJ bör pröva att ha denna lösning på fler sträckor, när tidsvinster därigenom skulle kunna uppnås. Regeringen bör också i sin trafikplanering ha denna typ av samarbete som ett alternativ. Med anledning av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om samordning mellan tåg- och busstransporter.