mot · G702705 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:705 m. fl. Sysselsättningspolitiska åtgärder för Bakgrund har drabbats av allt svårare sysselsättningsproblem. Den senare hälft ökande sysselsättningen har upphört och ersatts av en stagnation. Detta beror främst på strukturförändringarna inom industrisektorn och då främst inom skogsindustrin och byggmaterialindustrin. är ett av de hårdast drabbade när det gäller sysselsättningen. Enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar har utvecklingen resulterat i ett nettobortfall av ca 2 000 arbetstillfällen i . Det innebär en minskning att jämföras med rikssiffran . Enbart tillverkningsindustrin beräknas ha minskat syselsättningen med 3 000 personer eller kring (riket ). Efterfrågan på arbetskraft inom byggnadssektorn har fallit närmast drastiskt efter det relativa , vilket bl. a. kan avläsas i redovisade mycket höga siffror för öppen arbetslöshet. Vidare skall nämnas att den statliga myndighetsinformationen visar att en minskning skett senare år av antalet statligt anställda inom den offentliga förvaltningen i länet. Att ett stort antal arbetstillfällen försvunnit kan som nämnts också utläsas av arbetsmarknadsstatistiken. Jämför man årsgenomsnittet för kvarstående arbetssökande 1980 och 1983 finner man en ökning med 2 000 personer. Antalet arbetslösa steg till 7 150. Arbetslösheten har varit av storleksordningen 7 000 personer. Påpekas skall vidare att väsentligt utökade arbetsmarknadspolitiska åtgärder bidragit till att arbetslösheten inte blivit ännu större. Ca 5 000 personer deltog i arbetsmarknadsutbildning eller beredskapsarbete , och denna siffra kommer att bli ännu högre denna vinter. Det relativa antalet förtidspensionärer utgör också delvis ett mått på tillgången på eller bristen på arbete. Andelen förtidspensionärer i länet är högre än genomsnittet för riket och motsvarar 12 100 personer i åldrarna . I länets inlandsregioner och kommun finns lokala områden med mycket höga andelstal (uppemot dubbla länsvärdet). I Länsprogram-80 presenterades en sysselsättningsprognos som visade en ökning med drygt 6 000 arbetstillfällen. av denna opitimistiska prognos befanns trots allt vara otillräckligt för att nå upp till den genomsnittliga sysselsättningsnivån för riket. Den faktiska utvecklingen med minskad sysselsättning har medfört att prognosen mer än en gång fått justeras nedåt. länsrapport presenteras en ny prognos samt ett prognosalternativ som visar på en än mer försämrad framtidsbild. Totalt väntas enligt prognosalternativet innebära att 7 800 arbetstillfällen försvinner. Förutsättningarna för denna dystra prognos är att man dels drar ut några i prognosen obeaktade men fullt realistiska trender vad gäller strukturförändringar inom industrin, dels med hänsyn till budgetunderskotten och vissa omstruktureringar i statlig verksamhet halverar tillväxten inom offentlig förvaltning, dels antar fortsatt lågt byggande och dels låter befolkningsprognosen helt slå igenom på serviceunderlaget och därmed sysselsättningen inom varuhandel, samfärdsel och privata tjänster. nådde befolkningsmaximum 1956 med 281 600 invånare. reducerades länets folkmängd med ca 11 500 personer. Orsaken till denna utveckling var en kraftig utflyttning som inte uppvägdes av födelseöverskottet. Flyttningsförlusten var ca 19 000 personer. Befolkningsminskningen koncentrerades till och länets inlandsområden. bibehölls folkmängden i länet på i stort sett oförändrad nivå. Det bör dock noteras att befolkningens koncentration till kustregionen förstärktes till följd av fortsatt utglesning i inlandsområdena. Det negativa födelsenettot ökade successivt mot ca 400 personer. Flyttningsöverskottet var sålunda positivt och kunde kompensera ett växande födelseunderskott. har resulterat i befolkningsminskningar. Såväl som minskade länets befolkning med ca 1 000 personer . 1983 minskade befolkningen ännu mer, nämligen med 1 250 personer, och folkmängden uppgår till 264 788 personer. Den stora befolkningsminskning som länet fått vidkännas 1981 1983 beror till större delen på den kraftiga utflyttningen i lägre åldrar . Befolkningssammansättningen har ändrats radikalt, och födelseunderskottet var 1983 ca 730 personer. Av länets befolkning 1983 befinner sig i åldrarna 65 jämfört med ett genomsnitt för riket på . I kommun var andelen åldringar . Noteras bör att ligger på tredje plats bland de kommuner som har högsta andelen ålderspenionärer i landet. och kommuner har pensionärer. Än mer allvarligt är att i ett flertal församlingar inom framför allt länets glesbygder andelen pensionärer uppgår till . kommer detta att få mycket allvarliga konsekvenser vad gäller möjligheterna att bibehålla kommersiell och offentlig service. Enligt den befolkningsprognos som presenteras länsrapport kommer befolkningen att 1990 uppgå till under 260 000 personer. Lyckas det inte att med regionalpolitiska insatser stoppa den negativa befolkningsutvecklingen kommer förutom minskningen andelen åldringar att öka mycket kraftigt . har hamnat i en mycket allvarlig sysselsättnings- och befolkningssituation. Enligt tillgängliga prognoser kommer denna situation att försämras ytterligare om inte omfattande och kraftfulla insatser görs. Länets allvarliga situation understryks av det faktum att även tidigare expansiva regioner i länet såsom /och nu kommit in i en stagnerande utveckling som enligt prognoserna kommer att förstärkas . Detta är en framtidsbild som vi inte kan acceptera, i synnerhet inte som redan nuvarande situation är helt otillfredsställande. Åtgärder måste till på bred front och med verkan på både kort och lång sikt. Grundvalen i den regionalpolitik som förts i de senaste 15 20 åren har varit önskemålet att minska den regionala obalansen mellan landets olika delar i fråga om tillgången på arbete, service och god miljö. Genom att söka påverka obalansens orsaker och långsiktigt förändra näringslivs- och bebyggelsestrukturen via den regionalpolitiska medelsarsenalen har statsmakterna syftat till att invånarna i alla delar av landet skall kunna erbjudas likvärdiga sysselsättningsmöjligheter och likvärdig tillgång till service samt en god miljö (prop. Denna övergripande målsättning ligger fortfarande politiskt fast förankrad. Uppenbarligen har emellertid den besvärliga ekonomiska utvecklingen lett till att de regionalpolitiska fördelningsfrågorna nu möter ökande svårigheter att få gehör. Denna tendens till utslätning av regionalpolitiken måste avvisas med skärpa. Det finns ingen motsättning mellan vad som är ekonomiskt mest gynnsamt för landet och en regionalpolitik som också fortsättningsvis uttalat gynnar norrlänen. Tvärtom kan det vara så att skogslänen i gemen måste ges i vart fall likvärdiga förutsättningar att utnyttja sina samlade resurser jämfört med riket i övrigt för att dessa län skall kunna ge sitt maximala bidrag i en nationell resursmobilisering. gäller det i hög grad . Flera områden i landet har fått känna av struk turproblem inom näringsliv och arbetmarknad, ibland av en omfattning som föranlett jämförelser med skogslänen. Väl att märka är att dessa strukturproblem då drabbat orter med industriell tradition och ofta med väl utbyggd infrastruktur. I skogslänen råder en permanent regional obalans i jämförelse med riket i övrigt. Problem som uppstår i Syd- och löses däremot relativt snabbt. Det är emellertid så att de ekonomiska problemen nu liksom tidigare entydigt drabbat skogslänen svårast. Därför finns det anledning att påminna om det grundläggande regionalpolitiska målet att utjämna regionala skillnader och nå regional balans. upprepade uttalanden om målsättningen regional balans måste innebära en garanti för att de regionalpolitiska riktlinjerna och medlen till sin innebörd inte kommer att ändras i någon för och skogslänen negativ riktning. Vad som behövs är tvärtom en förstärkning av regionalpolitiken. Skogsindustrin i länet är av tradition koncentrerad till östra , och . I dessa tre områden finns nu rationella och lönsamma enheter, vilka bl. a. är integrerade för pappersframställning. Fångstområden och transportsystem innebär också att åtminstone och kan erhålla timmerråvara på ett rationellt sätt. Vad gäller diskuteras behovet av järnväg till längre fram. För den industriella utvecklingen i länet är det av mycket stor betydelse att dessa basindustrier kan utvecklas och Finnas kvar. De utgör en viktig grund för annan industriell verksamhet, t. ex. skogskemi och verkstadsindustri. I (och kommuner) har skogsindustrin relativt sett störst betydelse med av hela industrisysselsättningen. Det är därför av särskild vikt att skogsindustrin i kan utvecklas och bestå bl. a. som en bas för annan industriell verksamhet i området. a. råvarubrist har gjort att flera skogsindustrienheter lagts ned i länet . Genom dessa nedläggningar samt övergång till vedsnålare metoder råder nu en bättre balans mellan tillgång på och efterfrågan av skogsråvara i norra . Detta talar för att skogsindustrin i de tre nämnda områdena i länet bör ha goda möjligheter till fortsatt verksamhet. Vid överväganden om den framtida strukturen inom svensk skogsindustri bör detta förhållande utgöra en betydelsefull utgångspunkt. Kemisk-teknisk industri är en viktig basindustri i länet med enheter i och Örnsköldsviksområdet. Flera av dessa enheter utnyttjar elektrolysmetoder i processerna och är således stora förbrukare av elek Lokaliseringen av enheterna främst till (dalgång) var en följd av rik tillgång på vattenkraft till låga priser. Vidare finns i länet en elenergikrävande slipmassefabrik. En fortsatt utveckling av dessa enheter förutsätter att kraftpriset till storförbrukare inom industrin kan hållas på en internationellt sett konkurrensmässig nivå. Den frågan har aktualiserats med regeringen om ett regionalpolitisk motiverat och mer produktionskostnadsanpassat pris på vattenkraften till industrin i norra . Vi kommer att följa frågan med stor uppmärksamhet. har traditionellt ansetts vara ointressant från geologisk synpunkt. Detta har medfört att länet från malm- och industrimineralsynpunkt är föga undersökt. För att avhjälpa denna brist har på länsplanet tagits initiativ och avsatts medel till prospekteringsverksamhet. träffades ett avtal mellan och om bedrivande av en geokemisk undersökning och malmprospektering i första hand efter metallerna tenn, , vanadin och litium. Resultet föreligger nu och är lovande. , som självt satsat betydande belopp i projektet , går nu vidare i det aktuella området (). 1984 genomförs basprospektering inom vissa delar av nordvästra . Målsättningen är att successivt kunna täcka länet med storregionala undersökningar och på så sätt skapa underlag för exploatering av malm- och mineraltillgångar. genomförs även lokala undersökningar i GraningeSollefteåområdet av . Även i fortsättningen avser regionala myndigheter att stödja geologisk verksamhet i länet. 1 första hand gäller detta basprospektering. Norrlandsfonden stödjer innevarande års aktiviteter. Detta samarbete planeras fortsätta . Därvid är ett fördjupat samarbete önskvärt med . I är förutsättningarna mycket goda att bedriva vattenbruk. Här finns en kust med skyddade vikar och med goda djupförhållanden. Dessutom är vattentemperaturen mycket lämplig för fiskodling. Detta gäller även . Nämnas kan att vattentemperaturen är lägre vid än vid vår kust. För landbaserad odling är tillgången till spillvärme från flera av länets industrier en viktig resurs. De fiskarter som i första hand är aktuella för odling är lax och öring. Dessa har visat sig vara gynnsamma att odla, och efterfrågan är stor. En förutsättning för att kunna utveckla denna nya näring är att befintliga finansieringsregler ändras. Fiskodling bör jämställas med andra industrigrenar. Detta gäller framför allt stöd till investeringar. Beträffande de geografiska områden där odling får bedrivas har och olika tolkningar. En gemensam och generös syn bör utarbetas. I detta sammanhang kan ifrågasättas om det är nödvändigt att så många instanser skall tillfrågas innan tillstånd till odling kan ges. En onödigt för beslut blir ofta följden. Att bedriva fiskodling kräver en hel del specialkunskaper. Förutom kunskaper av mera generellt företagskunnande krävs insikter i bl. a. vattenteknik, rening, sjukdomar och genetik. I länet bedrivs av statens skola för vuxna i (SSVH) kurser i fiskodling. Intresset är mycket stort. Det är angeläget att denna utbildning kan få resurser att utvecklas för att inte utvecklingen av en ny näringsgren skall motverkas. Enligt vissa uppgifter skall ett avgiftssystem för tillståndsprövning vid anläggande av fiskodling införas. Totala kostnaden skulle uppgå till ca . En dylik kostnad skulle allvarligt hindra nya företag, eftersom initiativtagarna som regel är personer med begränsade egna resurser. Vi vänder oss bestämt mot införande av ett avgiftssystem för tillståndsprövning av fiskodling. På grund av den snabba och ofta mycket hårdhänta omstrukturering som skett av länets industri har påfrestningarna för vissa kommuner och orter blivit särskilt kännbara. Av den anledningen har ett flertal industriutvecklingsgrupper organiserats. I dessa grupper deltar vanligtvis representanter för berörd kommun, det företag som genomför omställningen, länsarbetsnämnden, lokala fackklubbar, utvecklingsfonden samt . Syftet med gruppernas arbete är att mildra omställningsproblemen genom att med gemensamma krafter initiera ny verksamhet, hjälpa till att utveckla befintliga företag, erbjuda anpassad utbildning för friställd personal, m. m. Kramforsgruppen som bildades har inriktat sina åtgärder mot en breddning av den industriella basen i nedre . Fram hade ca 300 arbetstillfällen tillkommit som en följd av gruppens arbete. Då gruppen inte längre disponerar några ekonomiska resurser upplöstes den . Köpmanholmengruppen bildades som en direkt följd av riksdagsbeslutet att lägga ned driften vid NCB:s fabriker i . Direkt berördes 550 personer. Fram hade ca 100 arbetstillfällen nyskapats. ' kommun har drabbats av såväl skogsindustrins rationaliseringar som byggmaterialbranschens tillbakagång. har närmare 700 arbetstillfällen gått förlorade. Genom Timrågruppen sker en kraftsamling i syfte att initiera ny verksamhet inom kommunen. Inom startas även en arbetsgrupp för , där dragit ned sysselsättningen med 300 till 400 man. Arbetsgruppen Ljunga-83, som bildades när hotet mot kiseltillverkningen i blev överhängande, består av representanter för företag, utvecklingsfonden och . Ny verkamhet har etablerats som resultat av gruppens arbete, som kiseltillverkningen kunnat bibehållas. Allmänt gäller för industriutvecklingsgrupper att ju tidigare man kan starta den nyskapande verksamheten, desto mindre blir problemen för berörda orter. Det blir lättare att etablera nya företag genom att kvalificerad personal finns att tillgå, servicestrukturen kan behållas intakt och invånarna ser att ansträngningar görs för en fortsatt positiv utveckling. I länet råder stor enighet om värdet av dessa gruppers arbete. En viktig faktor för framgång är dock att ekonomiska resurser ställs till gruppernas förfogande. /är en värdefull resurs för regional utveckling. Det är därför av stor vikt att högskolan, som är en av de mest utvecklingsbara nya högskolorna med stark förankring i näringsliv och län, ges tillfälle att utveckla en bärig organisation med tillräcklig bas. Det är mycket viktigt att högskolan kan bibehålla och helst stärka kvaliteten när det gäller den grundläggande utbildningen. För ökad kvalitet fordras förstärkt lärarkompetens, och för detta är tveklöst en vidgad forskningsanknytning ett effektivt medel. De regionala högskolorna saknar en fast forskningsorganisation. Inom länets högskola bedriver fem sex lärare arbete med olika typer av FoU, vilket är helt otillräckligt för högskolans verksamhet i länet i både kort- och långsiktigt utvecklingsperspektiv. Det är alltså angeläget att statsmakterna avdelar väsentligt utökade medel till forskningsanknytningen inte minst vid högskolan i /. Som enda högskola utanför högskolorna med fasta forskningsresurser har högskolan i /som försöksverksamhet inrättat ett innovations- och forskningsinformationscentrum (IF-Y), varigenom den angelägna uppbyggnaden av en organisation för FoU-service, forskningsinformation och förmedlingsverksamhet fått en inledning. medverkar ekonomiskt och på andra sätt i försöksverksamheten, men har därvid förutsatt att högskoleväsendet tar på sig det huvudsakliga finansieringsansvaret. IF-Y är väsentligt för att länets högskola effektivt skall kunna fungera som länkfunktion mellan i första hand forskningen vid de större högskolorna och näringslivet. Det är angeläget att denna försöksverksamhet permanentas samt att ytterligare resurser erhålls för att utveckla IF-Y. Försöksverksamheten med kontaktforskare () har av både statsmakterna och bedömts som regionalpolitiskt intressant. Genom tillgängliga resurser kan forskare knytas till ett företag eller en myndighet under 6 12 månader, varigenom näringslivet kan tillföras kvalificerat kunnande inom specifika och angelägna problemområden. För länets del är det viktigt att FOSAM-insatserna kan intensifieras betydligt, varvid högskolans medverkan givetvis är väsentlig. Den processindustrilinje som föreslås inrättad i årets proposition är efterlängtad och därför välkommen. Planeringen är långt framme och har skett i god samverkan med den befintliga industrin. Vid bedrivs utbildning i språk och u-landskunskap inför uppdrag i . Skolan är en väsentlig tillgång från såväl regional som nationell synpunkt. Den är även av stort nordiskt intresse. Inte minst har visat sig ha ett stort värde för att effektivt kunna bedriva arbete i . Det är därför angeläget att skolans resurser förstärks. En del i detta är att ge centret rollen som nordiskt institut. Denna fråga har f. ö. aktualiserats inom . Regeringen bör således kraftfullt verka för detta inom ramen för det nordiska samarbetet. I olika sammanhang har från länet framhållits att isbrytarna bör stationeras i . Starkt stöd från skilda håll för denna tanke har också erhållits. I regionen finns mycket goda förutsättningar för isbrytarservice såsom bl. a. varv, marindepå, kustradiostation samt ett strategiskt läge. En mycket positiv effekt på sysselsättningen i regionen skulle vinnas genom den föreslagna omlokaliseringen. I en nyligen genomförd samhällsekonomisk studie har konstaterats att isbrytarna bör stationeras i mellersta för att minimera statsverkets kostnader. En omlokalisering av isbrytarna till skulle således minska samhällets kostnader som stora positiva regionalpolitiska effekter skulle uppnås. Turismen är en näringsgren som på grund av sin expansion blivit alltmer uppmärksammad ur näringspolitisk synvinkel. Den har också av flera skäl bedömts som regionalpolitiska intressant. Den är expanderande, glesbygdsvänlig och lättetablerad. Förmodligen är den en av de mer intressanta näringsgrenarna ur regional utjämningssynpunkt. Som uttryck för detta inordnades också turismen bland de regionalpolitiska stödberättigade branscherna. Turismens betydelse för sysselsättning och regional ekonomi i är betydande. En utredning på länsplanet visar att besöksnäringen genererar ca 2 000 årsarbetstillfällen i länet. För länets primära rekreationsområde har ett utvecklingsprogram utarbetats med en mängd konkreta förslag till utveckling. Rekreationsberedningen har i detta läge i sitt betänkande Områden för turism och rekreation förordat en statlig prioritering av åtta högexploaterade primära rekreationsområden som med undantag för södra fjällen återfinns i den södra delen i landet. Rekreationsberedningens förslag till prioritering kan av flera skäl ej accepteras. Ur rekreationspolitisk och planmässig synvinkel kan ej accepteras en ytterligare förstärkning av de koncentrationstendenser som redan spontant finns inom turismen. Allvarligast är emellertid förslagets innebörd att statens insatser för turismen i stort sett frånkänns grundläggande regionalpolitiska hänsyn. Vad gäller skall noteras att området 1978 inräknades i en snäv krets om fem prioriterade områden i landet, f. ö. det enda i förutom Åre. ställs utanför en påtagligt utvidgad grupp av prioriterade områden. Huvudargumentet för denna omvärdering, ifrågasättandet av beläggningsmöjligheterna, hade möjligen förtjänat respekt om det inte förhållit sig så att flera av de utpekade områdena i söder alldeles defintivt är i avsaknad av tvåsäsongsmöjligheter. Vid utformningen av en central rekreationspolitik krävs sammanfattningsvis en helt annan grundsyn än den som kommit till uttryck i rekreationsberedningens betänkande. måste exempelvis få tillgång till betydande centrala resurser för att kunna utvecklas till det rekreationspolitiskt betydelsefulla område som statsmakterna uttalade. Elektronik är en framtidsbransch. kommun är en av sex orter i som utkristalliserats som elektronikcentrum. har byggts två hantverkshus enbart för elektronikföretag. Intresset från företagen att få etablera sig i kommunen är stort. Kommunen planerar med anledning därav ytterligare fyra hus, varav ett ligger mycket nära . Till de två befintliga husen har kommunen inte erhållit något stöd. För att kunna uppföra de fyra återstående husen är det angeläget att kommunen kan erhålla stöd. Totalt beräknas investeringskostnaden för den åter stående investeringen till ca 30 milj. kr. Även här måste således arbetsmarknadspolitiskt eller regionalpolitisk! stöd i någon form utgå för att en intressant utveckling skall komma till stånd. Ett industrispår mellan och för att möjliggöra järnvägstransporter till och från MoDo:s fabrik har diskuterats . Genomförande av spåret har kommit ett steg närmare sitt förverkligande. Kommunen, MoDo och SJ har tillsammans tillskjutit 6 milj. kr. för projektering av industrispåret. Denna beräknas vara klar . Kostnaden för spåret beräknas i dagens penningvärde uppgå till . kommer 100 personer att sysselsättas. har haft hög arbetslöshet. uppgick antalet arbetslösa till drygt 1 300 personer. Inte minst byggarbetslösheten var stor. Mot denna bakgrund samt från trafik- och energisynpunkt är det en angelägen satsning att bygga industrispåret. Förverkligande av spåret avgörs troligen av om arbetsmarknadspolitiska medel kommer att utgå eller Inom försvaret pågår en kontinuerlig översyn av fredsorganisationen. Denna har bl. a. resulterat i nedläggning av 5 i . Indragningar är också beslutade vid KA 5 i . Även i har personalminskningar skett genom viss samordning mellan 121 och T 3. Enligt vår mening talar försvarspolitiska skäl mot en ytterligare neddragning av verksamheterna vid regementen. Dessutom bör regionalpolitiska aspekter beaktas. Detta stärker ytterligare motiven för bibehållande av befintlig verksamhet. Statsmakternas ansvar för sysselsättningen i och kommer att bli mycket svårt att leva upp till om ytterligare reduceringar inom försvaret genomförs. Delar av den kvalificerade samhällsservicen blir därvid hotade. Statens direkta kostnader för ersättningssysselsättning måste också beaktas vid en slutlig bedömning av försvarets fredsorganisation i länet. Även krigsorganisationen bör bli föremål för särskild uppmärksamhet av som beslutande politisk instans. Förutsättningarna för inrättande av en exportzon vid Midlanda flygplats studeras f. n. Inom en sådan zon kan handel bedrivas utan att belastas av tullar och andra restriktioner. I de befintliga frihamnarna i bedrivs ingen industriell tillverkning. Tillskapande av en exportzon vid Midlanda skulle utgöra en stimulans av näringslivet i regionen. finns disponibel som även möjliggör industriell tillverkning inom området. Midlanda har med den nya sträckningen av förbi flygplatsen ett utmärkt kommunikationsmässigt läge. Även närheten till hamn och järnväg bör noteras. Intresset är stort hos ett flertal kommuner att få inrätta frizoner. En ansökan har redan inlämnats till regeringen. Inte minst från regionalpolitisk synpunkt är det intressant att nya stimulansmöjligheter, exempelvis frizoner, kan utvecklas på några ställen i .