mot · G7021954 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1954-1957 m. fl. Det regionalpolitiska stödet till De långsiktiga regionalpolitiska problemen i har påtalats under en följd av år. Trots de ansträngningar som gjorts i länet att försöka komma till rätta med problemen finns det inga tecken som tyder på en vändpunkt i utvecklingen. Framtiden ser därför mörk ut för länet i vad gäller befolknings- och näringslivsutvecklingen. ökade länets folkmängd . Detta tolkades då som om länets problem var lösta och utvecklingen vänts i en positiv riktning. Ser man emellertid på de faktorer som ligger bakom denna positiva utveckling blir bilden en annan. Avgörande för den positiva befolkningsutvecklingen i länet var den stabila folkökningen i . Medan kommunen ökade sin folkmängd , så minskade invånarantalet i länet för övrigt . Utvecklingen innebar sålunda att befolkningskoncentrationen till länets i särklass folkrikaste kommun ökade på bekostnad av övriga länet. har befolkningsökningen för länet stagnerat helt. Sammantaget har invånarantalet legat på en praktiskt taget oförändrad nivå. Vad som förorsakat denna förändring är att roll som drivfjäder i den positiva befolkningsutvecklingen försvagats påtagligt, vilket gör att den fortgående negativa utvecklingen i övriga delar av länet nu slår igenom kraftigare. Något som ytterligare understryker det allvarliga i befolkningsutvecklingen är att länet har ett stort årligt födelseunderskott. Tillsammans med har länet därmed längsta sammanhängande perioden med födelseunderskott av alla län. Dessutom fortsätter länets ålderssammansättning att försämras. Födelseunderskottet i länet uppstod och ökade successivt fram och 1981 då antalet döda översteg antalet födda med mer än 400 personer. har underskottet minskat något och ligger på 300-400 personer. Den folkökning som tidigare skedde berodde därför på att länet hade ett tillräckligt stort inflyttningsöverskott. Detta överskott har dock avtagit markant, vilket medfört stagnation i befolkningsutvecklingen. Se bilaga 1. Eftersom inflyttarna till länet varit äldre än utflyttarna har de 1 1983/84. 3 sami Nr 1954-1957 förhållandevis stora inflyttningarna till länet inte förbättrat åldersfördelningen. Antalet personer ökar i länet. Det har medfört att andelen personer 1982 var , vilket kan jämföras med riksgenomsnittets och exempelvis . I fyra av länets kommuner ligger andelen på . Det innebär att i medeltal var femte länsinvånare och i vissa kommuner nära var fjärde invånare är ålderspensionär. Antalet personer har däremot minskat , vilket innebär att basen för den fortsatta befolkningsutvecklingen försvagats betänkligt. Andelen personer var i länet jämfört med . Sammanfattningsvis kan därför konstateras att befolkningssituationen i länet är allvarlig och betydligt bekymmersammare än i det i stödsammanhang så uppmärksammade . har sålunda fortfarande årliga födelseöverskott, dvs. har en naturlig folkökning, medan länets befolkning inte kunnat reproducera sig . Följden har blivit att har en betydligt yngre befolkning som ger goda utvecklingsförutsättningar, medan länets befolkningsmässiga utvecklingspotential successivt undergrävts. Avgörande för befolkningsutvecklingen är näringslivets utveckling. För länets del karaktäriseras första av en ökad efterfrågan på arbetskraft från främst industrin och både den privata och offentliga tjänstesektorn. Sysselsättningsökningen inom dessa näringar uppvägde mer än väl nedgången inom jord- och skogsbruket och byggnadssektorn. Under senare delen av årtiondet upphörde industrins tillväxt, och sysselsättningen började i stället minska även inom den näringen. Expansionen fortsatte dock inom tjänstesektorerna, men ökningen i det totala antalet förvärvsarbetande minskade kraftigt. har sysselsättningsökningen bromsats upp ytterligare, främst genom att den offentliga sektorns expansion i det närmaste upphört. AKU-undersökningarna visar på ständigt sjunkande sysselsättning i länet . Vid slutet av året var av befolkningen mellan antingen öppet arbetslösa eller berörda av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Ett påtagligt inslag i näringslivsutvecklingen är att kommun förlorat sin funktion som pådrivande kraft. Kommunen är länets administrativa och kommersiella centrum och har den enda kompletta arbetsmarknaden i länet. Utvecklingen i är därför avgörande för hela länet. Den stagnation som inträtt i kommunen är därför ett problem för länet som helhet. Ett tecken på denna stagnation är att det under första halvan av /84 inte inlämnats någon ansökan om lokaliseringsstöd från något företag i kommunen. Situationen i länet väntas inte heller förändras . I sin prognos över arbetsmarknadsutsikterna i länet /84 skriver länsarbetsnämnden bl. Nämnden bedömer att trots en förväntad efterfrågeökning till delar av tillverkningsindustrin kommer arbetskraftsefterfrågan totalt sett att fortsätta att ligga på en relativt låg nivå . Detta beroende främst på den vikande byggnadsverksamheten och dess följdverkningar men även på den offentliga sektorns återhållsamhet. Många personer är berörda av varsel och fler kan väntas varför ett ökat arbetskraftsutbud är troligt. Inte heller på väntas sysselsättningen öka nämnvärt. Enligt den översyn av näringslivs- och befolkningsprognosen i Länsplanering som gjort i samarbete med länets kommuner antas antalet förvärvsarbetande öka med totalt sett knappt 1 000 personer eller . Ökad sysselsättning förväntas enbart inom de tjänsteproducerande sektorerna, medan antalet förvärvsarbetande beräknas fortsätta att minska inom de varuproducerande näringarna. Den stagnation som inträtt och väntas bestå inom näringslivet återspeglas i befolkningsutvecklingen. Den besvärliga näringslivs- och befolkningssituation länet nu befinner sig i är inte resultatet av någon omvälvande kris i en dominerande bransch eller industrikoncern. Den har i stället sin grund i länets speciella näringslivs- och befolkningsstruktur där utvecklingen sker utan dramatiska och uppmärksammade förlopp. Några genomgripande förändringar har inte skett som inneburit att nya livskraftiga basnäringar vuxit fram som kunnat ersätta den tillbakagång inom jord- och skogsbruket som började och som alltjämt fortsätter om än i lugnare takt. Industrin har aldrig fått ett tillräckligt fotfäste för att bli självgenererande. kunde de negativa effekterna av den utvecklingen kompenseras genom den expanderande offentliga sektorn, men det är ett förhållande man inte kan räkna med i fortsättningen. Stora ansträngningar görs därför inom länet för att med tillgängliga knappa resurser försöka hitta vägar till en gynnsammare utveckling. Utgångspunkt för dessa insatser är att länet trots allt har rika resurser i naturtillgångar som skog, mineraler, vattenkraft, fasta, bränslen och en attraktiv natur lämplig för rekreation. Det gäller därför att hitta möjligheter att utnyttja och utveckla dessa tillgångar på ett för länet gynnsamt sätt. De befolknings- och näringslivsförhållanden som karaktäriserar länet, gör att länets situation inte uppfattas så allvarlig att specialdestinerade statliga medel bedöms behöva sättas in för att avvärja en akut negativ utveckling på det sätt som sker i andra regioner med en mer dramatisk krissituation. Länet har dessutom ingen högteknologisk framtidsindustri som kan anses vara av betydelse för landets ekonomiska utveckling och därför intressant att sätta in statliga utvecklingsresurser i. Effekten av detta är att det sammanhållna länsanslaget har kommit att inta en mycket betydelsefull roll både när det gäller medel till att utveckla intressanta delar av näringslivet och när det gäller att stötta investeringar i företag. Detta gör att trycket på anslaget är osedvanligt stort jämfört med andra län. Till detta bidrar också den småskalighet som dominerar länets näringsliv och som gör exempelvis efterfrågan på stöd till företag i glesbygd mycket st. r. är inte bara ett mycket typiskt småföretagarlän. Länet är det mest utpräglade småföretagarlänet i landet. Se bilaga 2. I stora delar av länet har glesbygdsstödet kommit att ha en avgörande betydelse för att stimulera en positiv näringsutveckling. Kombinationen av ett flexibelt stödsystem och ett kommunalt engagemang har gett mycket positiva resultat av glesbygdsstödet i de jämtländska kommunerna. Bestående och meningsfulla arbeten har kunnat åstadkommas till betydligt lägre kostnader än vad man kan räkna med för alternativa insatser. Se bilaga 3. Lokaliseringsstöd söks för det mesta när industriföretagen gör mer omfattande investeringar men genom att länets företag är så små blir investeringarna i de flesta fall under 7 milj. kr. I förhållande till andra län kommer därför en osedvanlig stor andel av besluten om lokaliseringsstöd att belasta länets ram för det regionalpolitiska stödet (projekt över 7 milj. kr. belastar centrala anslag). Till bilden hör också att de storföretag, vilkas lokaliseringstödsansökningar, enligt avtal med regeringen, alltid behandlas centralt endast med något undantag finns representerade i länet. Dessutom har inget annat län så stort antal lokaliseringsstödsärenden som berör turistnäringen. Under /83 gick nästan en tredjedel av det totala bidraget till turistnäringen till turistföretag i länet. Av den sammanlagda bidragssumman belastade 9,3 milj. kr. anslaget för regionalpolitisk stöd. Den i förhållande till föregående budgetår oförändrade länsramen på 40 milj. kr. för /84 medför att medelsbristen upplevs som alltmer akut. Trots hårdhänta prutningar står det klart att de tilldelade medlen inte kommer att kunna tillgodose behoven vare sig för glesbygdsstöd eller lokaliseringsstöd. Speciellt allvarligt är det med tanke på att det arbete kommunerna och olika länsorgan lagt ner på att stimulera till ökad företagsamhet nu börjar ge effekt i ökat intresse för att starta eller bygga ut verksamheter. Med otillräckliga regionalpolitiska medel kommer kommunerna och länsorganen att stå utan de verktyg som kan behövas för att få till stånd en önskvärd satsning till gagn för länet och landet. Det krävs därför ett tillskott på medel till det sammanhållna länsanslaget redan under innevarande budgetår. För /85 är det nödvändigt att en ökning av resurserna sker i enlighet med petita, dvs. att anslaget uppgår till 67 milj. kr. Denna summa är baserad på de ähsökningar som inkommit till , men som inte kunnat behandlas på grund av brist på medel. I årets budgetproposition föreslår regeringen oförändrad summa under ifrågavarande anslag, nämligen . Regionalpolitisk stöd: Regionala utvecklingsinsatser. Denna summa har redan under pågående budgetår visat sig vara alltför låg med tanke på de behov många länsstyrelser i landet redovisat och inte minst i . En omfördelning av de regionalpolitiska medlen borde därför ske i första hand till förmån för anslaget C 4. Regionalpolitisk stöd: Regionala utvecklingsinsatser. I andra hand bör vid medelstilldelningen för läns del tas hänsyn till de mycket speciella förhållanden som råder inom näringslivet i länet, som vi ovan påpekat. Med stöd av ovanstående anhåller vi att som sin mening ger regeringen till känna vad vi i motionen anfört om det sammanhållna länsanslaget. () () - Av länets 139 industriföretag (arbetsställen) redovisade i industristatistiken har endast fyra företag mer än 200 anställda, alla belägna i . Länets största industriföretag har 718 anställda. - Utanför kommun finns endast två företag med mer än 100 anställda. Det största av dem har 130 anställda. - Den helt övervägande delen av länets industriföretag - - har mindre än 50 anställda. 1983/84:1954 8 Kostnad per arbetstillfälle för olika stödformer i /83 Stöd till företag i glesbygd (avskrivningslån) 36 000 exkl. soc. 48 000 exkl. soc. 20 000 exkl. soc.