mot · G702932 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. I kommunallagen finns inga debattregler angivna. I 22 § heter det endast: Sedan ordförande har förklarat överläggningen i ett ärende avslutad, framställer han proposition Inte heller i förarbetena till 1977 års kommunallag finns något sagt om debatterna i fullmäktige och landsting. Frånvaron av regler har allmänt tolkats så att ledamöter har rätt att yttra sig hur som helst i ett ärende och att anförandena kan vara hur långa som helst. Det är således först när ingen mer talare finns anmäld som ordföranden kan förklara debatten avslutad. Orsaken till att det inte finns några debattregler är troligen att man inte upplevde något behov av sådana regler. Debatterna i fullmäktige och landsting var som regel korta och inläggen koncentrerade till föredragningslistans sakärenden. Från många kommuner och landsting rapporteras nu att det härvidlag skett en påtaglig förändring. Debatterna är ofta mycket omfattande och har även i övrigt ändrat karaktär. Med det senare avses bl. a. att debatterna blivit rikspolitiska, dvs. de handlar i hög grad om aktuella, allmänna politiska frågor, som skall beslutas av . Vidare har antalet ärenden som skall avgöras blivit allt flera som de politiska motsättningarna ökat. Tillsammantagna har dessa faktorer medfört att sammanträdestiderna i kommuner och landsting blivit allt längre. Från ett landsting har uppgetts att man debatterat i innan man kommit in på de sakärenden som hade att behandla. I kommuner förekommer det att ett sammanträde fortgår . Man kan ha den uppfattningen att den utveckling som här skisserats är enbart positiv. Den återspeglar ökad aktivitet och ett ökat politiskt intresse i kommunerna. Genom att deldebatterna refereras i massmedia får dessutom allmänheten en bättre grund för värderingen av kommunalpolitikernas kvaliteter och insatser. Det ligger naturligtvis mycket i detta. Eventuella debattrestriktioner får inte ha som syfte att strypa en meningsfull och upplysande diskussion i de beslutande församlingarna. är det stor risk för att den tidsåtgång som det kommunala arbetet kräver avskräcker många från att engagera sig i kommunalpolitiken och gör att andra tröttnar och slutar. Starkt bidragande till detta kan vara att debatterna i de beslutande församlingarna sväller ut på ett sådant sätt, att de upplevs som meningslösa och att inläggen från vissa ledamöters sida ses som en ren obstruktion. En grundläggande tanke bakom den kommunala självstyrelsen är att vem som helst oavsett yrke och samhällsställning skall kunna delta i det kommunala arbetet. De långa sammanträdena, som ofta pågår , gör det svårt för många att förena kommunalpolitisk verksamhet med ett normalt yrkesarbete oavsett vilka bestämmelser som finns om rätt till ledighet och ekonomisk ersättning. Risken för en stark selektion är uppenbar. Det blir yrkespolitiker och sådana personer som fritt disponerar sin tid som i första hand har möjlighet att avsätta tid och krafter för kommunala uppgifter. Denna utveckling, som redan i hög grad är påtaglig, innebär i realiteten en olycklig begränsning av demokratin. De långa sammanträdestiderna i de beslutande församlingarna är givetvis bara en faktor i det problemkomplex som berörts ovan. Vi anser dock att debattrestriktioner bör kunna prövas som ett led i strävandena att förbättra villkoren för engagemang i kommunalpolitiskt arbete. Regler om debatterna i de beslutande kommunala församlingarna bör således införas i kommunallagen. Eftersom förhållandena skiftar starkt från kommun till kommun bör bestämmelserna ha en sådan utformning att det är den beslutande församlingen själv som avgör om de skall tillämpas eller ej. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag med syfte att i kommunallagen införa debattregler i enlighet med vad som angetts i motionen. () ()