mot · G702391 · 1984-01-13 00:00:00 — m. fl. Notarietjänstgöring är en utbildningstjänstgöring sorn äger rum efter juristexamen, tidigare juris kandidatexamen, och som leder fram till notariemeritering. Genomgången notarietjänstgöring krävs för tjänstgöring inom olika delar av rättsväsendet. Det är också ett vanligt krav på den privata arbetsmarknaden. Tjänstgöringen regleras i förordningen om notarietjänstgöring m. m. (SFS 1979:574). F. n. gäller att tjänstgöringen fullgörs av . Notariemeriteringen sker vid tingsrätt eller länsrätt eller båda slagen av myndigheter. Den får under en del av tiden fullgöras inom ett annat verksamhetsområde (utbytestjänstgöring) men får fördelas på högst tre verksamhetsområden. Denna tjänstgöring får fullgöras hos en åklagarmyndighet, polischef, kronofogdemyndighet, länsstyrelse eller advokat. Utbytestjänstgöring hos en åklagarmyndighet eller länsstyrelse får omfatta av högst och hos en polischef, kronofogdemyndighet eller advokat av högst . Till utbytestjänstgöring får även efter särskild prövning räknas sådan tjänstgöring som efter erforderlig examen har fullgjorts hos en annan myndighet än som angivits ovan eller hos en annan enskild arbetsgivare än en advokat. I föregående års budgetförslag från behandlades frågan om notarietjänstgöringens omfattning och inriktning. Under anslaget D 2. Allmänna domstolarna anförde föredragande statsrådet bl. a. följande. Som ett led i de omfördelningar som är nödvändiga inom polis- och åklagarväsendet torde utrymmet för s. k. utbytestjänstgöring för notarier komma att minska på dessa områden. Den utbytestjänstgöring som i övrigt förekommer är av mindre omfattning. Det är angeläget att bortfallet av utbytestjänstgöringen inte medför några olägenheter för de domstolar tingsrätter och länsrätter - som är huvudmyndigheter för notarierna och att även i fortsättningen en stor andel av de nyexaminerade juristerna får notariemeritering. Jag avser därför att senare ta upp frågan om en avkortning av notarietjänstgöring till , förlagt till tingsrätt eller länsrätt. I en motion från centerhåll (1982/83:1744) kritiserades justitieministerns avsikter med notariemeriteringen. anförde med anledning av motionen (JuU 1982/83:24) bl. a. följande. När frågan om notarietjänstgöringens anordnande nu på nytt aktualiseras vill utskottet till en början hänvisa till sina tidigare uttalanden om kraven på tjänstgöringens omfattning och utbildningens kvalitet och om betydelsen av de erfarenheter som en utbytestjänstgöring kan ge. Det är enligt utskottets mening givet att regeringen vid de aviserade övervägandena av frågan om en avkortning av tjänstgöringstiden och en inskränkning av ordningen med utbytestjänstgöring beaktar dessa faktorer liksom utbytestjänstgöringens betydelse för rekryteringen till polischefs- och åklagarbanan. På ställningstagandet inverkar emellertid även andra omständigheter, t. ex. det framtida antalet nyutexaminerade jurister och myndigheternas behov av den arbetskraft dessa kan erbjuda. Av stor betydelse i sammanhanget är också statens kostnader för tjänstgöringen; enbart utbytestjänstgöringen inom polis- och åklagarväsendet drog under /82 en kostnad av i det närmaste 9 milj. kr., vilket belastar de båda verksamheternas ordinarie löneanslag. Särskilt med beaktande av utbytestjänstgöringens nyssnämnda betydelse från rekryteringssynpunkt anser sig utskottet kunna utgå från att regeringen vid sitt ställningstagande noga överväger möjligheten att behålla en ordning med utbytestjänstgöring. Med det anförda avstyrkte utskottet bifall till motionen, och biföll utskottets hemställan. De icke-socialistiska partierna reserverade sig mot beslutet och krävde att - med hänsyn till frågans centrala betydelse för rättsväsendet - borde få ta ställning till frågan. I årets budgetproposition återkommer föredragande statsrådet till frågan (prop. 1983/84:100 bil. Den nuvarande justitieministern anser inte att någon avkortning av tjänstgöringen bör ske och inte heller att utbytestjänstgöringen bör upphöra. De aktuella avsnitten har följande lydelse. Enligt min mening bör den utbytestjänstgöring som kan förekomma alltid föregå tjänstgöringen vid tingsrätt eller länsrätt. Vidare bör utbytestjänstgöringen omfatta högst och ett enda verksamhetsområde. Möjligheterna till utbytestjänstgöring får liksom nu bero på utbytesmyndigheternas behov av och ekonomiska utrymme för notarier och notarienämndens prövning av utbytestjänstgöringens kvalitet. I sistnämnda hänseende bör bara sådan tjänstgöring godtas som är av värde för notariernas fortsatta arbete vid huvudmyndigheterna. Vad gäller notariemeriteringens längd har i promemorian förordats en avkortning till . Promemorians resonemang bygger emellertid på att utbytestjänstgöringen helt försvinner. I ett system med utbytestjänstgöring av någon omfattning finns det enligt en närmast enhällig mening bland domstolarna inte något utrymme för en avkortning av tiden för notarietjänstgöringen. Mycket talar också för att examinationen av jurister kommer att sjunka , varför det i ett längre perspektiv inte framstår som lika angeläget att öka genomströmningen av notarier genom en avkortning av tjänstgöringstiden. Av betydelse i detta sammanhang är självfallet även att det är svårt för många notariemeriterade jurister att få adekvat arbete efter notarietjänstgöringen. Med hänvisning till det anförda vill justitieministern inte förorda en avkortning av tiden för notariemeriteringen. Han avser att senare återkomma till regeringen med de förslag till ändringar i notarieförordningen som följer av de överväganden som redovisats i propositionen. Vi anser i likhet med den motion som avlämnades från centerhåll vid föregående , att det är väsentligt att utebytestjänstgöring av minst nuvarande omfattning även fortsättningsvis kan komma till stånd. Rekryteringen till de viktiga uppgifterna som polischef och åklagare utgör enligt justitieministern inte något problem och utbytestjänstgöringen skulle därför inte, som hävdats, ha någon betydelse i detta avseende. Enligt vår uppfattning är detta ett förhållande som mycket snabbt kan ändras i ett annat arbetsmarknadsläge. Det är också så att utbytestjänstgöringen kan leda till att intresse för dessa verksamheter väcks som har stor betydelse för vilket engagemang som tjänsteinnehavaren sedan har för sitt arbete och därmed även få betydelse för hur länge tjänsteförhållandet består. Åklagarväsendet har drabbats av avgångar som inger oro. Vakansläget inom har också varit oroväckande stort. Det finns också skäl att erinra om det värde notarietjänstgöringen har för myndigheten om notarien sedermera fortsätter inom verksamhetsområdet. Om så sker kan den erforderliga introduktionsperioden avkortas och en inbesparing göras. Utbytestjänstgöringen har också stor betydelse för samarbetet mellan de olika rättsvårdande myndigheterna och för kunskapen om resp. myndighets arbetsuppgifter och problem. De arbetsinsatser som utförs av notarierna innebär enligt vår uppfattning ett ej negligerbart bidrag till resp. myndighets handläggningskapacitet. Det är därför fel att enbart se tjänstgöringen som en ekonomisk belastning. Om tjänstgöringen minskas eller dras in måste de arbetsuppgifter som utförts av notarierna utföras av andra tjänstemän och någon besparing eller något omfördelningsutrymme uppkommer inte. Vi anser också att annan utbytestjänstgöring har stort värde. Juristutbildningen är den kanske mest teoretiska utbildning som f. n. finns inom det svenska utbildningsväsendet. (enligt studieplanen) finns inga som helst praktiska moment. Det är därför särskilt viktigt att en lämplig praktik kan erbjudas de studerande på detta område. Den praktiska verksamheten bör därför inte endast värderas efter det värde som den har för den myndighet där tjänstgöringen sker utan ses från allmänna samhälleliga utgångspunkter. Praktikfrågan är närmast en utbildningspolitisk fråga som därför bör prövas i sådant sammanhang. Det kan därvid även vara lämpligt att pröva dimensioneringen av juristutbildningen och dess förläggning till f. n. endast tre universitet. Det är inte rimligt att, som föredragande statsrådet, endast godta utbytestjänstgöring som är av värde för notariernas fortsatta arbete vid huvudmyndigheterna. Det är endast en mindre del av de notariemeriterade som bereds fortsatt anställning inom domstolsväsendet. Det kan därför inte vara särskilt viktigt att bedöma värdet av en utbytestjänstgöring endast utifrån denna aspekt. Det bör i stället vara tjänstgöringens allmänna juridiska värde som är avgörande för om den skall kunna godtas. Exempelvis bör tjänstgöring med lagstiftningsarbete i eller inom kunna anses som värdefull tjänstgöring. Vi anser sammanfattningsvis att regeringen bör återkomma till med en särskild proposition om notariemeriteringen. Utbildningen av vårt lands juristkår är av så central betydelse för vårt rättsväsende att den enligt vår bestämda uppfattning måste bli föremål för en fullständig riksdagsbehandling. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om den framtida utformningen av notarietjänstgöringen med beaktande även av dess utbildningspolitiska aspekter, i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () () () () ()