mot · G802265 · 1984-11-28 00:00:00 — m. fl. Förnyelsefonder, m. m. 1984/85:86) Det är lovvärt att satsa på utbildning, forskning och utveckling genom att en del av vinsten i företagen avsätts för dessa ändamål. Regeringens förslag till förnyelsefonder har denna inriktning. Det är även en riktig princip att samhället tar ett övergripande ansvar för utbildning, forskning och utveckling, ett ansvar som behöver utvecklas utöver dessa förnyelsefonder. Regeringens förnyelsefonder skall finansieras genom att av vinst i företagen skall insättas på ett räntelöst konto i . Vinsten skall uppgå till . för att företag skall vara skyldiga att betala in av vinsten till förnyelsekontot i . Uttag till utbildning, forskning och utveckling görs sedan genom ansökningar som skall vara godkända av huvudparten av de fackligt organiserade för att beviljas. Några problem uppstår med detta system. De företag som inte har någon vinst eller liten vinst får mindre möjligheter till utbildning, forskning och utveckling, ett behov som i många fall är stort just hos dessa företag. Ett stort ansvar för utbildningen, forskningen och utvecklingsarbetet har lagts på de fackliga organisationerna genom att de skall avge yttranden vid varje ansökningsärende. Erfarenheten i arbetslivet är att utbildning, t. ex. i ny teknik, framför allt förbehålls ett fåtal nyckelpersoner, medan övriga får en knapphändig orientering om den s. k. förnyelsen. Arbetsköparnas makt att styra utvecklingen kan innebära en fortsatt snedvridning av utbildningen inom företagen. Därför är det nödvändigt att komplettera eller utvidga de nu föreslagna förnyelsefonderna. Dessutom finns det skäl att påpeka att de arbetande inom offentlig verksamhet står helt utanför. Enligt regeringens förslag skall de föreslagna förnyelsefonderna vara en del av avtalsförhandlingar, och finansministern skriver i propositionen: Jag förutsätter att förnyelsefonderna beaktas vid beräkningen av det tillgängliga löneutrymmet. Denna pekpinne från finansministern kommer ovanpå den begränsning av det totala löneutrymmet som redan proklamerats av regeringen. Det finns ingen anledning att de arbetande skall avstå skäliga löneökningar på grund av förnyelsefonder. Vad behöver är både löneökningar för de arbetande och utbildning, forskning och utveckling, vilket dessutom inte står i någon som helst motsättning till varandra utan snarare bidrar till en rättvisare fördelning mellan kapital och arbete. Kopplingen mellan avtalsrörelse och förnyelsefonder måste därför i ett uttalande avvisa. De tillgångar som finns kvar i förnyelsefonderna , dvs. medel som inte utnyttjats, skall enligt regeringen då betalas tillbaka till företagen. Detta anser vi vara fel, i stället borde de medel som finns kvar på förnyelsekonto tillfalla statskassan för att fördelas om till utbildning, forskning och utveckling på andra områden i samhället. Bred vuxenutbildning inom det tekniska området Förnyelsefondernas syfte måste utvidgas. Utbildningen måste ha en bred inriktning så att det inte sker en ytterligare uppdelning på arbetsmarknaden mellan de som kan tillgodogöra sig den nya utvecklingen och andra som får mindre kvalificerade, mindre intressanta arbetsuppgifter. Många inom arbetslivet har bakom sig en kortvarig skolgång. De som en gång lämnat skolan brukar vanligtvis ej heller senare i livet ta del av samhällets utbildningsresurser. Det fins klara samband mellan skolbakgrund och arbetslöshet. Kort sagt: en dålig skolutbildning ger sämre möjligheter att ta till vara de rättigheter man har, det ger sämre möjligheter att påverka samhällsutvecklingen och ovanpå allt ökad arbetslöshet. Det är därför ur demokratisk synvinkel mycket viktigt att alla med kort skolgång får möjligheter att komplettera sin bristfälliga utbildning. Ökad vuxenutbildning är också motiverad utifrån den snabba tekniska utvecklingen. Kunskap om den nya tekniken måste ges till så många som möjligt. Denna kunskap skall inte få bli ett privilegium för några få tekniker och ingenjörer. Detta är viktigt inte minst ur demokratisk synvinkel. Den som har kunskap om den nya tekniken är också den som har den största möjligheten att påverka hur tekniken skall användas och utformas. Vpk föreslår därför att alla som har mindre än skolgång får rätt till vuxenutbildning. Utbildningen skall innehålla allmän utbildning, utbildning om data och teknik samt facklig partsutbildning kring den nya tekniken. För att denna reform skall få ett verkligt innehåll för arbetare och låginkomsttagare måste full lönekompensation utgå. Genom ett rullande utbildningsprogram skall alla med mindre än skolgång få rätt till vuxenutbildning. Ersättare för dem som går till denna vuxenutbildning skall i första hand vara ungdomar . Att gå in som ersättare för vuxenstuderande skapar heller inga konstgjorda jobb som konkurrerar ut ordinarie arbetskraft. Lönekostnaderna till vuxenstuderande och ersättare bör fördelas jämnt mellan företagen, annars finns risk att många företag blir ovilliga att anställa arbetskraft med kort skolgång. Vuxenutbildningen i denna form bör påbörjas . Den bör givetvis byggas ut, och målsättningen bör vara att ge var och en som önskar det möjlighet att gå igenom den skisserade utbildningen. Kostnaderna för en sådan här satsning med vuxenutbildning och ersättare för dessa kommer att bli avsevärt mindre än vad andra åtgärder för utbildning och arbetsmarknadspolitiska satsningar skulle bli. Finansieringen av en bred vuxenutbildning inom det tekniska området, som här föreslås, kan ske genom ett ökat uttag till förnyelsefonder. Ett sådant system skulle innebära att även de i offentlig verksamhet skulle kunna tillgodogöra sig denna utbildning. Utbildningens koppling till forskning och utveckling är uppenbar. Det är sällsynt att forskare kommer från arbetarklassen och lägre tjänstemannagrupper. Förutom den orättvisa detta innebär betyder det också att de erfarenheter, kunskaper och perspektiv på verkligheten som dessa skikt representerar och som skiljer dem från övriga samhällsskikt icke får något uttryck i forskningen. Djupast sett härrör detta problem inte ur högskolans sätt att fungera utan följer av de klassorättvisor som finns i vårt samhälle och som återspeglas och i viss mån även förstärks av det allmänna skolväsendet. Det borde emellertid vara möjligt att genom ett stipendiesystem öppna möjligheter för redan verksamma arbetare och lägre tjänstemän och skaffa sig grundutbildning och kunna rekryteras till forskarutbildning och forskartjänster. Stipendiesystemet bör vara så utformat att det ger nödvändig tid och trygghet för att kompensera det utbildningsmässiga underläge de befinner sig i. I och med att förnyelsefonderna är inriktade på utbildning, forskning och utveckling kan detta stipendiesystem inrymmas inom förnyelsefondernas ram. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för att uttaget till förnyelsefonderna ej bör beaktas vid förhandlingarna om lönerna för , 2. att beslutar att återbetalning från förnyelsefonderna av kvarstående medel ej sker, utan tillfaller staten för utbildning, forskning och utveckling: har förflutit från den dag då inbetalning på förnyelsekonto har gjorts, har företaget rätt att efter uppsägning hos få tillbaka den kvarstående delen av medlen. Därvid skall en mot återbetalningen svarande del av fonden tas upp som skattepliktig intäkt i den förvärvskälla där fondavsättningen har gjorts. Om det finns synnerliga skäl. får regeringen medge att återbetalningen sker för utgången av den i första stycket angivna tiden. 3. att hos regeringen hemställer om förslag till bred vuxenutbildning inom det tekniska området enligt vad i motionen anförs. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) har förflutit från den dag då inbetalning på förnyelsekonto har gjorts, tillfaller den kvarstående delen av medlen staten för åtgärder inom utbildning, forskning och utveckling.