mot · G802192 · 1984-11-20 00:00:00 — Motion 1984/85:192 m. fl. Ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd, m. m. 1984/ 85:62) Vi noterar att det varit möjligt att träffa överenskommelse om permitteringslön mellan () och i (LO). Liknande avtal har redan träffats också på andra delar av arbetsmarknaden eller kan väntas komma att träffas. Avtalen förutsätter emellertid statlig medverkan i fråga om finansieringen och är preliminära i avvaktan på att statsmakterna fattar beslut om statsbidrag. De nya avtalen innebär att nu gällande avtal inom de olika förbundsområdena om permitteringslön sägs upp. Permitteringar är i stort sett aktuella endast för kollektivanställda inom den konkurrensutsatta och konjunkturberoende sektorn. Genom att permitterad personal har rätt till ersättning från arbetslöshetskassa resp. kontant arbetsmarknadsstöd har inkomstskyddet vid permitteringar till en del finansierats av skattemedel. har de permitterade delvis drabbats av inkomstbortfall. Av rättviseskäl är det otillfredsställande att endast vissa grupper på arbetsmarknaden drabbats av inkomstbortfall vid permitteringar. Avsikten med de nu träffade avtalen är att arbetstagare som permitteras skall få full lön av arbetsgivaren och stå till dennes förfogande . Därmed kommer arbetstagarna inte längre att behöva utnyttja arbetslöshetsförsäkringen eller det kontanta arbetsmarknadsstödet och inte heller behöva vara anmälda hos arbetsförmedlingen såsom arbetssökande . Arbetsgivarnas kostnader för löner under permittering kommer enligt den preliminära överenskommelsen att till stor del täckas av bidrag från en s.k. permitteringslöneanordning. Denna finansieras dels kollektivt av arbetsgivarna genom en avtalsreglerad löneavgift, dels genom statsbidrag motsvarande dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen, f. n. Kostnaden för statskassan under ett normalpermitteringsår beräknas belöpa sig till 105 milj. kr. Kostnaden för statsbidrag till de erkända arbetslöshetskassorna för motsvarande antal ersättningsdagar uppskattas till ca 85 milj. kr. Om hänsyn tas till sociala avgifter beräknas dock nettokostnaden för staten bli lägre för statsbidrag till permitteringslöneersättningen än för motsvarande statsbidrag till arbetslöshetskassorna. uppskattas kostnaden till 52,5 milj. kr. Erforderliga medel tas ifrån de medel som anvisats för statsbidrag till arbetslöshetskassorna. Även om det i och för sig är tillfredsställande att det avtalsvägen har gått tl 1984185. att lösa denna segslitna fråga anser vi det betänkligt att arbetsmarknadens parter på det sätt som här sker träffar avtal under förutsättning av statsmakternas medverkan och tillskott av allmänna medel. Vi utgår ifrån att detta är en engångsföreteelse. Det är önskvärt att förhållandena mellan parterna på arbetsmarknaden kan regleras genom avtal utan medverkan av statsmakten. Vi har i andra sammanhang hävdat att parterna har ett ansvar för utvecklingen på arbetsmarknaden och konsekvenserna av träffade avtal. Då det gäller arbetslöshetsförsäkringen innebär denna principiella inställning att statsbidragsfinansieringen successivt bör minska till förmån för en större andel egenfmansiering eller finansiering i den ordning som parterna själva avtalar. Då måste också statens medverkan i samband med finansiering av kostnaderna vid permitteringar successivt reduceras på liknande sätt. Konsekvenserna av den nu föreslagna permitteringslöneanordningen är svåröverskådliga. Förhållandena varierar kraftigt från avtalsområde till avtalsområde. Framförallt råder stor osäkerhet om konsekvenserna av att även oorganiserade arbetsgivare skall kunna ansluta sig till permitteringslöneanordningen. Som framgår av flera av remissvaren finns det risker för att systemet kan utnyttjas på ett inte förutsett sätt. Det är också svårt att förutse i vilken mån statens medverkan innebär en styrning av medel till vissa branscher eller företag, liksom i vilken mån parterna påverkas i valet mellan permittering och uppsägning. Med anledning av den träffade överenskommelsen mellan parterna föreslår regeringen nu att § 21 i lagen om anställningsskydd ändras så att full lön under permittering skall utgå. Regeln görs emellertid dispositiv i större utsträckning än normalt är fallet med LAS genom att avtal om avvikelser får träffas även utanför kollektivavtalsförhållanden om avtalet innebär att kollektivavtal som har träffats för verksamhetsområdet skall tillämpas. Även arbetsgivare som saknar kollektivavtal bidrar till de av arbetslöshetsersättningen som finansieras via arbetsmarknadsavgifter. Det är därför rimligt att också dessa kommer i åtnjutande av ersättning på samma villkor som för kollektivavtalsslutande parter. Detta förutsätter att också de branschavtal som avses träffas förbundsvis skall utformas så att de även är relevanta för icke organiserade arbetsgivare. Så länge avtal inte föreligger är det emellertid omöjligt att bedöma vilka konsekvenserna blir för icke organiserade arbetsgivare och arbetstagare. Från rättssäkerhetssynpunkt är det inte acceptabelt att lagändringar vidtas som kan ha vittgående konsekvenser utan att de är tillfredsställande belysta. Det är inte heller acceptabelt att vid lagstiftning förutsätta avtal mellan annars icke avtalsbundna parter. Ytterligare en besvärande aspekt är att permitteringslöneanordningen avses bli administrerad av ett partsammansatt organ. Detta kan innebära risk att de oorganiserade arbetsgivarnas rättigheter inte till fullo beaktas. Av dessa anledningar bör inte ta ställning till eventuella ändringar i lagen om anställningsskydd på denna punkt förrän den av regeringen aviserade utvärderingen av det nya permitteringslönesystemet föreligger. Med anledning av vad ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att avslå regeringens proposition 1984/ 85:62 om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd m.m., 27 §, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i övrigt i motionen anförts. () () () () () () i . HÖGMARK (m) () () ()