mot · G80211 · 1984-10-17 00:00:00 — m. fl. av regionmusiken och Rikskonserter (prop. 1984/ 85:1) I rubricerade proposition föreslås omorganisation av de statliga och regionala musikinstitutionerna. Propositionen tar i första hand upp frågan principiellt, men innebär det att ansvaret för utvecklingen av musiklivet överförs till regionala huvudmän, vilket innebär en uppföljning av ett friare samarbete, som på sina håll redan etablerats. Exempel på detta utgör Musik i Väst-samarbetet, vilket också nämns i propositionen. Detta samarbete har sin bakgrund i att Rikskonserter genom sitt regionkontor i ända tillkomst 1969 aktivt samarbetat med olika länsorgan, i synnerhet landstingen, i den regionala musikplaneringen. Landstingen i började samarbete i musikfrågor . Till en början avsåg samarbetet en körkonsulentverksamhet för hela . Successivt har landstingens och kommuns samarbete med varandra och de statliga institutionerna utökats. , och gick 1979 samman som huvudmän för Stiftelsen musikverksamhet. samarbetar denna stiftelse med , regionmusiken och Rikskonserter inom ramen för avtalet Musik i Väst. Under /84 svarade landstingen och för drygt lika stor ekonomisk andel i Musik i Väst-samarbetet som Rikskonserter. Regionmusiken är genom ett ca 80-tal anställda den största samarbetspartnern. De regionala parterna har i olika sammanhang hävdat, att de betraktar den aktuella regionaliseringspropositionen som en reform om regional musikpolitik och inte enbart som ett förslag om omorganisation av de statliga, regionala musikresurserna. Landstingen satsar redan engagemang och medel i verksamheter tillsammans med regionmusiken och Rikskonserter. De har emellertid också engagerat sig i andra musikverksamheter. En stor västsvensk fråga vid sidan av regionaliseringen av regionmusiken och Rikskonserter är frågan om ett regionalt utnyttjande av och . har ett akut lokalproblem. De västsvenska landstingen har ställt sig positiva till att diskutera ett samarbete med dels beträffande ett nytt teaterhus, dels beträffande en musikteaterverk- samhet i länen. Kommunen och landstingen har i en skrivelse till regeringen, kallad Västsvenskt musikcentrum - ny lyrisk teater i , särskilt påpekat vikten av ett statligt engagemang i denna fråga: Om de fysiska och ekonomiska förutsättningarna förbättras bör i enlighet med vad som redovisas i propositionen 1974:28 om den statliga kulturpolitiken kunna utvecklas till ett av fyra musikteatercentra i landet för att täcka behovet av musikteaterverksamhet i den västsvenska Skillnaderna mellan villkoren för utveckling av den kulturella verksamheten i och övriga landet tenderar att förstärkas. En stor del av institutionerna i har staten som huvudman medan stödet till verksamheten i riket i övrigt grundar sig på ett bidragssystem som successivt urholkats på flera sätt. I skrivelsen exemplifieras de regionala parternas uppfattning i denna fråga. Diskussioner har förts regionalt om utvecklingen av den uppsökande verksamheten i regionen med Symfonikerna och . Man planerar inte bara traditionella gästspel med konserter och föreställningar på kvällstid utan också genomarbetade aktiviteter för barn och ungdom i samarbete med grundskolor och kommunala musikskolor, arbetsplatsbesök och offentliga repetitioner m. m. Liknande aktiviteter planeras också för hemmascenerna för en regional publik i olika åldrar och med olika kulturell bakgrund. Vid sidan av dessa diskussioner förs också resonemang kring ökade insatser i publikarbetet både för hemmascenerna i och som stöd i de regionala arrangörernas lokala aktiviteter. Det gäller bl. a bussning, postens datoriserade biljettbokningssystern m.m. Också vad gäller de musikresurser som propositionen tar upp finns ett samarbete som är av västsvenskt intresse. I några uppsättningar har samarbetat med regionmusiken. Föreställningar gavs i och övriga regionen. Idéer och önskemål finns såväl i som utanför institutionerna om fortsatt och utökat samarbete. Detsamma gäller Symfonikernas verksamhet i regionen. Propositionen behandlar särskilt verksamheten ute i länen. Den länsbaserade verksamheten kommer att få sin resursmässiga grund i de nuvarande regionalavdelningarna. finns en påtaglig profil- och arbetsfördelning mellan avdelningarna i . Det är uppenbart, att en framtida biåsorkester i behöver arbeta i hela för att få en meningsfull roll i det civila musiklivet. Detsamma kommer säkert att gälla för övriga fast anställda ensembler . Genom Musik i Väst-samarbetet i har man successivt byggt ut en konsulentorganisation. Det finns sakkunskap inom flera olika genrer till gagn såväl för Musik i Väst-organisationerna själva som för amatörmusiklivet, arrangörsledet m. fl. Propositionens betoning av verksamheten i länen pekar mot en positiv utveckling av den hittillsvarande regionala musikverksamheten. Det är vår mening att en fungerande verksamhet och ett fungerande samarbete över länsgränserna i kan fortsätta att utvecklas. Det är viktigt, att kommunala och regionala insatser på musikområdet fortsättningsvis kan kompletteras och förstärkas genom statliga insatser och stöd, vilket också uttalas i propositionen, s. II, i följande rader: Det förslag till regionalisering av regionmusiken och Rikskonserter, som jag här lägger fram, innebär inte en avveckling av det statliga ansvaret. och det statliga engagemanget i den fortsatta verksamheten kommer att finnas kvar - men i andra former. Även om landstingen efter en regionalisering tar över det direkta ansvaret för verksamheten på det regionala planet kommer staten att indirekt medverka genom att ge ekonomiskt stöd till den nya regionala musikorganisationen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en omfördelning av det statliga stödet till den regionala musikverksamheten så att skillnaden i villkoren för den kulturella verksamheten mellan och övriga landet utjämnas. () ()