mot · G7022024 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 2024-2025 Motion 1983/84:2024 m. fl. Regionalpolitiska åtgärder i , m. rn. Storstaden har ofta problem och svårigheter. Sätter man fingret på ett missförhållande i storstaden, finner man att detta missförhållande berör tiotusen, hundratusen eller en halv miljon människor. I dessa områden förstärks dock möjligheterna att genom politiska beslut åstadkomma förbättringar för invånarna. Som exempel kan nämnas att en förbättring som påverkar det dagliga resandet till och från jobbet berör en majoritet av befolkningen i regionen. Ett annat exempel utgörs av att utvecklingen av demokratin för dem som bor i hyresrätt innebär att hundratusentals familjer kan bo bättre. Storstaden utpekas ofta som problemmiljö då många vill ge utlopp för sin naturliga, allmänna oro och sin rädsla för negativa tendenser i tiden. Det må gälla missbruk, bristande omsorg om sin nästa, känslokyla, stress, nya former av brottslighet och våld, en påträngande kommersialism som åsidosätter mänskligt värde och värdighet. I storstaden blir dock allting mer uppmärksammat, mera koncentrerat. Storstaden som miljö beskrivs ofta i mörka färger, och många vill endast se det destruktiva och livsfientliga som finns i storsstadsmiljön. Verkligheten är dock annorlunda. De flesta har klart för sig att i storstaden möter förhållanden av vitt skild karaktär. Men det är viktigt att det goda och det positiva får bevaras och utvecklas. Detta utgör ett försvar för storstaden, då den ger större möjligheter till stimulans och upplevelser, variationer och valfrihet som de flesta sätter värde på. En politik som särskilt tar till vara dessa värden och utvecklar storstadens kvaliteter, som den motverkar otrygghet och orättfärdighet, är därför i allas intresse. Enligt vår mening borde en sådan politik vara av allmänt intresse för hela landet. En politik för storstaden måste beröra mycket som är motsägelsefullt. I storstaden bor de rikaste och de fattigaste. Där finns ett större utbud av kultur, aktiviteter, föreningsliv, förströelse och kunskapsstoff än någon annanstans i landet. Men där finns också större delen av den organiserade och ekonomiska brottsligheten, som bidrar till att öka spänningen och orättvisorna i samhället. Där finns såväl rika möjligheter till gemenskap som den största ensamheten. Storstaden erbjuder sina invånare en social service som delvis är bättre än vad man kan få på andra håll. Men den fördelas orättvist mellan invånarna och mellan kommunerna. slår hårt på många familjers ekonomi. Undersökningar har visat att de flesta trivs bra i regionen och aldrig skulle kunna tänka sig att flytta. I dessa områden har en hembygdskänsla utvecklats som kan vara så stark att även en flyttning till en annan kommundel kan kännas som ett svårt uppbrott. Människorna har stora förväntningar på storstadens möjligheter. Framför allt handlar det om att storstaden erbjuder många alternativ i sättet att leva, bo, och arbeta. Där skall finnas rörelsefrihet och möjligheter att välja. Om dessa möjligheter och friheter blir något så exklusivt att de bara omfattar ett fåtal privilegierade, då har storstadens främsta positiva egenskap gått förlorad för flertalet av människorna. Kvar blir endast grottekvarnen, känslan av att malas ned i ett maskineri som aldrig stannar och en förnimmelse av att man bara får del av det sämsta i storstadsmiljön. En sådan utveckling hotar leda till storstadens förfall. En politik för storstäderna måste således, liksom i alla andra delar av landet, handla om rättvisa. Det är mot den bakgrunden som vi vill aktualisera ett antal problem i och , vilka utvecklats mot ökade orättvisor så att grupper av invånare far illa. När vi i det följande kommer att koncentrera oss på fyra olika områden, arbetsmarknadsfrågor särskilt ungdomsarbetslösheten invandrarnas situation, den ekonomiska situationen i kommunerna, vissa kultur- och demokratifrågor, är detta inte ett uttryck för att det enbart i skulle vara skäl att uppmärksamma och angripa dessa problem. Motsvarande problem finns även i de andra storstadsregionerna och i övriga delar av landet. Hembygd för 1,8 miljoner människor är hembygd för 1,8 miljoner människor. Det är en hembygd med ett vimmel av obekanta, stora risker för ensamhet men med stora möjligheter till gemenskap. Detta är en ny hembygd för många av invånarna. Den har sitt eget tempo och sin egen karaktär. Expansionen var särskilt kraftig . Denna snabba inflyttning till krävde ett snabbt samhällsbyggande. Under socialdemokratisk ledning i regering och riksdag och i vissa kommuner skapades bostäder och samhällelig service. Trångboddheten byggdes bort och slumområden ersattes med moderna bostäder. Bostadsstandarden förbättrades för stora folkgrupper. Viktiga bostadssociala mål uppnåddes. Snabbt växande industrier och utvecklingen inom den samhälleliga servicesektorn skapade arbete åt alla. startade en segregationsprocess i , som kraftigt accentuerades under de sex borgerliga regeringsåren. Stora skillnader i familjeinkomsterna, ett orättfärdigt skattesystem och mycket kraftiga stegringar av priserna på bostadsmarknaden var grundorsaker till den ökade skiktningen av medborgargrupper. Resultatet av detta har blivit att stora delar av regionens bostadsmarknad stängts för stora grupper. En allt hårdare skiktning i boendet sker i fastigheter, bostadsområden och hela kommuner. Människor har delats upp med hänsyn till ekonomisk och social status och nationell tillhörighet. Denna segregationsprocess har satt sin prägel på hela kommuner och stadsdelar. Vissa kommuner kännetecknas av hög kommunalskatt, höga kostnader för social service och undervisning, en stor andel invandrare. har andra kommuner med bibehållande av en mycket god standard i den kommunala servicen kunnat pressa ned sin kommunalskatt, bl. a. beroende på en hög andel familjer med stora inkomster. På detta sätt har i utvecklats bostadsområden som haft brister i miljön och som genom denna segregationsprocess och en stor omflyttning utsatts för en kraftig förslitning med ytterligare försämrad boendemiljö som följd. har dessutom utvecklingen i dessa områden resulterat i ett stort antal outhyrda lägenheter. Stor risk föreligger för att en del av dessa områden förslummas och att de sociala problemen allvarligt förvärras. Den invandring som skett till vårt land har betytt oerhört mycket för vårt samhälle. Detta har i hög grad medfört att fått den arbetskraft och de inkomster som kunnat göra vårt land till ett av de kvalitativt ledande industrisamhällen som utgör grunden för den sociala välfärdens och trygghetens samhälle. Invandringen har givit svenskarna nya kunskaper, erfarenheter och kontakter som inneburit nya och rikare kulturella värden av mångskiftande slag för hela befolkningen. För att klara den ömsesidiga anpassningen har krävts fortlöpande insatser från samhällets sida. Det är rimligt att kostnaderna för dessa insatser bärs av och fördelas gemensamt mellan de samhällsorgan som också får dra nytta av dem, dvs. arbetsmarknaden, staten och kommunerna/landstingen. har de två senaste årtiondena haft en snabbare tillväxt av befolkningen än i andra delar av vårt land. I detta sammanhang har invandringen från andra länder spelat en stor roll. Som exempel kan nämnas att 1970-1980 - har andelen utländska medborgare vuxit från 7,till 9,. Det betyder ett tillskott på ca 33000 personer. Detta har främst skett i de mest expanderande kommunerna som brottas med de största ekonomiska problemen på grund av dess unga befolkning med svag skattekraft. Komunalskatteinkomsterna i dessa kommuner skall jämföras med de stora utgifter som måste utgå, bl. a. till hemspråksundervisning, tolkservice och speciella åtgärder för framför allt barn och ungdomar i dessa kommuner. Som exempel kan anföras att i är av invånarna icke svenska medborgare. I , som består av fyra bostadsområden med sammanlagt ca 37000 invånare, är invandrare och omfattar 1* 1983184. nästan 100 språkgruper. Två tredjedelar av alla barn i dessa stadsdelar talar något annat språk än svenska helt eller delvis. I ett av bostadsområdena var av alla barn som föddes barn till invandrarföräldrar. har det uppstått viss social oro i dessa invandrartäta bostadsområden. Social service och undervisning kräver stora insatser. Det finns barnstugor och skolklasser där det förekommer tiotals olika språkgrupper. Detta säger något om de speciella resurser som krävs för att komma till rätta med dessa förhållanden. I har vårt parti genom beslut i genomdrivit den solidariska principen att alla i regionen måste bidra till insatser som krävs för att invandrarna och deras familjer skall få sina särskilda behov bättre tillgodosedda. Detta sker genom en inomregional skatteutjämning där utöver skattekraften även invandrartätheten ingår som en s. k. justeringsfaktor. Detta har fått till resultat att alla kommuner i medverkar till att täcka åtminstone en viss del av de invandrarrika kommunernas merkostnader. En sådan viktig, men begränsad, omfördelningsreform inom regionen räcker dock inte till för att skapa en tillfredsställande solidarisk jämlikhet inom regionen. De invandrarrika kommunerna är nämligen de kommuner som har den högsta kommunalskatten, . högre än lågskattekommuner i nordöstra delen av regionen. Samma kommuner har stora oförsörjda servicebehov för sina medborgare och de minsta resurserna för att bygga ut en tillfredsställande service. Detta går i sista hand ut över de medborgare som befinner sig i en ekonomiskt och socialt svag situation. Till denna grupp av människor hör många nyinflyttade invandrare. En viktig reform för att hävda principen om alla människors lika värde vore att inom ramen för den statliga skatteutjämningen, som ses över av en kommitté, införa en justeringsfaktor för invandrartätheten, jämförbar med den i den inomregionala skatteutjämningen i . Detta skulle innebära att de statliga bidragen till skatteutjämningen mer svarade mot de nya behoven i unga, expansiva men fattiga kommuner. Arbetsmarknaden i präglas av en ojämn fördelning av arbetsplatserna. I regionens södra delar råder stor brist på arbetstillfällen. I de centrala delarna och i vissa norrkommuner finns ett rikt utvecklat näringsliv. Denna obalans i lokaliseringen av arbetsplatser innebär för många invånare i regionen tidskrävande och tröttande arbetsresor, vilket i synnerhet drabbar barnfamiljer. Detta ställer stora krav på en väl fungerande kollektivtrafik. klarade sig länge utan allvarlig arbetslöshet. nådde emellertid krisen även till denna region. Det finns en tendens att underskatta arbetslöshetens storlek i en storstadsregion. andel av befolkningen i som saknar arbete är lägre än i många andra delar av landet, men i relativa tal är den oroande hög. Ännu svårare är det att möta arbetslöshetens sociala och praktiska svårigheter i storstadsmiljö än i övriga delar av landet. Särskilt ungdomar utsätts för hårda påfrestningar. Det är känt att det föreligger ett tydligt samband mellan ungdomsarbetslöshet, social utslagning, missbruk och prostitution. Sysslolöshet leder lätt till olika former av drogmissbruk, vilket i sin tur drar med sig brottslighet för att skaffa pengar till missbruket. Flera utredningar visar att ett allt större antal går utan arbete . Det innebär att allt flera av de arbetslösa får allvarliga sociala problem, ofta kombinerade med missbruk av alkohol och narkotika. Detta talar för att sysselsättningsfrågorna även i storstadsregionerna måste uppmärksammas. För att råda bot på de allvarliga problem som råder krävs kraftfulla och medvetna politiska insatser såväl på rikspolitiskt som på det landstingskommunal och det primärkommunala planet. Ett led i detta arbete är att invånarna själva i ökad utsträckning får möjligheter att påverka sin situation. I storstadsregionerna kan det i vissa fall vara svårare att nå sina politiska företrädare och på detta sätt påverka de beslutande politiska organen. Möjligheterna för invånarna att engagera sig i samhällsfrågorna och skapa en väl fungerande demokrati är därför av största betydelse. pågår nu i många kommuner en lovande försöksverksamhet som siktar till en ökad decentralisering av det kommunala beslutsfattandet. Införandet av institutionsstyrelser, distriktsnämnder och kommundelsnämnder är bra exempel på dettta. De planerade försöken med s. k. frizoner i kommunerna, där statlig detaljstyrning avskaffas, upplevs positivt på många sätt. I ett antal allmännyttiga bostadsföretag pågår försöksverksamhet med en kraftig förstärkning av hyresgästinflytandet. Regeringen och den statliga demokratiberedningen har tagit många berömvärda initiativ för att utveckla demokratin inom skilda områden. Regering och riksdag har fattat flera beslut som på ett positivt sätt kunnat påverka en gynnsammare utveckling i . Ungdomsarbetslösheten har nedbringats genom införandet av ungdomslagen. Miljön i många hårt slitna bostadsområden har kunnat förbättras genom statsningar på boendemiljöbidragen. Det beslutade s. k. ROT-programmet kommer att ytterligare förbättra boendemiljön i dessa områden. Kraftfulla satsningar har också gjorts för att förbättra kollektivtrafiken, bl. a. genom förhandlingsuppgörelsen mellan staten, SJ och angående utbyggnaden av järnvägen . Trots dessa insatser vill vi uppmärksamma på några politiska sakområden där ytterligare reformverksamhet är angelägen. Näringslivet i är rikt differentierat och erbjuder ett stort antal arbetsmöjligheter inom de flesta områden. Här möts impulser och idéer, här skapas förutsättningar för landets välfärd , här skapas nya arbetsmöjligheter i ett samhälle präglat av hög teknologi och välutvecklad samhällsservice. framtid som industrination är också beroende av att utvecklingskraften i tas till vara. Den kan ge oss förutsättningar att skapa arbete och välfärd också i andra delar av landet. Mot denna bakdgrund är det viktigt att näringslivet i ges så goda förutsättningar till utveckling som möjligt. Av avgörande betydelse är en målmedveten uppbyggnad av forskning och teknisk utveckling. Industrisysselsättningen måste ges hög prioritet. De nya arbetsmöjligheterna inom elektronik, bioteknik och biokemi, liksom energi-, miljö- och fordonsteknikerna måste stödjas och utvecklas. Fördelarna med det tjänste- och servicesamhälle som växt fram måste tas till vara. Med ett expansivt näringsliv som grund måste nytt underlag skapas för en fortsatt utbyggnad av den samhälleliga servicen. Den ojämlika fördelningen av arbetsplatser i länet måste motverkas genom en aktiv politik för förläggande av utbildningsinstitutioner och utvecklingsenheter till de södra länsdelarna. På så sätt skapas nya arbetsmöjligheter, men motverkas också de utsträckta pendlingstiderna och främjas en allsidigare arbetsmarknad, inte minst viktigt för kvinnorna. En god utveckling av är viktig för övriga delar av landet. Möjligheterna att främja en sådan utveckling beror på tillgångar till kommunikationer. En allmän satsning på en snabb utbyggnad av telenätet är viktigt. är också med hänsyn till den snabba utvecklingen på i behov av en alternativ flygplats som kan ta emot allmänflyg men också fungera som en avlastning för inrikestrafiken. är framför allt en region av småföretagare. I betydande utsträckning kommer också framtidens nya arbetsplatser att finnas inom de mindre företagen. Med hänsyn härtill är det viktigt att samhällets stöd och service till de mindre företagen utvecklas och förstärks. Sådana insatser borde kunna ge snabba och stora utslag när det gäller nya arbetsmöjligheter. Med hänvisning till vad som sagts förordar vi att regeringen o tar initiativ till upprättandet av ett elektroniskt produktionsutvecklingscentrum för samt beaktar utvecklingsmöjligheterna inom bl. a. bioteknik och biokemi o i samarbete med regionen skapar förutsättningar för en flygplats för allmänflyg och inrikestrafik i o stärker stödet till småföretagsservicen i . Även om har landets bäst utvecklade och mest differentierade arbetsmarknad finns i länet stora problem när det gäller möjligheterna att ge den befintliga arbetskraften sysselsättning. Detta återspeglas i det faktum att länet har landets högsta arbetslöshet. Totalt befinner sig ca 40000 människor utanför den reguljära arbetsmarknaden, varav ca 20000 är öppet arbetslösa. Av de öppet arbetslösa är ungdomar . För dessa blir ungdomslagen en förbättring, men det bör ändå observeras att nära 4000 ungdomar är arbetslösa. Ungefär hälften av de öppet arbetslösa är kvinnor, en fjärdedel är invandrare. Karaktäristiskt för sammansättningen av arbetslösheten i är dess komplexitet och långvarighet. Ett stort antal av de arbetslösa har hinder av olika slag för att platsa på arbetsmarknaden. Utslagningen slår hårt. Detta innebär att det finns ett växande gap mellan den efterfrågan som finns på kvalificerad arbetskraft och utbudet av arbetskraft med olika sociala och medicinska hinder. Vistelsen i arbetslöshetskön blir därför allt längre. Behovet av fördjupade arbetsförmedlingsinsatser blir därför allt större. är länets arbetsförmedlingar i förhållande till behovet klart underdimensionerade vid en jämförelse med andra delar av landet. De begränsningar av statlig verksamhet som blivit följden av det statliga budgetunderskottet reducerar arbetsförmedlingarnas möjligheter till insatser. ökar statens kostnader för beredskaparbeten, arbetsmarknadsutbildning, arbetslöshetsförsäkring, kontant arbetsmarknadsstöd, sjukförsäkring etc. Det paradoxala inträffar därför att slutresultatet sannolikt blir en sammanlagd kostnadsökning för statskassan. ökar också då kommunernas kostnader kraftigt för åtgärder till följd av arbetslösheten när det gäller socialbidrag, tomma lägenheter men också när det gäller enbart de sysselsättningspolitiska insatserna. Ett exempel på detta är som med sina 1800 öppet arbetslösa har den högsta arbetslösheten i länet. Med bortseende från de direkta ökningarna för socialbidragen uppgår enbart kommunens kostnader för sysselsättningspolitiska insatser till ca 25 milj. kr. när statsbidragen frånräknats. I dagens läge arbetar flera kommunalt anställda personer med arbetsuppgifter som naturligen borde ligga på arbetsförmedlingen. Med hänvisning till detta begär vi o förstärkta resurser till arbetsförmedlingarna i för ökade insatser för de arbetssökande, framför allt avseende ungdomar och handikappade. Flertalet högskolor i har stora behov av nytillskott av lokaler eller ombyggnationer. I flertalet fall har också nybyggnationer diskuterats under en följd av år utan att några väsentliga förbättringar kommit till stånd. Tekniska högskolan skrev i sin anslagsframställning /85 bl. a. följande: Utvecklingen inom forskning och utbildning är snabb och kräver en snabb och flexibel hantering av lokalfrågor. Den handläggningstid som av olika skäl föregår genomförandet av ett byggnadsprojekt är oacceptabelt lång. KTH är väl medveten om den medelsbrist och de andra resursbegränsningar som hindrar att nybyggnadsprojekt genomförs i snabbare takt än f. n. KTH måste dock påpeka att bristen på investeringsmedel för lokaler kan komma att allvarligt hämma forskningen vid KTH, t. ex. inom elektronikområdet, men även inom andra väsentliga forskningsområden. Än mer oroande är den påtagliga medelsbrist som råder för byggnadsprojekt med en kostnad . Särskilt allvarligt ser KTH på det förhållandet att de besvärande arbetsmiljöproblem som vidlåder många lokaler inom KTH inte kan lösas inom rimlig tid, åtminstone om investeringsvolymen inte väsentligt ökar. och övriga högskolor har ett starkt byggbehov. Tekniska högskolan har en prioriteringslista med 25 byggnadsobjekt varav 7 är s. k. större objekt, vilka regering och riksdag måste ta ställning till. har på många håll mycket otillfredsställande lokaler, inte minst ur arbetsmiljösynpunkt. framhålls att statsmakterna beslutade om en snabb och samlad utflyttning av hela till Frescatiområdet. Högskolan för lärarutbildning (HLS) har sina lokaler på ett femtontal olika adresser. HLS har prioriterat en nybyggnad för och koncentration av vissa utbildningar till Rålambshovsområdet i första hand och i andra hand en nybyggnad i (Igelsta) för förskollärarutbildning m. m. har anmält att många undervisningslokaler är otillräckliga och att den centrala förvaltningen är utspridd på 14 olika ställen och delvis lokaliserad i dyra förhyrningar. Flertalet av de konstnärliga högskolorna har dåliga lokaler eller behöver lokaltillskott. , och lokalsituation präglas i hög grad av arbetsmiljöproblem. Ett objekt som länge diskuterats och ges prioritet av både KTH och är ett gemensamt matematiskt centrum. Ett förverkligande anses kunna innebära att forskningsresurserna inom kan sammanföras till en slagkraftig forskningsenhet. Mot denna bakgrund och den aktuella arbetsmarknadssituation i kräver vi att regeringen utnyttjar sitt bemyndigande att besluta om särskilda byggnadsarbeten inom verksamhetsområde och därvid särskilt beaktar behovet av att lokalisera fler byggnationer för högskoleverksamhet till södra delar. Kommunerna i har en relativt sett hög skattekraft men har trots detta höga kommunalskatter. Detta sammanhänger med större kostnader för tätortsanläggningar, social service, kulturell verksamhet, invandrare och lediga lägenheter än kommuner i andra delar av landet. Till skillnad från andra delar av landet ligger i kostnaderna för kollektivtrafiken så gott som helt på . Kostnaderna för denna är betydande och får stora effekter på den totala kommunalskattens höjd. Trots att genomfört en inomregional skatteutjämning har länet fortfarande största skillnaderna mellan kommunalskatter i olika kommuner. la skatteutjämningen har stoppat upp den fortsatta ökningen av skillnaderna men har inte förmått att radikalt minska dessa. Kommunalskatteutjämningen i landet är nu föremål för ny statlig utredningsverksamhet. Översynen skall ske så att en ökad utjämning åstadkommes inom nuvarande resurser för skatteutjämningen. Till grund för utredningens arbete ligger bl. a. kommunala grundgarantiutredningens betänkande (Ds Fi 1983:11). Kommunala grundgarantiutredningens översyn skulle om den genomförs ge den överraskande effekten att vinnare skulle bli extrema glesbygdskommuner och de tre storstadskommunerna. Alla kommuner i som erhåller skatteutjämning skulle få mindre skatteutjämningsbidrag. En sådan utveckling strider mot den faktiska situationen, som innebär att kommunerna i vare sig erhållit förbättrat skatteunderlag eller haft en utveckling av kommunalskatterna i jämförelse med övriga landet som skulle möjliggöra detta. En avveckling av nuvarande skatteutjämningsbidrag på det sätt som grundgarantiutredningens betänkande skulle indikera skulle innebära ett direkt behov av betydande skattehöjningar för dessa kommuner. För vissa kommuner i länet innebär förslaget om avveckling av den kommunala beskattningen för juridiska personer också behov av kommunalskatteökningar i den mån avvecklingen inte motsvaras av andra inkomstöverföringar till kommunen. Samma kommuner har också som vi tidigare redovisat höga kostnader för invandrare. Det nuvarande systemet med statliga ersättningar för invandringen fungerar inte tillfredsställande, särskilt med avseende på invandrare som kommit till under tidigare skeden. Invandrarfaktorn bör därför tillmätas större betydelse i det statliga skatteutjämningssystemet. De förändringar av skatteutjämningen som kan aktualiseras av grundskatteutredningens förslag, borttagandet av den kommunala beskattningen av juridiska personer och den otillräckliga utjämningen av invandrarkostnaderna hotar alltså att sammanlagt drabba just de kommuner som burit det huvudsakliga ansvaret för att i tillgodose efterfrågan av goda bostäder till rimliga kostnader och som även i övrigt tagit ansvaret för utbyggnaden av kulturell och social omvårdnad av sina invånare. Denna effekt hotar därför att ytterligt allvarligt försämra den tidigare redan allvarliga segregationsbilden i . Mot den bakgrund som här skisserats krävs