mot · G802272 · 1984-12-07 00:00:00 — m. fl. Företagshälsovård och arbetsanpassning (prop. 1984/85:89) I proposition 1984/85:89 föreslås åtgärder för att förbättra och bygga ut företagshälsovården. Målsättningen är att företagshälsovården som en opartisk, rådgivande expertresurs till den lokala skyddsverksamheten skall medverka till att arbetsmiljön i största möjliga utsträckning skall anpassas till människornas förutsättningar. Företagshälsovården skall även regleras i avtal mellan arbetsmarknadens parter. Propositionen föreslår förbättringar för småföretagare och ensamföretagare. Ingripande med stöd av lag i särskilda fall I propositionen framhålls att denna proposition inte innehåller någon generellt tvingande lagstiftning för arbetsgivare att föranstalta om företagshälsovård. Dock föreslås i propositionen att det i arbetsmiljölagen (3 kap. 2 §) skall införas en bestämmelse som ålägger arbetsgivaren att föranstalta om företagshälsovård om arbetsförhållandena så påkallar och i den omfattning som verksamheten kräver. Med stöd av den bestämmelsen skall yrkesinspektionen i vissa enskilda fall kunna gripa in med ett föreläggande mot en arbetsgivare att föranstalta om företagshälsovård för sina anställda. Ett sådant föreläggande bör kunna förenas med vite. Av propositionen framgår dock inte vad ett föreläggande mot en arbetsgivare innebär. Både av propositionen och tidigare utredning framgår att det behövs ett stort utbildningsbehov för att bygga ut företagshälsovården. De resurser som finns torde inte räcka till för att en föreläggande och tvingande lag skall ha effekt. Efter att i en femårsperiod prövat och sedan utvärderat frivilligutbyggnaden är det möjligt, om så bedöms nödvändigt, att återkomma med förslag till ändring i arbetsmiljölagen. Grundprincipen är att företagshälsovårdens fortsatta utbyggnad liksom i första hand skall vara en angelägenhet för och vila på samverkan mellan arbetsmarknadens parter. Vi avvisar därför propositionens förslag till ändringar i arbetsmiljölagen (3 kap. 2 §). Betänkandet Företagshälsovård för alla (SOU 1983:22) förslog utbyggnad genom frivilliga åtaganden. Flertalet remissinstanser ansluter sig till utredningsmajoritetens förslag. Förslaget stöds av , arbetarskyddsfonden, statskontoret, , , företag och organisationer, /SR, Föreningen teknisk företagshälsovård, , , , SHIO-Familjeföretagen samt flertalet landsting. finns ett flertal företagshälsovårdscentraler så lokaliserade att patientunderlaget kan komma från två eller flera landstingsområden. Erfarenheten har visat att det vid remiss från företagshälsovård till annan sjukvårdande instans kan uppstå tveksamheter om var patienten skall behandlas. En remiss från en företagshälsovårdscentral bör gälla över landstingsgränsen och följa patientens bostadsort och sjukhustillhörighet Principer för uppräkning av ersättningsbelopp För att företagshälsovården skall ha möjlighet att planera verksamheten bör ersättningsbeloppet fastställas . bör hos regeringen begära förslag att för företagshälsovårdens planering ange belopp . För att företagshälsovården skall kunna byggas ut i glesbygdsområden är flexibla lösningar nödvändiga. Inom större geografiska upptagningsområden bör möjligheter prövas att använda en modell ute i de olika områdena med endera företagssköterskebemannade enheter med tillgång till den centralt placerade företagshälsovårdens resurser vid behov eller i fasta program, eller, i ytterliggare utbyggnadsfas, fullt bemannade filialenheter. De kan vara fristående eller samlokaliserade med landstingens vårdcentraler. I propositionen läggs stort ansvar på yrkesinspektionen. Ett bra och rejält arbetarskydd är betydelsfullt för både individ och samhälle. Det är viktigt att yrkesinspektionens arbete kan koncentreras på de mest väsentliga uppgifterna. Det är angeläget att det faktiska behovet styr yrkesinspektionens arbete. Dess roll måste vara att arbeta med förebyggande åtgärder och hjälpa småföretagare att bygga upp en bra arbetsmiljö. har i betänkande SoU 1983/84:29 uttalat: Det förhållandet att stora arbetsmiljöproblem fortfarande finns gör det angeläget att de knappa resurserna används ändamålsenligt och att yrkesinspektionens insatser koncentreras till de områden där behovet av arbetsmiljöförbättrande åtgärder är störst. Strävanden att öka effektiviteten i den regionala tillsynsverksamheten måste fortsätta. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att avslår förslag om ändring i 3 kap. 2 § arbetsmiljölagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om remisser, 3. att hos regeringen begär förslag om det fastställda ersättningsbeloppet till företagshälsovården . () () () ()