mot · G7021819 · 1984-01-24 00:00:00 — i m. fl. Förslag till ändring i lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark (prop. 1983/84:96) I propositionen föreslås en allmän regel om hänsyn till naturvårdens intresse vid bedrivande av jordbruk att införas i lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark. Denna paragraf i skötsellagen har utarbetats efter förebild av en paragraf med samma mening i skogsvårdslagen. Moderata samlingspartiet anser nu liksom 1979, då frågan hade aktualitet för skogsbrukets vidkommande, att här aktuella naturvårdsintressen redan har ett gott skydd i den gällande naturvårdslagen. I propositionen sägs att den paragraf i lagen som här avses tillföras, skall användas för att skona t. ex. åkerholmar, mindre våtmarker, öppna diken, odlingsrösen, stenmurar och mindre trädbestånd. Härav framgår, vilket också verifieras i propositionen, att detta innebär en utvidgning av skötsellagen, då tillämpningsområdet för de nu föreslagna hänsynsbestämmelserna som ju också framgått även omfattar sådan mark som inte är att betrakta som jordbruksmark i skötsellagens mening. Detta ger vid handen att en miljöskyddsparagraf i skötsellagen blir långt mera svårtillämpad än motsvarande paragraf i skogsvårdslagen. Den kommer så långt man kan utläsa av propositionen att omfatta en stor del av den mark som inte berörs av skogsvårdslagens miljöskyddsparagraf. Detta förhållande att man inte låtit paragrafen helt sammanfalla med skötsellagens tillämpningsområde ger stöd för vår uppfattning att miljöskyddslagen är bättre lämpad att omfatta all mark än den nu tänkta miljöskyddsparagrafen. Det är moderata samlingspartiets principiella uppfattning om renhet och klarhet i lagstiftningen som i första hand motiverar att vi inte anser att vare sig skogsvårdslagen eller skötsellagen skall innehålla speciella miljöskyddsparagrafer. Stöd för denna uppfattning har vi i tungt vägande remissutlåtande från LRF. LRF har i sitt svar framfört den beaktansvärda synpunkten att det med denna lagstiftning blir svårt att förutse vilka inskränkningar i den reguljära jordbruksdriften som blir det faktiska resultatet av lagstiftningen. Det blir ju först i de tillämpningsanvisningar till lagen som den närmare preciseringen kommer att äga rum som är viktig för att kunna bedöma lagens faktiska inverkan på jordbruksdriften. Vi anser det vara ytterst olyckligt om sådan detaljlagstiftning som här föreslås kommer till utförande. Fortlöpande strukturella förbättringar som är att betrakta som vardagsrationaliseringar av jordbruket kommer med denna nya lag att bli tillståndsberoende. Detta är enligt vår mening en felaktig utveckling, så mycket mer som den moderna maskintekniken gett jordbruket större förutsättningar än tidigare att företa just denna typ av strukturella förbättringar av åkermarken. Det praktiska resultatet torde endast bli ökad byråkrati, då vi inte kan tänka oss att myndigheterna efter prövning skall hindra sådan förbättring som här åsyftas. De eventuella konfliktsituationer som denna paragraf kan ge anledning till kommer företrädesvis att inträffa i landets skogs- och mellanbygder, där skyddsvärda objekt enligt propositionen är mest förekommande. Här föreligger ju som bekant dessutom det största behovet för fortsatta markförbättrande åtgärder. I propositionen berörs över huvud taget inte att förslaget är motiverat av ett eftersatt behov för det skydd som här föreslås. Detta ger stöd för vår uppfattning att naturvårdslagen alltjämt är ett fullt tillräckligt instrument för skydd av miljöer i odlingslandskapet. Med stöd av det anförda hemställs att avslår proposition 1983/84:96 om ändringar i lagen 1979:425 om skötsel av jordbruksmark. L. () i (m) ()