ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702775 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:775 Ersättning tili anhörig som deltar i rehabilitering När en människa drabbas av ett handikapp påverkas hela omgivningen. Familjemedlemmar m. fl. reagerar på olika sätt. De vill hjälpa eller tar avstånd och vet ofta inte vad de kan göra. Inadekvata reaktioner och överbeskydd beror ofta på dålig information om vad ett handikapp innebär. Anhöriga måste få kunskaper om bl. a. hur en människa som blir handikappad reagerar och om vad olika skador/sjukdomar innebär. Rättigheter och möjligheter vad gäller social service, arbetsmarknad m. m. är också viktigt att ha kännedom om. Det är därför angeläget att de anhöriga deltar i den handikappades rehabilitering och i de särskilda kurser för anhöriga som anordnas parallellt. utgår ingen ersättning till anhöriga som deltar i rehabilitering. För att de på ett aktivt sätt skall kunna delta i rehabiliteringsarbetet krävs att ersättning för förlorad arbetsinkomst utgår. Motion om ersättning till anhöriga som deltar i rehabilitering har tidigare behandlats av . Motionen avslogs då bl. a. med motiveringen att frågan var föremål för utredning. som utrett frågan om vård av anhöriga har inte lämnat något förslag i den av motionären önskade riktningen. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om ersättning för förlorad arbetsinkomst till anhöriga som deltar i rehabilitering i enlighet med vad som sägs i motionen.
mot · G702776 · 1984-01-19 00:00:00 — m. fl. Frågan om en förändring av änkepensionen till ett mer generellt efterlevandeskydd har varit föremål för ett omfattande utredningsarbete. I pensionskommitténs betänkande Familjepension (SOU 1981:61) lämnades ett förslag till efterlevandeskydd för både män och kvinnor. I den aviserade parlamentariska utredning som skall göra en översyn av pensionssystemet kommer bl. a. frågan om det ekonomiska skyddet för efterlevande återigen att behandlas. I det sammanhanget bör frågan om skyddet till efterlevande i form av en garantipension tas upp. Idén med en garantipension bygger på uppfattningen att var och en, både män och kvinnor, skall vara garanterade en ekonomisk grundtrygghet i form av en pension vid den andra makens frånfälle. Från garantipensionen dras eventuella arbetsinkomster, annan pension och övriga inkomster. Överstiger summan av inkomsterna det garanterade beloppet utgår givetvis ingen pension. förslag till ekonomisk lösning byggde i princip på aktiverande åtgärder, så att de efterlevande i yrkesaktiv ålder i första hand skulle få tillfälle att delta i arbetslivet och genom eget förvärvsarbete grunda en försörjning. På samma sätt måste ett system med garantipension vara aktivt. Förutsättningen för att garantipension skall utgå bör därför vara att den efterlevande står till arbetsmarknadens förfogande. Kostnaderna för en garantipension är svåra att förutse, men torde klart understiga nuvarande kostnader för änkepensioneringen. Alternativa lösningar till dagens änkepensionering kommer att behandlas i den kommande parlamentariska utredningen om pensionssystemet. I samband härmed bör frågan om en garantipension till efterlevande uppmärksammas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hemställer att regeringen låter utreda möjligheterna till att införa en garantipension till efterlevande i enlighet med motionens anda. () ()
mot · G702777 · 1984-01-18 00:00:00 — i och till sjukpenning vid s. k. koncentrerad deltid En person som arbetar heltid och har halv lön anser sig med fog orättvist behandlad inom sjukförsäkringen. baserar sjukpenningen på årsinkomsten dividerad . Vid korttidssjukskrivning och ledighet för vård av sjukt barn erhåller vederbörande halv sjukpenning endast de dagar som han/hon skulle ha förvärvsarbetat. Övriga dagar utgår ingen sjukpenning alls. Om man arbetar deltid förloras ingen sjukpenning. Många småbarnsföräldrar med ofta sjuka barn upplever de nuvarande reglerna som mycket orättvisa. Frågan om sjukpenningrätt vid s. k. koncentrerad deltid är aktuell även för personer, som på grund av sjukdom anser sig kunna arbeta heltid men som t. ex. på grund av långa resor inte orkar arbeta . De nuvarande bestämmelserna om nedsättning av arbetsförmågan kräver att den försäkrade arbetar minst hälften av ordinarie arbetstid för att ha rätt till sjukpenning. Frågan om sjukpenningrätten vid fulltidsarbete har debatterats och utretts av vid ett flertal tillfällen. Senast har hithörande frågor diskuterats i sjukpenningkommittén, som inte ansett sig kunna komma med något förslag, då frågorna bl. a. anses vara avhängiga sjukdomsbegreppet. Det är emellertid hög tid att dessa frågor kommer till en lösning. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en positiv lösning av sjukpenningrätten vid s. k. koncentrerad deltid. () ()
mot · G702781 · 1984-01-19 00:00:00 — och behandlingsmetoder vid sjukdom Den helhetssyn på människan som börjar bli allt vanligare har öppnat ett behov av kompletterande behandlingsmetoder vid sjukdom. Många människor når hälsa på andra vägar än den officiella läkekonstens. Samhällets inställning har blivit öppnare fr. o. m. 1976, när dåvarande socialminister såg till att en utvärdering av behandlingsmetoderna vid Föllingegården i kom till stånd. har också uttalat sig positivt till försöksverksamhet med kiropraktorer vid sjukhusen. Det finns anledning att vidga försöksverksamheten. Läkare, sjuksköterskor och sjukgymnaster bör kunna få pröva alternativa behandlingsmetoder, såsom zonterapi och bindvävsmassage utan att riskera att förlora sin legitimation. Försöken borde äga rum under kontrollerade förhållanden och utvärderas för att vidga utbildningen , om resultaten blir positiva. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om försöksverksamhet med alternativa behandlingsformer. () ()
mot · G702782 · 1984-01-19 00:00:00 — Behovet av specialisttjänster inom mödra- och barnhälsovården m. m. Det råder stor enighet om primärvårdens betydelse inom dagens och morgondagens hälso- och sjukvård. Distriktsläkarna-allmänläkarna har sina självklara uppgifter inom primärvården och deras kompetens ifrågasätts ej. Det bör emellertid finnas tillgång till specialistläkare inom mödrahälsovård och kvinnosjukdomar samt barnsjukdomar inom primärvårdens ram. Detta framgår klart av Allmänna råd. Utvecklingen inom primärvården i hela landet visar tendenser till att man inte inrättar specialistläkartjänster inom obstetrik/gynekologi och pediatrik i tillräcklig omfattning trots den ökade tillgången på läkare med fullgjord vidareutbildning. har med viss oro konstaterat, att det bland huvudmännen och inom läkarkåren råder ovisshet om vilken roll olika läkarkategorier skall tilldelas inom primärvården vad gäller mödra- och barnhälsovård samt gynekologi. En utredning har därför tillsatts i ärendet. Den svenska mödra- och barnhälsovården är unik i världen genom att tidigt nå av målgrupperna. På många håll i landet finns en väl fungerande vårdapparat inom dessa områden, inte minst tack vare läkare med specialistkompetens samt barnmorskor och barnsjuksköterskor, som är väl skickade för sina specialuppgifter. Inom området kvinnosjukdomar är det önskvärt att patienterna redan inom primärvården kan få vård och behandling av en specialistläkare för att känna trygghet och slippa bli remitterade till ytterligare en läkare. Då tillgången på specialutbildad personal synes bli mycket god bör det vara naturligt att utnyttja befintlig kompetens inom såväl läkarkåren som bland övriga personalgrupper -1, ex. barnsjuksköterskor, barnmorskor och kuratorer - inom primärvårdens ram. Med anledning av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att specialistläkare inom gynekologi/obstetrik och barnsjukdomar samt övrig specialutbildad vårdpersonal, t. ex. barnsjuksköterskor, barnmorskor och kuratorer skall ha sin givna plats inom primärvården. () ()
mot · G702783 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:783 Ansvaret för hjälpmedel i förskolan Fr. o. m. får landstingen ansvaret för hjälpmedelsförsörjningen också inom skolväsendet. Bakgrunden till detta beslut är integrationsutredningens förslag om hjälpmedel i skolan (SOU 1981:23). Utredningens arbetsområde var skolan och därmed begränsades förslag och åtföljande beslut till skolområdet. När det gäller hjälpmedelshanteringen är detta olyckligt. Ett exempel: I vissa fall måste användning av särskild utrustning i skolan tränas in redan i förskolan (t. ex. arbetsbänk och punktskriftsmaskin för synskadade barn). Med olika huvudmannaskap för de två skolformernas hjälpmedelshantering kan det uppstå problem om vem som är kostnadsansvarig. För en enhetlig och smidig hjälpmedelshantering med eleven i centrum hemställs att beslutar uttala sig för att ansvaret för hjälpmedel i förskolan överförs från kommunerna till landstingen.
mot · G702784 · 1984-01-19 00:00:00 — Legitimering av Doetors of Chiropractic Det har snart gått en flerpartimotion i rubricerade ärende väcktes i (1975/76:2068). Den resulterade i bifall till socialutskottets betänkande (SOU 1976/77:9), att motionen skulle överlämnas till medicinalväsendets ansvarskommitté. (Skrivelse 1976/ 77:32.) Regeringen uppdrog 1980 i anledning av kommitténs betänkande (Ds S 1979:2) åt att i samråd med bl. a. utarbeta en projektplan för en försöksverksamhet med kiropraktorer inom offentlig sjukvård. En sådan plan överlämnades . Regeringen har beviljat medel för denna försöksverksamhet. ställdes i en fråga (1982/83:141) om den beslutade försöksverksamheten till det ansvariga statsrådet. I det knappa svaret hänvisades till projektets genomförande . Projektet kom aldrig till stånd. Enligt vissa källor skall det nu utföras . Med anledning av de svårigheter som tycks föreligga att kunna genomföra det beslutade projektet borde måhända även en annan studie genomföras, där erfarenheter redan utvunnits och där tvivel om försökets uppläggning och utvärdering därför ej behöver råda. I finns all dokumentation, som behövs. Där är kiropraktorverksamheten inordnad i sjukkassesystemet . De erfarenheter, som där gjorts, i ett europeiskt land med enahanda livsbetingelser, förutsättningar och sjukvårdande system som i , torde kunna ge värdefull information som komplement till den jämförande undersökning som skulle ha utförts redan hos oss men om vars förutsättningar man uppenbarligen inte varit ense. Mot den bakgrunden är det föga troligt att de inblandade parterna kan vara ense heller om utvärderingen. En studie av systemets effekter i måste då utgöra ett värdefullt komplement, speciellt om man betänker, att den svenska studien kommer att genomföras på olika villkor, där den ena gruppen med legitimation får nyttja de hjälpmedel, t. ex. röntgen, som den andra gruppen med behörighet men utan legitimation inte får tillgå. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en analys - parallellt med beslutad försöksverksamhet - av huruvida det schweiziska systemet med legitimation av kiropraktorer och med ersättning för vård hos kiropraktorer kan omsättas på svenska förhållanden.
mot · G702785 · 1984-01-20 00:00:00 — Många invandrare har kommit till den åldern att frågan om speciella åtgärder i äldreomsorgen är aktuella. Att kunna kommunicera på sitt modersmål är en viktig sak för äldre invandrare speciellt när många av dessa aldrig har lärt sig svenska språket tillräckligt. Dessutom försämras det svenska språket i och med sjukdom och åldrandet. Önskemål om särskilda språkenheter i pensionärshotell har framförts speciellt av finska pensionärer. har i sitt betänkande 1982/83:23 konstaterat att någon åtgärd av inte anses påkallad. De avslutade och pågående undersökningarna i olika kommuner har gett tillräckligt med fakta som motiverar särskilda insatser för äldre invandrare. Frågan är närmast en angelägenhet, men det är att och invandrarverkets samlade erfarenheter aktualiserar åtgärder där statsmakterna kan vara den initiativtagande. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskilda åtgärder för äldre invandrare.
mot · G702786 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. har tekniken och medicinen parad med en framåtsyftande välståndspolitik vunnit stora framgångar när det gäller människors liv och hälsa. Detta gäller inte minst spädbarnsdödligheten där vi tillhör dem med lägst dödlighet i hela världen. ställs vi inför en tillspetsning av frågeställningen: hur skall vi få så många friska barn som möjligt? Det torde väl vara ganska oomtvistat att hälso- och sjukvårdspolitiken måste inrikta sig mindre på att öka levnadsåldern och mer på att förbättra hälsan hos folkflertalet. När det gäller den blivande människan, fostret, görs olika undersökningar för att följa dess utveckling. Dessa bestod från början av enkla vikt- och blodtrycksmätningar hos modern, vissa enklare laboratorieundersökningar men numera också mera avancerade laboratorieundersökningar och direkta undersökningar av fostret. Man kan med ledning av den senare tidens alltmer avancerade teknik när det gäller fosterdiagnostik ställa upp en massa frågor. De närmast liggande, de tekniskt-medicinska och formella är t. ex. vilka metoder skall tillämpas/tillåtas, vilka kvinnor skall få det, vilka resurser kommer det att kräva? De viktigare och längre bort liggande är vem som har frågat efter denna teknik, vems intressen tar den till vara, vilken människosyn utvecklar den, behövs den - egentligen? har med anledning av dessa frågeställningar låtit utarbeta en Faktarapport som har varit ute på remissomgång i landet och vars remissvar nu sammanställs på . En övergripande fråga i faktarapporten är om och i så fall hur samhället skall påverka utvecklingen av den fosterdiagnostiska verksamheten. har, konstaterar man, forskningens landvinningar format verksamheten. Forskningen är dock inte uteslutande inriktad på den yttersta nyttan för samhället utan fastmer på vad som är biologiskt, medicinskt och tekniskt möjligt. Forskningen kan alltså skapa möjligheter som av resursmässiga, etiska, psykologiska eller sociala skäl inte är tillrådliga att genomföra. Enligt vår mening måste samhället styra denna mycket känsliga och för framtiden viktiga fråga. Vid en interpellationsdebatt i sakfrågan framkom det att skulle fatta beslut om riktlinjer för den framtida fosterdiagnostiken. Detta är enligt vår uppfattning inte tillräckligt. Det måste ankomma på att ta denna ställning. De frågor som därvid måste få sitt svar är bl. - Vilken informationsskyldighet har läkaren gentemot modern vid en konstaterad fosterskada? - Skall allmän screening/uppsökande undersökningar tillåtas? - Hur skall informationen om eventuell möjlighet till fosterdiagnos ges till den blivande modern? - Hur påverkas rätten till fri abort när möjligheten att upptäcka fosterskador kan ske i åttonde graviditetsveckan? - Skall könsdiagnos tillåtas? - Vilken roll skall fosterterapin spela i sammanhanget? Frågelistan skulle kunna göras mycket längre men exemplen visar att frågan om fosterdiagnostiken är så omfattande att den bör bli föremål för en sakdebatt i utskott och kammare. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som ovan anförts beträffande utformningen av riktlinjer för fosterdiagnostiken . () ()
mot · G702787 · 1984-01-19 00:00:00 — Motion 1983/84:787 Enligt 28 § socialtjänstlagen får socialnämnden eller t. v. förbjuda vårdnadshavare att flytta ett barn från ett annat enskilt hem, där barnet stadigvarande bor och fostras. Förutsättningen är att flyttningen innebär risk för att barnets kroppsliga eller själsliga hälsa skadas. Bestämmelsen kommer i huvudsak till användning, när ett omhändertagandebeslut enligt LVU (Lag om vård av unga) är giltigt, t. ex. genom beslut i förvaltningsdomstol, men där socialnämnden finner att själva flyttningen kan innebära skada. Barnet är i detta fall inte omhändertaget. Regler saknas därför för hur föräldrarnas umgängesrätt skall bestämmas. Barnet vårdas i annat enskilt hem än föräldrarnas, men föräldrarna eller en av dem är vanligtvis vårdnadshavare. , förvaltningsdomstol eller allmän domstol kan fatta beslut om huruvida och i vilken omfattning umgängesrätt skall komma till stånd. Utredningen om barnens rätt skall enligt sina direktiv utreda möjligheterna att stärka barns ställning i mål och ärenden enligt , och man kommer naturligtvis in också på nu aktuellt område. Frågan är dock om man kan avvakta hela den proceduren, eftersom man står helt utan regler . Det är naturligtvis i ytterst få fall som detta problem uppstår, men i regel är det i de svåraste fallen, och därför är det mer angeläget att klarhet skapas. Jag föreslår därför att 28 § socialtjänstlagen kompletteras med bestämmelser om vem som har att fatta beslut om umgängesrätt. Det får ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med anledning av det anförda hemställs att beslutar om komplettering av 28 § socialtjänstlagen i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G702788 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. har i proposition 1983/84:100 tilldelats 14 statliga grundbelopp. Vid starten erhöll teatern 12 grundbelopp och fick ytterligare två . har gjort upprepade framställningar om ytterligare grundbelopp. För /84 söktes fem nya grundbelopp och för /85 ytterligare fyra. har förklarat sig redo att om erforderliga statliga medel tillskjuts, inrätta sex nya tjänster på teatern. har uttalat att en regionteater som minimistandard bör ha tillgång till minst 35 grundbelopp. Vi anser att det är oförsvarligt att en teater med regionalt ansvarsområde får så otillräckligt statligt stöd som . En teater, som inte relativt snabbt kan bygga upp sina resurser till ett praktiskt och konstnärligt minimum, hamnar i en ond cirkel och förlorar sina möjligheter att blir den kulturhärd den var avsedd att vara. Resurser och personal räcker f. n. inte till att utveckla konstnärligt. En liten teater har svårigheter att förnya sig och rekrytera skickliga medarbetare. Den gångna spelperioden har för länsteaterns del inneburit kraftigt fortsatt konstnärlig framgång. Likaså har nya publikgrupper kunnat intresseras för teaterns föreställningar och övrig verksamhet, främst vad gäller medlemmar i fackliga organisationer och deltagare i studieorganisationernas verksamhet. Länsteatern arbetar vidare med att bredda publikunderlaget genom att bygga upp ett ombudssystem med personer på arbetsplatser, skolor och föreningar. Avsikten är att bygga en folkrörelseprofil och att förankra teatern i fackföreningar och organisationer och göra den till en folkteater i ordets ursprungliga bemärkelse. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att inom kulturbudgetens ram vad avser anslagen till teaterinstitutioner (företrädesvis ur anslagen F17 och F12) omfördela medel så att ytterligare grundbelopp tillförs . () () () minab/gotab 1984 77598
mot · G702789 · 1984-01-19 00:00:00 — 1983/84 789-796 Motion 1983/84:789 m. fl. Utbetalningsrutinerna för stöd till ungdomsorganisationer I budgetpropositionen föreslås att reglerna för utbetalning av statsbidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet bör ändras så att utbetalning sker . En periodisering föreslås även för bidragen till studieförbunden. Ungdomsorganisationerna har fått försämrade ekonomiska villkor både genom minskade eller stagnerade bidrag och genom ökade kostnader för hyror, resor och kontorskostnader. Den ekonomiska situationen för ungdomsorganisationerna kommer att förvärras ytterligare om den föreslagna periodiseringen av utbetalningar av statsbidrag genomförs. Den kompensation som anvisas i regeringsförslaget kan inte uppväga de negativa effekterna, framför allt inte på . De ränte- och likviditetsförmåner som kommer ungdomsorganisationerna till del genom nuvarande utbetalningssystem är motiverade. Ofta är de en förutsättning för en stark likviditet och för att från början av budgetåret kunna klara stora utbetalningar under vissa tider. har också motsatt sig en periodisering av stödet till ungdomsorganisationerna. Regeringens förslag om att försämra de ekonomiska villkoren för ungdomsorganisationerna kommer som samhället ställer allt större anspråk på insatser från ungdomsorganisationerna på olika områden, och situationen bland ungdomar gör det särskilt angeläget att ge ungdomsorganisationerna bra arbetsvillkor. Föreslaget om periodisering av stödet till ungdomsorganisationerna bör inte genomföras utan nuvarande utbetalningsrutiner behållas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbetalningsrutiner för stödet till ungdomsorganisationer. () () 1 1983/84.3 sami.
mot · G702790 · 1984-01-20 00:00:00 — Införande av reklam i närradio Närradioverksamheten har utvecklats till ett fint informationsinstrument från föreningar till medlemmar och allmänhet. Att anordna närradiosändningar kan dock te sig dyrt för ekonomiskt svaga föreningar. Många organisationer kan över huvud taget ej medverka i projektet på grund av de kostnader verksamheten kräver. Lösningen på detta är inte nya statsbidrag. Ett införande av reklam i närradion skulle innebära att de föreningar som är engagerade i närradioverksamhet icke skulle bli beroende av statsbidrag i någon högre grad och att många nya föreningar skulle ges möjlighet att deltaga i verksamheten. Reklam i närradion skulle innebära ökad konkurrens och därigenom bättre program. Enligt 10 § närradiolagen får dock kommersiell reklam inte sändas i närradio. För att möjliggöra reklamsändning i närradio är det därför nödvändigt att denna paragraf i närradiolagen utgår. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar upphäva 10§ i närradiolagen.
mot · G702791 · 1984-01-19 00:00:00 — m. fl. Höjt bidrag till museer Orter utanför länscentrum är i många avseenden underförsörjda vad gäller statliga insatser på kulturområdet. har exempelvis och en rik tradition vad gäller arbetarrörelsens historia. Vpk har länge krävt särskilda insatser för att kunna dokumentera just arbetet såväl inom teater, bild, litteratur som museiområdet. föreslår i årets budgetframställning ett särskilt bidrag avseende specialmuseer särskilt ägnat åt just dessa ändamål. Museerna förutsätts vara arbetande specialmuseer vilka förutsätter dubbel yrkeskompetens, förutom museiutbildad personal också människor med den speciella handens kunskap som det är museets syfte att bevara. Just i finns en rad specialmuseer, Gruvmuseet i , Jordbruksmuseet på Gran i , i där samekulturen dokumenteras, i och självfallet i och i . Huruvida dessa museer kommer att uppfylla kraven för erhållande av statsbidrag går inte att utläsa av budgeten. Kulturministern biträder förslaget om anslag, men anslaget är otillräckligt. Med hänsyn till ovanstående hemställs att med ändring av proposition 1983/84:100, bil. 10, , punkten F48, Bidrag till vissa museer, upptar ett i förhållande till regeringens förslag med . (vpk) (vpk)