ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702757 · 1984-01-19 00:00:00 — m. fl. Beskattningen av alkoholhaltiga drycker, m. m. Den svenska alkoholkonsumtionen uppgår till , varav sprit och vin. Alla instanser är ense om att denna konsumtion är för hög. Genom upplysning om alkoholens skadeverkningar, restriktioner kring köp och försäljning samt genom beskattning av alkoholhaltiga drycker försöker myndigheterna pressa ner alkoholkonsumtionen. Detta anser vi riktigt. Utav den totala alkoholkonsumtionen tillverkas av spriten i , medan vintillverkning knappast alls förekommer. Sprittillverkning får endast ske genom Vin- & Spritcentralen. Sådan produktion får icke ske av enskilt vinstintresse. Detta anser vi också vara riktigt. importerade alkoholhaltiga drycker för 475,8 milj. kr., varav spritdrycker för 182,9 milj. kr. I denna siffra ingår import av likör. Den totala konsumtionen av likör var . Andelen svensktillverkad likör var alltså , vilket innebär en minskning . Detta anser vi vara fel. Råvaran till den svensktillverkade likören består av svarta vinbär, körsbär, slånbär och björnbär. Däremot tillverkar vi i inte någon likör på åkerbär, hjortron och tranbär, tre bärsorter som bevisligen går bra att göra likör av. Detta innebär att det är av bär från södra och mellersta delen av landet som likör tillverkas, inte av de tre bärsorter som huvudsakligen finns i . En svensk tillverkning av hjortron-, åkerbärs- och tranbärslikör skulle ge arbete åt den av arbetslöshet hårt drabbade norra delen av vårt land som det skulle förbättra vår handelsbalans. Ett avgörande hinder för att starta svensk tillverkning av norrländska bärlikörer och därmed få större avsättning för dessa norrländska bär är den svenska utformningen av alkoholbeskattningen. På grund av det svenska kostnadsläget och på grund av att det går åt mycket arbete att samla ihop dessa bär blir de mycket dyra i inköp för Vin- & Spritcentralen. Enligt bestämmelserna skall alkoholskatt sedan läggas på alla i drycken ingående råvaror varför det höga inköpspriset flerfaldigas. Med det pris Vin- och Spritcentralen sedan måste ta ut kan vi inte konkurrera med t. ex. de finska likörerna. På detta sätt ökar vi importen, minskar sysselsättningen och försvårar användandet av svenska råvaror. I tillverkas svartvinbärslikör. Denna svenska tillverkning skulle kunna ökas och importen minska i samma mån. Svarta vinbär kan med fördel odlas i och en svensk likörtillverkning i skulle kunna ge ökad avsättning och därmed ökad odling av dessa bär. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställs 1. att av regeringen begär en utredning om möjligheten att konstruera beskattningen av alkoholhaltiga drycker så att användningen av inhemska råvaror inte missgynnas, 2. att hos regeringen anhåller om en utredning i syfte att till lokalisera en statlig fabriksenhet för tillverkning av likörer, byggd på svenska råvaror. () () () . ()
mot · G702758 · 1984-01-19 00:00:00 — m. fl. I anslagsframställning /84 räknar verket med att lägga ner kustposteringarna i , och Arkösund. Regeringens budgetförslag måste tolkas så att man från dess sida accepterar dessa nedläggningar. har velat lägga ner kustposteringen i Arkösund. har i full politisk enighet varje gång motsatt sig detta, så även i sitt senaste remissvar . har enhälligt avvisat förslaget så sent som . Med anledning av en reservation med som första namn uttalade sig emot en nedläggning av nämnda postering. Alla skäl som åberopats för att behålla kustposteringen på en båt och tre man i Arkösund gäller i hög grad fortfarande. i Arkösund arbetar med sjöräddning, jakt-, fiske- ch naturvårdstillsyn, sjötrafikövervakning, skyddsområdestillsyn för försvaret, havsbottenövervakning, oceanografisk observationstjänst, tillsyn över förbudet mot dumpning av avfall i vatten och oljeutsläpp. Den hjälper brandförsvaret med brandsläckning på öar och i fartyg och fritidsbåtar. Den hjälper till med transporter vid olycksfall och akuta sjukdomar, och dess lokalkännedom och tillmötesgående är ovärderligt när det gäller att bistå den bofasta skärgårdsbefolkningen och den ständigt ökande turistströmmen. Att i då satsningen på att bevara och utveckla en levande skärgård börjar ge resultat, då klassats som primärt rekreationsområde och då vikten av tillsyn och bevakning av våra kuster blir alltmer uppenbar återigen aktualisera en nedläggning av en väl fungerande kustpostering förefaller oss oförsvarbart. Enligt vad vi erfarit har tänkt sig att, ifall verkets planer att lägga ner kustposteringen i Arkösund får regeringens bifall, de uppgifter som handhas av personalen och båten i Arkösund skall delas mellan posteringar i och . Oxelösundsbåten har Landsort som sin norra vändplats. Därifrån till Arkö är det . Posteringen i har Flatarp som sin södra gräns, och därifrån är det till Arkö. En sådan lösning skulle betyda att skulle riskera att inte ha någon båt tillgänglig för snabba insatser vid olycksfall, tjuvfiske, båtolyckor, övervakning av militär natur och ofredande av naturvårdsområden. Denna situation skulle vara djupt otillfredsställande både för den bofasta befolkningen, turisterna och ur polisiär- och försvarssynpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära att inom anvisad anslagsram bibehåller kustposteringen i Arkösund. () () () (vpk)
mot · G702760 · 1984-01-20 00:00:00 — , m. m. har internationellt sett haft en relativt sträng och konsekvent lagstiftning när det gäller alkoholen och trafiken. kom de första bestämmelserna på området, och 1941 fick sin berömda promillelagstiftning. Allt fler har fått upp ögonen för promillereglerna som ett effektivt vapen mot trafikdöden. Som ett resultat av den gynnsamma utveckling som promillelagstiftningen har haft gav 1973 sina medlemsstater rekommendationen att ansluta sig till en i lag angiven gräns vid högst 0,8 %o alkohol i blodet. Utvecklingen har gått snabbt. Promillelagstiftningen har stor spridning utomlands. En arbetsgrupp inom har lagt fram ett förslag att slopa regeln om att korttidsfängelse skall vara den normala påföljden vid rattfylleri med 1,5 %o eller högre. Det vore mycket olyckligt att nu rasera grunden för vår framgångsrika trafiknykterhetslagstiftning - denna regel som i mer än tre decennier tjänat som ryggrad i vårt straffsystem. redovisades vid en forskarkonferens, anordnad av statens väg- och trafikinstitut, att en alkoholpåverkad förare är inblandad i var tredje dödsolycka i trafiken. Detta torde belägga vikten av att fängelsestraffet bör bibehållas. En tredjedel av de 22 000 bilförare som grips misstänkta för trafikonykterhet har förutom alkohol även tagit läkemedel eller narkotika. Enbart de narkotikapåverkade förarna har fördubblats . av de bilförare som 1982 misstänktes för trafikonykterhet var påverkade av narkotika, främst cannabis och amfetamin. Det visar en rapport från forskare vid statens rättskemiska laboratorium. Det finns nu underlag och skäl att införa en fast gräns för tillåten mängd narkotika i kroppen när det gäller framförandet av fordon på samma sätt som promillegränserna för alkohol. Det är skrämmande resultat som undersökningen visar. Tidigare undersökningar har visat att många alkoholpåverkade förare även tagit läkemedel. Men det står nu klart att det även blivit vanligt med narkotikapåverkade förare i trafiken. Och de är minst lika farliga som de som druckit sprit och/eller tagit läkemedel. Rapporterna om fylleri bör också som tidigare anmälas till körkortsregistret. För den förebyggande körkortskontrollen av alkoholsäkra förare har dessa rapporter varit av central betydelse. Rapporteringen är också ett oumbärligt hjälpmedel för körkortsmyndigheternas kontroll av motorförarnas standard Den förebyggande kontrollen bör även ses sorn en samhällets skyldighet mot de många skötsamma trafikanterna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som har anförts i motionen om bibehållande av fängelsestraff för rattonykterhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som har anförts i motionen om införande av en fast gräns för tillåten mängd narkotika i kroppen vid framförande av fordon, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som har anförts i motionen om anmälan till körkortsregistret.
mot · G702761 · 1984-01-19 00:00:00 — Nämndemännen spelar en viktig roll i vårt rättssystem. Medverkan av lekmän i rättskipningen syftar dels till att öka insynen av utomstående vid dömandet, dels till att förebygga misstanke om bristande objektivitet. Det råder, såvitt är bekant, inga delade meningar om betydelsen av denna lekmannamedverkan vid våra domstolar. För att nämndemannasystemet skall fungera tillfredsställande bör dock vissa inslag i arvodesfrågan rättas till. Det är viktigt inte minst för att erhålla en rekrytering av lekmän som speglar den vuxna befolkningen i stort. gäller inte detta. Vissa kategorier av yrkesverksamma är underrepresenterade på grund av det låga dagsarvodet, som f. n. utgår med . Än värre är dock det faktum att nämndemän, när de dagen innan eller som förhandling skall äga rum nås av meddelandet att den är inställd, helt förlorar dagsförtjänst. I händelse av att detta inträffar är många förhindrade att återgå till sitt ordinarie arbete till följd av att vikarie redan kallats in. I den situationen går nämndemannen miste om inte bara en dagslön utan också om dagsarvodet från sitt förtroendemannauppdrag. Att domstolsförhandlingar ställs in är ingen unik händelse. Inträffar detta efter det att man som nämndeman infunnit sig i rätten utgår normalt arvode. Men alltså inte, om man i bostaden eller på sin arbetsplats nås av beskedet om uppskjutna förhandlingar. Denna ordning bör i rättvisans namn ändras. Visserligen kan så vara fallet, att man den aktuella dagen ändå inte skulle arbeta till följd av exempelvis semester. Inkallelse till rätten har dock utgått i förväg, varför man givetvis fått ändra sina planer för att vara på plats - exempelvis tvingats resa hem från annan ort. man då innan av meddelandet att inga förhandlingar kommer att äga rum, får man ingenting för besväret. Principiellt bör emellertid regeln, enligt min mening, vara sådan, att man inte skall straffas av att ha åtagit sig ett förtroendemannauppdrag. Nuvarande regler drabbar särskilt hårt dem som är låginkomsttagare och för vilka förlusten av upprepade dagsförtjänster kan avgöra om de över huvud taget har råd att förbli nämndemän. Härigenom blir nämndemannakåren ännu mer orepresentativ för befolkningen i stort. I betänkande 1982/83:32 från justitieutskottet fastslogs behovet av översyn av ersättningsreglerna till nämndemän bl. a. mot bakgrund av att rekryteringen är mycket låg beträffande vissa yrkeskategorier. Denna översyn bör göras skyndsamt och resultera i att också det problem som här aktualiseras får sin slutgiltiga lösning. Mot bakgrund av det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förbättringar av nämndemannaarvodet i enlighet med vad som har anförts i motionen.
mot · G702762 · 1984-01-20 00:00:00 — för öl och tobak dör - statistiskt sett - ett 30-tal människor i vårt land på grund av att de började röka och blev fast för . Dåtidens och nutidens propaganda bär en del av skulden. Tobaksreklamen är en del av den process som gör att drygt 20000 tonåringar blir fast i nikotinet. Allt fler rapporter visar att flickorna är de som har svårast att stå emot reklam och grupptryck för tobaken. Samma flickor som i stor utsträckning inte klarar av att sluta röka när de blir gravida utan tvingas utsätta sitt för de risker som rökningen skapär. Bakgrunden till kravet på annonsförbud för tobaksreklam blir detsamma som när det gäller alkoholdrycker - de mycket allvarliga hälsorisker som är förbundna med bruk av dessa varor. De problem som hänger samman med tobaksbruket känner vi till genom den forskning som bedrivits på detta område, varvid man bl. a. påvisat de stora cancerrisker som uppkommer genom bruk av tobak. Det tidigare införda annonsförbudet för sprit, vin och starköl bör utökas att gälla också öl och tobak. Samhällets uppgift och ansvar är att vidta åtgärder för att stoppa reklam för en ökad giftanvändning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att annonsförbudet för sprit, vin och starköl utsträcks att gälla även öl och tobak.
mot · G702764 · 1984-01-20 00:00:00 — och tredje vice talman Det tog innan gärningar blev riktigt kända, inte bara i världen utan även i . Men har intresset för fått ökad kraft över stora delar av världen. Enbart dokumenterades det, bl. a. genom att president garanterade att skall göra vad som står i dess makt i denna sak. - höll en specialsession i om . - tog upp fall i en direktkontakt med de ryska myndigheterna och krävde hans frigivande. - lät trycka ett frimärke med . - Per Anger talade om vid Nobelsymposiet i . - Staden utlyste till dag till minne av hans hedersmedborgarskap . - En skola i fick sitt namn efter . - hölls fackeltåg i olika delar av världen. - I tog biskop upp fallet med den ryske ambassadören under ett engelskt-ryskt kyrkomöte. - Det föreslogs att skulle bli hedersmedborgare även i . - I växte intresset för stort. Ett ämne om i skolundervisningen föreslogs. - Nya filmer om gjordes, bl. a. i och . - Nya böcker om kom ut på olika språk. - Den amerikanske utrikesministern erinrade om i sitt anförande på . Det borde vara dags för riksdag och regering att på ett mera markant sätt än tidigare hedra gärningar. Det kan naturligtvis ske på många sätt. Både och har förekommit på svenska frimärken. Med tanke på hur välkänd är och har varit vore det ytterst önskvärt att ett frimärke utges för att hedra hans gärningar. Ett annat sätt att hedra honom, vilket kan besluta om, är att avsätta medel till ett , att delas ut till någon person som gjort humanitära insatser i hans anda. Medlen kan lämpligen tas ur anslaget F3 i budget och avsättas med /år . Prissumman tas ur avkastnigen, och priset utdelas av regeringen efter hörande av de organisationer som också fått bidrag från detta anslag. Med stöd av det anförda yrkar vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om ett Wallenbergspris.
mot · G702768 · 1984-01-20 00:00:00 — är den tidning som utges för främst värnpliktiga under grundutbildning inom försvarsmakten. Tidningen bekostas av statsmedel och sorterar närmast under planeringssektion 4 inom försvarsstaben. har tre fast anställda - chefredaktör, redaktionssekreterare och sekreterare. Den övriga redaktionen består av värnpliktiga journalister och fotografer som fullgör större delen av sin militära grundutbildning på tidningen. Vid en jämförelse med övriga tidningar finner man att chefredaktören som tillika är ansvarig utgivare - saknar en styrelse att rådfråga om övergripande policyfrågor. I stället är chefredaktören helt och hållet hänvisad till försvarsstaben. Detta kan uppfattas som en olycklig koppling med tanke på tidningens integritet, varför en bättre lösning bör eftersträvas så att får en ställning likvärdig de flesta övriga tidningars. Därför bör frikopplas från försvarsstaben och i stället en tidningsstyrelse utses. har att fullgöra samma slags uppgifter som ankommer på styrelser för andra tidningar, t. ex. fördela anslagna medel. Styrelsen kan utses av försvarsdepartementet eller av försvarets personalvårdsnämnd. I den senare ingår bl. a. företrädare för de politiska partierna, för de fackliga organisationerna inom försvaret och för värnpliktiga arbetsgruppen. att uttalar sig för att tidningen jämställs med övriga tidningar enligt ovanstående modell.
mot · G702770 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. Försvarsinformation till tjänstgörande värnpliktiga En grundförutsättning för en nations förmåga att försvara sig mot en angripare är dels ett starkt försvar, dels en stark försvarsvilja hos medborgarna. Försvarsviljan kan även vara avgörande för uppbyggnaden av ett starkt försvar med tanke på politikernas känslighet för opinioner i en eller annan riktning. I ett land som vårt, där försvaret bygger på allmän värnplikt, är det naturligtvis särskilt angeläget att det finns en stark och utbredd försvarsvilja hos de värnpliktiga. F. n. kan vi glädja oss åt att så är fallet. Gjorda undersökningar visar på mycket höga procenttal, dvs. en överväldigande del av såväl värnpliktiga som den svenska allmänheten i stort finner det självklart att vårt land skall försvaras mot eventuella angrepp och att vi skall ha ett starkt försvar. Det framgår även att det finns en utbredd tilltro till vår försvarsförmåga. Denna starka försvarsvilja måste emellertid befästas och om möjligt ytterligare stärkas genom kontinuerlig försvarsupplysning, inte minst bland de värnpliktiga. Det gäller både under grundutbildning och under repetionsövningar. Det är av största betydelse att varje värnpliktig får en klar bakgrund till sin militära utbildning, dvs. den säkerhetspolitiska situationen för vårt lands vidkommande samt de mål som i enighet satt upp för att vidmakthålla vårt lands nationella oberoende och handlingsfrihet. För den värnpliktige är det också av största betydelse att få kännedom om den miljö som kommer att omge honom i en krigssituation och vilka krav som kommer att ställas på honom i ett sådant läge. I försvarsmaktens utbildningsföreskrifter anges att varje värnpliktig under sin grundutbilding skall få ca 15 timmars försvarsupplysning. Det åligger kompanichef eller motsvarande att tillse att så blir fallet. Det har emellertid visat sig att vissa brister föreligger i genomförandet av försvarsupplysningen vid en del förband. Sannolikt beror det på att en del förbandschefer fäster mindre vikt vid försvarsupplysningen. Detta är oacceptabelt. Den värnpliktige skall ha rätt till försvarsupplysning under minimum vid grundutbildningen. Dessa informationstimmar skall ges ett innehåll och en utformning som i stort följer den uppläggning som ges i . Även under repetitionsutbildning måste rimlig tid anslås till försvarsutbildning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om angelägenheten av försvarsupplysning och att sådana åtgärder vidtas att varje värnpliktig under sin grundutbildning får en fullgod försvarsinformation omfattande minst samt att rimlig tid för försvarsupplysning anslås även under repetitionsövningar. () () minab/gotab 1984 77602
mot · G702771 · 1984-01-20 00:00:00 — 1983/84 771-779 Motion 1983/84:771 Socialbidrag sorn pensionsgrundande inkomst Rätt till ATP grundas på inkomst av förvärvsarbete. Med inkomst av anställning avses den lön i pengar eller naturaförmåner från samme arbetsgivare som överstiger . För att försäkringstagare inte skall gå förlustig pensionsförmån har en rad andra ersättningar klassats som pensionsgrundande. Dessa är exempelvis sjukpenning, arbetsskadeförsäkring, föräldrapenning, vårdbidrag, dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa, kontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag. Bortglömda och ställda utanför samhällets tilläggspensionssystem är i detta sammanhang de medborgare som av olika omständigheter inte klarar sin försörjning utan tvingas att begära socialbidrag för att klara sin existens. har allt fler medborgare tvingats gå till samhället och begära hjälp. Många tvingas att mer eller mindre regelbundet förlita sig på denna form av förstärkning av inkomsten och kommer därmed också att vid pensioneringen tvingas leva på en lägre pension än andra. Det upplevs av många som kränkande att de erhåller sämre ålderstrygghet därför att de måste leva på socialhjälp. Mycket talar för att pensionssystemet nu också bör omfatta utbetalningar av socialhjälp vare sig dessa är att anse som återbetalningsskyldiga eller ej. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om en utbyggnad av ATP-systemet så att detta även omfattar socialbidrag som pensionsgrundande inkomst. 1 1983/84.3 sami.
mot · G702772 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:772 Deltidspensionärs möjlighet att inneha förtroendeuppdrag För den deltidspensionär som utöver deltidsarbete också sitter i kommunfullmäktige och/eller har andra förtroendeuppdrag finns det vissa svårigheter. De klassas med nuvarande regler inte som deltidspensionärer om den tid som de är verksamma med arbete och förtroendeuppdrag anses överskrida det tillåtna antalet arbetstimmar. Detta gör att många erfarna människor ställs utanför möjligheten att delta i samhällsarbetet. Enligt min mening är det angeläget att kunna ta till vara alla kvalificerade resurser för samhället, varför nuvarande hinder för deltidspensionärer att upprätthålla ett förtroendeuppdrag bör undanröjas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att nuvarande hinder för deltidspensionär att vara förtroendevald undanröjs.
mot · G702773 · 1984-01-20 00:00:00 — Förtidspensionering bör inte tillgripas annat än där medicinska skäl föreligger mot bakgrund av den krympande basen för pensionärernas försörjning. Det är ett missförstånd att man skapar arbetstillfällen för de unga genom att förtidspensionera kunniga arbetare och tjänstemän som närmar sig pensionsåldern. För att bredda sysselsättningen behövs denna ålderskategori för att lära upp nya generationer av dugliga arbetare. Vi måste slå vakt om utbildningen av de ungdomar som riskerar att ställas utanför arbetslivet på grund av brist på yrkeskunskap. Här har de äldre en viktig uppgift att fylla. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om förtidspensionering. 1 * 1983184.3 sami.
mot · G702774 · 1984-01-19 00:00:00 — Ytterligare en ersättningsnivå för sjukpenning och förtidspension måste arbetsförmågan vara nedsatt med minst hälften för att sjukpenning eller förtidspension skall kunna utgå. Av detta följer att en person som har kapacitet att arbeta t. ex. av normal arbetstid inte är berättigad till sjukpenning eller förtidspension. Någon ekonomisk kompensation för personens inkomstbortfall på utgår således inte. Detta innebär att en av de grundläggande principerna i vårt socialförsäkringssystem - inkomstbortfallsprincipen - inte gäller i dessa fall. Denna försäkringsmässiga konstruktion motverkar även i en del fall rehabilitering och återgång i arbete. Det är svårt att motivera en person som kanske har gått halvt sjukskriven att försöka utöka sin arbetstid om han, som det är , förlorar ekonomiskt på att arbeta mer. Följden blir ofta att personen fortsätter att vara halvt sjukskriven. Förutom negativa effekter för den enskilde personen innebär det att de kostnader samhället eventuellt haft för en rehabilitering ibland är bortkastade. Även de direkta kostnaderna för socialförsäkringen blir högre. Motioner med motsvarande innehåll som denna har tidigare behandlats i . Med hänsyn till att de frågor som tagits upp i motionerna tillhörde sjukpenningkommitténs ämnesområde hänsköts frågorna till denna. har sedermera kommit med sitt slutbetänkande, men har inte föreslagit någon förändring i den riktning som motionärerna önskat. Kommittén hänvisar till att frågan om en översyn av sjukdomsbegreppet, som inte överlämnats till kommittén, är intimt förknippad med de överlämnade frågorna. Kommittén framhåller dock det angelägna i att dessa frågor får en snar lösning, med reservation för de överväganden beträffande sjukdomsbegreppet som bör göras. Det är mycket angeläget både ur rättvise- och rehabiliteringssynpunkt att ytterligare en ersättningsnivå införs för sjukpenning och förtidspension. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för att möjliggöra ytterligare en ersättningsnivå för sjukpenning och förtidspension i enlighet med vad som sägs i motionen.