mot · G80216 · 1984-10-17 00:00:00 — Motion 1984/85:16 m. fl. Artificiella inseminationer (prop. 1984/85:2) Ofrivillig barnlöshet utgör ofta ett stort problem för dem som drabbas. Insemination som en metod att avhjälpa barnlöshet har ökat starkt, även om den inte har samma omfattning som adoption. Behovet av att lagreglera s. k. inseminationsbarns rätt och det ansvar som föräldrarna till dem tar på sig har därmed ökat. Ur den synpunkten är regeringens förslag till lag om insemination att hälsa med tillfredsställelse. På en punkt är emellertid regeringsförslaget helt uppenbart inte i överensstämmelse med opinionen, i varje fall inte med opinionen hos de närmast berörda, dvs. föräldrarna till inseminationsbarn. läkarna, spermadonatorerna och knappast heller hos de berörda barnen. Det gäller stadgandet i lagförslaget att ge inseminationsbarn en absolut rätt att efter en viss ålder kunna få reda på vem spermagivaren var. Därmed skulle det hittillsvarande anonymitetsskyddet för spermadonatorer brytas med svåröverskådliga negativa konsekvenser som följd. Detta förslag har väckt mycket starka negativa känslor hos de närmast berörda. Läkarna talar om en dramatisk nedgång i antalet spermagivare, vilket starkt kommer att försvåra verksamheten. Spermadonatorer som ställer upp riskerar att konfronteras med okända barn senare, som de inte kan ha någon personlig känsla för. Barnlösa föräldrar som överväger insemination är förtvivlade därför att regeringsförslaget de facto klassar ner dem som fullvärdiga föräldrar och också kan bygga in helt onödiga konflikter i förhållandet mellan barn och föräldrar. Regeringsförslaget innebär därmed en total kallsinnighet för de sociala föräldrarnas situation och känslor. Propositionen har heller inte kunnat visa att ett lagfäst upphävande av anonymitetsskyddet för spermadonatorer skulle vara till någon entydig fördel för de berörda barnen. Det går heller inte att hänvisa till någon utländsk lagstiftning på denna punkt. Den motsatta uppfattningen är den helt dominerande. Utomlands avser man inte att avskaffa det faktiska anonymitetsskydd som finns för spermadonatorer. har exempelvis en engelsk behandlat frågan om artificiell insemination. Man är där entydigt emot att spermadonatorernas anonymitetsskydd skulle avskaffas. De tyngsta remissinstanserna i detta sammanhang har också klart avrått. Det gäller exempelvis , , samt . pekar exempelvis på en enkät som genomförts vid fertilitetslaboratoriet i 76 föräldrapar 1980 och 62 par 1983. vilka genomgick eller hade genomgått givareinseminationsbehandling. Enkäten ger klart besked om att föräldrarnas inställning i dessa frågor inte överensstämmer med lagförslaget. av föräldrarna enkät uppgav att de inte tänkte berätta något för barnen om inseminationen. För av de svarande var det i båda enkäterna av vikt att verksamheten hade ett anonymitetsskydd. Dessa siffror ger enligt en indikation på hur dessa känsliga frågor kan uppfattas av föräldrarna . anser dessutom att ett slopande av anonymitetsskyddet för spermagivaren kan leda till ett betydligt färre antal givare och att det uppstår en illegal verksamhet på området. Det är också troligt att de par som har råd och möjlighet i övrigt söker sig till utlandet för att få denna behandling. Ur socialdemokratisk synpunkt borde inte minst denna sistnämnda bedömning av vara viktig att beakta. Här skulle ytterligare en klassklyfta öppna sig mellan dem som har råd och dem som inte har råd. Detta gäller f. ö. också för de allt dyrare internationella adoptionerna. Vid adoptionen är det möjligt att spåra de biologiska föräldrarna. Detta förhållande tas i propositionen till intäkt för att samma förhållande bör gälla vid insemination. Parallellen är emellertid på flera sätt missvisande. De flesta adoptioner i avser numera barn från främmande länder med ett utseende som avviker från svenska barn. Detta gäller inte för barn som tillkommit genom insemination. Det grundläggande är emellertid att det sociala föräldraskapet måste uppfattas som det helt avgörande i en inseminationssituation. I adoptionsfallet övertas ett barn som fötts fram av en annan kvinna, medan i inseminationsfatlet så har föräldrarna enbart tagit över sperma. Även den som anser att det biologiska ursprunget är det viktigaste borde kunna inse att jämförelsen med adoption är missvisande. Sammanfattningsvis utgör regeringsförslaget på denna punkt ett beklagligt återfall i ett föråldrat blodsbandstänkande som man trodde för länge sedan skulle vara övergivet. Vi hävdar att det entydigt bör vara så att det sociala föräldraskapet skall sättas främst, dvs. samhället bör stödja den långvariga relation som byggs upp mellan barnet och dess sociala föräldrar. Slutsatsen blir därför att förslaget till lag om insemination bör ändras så att anonymitetsskyddet för spermadonatorer inte bryts. 4 § i lagförslaget bör därför utgå. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att avslår 4 § i förslaget till lag om insemination. () ()