mot · G7022078 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Barn är en glädjekälla Barnen är en av de främsta glädjekällorna i livet. Barnen är också ett löfte för framtiden. Ger vi våra barn en trygg uppväxt och god start skapar vi förutsättningar för ett bättre samhälle. Föräldrarollen har på flera sätt blivit svårare. Kunskap om barns behov, normer och värderingar fördes tidigare vidare från generation till generation inom storfamiljen. får samhället förmedla mycket av detta. De nya problem som barn i vårt samhäle är utsatta för motiverar också ett starkt stöd till föräldrarna. En allmän föräldrautbildning är därför mycket viktig. De förhållandevis låga födelsesiffrorna omkring 95 000 tyder också på att många tvekar inför att föda och fostra barn, och i synnerhet flera barn. Det finns mycket som tyder på att människorna skulle vilja ha flera barn; om arbetslivet fungerade bättre, om det fanns tillgång till barnomsorg, om det ekonomiska stödet vöre tillräckligt, om fler pappor tog sitt föräldraansvar och om samhället vore bättre anpassat till barns behov över huvud taget. är det uppenbart att dessa brister inte kan vara huvudorsaken till de låga födelsetalen. Även om familjepolitiken kan göras bättre och föräldrarollen underlättas kvarstår det faktum att förutsättningarna för att skaffa barn är väsentligt mer gynnsamma än för t. ex. . En viktig förklaring till det minskade barnafödandet står säkert att finna i andra icke-ekonomiska faktorer, livsstil, etc. Attityderna till familj, barn och hemarbete måste därför förändras. Barn måste betraktas som en tillgång, inte en börda. Hemarbetet måste vila på bägge föräldrarna. Detta kräver inte bara politiska reformer, utan framför allt attitydförändringar. Sambandet mellan mål och medel i den nuvarande familjepolitiken kan illustreras på följande sätt: Att underlätta samvaron mellan barn och föräldrar Att minska barnfamiljernas försörjningsbörda Barnbidrag med flerbandstillägg Studiebidrag Bostadsbidrag Livsmedelssubventioner Skattereduktion för ensamstående (och i vissa fall hemmamake) Bidragsförskott Lag om rätt till ledighet Särskild föräldraförsäkring Underhållsavdrag Dessa olika åtgärder bidrar till att underlätta barnfamiljernas situation. Det hindrar inte att de innehåller många brister. En reformering och förstärkning av det ekonomiska stödet till barnfamiljerna är därför nödvändigt. Syftet bör vara en omfördelning till barnfamiljernas förmån, större hänsynstagande till försörjningsbörda samt större enkelhet. De senaste årens reallöneförsämringar har slagit hårt mot barnfamiljer. Värdet av den disponibla inkomsten per konsumtionsenhet har sjunkit mer än vad summan av olika bidrag har kompenserat. Högst disponibel inkomst per konsumtionsenhet har ensamstående samt samboende utan barn i de yrkesaktiva åldrarna. Bland barnfamiljer ligger endast barnfamiljer med ett barn över genomsnittet medan övriga barnfamiljer ligger under genomsnittet för samtliga hushåll. Standarden per hushållsmedlem i barnfamiljer är klart lägre än för övriga. Skillnaden ökar kraftigt med stigande barnantal. En förstärkning av barnfamiljernas konsumtionsstandard i förhållande till övriga familjer är därför motiverad av fördelningspolitiska skäl. Följande tabell ur utredningen kostar (SOU 1983:14) åskådliggör förhållandet: Tabell 5.7 Disponibel inkomst per konsumtionshet" utöver det belopp som åtgår till den grundläggande försörjningen.' Familjetyp och taxerad inkomst* Barnantal och barnens ålder (P)rf (p)+ 3 år-F 18år(p) (fl)' (p)*' 3 år+ (fl) + (p) Ensamstående 38 600 57 900 77 200 - 699 10 034 2 874 8 940 14 200 3 576 8 092 12 364 -3 452 338 3 553 2 730 6315 9 422 3 552 6 707 9 441 en förvärvsarbetar 85 500 116 400 1 153 3 614 - 504 1 793 -1 366 81 -3 167 -2 082 -3 303 -2 145 -4216 -3 164 båda förvärvsarbetar 85 500/38 600 17 636 85 500/77 200 30 /102 100 40 807 7 609 17 110 8 235 17 909 26 630 3 406 11 765 2 303 9 105 15 237 264 5 307 11 353 - 974 2 956 8 452 " Konsumtionsvikter: Ensamstående 1,0, makar 1,8, barn () 0,3, () 0,45, () 0,6 och () 0,8. h Hushållskostnad (enl. ) + bostadskostnad (enl. övre hyresgränsen för bostadsbidrag) + barnomsorgskostnad enligt uppskattningar som bygger på kommunförbundets undersökning . Endast för förskolebarn. < För skattskyldig med förvärvsavdrag är den taxerade inkomsten . lägre än vad som anges i tabellen. d p = pojke. ' fl = flicka. Samhällets stöd till barnfamiljerna De totala samhällsutgifterna för insatser riktade till barnfamiljerna beräknas 1982 till nära (exkl. arbetsmarknad och bostadsproduktion). Beräkningen omfattar kostnader över statsbudgeten, kostnader inom den allmänna försäkringen samt landstingens och kommunernas kostnader för sjukvård och sociala insatser. Kostnaderna har i nominella priser nästan fördubblats , men i fasta priser . De största utgifterna över statsbudgeten fördelar sig på följande sätt (1983/84): o Barnbidrag 5 890 milj. kr. o Statsbidrag till barnomsorg 5 350 milj. kr. o Föräldraförsäkringen 4 525 milj. kr. (varav finansieras med särskild arbetsgivreavgift) o Bostadsbidrag 1 347 milj. kr. Problem med dagens stödformer I stor utsträckning uppfyller de medel som används inom familjepolitiken de mål som ställts upp. Men bristerna är också påtagliga. Här görs en schematisk genomgång av problemen med några av dagens stödformer. För barn mellan som studerar utgår förlängt barnbidrag eller studiebidrag. Dessa bidrag utgår emellertid endast för studietid, dvs. Bostadsbidragen är inkomstprövade. När inkomsten stiger trappas bidragen av. Det ger upphov till marginaleffekter. Dessa kan, tillsammans med marginalskatten och ökade avgifter för barnomsorg, i vissa fall överstiga . Man brukar tala om att hushållen då hamnat i en fattigdomsfälla. Marginaleffekterna är en oundviklig följd av att man gör bidragen inkomstberoende. Om avtrappningen sker mindre snabbt än kommer visserligen en del hushåll att få lägre marginaleffekter, men kommer fler hushåll att bli bidragsberättigade. Dessa nya bidragsmottagare får ökade marginaleffekter. Om man antar att det maximala bidraget är oförändrat blir en sådan förändring dessutom kostsam. Om man vill undvika marginaleffekter av detta slag måste man knyta bidragen till något annat än inkomsten, t. ex. antalet barn. En annan invändning som riktats mot bostadsbidragen (åtminstone de statskommunala bidragen) är deras konsumtionsstyrande effekt. Mycket talar för att det vore bättre att ge barnfamiljerna direkt bidrag som de sedan får använda efter egen bedömning. De sistnämnda invändningen om konsumtionsstyrningen gäller också livsmedelssubventionerna. Härtill kommer att livsmedelssubventionerna som familjepolitisk stödform är ett trubbigt instrument. Genom att det är priset på vissa livsmedel som subventioneras får alla som köper dessa produkter del av subventionerna. 1 verkligheten är det bara hälften av subventionerna som kommer barnfamiljerna till del. Även här gäller att det skulle kunna vara effektivare att rikta ett bidrag direkt till barnfamiljerna. Skattereduktionen infördes för att parera vissa effekter av särbeskattningsreformen. Reduktionen får göras av en förvärvsarbetande make om den andra maken är hemmavarande (eller har mycket låg inkomst, reduktionen avtrappas när den andra makens inkomst stiger). Även ensamstående föräldrar får motsvarande skattereduktion så länge de har minderåriga barn. För ensamstående är skattereduktionen alltså knuten till barnen, men för gifta par till den hemmavarande maken. Detta borde ersättas av ett stöd knutet till antalet barn. Den kommunala barnomsorgen har byggts ut i snabb takt . Utbyggnaden har utan tvekan lett till ökad valfrihet och trygghet för många barnfamiljer. Ambitionen har varit att successivt bygga ut barnomsorgen så att alla som vill kan få plats för barnen på daghem. Kritiken mot detta program har haft bl. a. dessa fyra utgångspunkter: o kommunernas försämrade ekonomi o orättvist mot dem som blir utan daghemsplats o subventionerna riktas till bara en form av barntillsyn o daghemsavgifter som ökar med inkomsten skapar marginaleffekter. Kommunerna har expanderat sin totala verksamhet mycket kraftigt under . har denna expansion inte skett på grundval av allmän ekonomisk tillväxt. Det är en viktig orsak till de obalanser som f. n. finns i svensk ekonomi. finns knappast något utrymme för expansion, generellt sett. Genom omprioriteringar kan möjligen utrymme skapas för utbyggnad inom vissa områden, t. ex. barnomsorgen. 1 det läget måste frågan diskuteras grundligt hur barntillsynen skall kunna ordnas. beslutade om ett nytt statsbidragssystem för kommunala barnomsorgen. Det har stora svagheter. Statsbidraget stimulerar inte tillkomst av enskilda förskolor och tvingar fram långa vistelsetider på daghemmen. Av vad ovan sagts framgår att en reformering av samhällets familjepolitik är nödvändig. Det synes nu emellertid vara oklart huruvida kommer att föreläggas förslag om reformerat familjestöd. Någon proposition har inte aviserats. Det ska inte bestridas, att en större omläggning av det ekonomiska stödet till barnfamiljen är ett komplicerat arbete som kräver lång förberedelsetid. Enligt mening är det emellertid angeläget att åstdkomma en rejäl förbättring av främst flerbarnsfamiljernas situation. Vi föreslår därför i det följande en provisorisk reform, som kan besluta om . Därefter får arbetet fortsätta i syfte att uppnå ett rättvist och enklare ekonomiskt stöd till barnfamiljerna. I det sammanhanget bör frågan om särskilt småbarnstillägg/vårdnadsbidrag och utbyggd föräldraförsäkring prövas. En reformering av det ekonomiska stödet till barnfamiljerna måste baseras på vissa mål och principer för samhällets familjepolitik. Enligt mening bör familjens ställning stärkas. De viktigaste delarna i barnens uppfostran sker inom familjen. Brister i detta avseende kan aldrig helt uppvägas av fostran och utbildning utanför familjen. Föräldrarna har därför det grundläggande ansvaret för barnens uppfostran. Samhällets familjepolitik skall underlätta för föräldrarna att ta och bära detta ansvar. Det är också föräldrarna som ska avgöra vilken omsorg och tillsyn man vill ge barnen. Samhällets stöd till barnfamiljerna bör baseras på valfrihet. Föräldrarna bör ges bättre möjligheter att välja form av tillsyn medan barnen är under skolåldern. Föräldrarna bör dela på ansvaret för barnens tillsyn och uppfostran. Samhällets stöd till barnfamiljerna skall vara förenligt med kraven på ökad jämställdhet mellan män och kvinnor. Viktigast är att barnens bästa står i centrum när föräldrarna väljer form av omsorg och tillsyn. På motsvarande sätt måste samhällets olika åtgärder för att stötta barnfamiljerna ha barnens bästa för ögonen. Denna inställning måste läggas till grund för utformningen av barnbidrag, barnomsorg, föräldraförsäkring etc. Men också när det gäller t. ex. bostadspolitik och trafikpolitik måste barnen stå i centrum för planering och beslut. Mot bakgrund av vad som redovisats bör enligt mening samhällets familjepolitik baseras på följande principer: o barnens bästa skall vara styrande för samhällets stöd o familjen är basen för barnens uppfostran o familjepolitiken skall syfta till att ge barnen en trygg uppväxt, öka valfriheten och främja jämställdheten o ökad rättvisa bär eftersträvas mellan familjer som disponerar daghemsplats och övriga barnfamiljer vid fördelningen av samhällets samlade stöd. Förslag till provisorisk reform av det ekonomiska stödet till barnfamiljerna De allmänna barnbidragen utgår f. n. med . per barn och år. Dessutom utgår flerbarnstillägg med ett halvt bidrag extra för tredje barnet och med ett helt extra barnbidrag för fjärde och följande barn. Barnbidragen utgår med samma belopp oavsett föräldrarnas inkomster. Barnbidraget är sålunda ett allmänt konsumtionsstöd och medverkar därmed till en jämnare inkomstfördelning mellan familjer med och utan barn. Skillnaderna i konsumtionsstandard mellan familjer med resp. utan barn bör utjämnas. Då utgör barnbidragen ett lämpligt instrument. Med hänsyn till barnfamiljernas ansträngda ekonomiska situation bör barnbidragen förbättras, i första hand för att kompensera nödvändiga besparingar i offentlig verksamhet som också träffar barnfamiljerna. Vi föreslår mot denna bakgrund att del allmänna barnbidraget nu höjs med . per barn och år. Barnbidraget bör ses som en integrerad del av skattesystemet. För att ytterligare understryka detta förhållande föreslår vi, att barnbidraget i fortsättningen utbetalas (med en tolftedel) den 25 i . Förbättrat flerbarnstillägg/differentierade barnbidrag Det är flerbarnsfamiljerna som har det svårast att få ekonomin att gå ihop. En trebarnsfamilj med vanliga inkomster har ofta svårt att få pengarna att räcka till det nödvändigaste även om båda föräldrarna förvärvsarbetar. En familj med samma inkomster men med ett barn har genomsnittligt inte lika pressad ekonomi. Skillnaden har för familjer i vanligt inkomstläge beräknats till . i disponibla inkomster. Det är av fördelningspolitiska skäl därför nödvändigt att i första hand förbättra flerbarnsfamiljernas situation. Det flerbarnstillägg som infördes under de borgerliga regeringsåren var ett steg i rätt riktning. F. n. utgår ett halvt extra barnbidrag från tredje barnet och ett helt för fjärde och följande barn. Denna differentiering av barnbidraget bör genomföras fullt ut, dvs. redan från andra barnet. föreslår att tillägget i fortsättningen utgår för andra barnet, för tredje och av allmänna barnbidraget för fjärde och följande barn. föreslår följande förändring av barnbidragen: barn Allm barn- Flerbarns- Summa Allm barn Flerbarns- Summa Fp nuv En särskild förbättring bör ske för familjer med ungdomar mellan som inte förvärvsarbetar. De får förlängt barnbidrag eller Dessa bidrag utgår emellertid endast , dvs. högst 9 månader. Vi föreslår att det förlängda barnbidraget/studiebidraget för 16 18-åringar utgårför . Det innebär alltså en förbättring med Det är inte möjligt att uppnå tillräckliga förstärkningar av barnfamiljernas ekonomi utan ändringar i skattesystemet. Utöver höjda barnbidrag bör därför en enhetlig skattereduktion införas. F. n. finns dels ett förvärvsavdrag, dels en hemmamakereduktion i skattesystemet. Förvärvsavdraget reducerar skatten med ca . och makereduktionen med . För inkomsttagare med barn bör dessa båda avdrag ersättas med en reduktion av skatten om . Flemmamakereduktionen utgår även till familjer utan barn. Med hänsyn till bl. a. svårigheterna att i nuvarande arbetsmarknadsläge kompensera ett borttagande av denna skattereduktion bör den behållas. De föreslagna förbättringarna måste kompenseras av besparingar och vissa justeringar i skattesystemet. Förbättringen av barnbidragen bör finansieras med minskade livsmedelssubventioner. Denna del av reformen kan träda i kraft . Övriga förändringar på förmånssidan bör finansieras dels med borttagande av förvärvsavdraget och hemmamakereduktionen för inkomsttagare med barn och dels med en höjning av inkomstskatten i skikten 1 4 . Brutto innebär förslagen en omfördelning av 4 800 milj. kr. Reformens utgiftsökningar och finansiering kan sammanfattas på följande sätt: Höjda barnbidrag m. m. Omfördelningen ger störst utbyte för flerbarnsfamiljerna. För familjer med ett barn innebär förslaget i stort sett oförändrad ekonomi. För en tvåbarnsfamilj betyder reformen en nettoförbättring på ca , för en trebarnsfamilj pä . etc. För föräldrar med barn mellan blir förbättringen ännu större. Reformen innebär en omfördelning mellan familjer med resp. utan barn på mellan 1,5 och . Den största åtstramningen får bäras av familjer, där båda förvärvsarbetar och som saknar barn. Den maximala försämringen för dem uppgår till ca . och kan jämföras med en förbättring för en fyrabarnsfamilj på . Barnomsorgen kan sägas ha två syften: att ge barnen social omvårdnad och trygghet med ett bra pedagogiskt innehåll och att ge båda föräldrarna möjlighet att förena förvärvsarbete och familjeliv. Samhällets uppgift är att se till att alla som behöver får tillgång till barnomsorg. Det innebär inte att all barntillsyn utom hemmet måste ske i samhällets regi. Tvärtom bör mångfald eftersträvas också i detta avseende. Det ökar föräldrarnas valfrihet och barnens välbefinnande. har barnomsorgen byggts ut kraftigt. finns sammanlagt ca 150 000 platser i daghem och 100 000 i familjedaghem. Det innebär att av barnen under kan få plats i daghem eller familjedaghem. En gjord undersökning visar att ytterligare 8090 000 platser efterfrågas. Denna efterfrågan är naturligtvis relaterad till de villkor som gäller beträffande föräldraavgifter, möjlighet till förvärvsarbete för föräldrarna osv. Behovet av ytterligare daghemsplatser förändras med förändrade villkor. Undersökningen visar emellertid, att fortsatt utbyggnad av barnomsorgen är nödvändig. beslutade om ändrat system för statsbidrag för den kommunala barnomsorgen. Det nya systemet innebär att statsbidrag utgår med viss summa per barn som är inskrivet i den kommunala barnomsorgen. Bidraget utgår med . för barn som vistas på daghemmet genomsnittligt minst och med halva beloppet för barn som vistas på daghemmet . Därutöver utgår 30 000 per helårsarbetare för kommunalanställd personal. Statsbidrag för familjedaghem utgår med 15 000 resp. . Statsbidrag kan utgå till enskilda daghem som finns upptagna i den kommunala barnomsorgsplanen. Bidraget per barn följer samma regler som för kommunala barndaghem. Bidraget för personal har därmed ersatts med ett schablonbidrag om . Det samlade statsbidraget till kommunala daghem är alltså högre än till enskilda daghem. drivs av daghemmen i regi. Det är naturligt att samhällets engagemang i barnomsorgen är omfattande. Men både för att åstadkomma en nödvändig expansion och för att tillhandahålla alternativ bör enskilda initiativ stimuleras. De erfarenheter som finns av föräldrakooperativ och föreningsledda daghem och förskolor är i huvudsak mycket goda. Kostnaderna är ofta lägre uten att kvaliteten eftersätts. De lägre kostnaderna kommer samhäl let/skattebetalarna tillgodo då föräldraavgifterna i de enskila daghemmen antingen är desamma som i kommunala daghem eller högre. Det är också angeläget att föräldrar som så önskar kan erbjudas daghem och förskolor med idéinriktad profil. Ideella och frivilliga insatser bör därför stimuleras ytterligare. Endast de förskolor och daghem som finns upptagna i kommunernas barnomsorgsplan ges, som framgått, rätt till statsbidrag. Det innebär att kontrollen av enskilda institutioner kan göras betryggande. De daghem och förskolor som inte uppfyller ställda sociala, pedagogiska, ekonomiska eller andra krav kommer inte att beviljas statsbidrag. Under dessa förhållanden finns inget skäl att diskriminera enskilda initiativ inom barnomsorgen. Tvärtom ger daghem och förskolor med olika huvudmän ömsesidig stimulans och föräldrar och barn sammantaget en bättre barnomsorg. Vi föreslår sålunda att statsbidraget till den kommunala barnomsorgen görs om för att uppfylla dessa krav. Det nya statsbidragssystemet innebär vissa förenklingar jämfört med det förra. Men också det nya kommer sannolikt att visa sig komplicerat att tillämpa. Det beror främst på bestämmelserna för vistelsetider. För att helt statsbidrag skall utgå skall barnet genomsnittligt vistas på daghemmet i . För halvt statsbidrag är motsvarande vistelsetid . Den genomsnittliga vistelsetiden ligger mellan 5 och . De nya reglerna kan därför medföra att barn kommer att vistas på daghem än för att berättiga till helt statsbidrag. Alternativt riskerar föräldrarna höjda avgifter till följd av det lägre statsbidraget. Det är i båda fallen oacceptabla effekter av statsbidraget. Kommunerna har haft ansvaret för barnomsorgen. Det borde därför vara dags att anförtro kommunerna ett större ansvar för dimensionering och drift av barnomsorgen. Den stora brist som fortfarande råder motiverar alltjämt ett särskilt statsbidrag för denna verksamhet. Det skulle emellertid kunna förenklas så att visst bidrag utgår per barn i förskoleåldern inom kommunen. De förtroendevalda i kommunen bör inom denna ram anförtros att fördela medlen på sätt som bäst motsvarar behovet i resp. kommun. I samband med beslutet om ändrat statsbidragssystem anmodades regeringen förelägga en ny utbyggnadsplan för barnomsorgen. Med det decentraliserade beslutsfattande vi förordat behöver inte denna plan vara lika detaljerad som den förra. Det är emellertid nödvändigt av övergripande ekonomisk-politiska skäl att ge riktlinjer för barnomsorgems resursbehov inom ramen för den offentliga ekonomin. Vi föreslår att denna barnomsorgsplan åtföljs av en reformering av statsbidragssystemet enligt de riktlinjer vi skisserat ovan. Den sociala servicen skall också omfatta de hemarbetande. Det antagna statsbidragssystemet omfattar också s. k. öppna förskolor. Även deltidsförskolan bör få räknas in i underlaget för statsbidrag. Deltidsförskolan bör kunna ta emot barn . Den är viktig för att ge också barn till hemarbetande pedagogisk stimulans och ökad kontakt med andra barn. Med hänvisning till ovanstående hemställs* 1. att beslutar att allmänna barnbidrag fr. o. m. skall utgå med . per barn och år, 2. att beslutar att tillägg till allmänna barnbidraget fr. o. m. skall utgå för andra barnet, 75 %för tredje och för fjärde och följande barn av allmänna barnbidraget, 3. att hos regeringen begär om fortsatt reformering av det ekonomiska stödet till barnfamiljen enligt i motionen angivna riktlinjer, 4. att hos regeringen begär förslag till nytt statsbidragssystem i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen. () () () () * Se även motionerna 1983/84:2079 2081.