mot · G702475 · 1984-01-16 00:00:00 — m. fl. En planmässig utbyggnad av den offentliga sektorn har den offentliga sektorn och dess utformning diskuterats och ifrågasatts. De borgerliga regeringarna utmålade den offentliga sektorns tillväxt som en av de viktigaste orsakerna till att landets ekonomi haltade. För att minska statens och kommunernas utgifter lade man fram rader av s. k. sparprogram som angrep viktiga delar av den offenltiga sektorn. I princip var det bara försvarsutgifterna som klarade sig undan nedskärningar. Inför valet fördes en hård agitation från socialdemokratiskt håll, där man sade sig vilja sätta stopp för den borgerliga svångremspolitiken och ersätta svångremmen med svängrum. Den nya socialdemokratiska regeringen satt inte många dagar innan den visade sig vara anhängare av samma ekonomiska synsätt som de borgerliga regeringarna. har preciseringar gjorts från regeringens sida, där man säger sig inte ha råd med en utbyggnad av den offentliga sektorn förrän den konkurrensutsatta sektorn har utvecklats. man ser den offentliga sektorns åtaganden som en kostnad och inte som ett verktyg att förändra och utveckla samhället. kommunisterna anser att den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar bör byggas ut och att en sådan utbyggnad är ett medel att minska arbetslösheten och rätta till den svenska ekonomin så långt det är möjligt med nuvarande makt- och ägandeförhållanden. Vi använder definitionen de socialt och samhällsekonomiskt viktiga delarna av den offentliga sektorn eftersom begreppet den offentliga sektorn egentligen är mycket allmänt och döljer viktiga sociala sammanhang och motsättningar. Den offentliga sektorn under kapitalismen är i huvudsak identisk med staten och landstingen/kommunerna och dess verksamheter. Hur och för vilka ändamål den samlade offentliga sektorns resurser används bestäms av klasskampen. Den offentliga sektorns framväxt Om man ser tillbaka i historien var de repressiva delarna, dvs. militärmakt, fogdevälde, skatteindrivning, domare och fängelser, det som först utvecklades. verkar det vara lättast att skapa enighet mellan borgare och socialdemokrater om utveckling av dessa delar, vilket visar sig genom JAS-beslutet, som innebär nya huvudlösa satsningar på militärapparaten. Ett oroande tecken är också att de militära anslagen inte behandlas i ett sammanhang med den övriga statsbudgeten utan skall behandlas senare i vår. Den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar har växt fram genom arbetarrörelsens kamp, men också som eftergifter för kapitalet, där den offentliga sektorn fått träda i dess ställe för att först skapa resurser för industriell produktion, för att sedan sopa ihop resterna efter nedläggningar och utslagning. Man kan nämna att det behövts bättre skolning av arbetskraften för att klara nya arbetsuppgifter vilket tvingat fram skolreformer och specialistutbildning som till stor del bekostas av den offentliga sektorn. Kvinnors arbetskraft har i ökande utsträckning behövts i takt med att efterkrigskapitalismen utvecklats. Detta har medfört att mycket av de reproduktiv^ uppgifter som förr sköttes i hemmen, t. ex. barnomsorg, viss sjukvård, äldrevård etc. måst överföras till samhället. Detta har varit en förutsättning för kvinnors lönearbete och för att industrin under högkonjunktur skulle kunna tillgodogöra sig också kvinnornas arbetskraft. Okad produktion, hårdare arbetstempo, prestationslöner och dåliga arbetsmiljöer har också ställt krav på den offentliga sektorns utveckling eftersom utslagningen av människor har ökat. Den offentliga sektorn har också varit nödvändig för industrins utveckling genom att skapa en s. k. infrastruktur genom utbyggnad av transportnät, kommunikationer, hamnar, vägar etc. som utbyggnad skett på ett håll och industriproduktionen centraliserats på kapitalets villkor har den offentliga sektorns utgifter tvingats öka för att lösa de glesbygds- och arbetslöshetsproblem som uppstått på annat håll. Genom kamp för sociala reformer har också arbetarklassen försökt utveckla den offentliga sektorn för att lindra de mest skriande klasskillnaderna. Det har skett bl. a. genom att ge alla tillgång till en sjukvård till låg kostnad och genom att bygga ut sjukförsäkrings- och pensionssystemen samt genom att skapa överföringar inom den offentliga budgeten, så att vissa inkomstskillnader i någon mån kunnat kompenseras. Den offentliga sektorn attackeras I samhällsdebatten är det främst de borgerliga partierna och SAF som attackerar den offentliga sektorn och argumenterar för att delar av densamma borde privatiseras. Denna argumentation avslöjar att man innerst inne anser att verksamheterna behövs, men borde friläggas för privatkapitalistisk spekulation. Som exempel kan nämnas att det funnits ett starkt motstånd från samhällets högerkrafter mot att bygga ut de kommunala daghemmen. Motståndet finns fortfarande och i dessa kapitalismens kristider förs också en kraftig argumentation för att kvinnan bör stanna i hemmet för att sköta barnen. Men vill man från olika privata intressenter ta över och driva daghem i privat regi, givetvis med stöd av statsbidrag... Det är logiskt att kapitalet nu söker nya objekt för att öka sina Stora delar av industrin lämnar goda vinster, lönerna hålls tillbaka och kapitalet ackumuleras och söker nya investeringsobjekt. Investeringsviljan i landet är mycket låg. Tilltron till industriell produktion som lönsam investering sviktar eftersom marknaderna sätter gränser och den internationella konkurrensen från en rad nya industriländer är hård. Från kapitalets sida är det naturligtvis en lysande taktik att först propagera för nedskärningar inom den offentliga sektorn för att sedan kunna göra profiter på de stora behov av samhällsservice som kvarstår. För att kunna motivera sparplaner för den offentliga verksamheten har man främst från borgerligt håll påstått att den offentliga sektorn har utvecklats på bekostnad av den industriella. Det är visserligen sant att den offentliga sektorn ökat starkt under några årtionden, men det finns inga soim helst bevis för att detta skulle ha hämmat utvecklingen av andra sektorer. I stället förhåller det sig så att utan den offentliga sektorns utveckling skulle svensk industri knappast ha nått så långt som den har gjort och arbetslösheten skulle ha varit större. Nedgången inom industrin har andra, med det ekonomiska systemet förbundna orsaker, och det är logiskt att man nu från olika finansintressen vill slå sig in på det område som förbehållits den offentliga sektorn. Försvara och bygg ut för rättvisa och arbete Följden av ett samhälle där den offentliga sektorns verksamheter starkt begränsas eller t. o. m. avvecklas blir ett ännu mer brutalt klassamhälle där medborgarrätt i ännu högre grad heter pengar. Arbetarklassen och deras partier och fackliga organisationer måste försvara och utveckla de socialt och samhällsekonomiskt viktiga delarna av den offentliga sektorn, som onödig och svällande byråkrati måste hållas tillbaka. Man måste säga nej till privatisering och arbeta för en planerad utveckling, där viktiga sociala och ekonomiska mål uppfylls. Man måste också arbeta för att skapa en annan maktfördelning inom den offentliga sektorn där verksamheter som drivs i samhällets regi kommer att kännetecknas av demokratisk styrning genom att de anställda får ett inflytande över utformningen. Allt tal om närande och tärande sektorer inom ekonomin måste tillbakavisas, eftersom det i realiteten handlar om en arbetsdelning inom den svenska ekonomin. I stället måste framtida planering för den offentliga sektorn inrktas mot hur den svenska ekonomin skall klara en övergång till ett samhälle där olika typer av tjänsteproduktion får ökad betydelse, eftersom det inte är troligt att industrin kan svara för att suga upp det årliga tillskottet av arbetskraft. Arbetskraftsutbudet kommer att öka med 30000-40000 personer . Till detta kommer att den öppna arbetslösheten på inemot 200000 personer måste hävas. kunde minskningen av antalet anställda inom industrin i någon mån motsvaras av ökningar inom den offentliga sektorn. Men under t. ex 1982 försvann inom industrin 46000 arbetstillfällen, medan den offentliga sektorn endast ökade med 12000, i huvudsak som ett resultat av åtstramningspolitiken. beräknas de anställda inom offentliga sektorn öka med ca 5 000-10000 personer. En utveckling av den offentliga sektorn är alltså viktig för att komma till rätta med den stora arbetslösheten. Genom överföringar av tillgångar som inte används för produktiva verksamheter till den offentliga sektorn skulle en del av de stora behov som finns i samhället kunna fyllas som nya arbetstillfällen skapas. Nödvändig industriell produktion för vård, kommunikationer, energisystem, framtida datateknik, livsmedelsproduktion etc. kan med fördel arrangeras inom den offentliga sektorns ram. Ett program bör utarbetas för den nödvändiga planmässiga utbyggnaden av den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar. Denna uppgift bör lämpligen anförtros en parlamentariskt sammansatt utredning. Åt en annan liknande utredning bör anförtros att göra en kritisk översyn av byråkratins tillväxt med sikte på att omfördela resurser till annan verksamhet i offentlig regi. Med hänvisning till det anförda yrkas 1. att hos regeringen begär tillsättande av en parlamentarisk utredning med uppgift att utarbeta program för en planmässig utbyggnad av de samhällsekonomiskt och socialt viktiga delarna av den offentliga sektorn , 2. att hos regeringen begär tillsättande av en parlamentarisk utredning med uppgift att göra en kritisk översyn av byråkratins tillväxt med sikte på att omfördela resurser till samhällsekonomiskt och socialt nyttig verksamhet i offentlig regi. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)