mot · G7021852 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Jord- och skogsbrukets utvecklingsmöjligheter Inledning Jordbruket har uppvisat en snabb produktivitetsökning . Dagens högproduktiva jordbruk har vuxit fram av snabb ekonomisk tillväxt. Jordbruket har mekaniserats i hög grad. En ökad användning av handelsgödsel och bekämpningsmedel, bättre dränering, huvudsakligen i form av täckdikning, och bättre arrondering har bidragit till en ökning av produktiviteten. I nuvarande läge är det naturligt att nya aspekter kommer in i bilden. Bland möjliga problem av betydelse för den långsiktiga produktionsförmågan hör bevarandet av humus och växtnäringsbalans, återinförandet och tillförandet av skörderester och växtnäring till den odlade jorden för att kompensera den för de förluster som sker genom skörden, markens omsättning och vattnets borttransport. Ett annat problem gäller effekter på omgivningen av själva produktionen, alltså miljöeffekter i en mera egentlig mening. Läckage av växtnäring från åkrama hör hit liksom sidoeffekter i naturen orsakade av pesticider i jordbruket. De förändringar av landskapets utseende och tillgänglighet som produktionstekniken medför kan också räknas till denna kategori av jordbrukets påverkan på omgivningen. Jordbruket utnyttjar ändliga resurser i form av energi till drivmedel och kvävegödselmedel, kalium och fosfor från begränsade avlagringar. Energi kan också hämtas från växtproduktionen eftersom skörden innehåller mer energi än vad som tillförs som gödsel och som olja i traktorerna. Produktionskapaciteten i det svenska jordbruket leder till överskott. Det finns goda skäl att utnyttja denna produktionskapacitet på ett sätt som gör att belastningen på andra naturresurser kan lindras. Vi vill därvid peka på möjligheterna att utnyttja jordbruksmark för s. k. fytokemisk produktion. Regeringen har tillsatt en utredning, livsmedelskommittén, som utreder jordbruket från en negativ utgångspunkt. Vi anser att de areella näringarna i stället har de kanske bästa utvecklingsmöjligheterna. Det finns inom det konventionella jord- och skogsbruket goda förutsättningar för råvaruproduktion för en fytokemisk industri, produktion av energigrödor, ökad proteinodling för export m. fl. Jord- och skogsbrukets utvecklingsmöjligheter måste därför också vara utgångspunkter för bedömningarna. En särskild utredning bör få i uppgift att studera följande områden. Med fytokemi menas kemisk teknologi som utnyttjar råvaror från växtvärlden. Växter bygger via solenergin upp olika växtmaterial, som socker, stärkelse och cellulosa. F. n. kan i t. ex. nära torrsubstans vete, kärna, produceras per hektar vid intensiv odling. Om man också räknar in strået blir avkastningen nära torrsubstans/ha. Detta motsvarar 95 MWh energi. Allteftersom det blivit nödvändigare att försöka minska oljeberoendet har intresset ökat för energiråvaror ur förnyelsebara växtmaterial, s. k. biomassa. ökar också insatserna på detta område i industriländerna och i . Produktionen kan ske med biologiska metoder. Av ved, vegetabiliska jordbruksprodukter, alger m.m. kan olika kemikalier framställas. Kemikalierna kan därefter utnyttjas för att framställa sådana slutprodukter som tvättmedel, lim, läkemedel, lösningsmedel, aromämnen och liknande. Tekniken anses lämpa sig väl för energisnåla och decentraliserade system som dessutom ger små föroreningar. Vissa delar av fytokemin har redan förts fram till det kommersiella stadiet. En satsning på fytokemisk produktion bör förutom dessa positiva effekter också kunna ge ett bättre utnyttjande av naturresurserna, ett jämfört med skogsplantering bättre bevarande av jordbruksmarkens produktionsförmåga samt ge ett bättre skydd mot läckage av växtnärsalter i jordbruket, i den mån fleråriga växter används för biomassaproduktionen. Vidare kan odling av biomassa för energiframställning förenas med uppsamling av tungmetaller ur bl a Organisk naturproduktskemi Träkemi Biokemi bl a Bioteknik inkl genteknologi biokemisk teknologi jordbruksmark eftersom tungmetaller återfinns i askan efter biomassans förbränning. Förutom bättre naturresurshushållning kan en sådan ordning skapa ökad sysselsättning i glesbygden, förbättrade utvecklingsförutsättningar för jordbruket och ett positivt tillskott till balansen i utlandsbetalningarna. På ytterligare sikt kan en ökad inhemsk förädling i fytokemisk industri ge sysselsättning, vilket inte minst kan vara fördelaktigt ur regionalekonomiska aspekter, då fytokemin lämpar sig för småskaliga anläggningar. Mer unika än olja Att framställa etanol och metanol som drivmedelskomponenter ur biomassa eller torv är redan aktuellt i . Dessa produkter, i synnerhet etanol, kan emellertid också ha en rad olika användningar som råvara inom den kemiska industrin. Teknologin för framställning av etanol ur socker- och stärkelserika växter är redan väl utvecklad, men det finns problem att lösa beträffande andra typer av växtråvara. Det är på den punkten forskningsinsatserna främst behövs, eftersom det sannolikt är där de största möjligheterna ligger att även utveckla nya högvärdiga kemikalier och industriprodukter av ekonomisk betydelse. Vad det gäller är att kartlägga de olika kemiska komponenterna i olika växtmaterial, varvid jordbruksgrödorna, inkl. energiskog, är speciellt intressanta att studera, dels därför att de i det här avseendet är betydligt sämre utforskade än våra viktigaste skogsträd, dels därför att de har en högre produktivitet per hektar. Även vissa mindre delar från en växt, vars huvuddel kanske används till foder, livsmedel eller energiråvara eller biprodukter från en livsmedelsteknisk process, kan i princip vara möjliga att förädla till olika kemikalier för en speciell funktion och andra högvärdiga produkter. Detta skulle naturligtvis kunna innebära ett starkt ekonomiskt bidrag till odlingen av den aktuella grödan. Ett bra exempel på en sådan mångsidig användning av ett växtmaterial är förädlingen av terpentin- och talloljefraktionerna från sulfatindustrin. Man utnyttjar här terpener och syror, trots att de bara utgör en mycket liten del av vedråvaran, till framställning av exempelvis lösningsmedel och papperskemikalier men även specialkemikalier som luktämnen och insekticider. Över huvud taget föreligger här stora möjligheter - i motsats till vad som är fallet med fossila råvaror - att utnyttja den unika kemiska strukturen hos naturprodukter som terpener, steroider, alkaloider, fettsyror och kolhydrater för framställning av biologiskt viktiga ämnen. En annan utvecklingslinje är att med utgångspunkt från biomassa framställa nya ämnen, som fyller sin funktion bättre än petrokemikalierna. Exempel på detta är att utveckla nya smörj- och skärvätskor baserade på vegetabiliska fetter i stället för de nuvarande mineraloljorna. Man kan även förvänta ett ökat behov av produkter av fytokemiskt, dvs. växtkemiskt, ursprung för andra sofistikerade användningsområden. a. inom livsmedelsindustrin (aromämnen, vitaminer, antioxidantia m. ), läkemedelsindustrin (hormoner, mediciner för hjärt- och kärlsjukdomar, smärtstillande medel, vitaminer m. och den kemiska industrin (ämnen för kontroll och bekämpning av skadegörare). Den snabba utvecklingen av bioteknologiska metoder, i synnerhet genteknologin, betyder mycket för förutsättningarna att bygga upp en fytokemisk industri. Utnyttjandet av mikroorganismer erbjuder nya möjligheter till enkel, effektiv och skräddarsydd framställning av önskade ämnen. På det hela taget innebär bioteknologiska metoder minskat beroende av import och att man tär mindre på fossila bränslen. Framtidens kemiska industri kommer inte bara att sälja kemikalier. Den kommer också att saluföra kunnande om hur kemikalierna skall framställas. Det blir då fråga om hela produktionssystem. Här erbjuder fytokemin i motsats till petrokemin också stora fördelar. De småskaliga metoderna och de jämförelsevis små kapitalinsatserna samt möjligheten att få fram lokala basråvaror ställer fytokemin i en särställning när det gäller försäljning av kunnande. Här torde kunna bli den stora marknaden. Men en industri som skall sälja hela fytokemiska produktionssystem måste bli mer tvärsektoriell än industri i allmänhet. största råvarubas är och kommer att vara skogen. har vi därifrån tillvaratagit timmer och fiberråvaror. Biprodukterna har betraktats som avfall som bränts upp eller sålts som sekunda råvaror. Det gäller exempelvis terpentin och talloljeprodukter, som emellertid i utlandet bearbetats till högvärdiga kemiska produkter, som vi sedan köpt tillbaka. Fytokemin kan öppna nya framtidsutsikter för skogsindustrin. Att man ändå varit obenägen att satsa på nya områden har sannolikt en viktig förklaring: Krafterna har gått åt till att värna om och rädda de stora investeringarna för konventionell industriproduktion. Vi vet att ett träd inte bara producerar cellulosa utan också en stor mängd andra ämnen. Vi börjar nu också få kunskaper som visar att detta spektrum av kemiska ämnen ändras med trädets ålder samt att det finns stora olikheter mellan träd av samma art. Välkänt är redan att den kemiska sammansättningen är mycket olika hos olika arter. Således behövs en ordentlig inventering av de kemiska ämnen som våra skilda trädslag kan producera under olika förhållanden. Detsamma gäller våra jordbruksgrödor. Men det räcker inte med inventeringen. Det viktigaste är att analysera vilka tekniska utvecklingsmöjligheter ämnena kan erbjuda. För att bygga upp en svensk fytokemisk industri krävs insatser av ett stort antal specialister och forskare inom skilda kunskapsområden. Det behövs kemister med särskild inriktning på naturprodukter. Biologer, jordbruksoch skogsbruksexperter måste dessutom engageras. Ärftlighetsforskare på alla plan måste sättas in på olika punkter i produktionsprocessen. Speciellt nödvändiga är mikrobiologer och molekylärbiologer som behärskar den nya genteknologin. För att hålla det hela samman behövs givetvis också systemanalytiker, processtekniker och ekonomer. Det tar dock innan användbara forskningsresultat kommer fram. Det dröjer också innan vi har en tillräcklig kader av kompetent folk som kan stödja en industriell utveckling i den riktning som här skisserats. Det gäller således att börja satsa , annars kommer på efterkälken. Produktionen av växtmaterial som råvara till en fytokemisk industri ställer andra krav på växtförädlingen, på val av växtarter och sorter, odlingsteknik och odlingsintensitet än produktion av livsmedels- och skogsråvaror. Inom dessa områden krävs specialinriktad forskning och utveckling. Regeringen bör lämna förslag om detta i den aviserade forskningspolitiska propositionen. har utmärkta produktionsbetingelser för jordbruk. Vi har också ett av världens effektivaste lantbruk med mycket höga och jämna produktionsnivåer, både vad gäller växtodling och djurproduktion. Vårt klimat medför också att vi får en hög kvalitet på produkterna och en - jämfört med varmare länder - avsevärt lägre användning av kemiska bekämpningsmedel. Mot bakgrund av detta borde det vara en självklarhet att - av hänsyn till sig själv och världen - slår vakt om all sin åkerareal. Därför slås det också framsynta jordbrukspolitiska beslut fast att all åker skall brukas och att överskottsproduktionen skall exporteras som spannmål. Kostnaderna för detta - vid låga världsmarknadspriser - bör ses som en billig riskpremie för samhället ur bl. a. beredskaps-, bistånds-, energi- och miljösynpunkt. Vissa möjligheter finns att genom en ändrad inriktning av produktionen minska denna riskpremie. Detta kan göras främst genom en ökad satsning på energi- och proteingrödor. Dessa möjligheter bör till fullo tas till vara. I denna motion föreslås åtgärder vad avser ökad odling av proteingrödor och åtgärder för att öka jordbrukets totala produktion av protein. som exporterar omkring en miljon ton spannmål importerar vi betydande mängder proteinfodermedel, främst då soja. Detta proteinfoder kan till stor del ersättas av svenska proteingrödor. De viktigaste är vall, ärtor, bönor och vi får heller inte glömma spannmålens betydelse. Baljväxterna är därtill kvävefixerande grödor - av stor positiv betydelse för växtföljden. På detta område pågår en utveckling, bl. a. inom växtförädling och odlingsteknik. Åtgärder har också vidtagits från samhället för att öka den inhemska produktionen av protein. Detta har skett bl. a. genom forskning och stimulansåtgärder. Mer måste dock göras för att skapa de förutsättningar som behövs för att vi i ännu högre utsträckning skall kunna bli självförsörjande på detta område. Både för den enskilde brukaren och för samhället i sin helhet är detta en mycket viktig fråga. Vi anser att åtgärder bör vidtas för att få till stånd en ökad odling av proteinåtgärder och ett ökat intresse att använda spannmål med hög proteinhalt. På det senare området krävs ett fortsatt arbete inom växtförädlingen. Den här påtalade utredningen bör få i uppdrag att lägga fram ett konkret och samlat åtgärdspaket på detta område. Jordbruket kan på flera sätt bidra till att förbättra energiförsörjning: Ökad odling av kvävebindande grödor kan minska behovet av energikrävande handelsgödsel. Samma effekter erhålls genom ett än noggrannare tillvaratagande av naturgödsel och organiskt avfall som växtnäring. Såväl naturgödsel som organiskt avfall kan utnyttjas för aktiv energiproduktion via metanjäsning utan att därför några värdefulla växtnäringsämnen går förlorade. Metanjäsningen innebär också miljömässiga fördelar genom den sanering som sker av materialet i rötningsprocessen. Lukt- och förgiftningsproblemen är mycket mindre med rötad naturgödsel än med vanlig flytgödsel. Det är viktigt att vid bedömningen av metanjäsningens ekonomi ta med de totala fördelarna: energiproduktionen, ett effektivt tillvaratagande av växtnäringsämnen och minskade miljöproblem. Till detta skall läggas att energiproduktionen till större delar sker då vi har det större behovet av energi och kan bidra med ett värdefullt effekttillskott . Det mest påtagliga bidraget till energiförsörjning på kort sikt kan jordbruket ge genom en omfattande odling av energigrödor. gäller det spannmål och sockerbetor för etanoltillverkning och raps för tillverkning av rapsolja som motorbränsle. Odlingstekniken för dessa grödor är mycket välkänd. Grödorna kan inrymmas i en normal växtföljd och i många fall förbättra den. Både etanol och rapsolja kan användas i betydande kvantiteter utan nämnvärda förändringar av motorer och distributionssystem. Detta innebär att vi inte blir låsta av några omfattande investeringar, utan har en rimlig handlingsfrihet att utnyttja energiråvaran för human kost om behov och avsättningsmöjligheter föreligger. Det är sannolikt att investeringen i etanoltillverkning är klart lönsam om de positiva effekterna på bytesbalans och vår beredskap beaktades fullt ut. Till detta bör också läggas de möjligheter detta ger att bättre bruka den omistliga tillgång som god utgör. Ur denna synpunkt är det förvånansvärt och beklagligt att regeringen har höjt skatten på etanol. Etanol producerad på inhemsk råvara bör göras helt skattefri. En medveten politik som stöder jordbrukets möjligheter att aktivt medverka till att minska energibehovet i jordbruket och bidra med en betydande energiproduktion skulle kunna lämna ett bidrag till energiförsörjning på åtskilliga TWh och skulle förbättra jordbrukets lönsamhet genom minskade livsmedelsöverskott och efter hand ge jordbruket möjligheter att än effektivare tillgodose konsumenternas behov av bra och billiga livsmedel. Förslag om detta föreläggs i en annan motion. Skogen har avgörande betydelse för klimat, miljö, ekonomi och sysselsättning. Liksom grödorna på våra åkrar utnyttjar skogen solenergin på ett effektivt sätt och gör den lätt lagringsbar och ökar dess användningsområde. Skogen är en naturtillgång som rätt skött ständigt förnyas. Utnyttjande av skogsenergi kan ske utan att rubba den ekologiska balansen, öka C02-halten i luften och minska försörjningsmöjligheterna för kommande generationer. har uttaget av skogsenergi genom s. k. träddelsmetoden i första hand skett inom storskogsbruket. Det är väsentligt att metoder som bättre passar familjeskogsbruket utvecklas. Familjeskogsbruket har med lämpliga metoder speciellt goda förutsättningar att på ett varsamt sätt utnyttja skogens hela kapacitet. Detta bättre brukande medför också en bättre skogsvård, som minskar problemen med insektsangrepp och ökar skogens tillgänglighet för rekreation. Det är viktigt att redan nu satsa på en effektiv distribution och förädling av skogsenergin. Speciellt viktigt är att den utformas så att även familjeskogsbrukets hela kapacitet som skogsenergiproducent till fullo utnyttjas. Export av högförädlade livsmedel Den svenska exporten av högförädlade livsmedel är förhållandevis liten. Export av svenska jordbruksprodukter i högförädlad form förekommer i alltför liten omfattning. Enligt vår mening finns det goda skäl att söka öka exporten av förädlade livsmedel. Det borde finnas goda förutsättningar för en sådan utveckling. - Vi har tillgång till svenska råvaror av mycket hög kvalitet från både jordbruk och fiske. - Vi har en välutvecklad industri med hög teknologi och stränga hygieniska krav. - Vi har ett nettoöverskott av jordbruksprodukter och behöver under alla förhållanden exportera livsmedel. - Vi har överkapacitet inom stora delar av livsmedelsindustrin; sysselsättningen är hotad. - Vi är angelägna att så långt möjligt upprätthålla fri handel och därför sker en stor import av högförädlade livsmedel; för att balansera denna import behöver vi exportera. - Om den svenska livsmedelsindustrin skall kunna klara konkurrensen på den svenska marknaden behöver den kunna producera i långa serier; den svenska marknaden är liten och behöver kompletteras med export för att konkurrensen skall . - Högförädlade livsmedel, baserade på svenska råvaror, ger ett stort nettotillskott till vår handelsbalans. - Det finns många svenska, högförädlade livsmedel, som förtjänar att spridas utanför våra gränser. Listan på argument skulle kunna göras mycket längre, men de som anförts visar att ett främjande av denna export inte är något ensidigt intresse för någon part. Vi har bl. a. noterat ett starkt positivt engagemang från de anställda inom livsmedelsindustrin. Det är också naturligt. Om vi vill erbjuda de svenska konsumenterna ett brett sortiment av högförädlade livsmedel så behövs en blandning av importerade och svensktillverkade varor. Då är det angeläget att de svenska företagen kan upprätthålla produktionen genom export. För råvaruproducenterna, jordbrukare, trädgårdsodlare och fiskare är det ett starkt intresse att få avsättning för produkterna, i första hand inom landet. Men eftersom även denna avsättning främjas genom ökad export uppstår inga motsättningar. Vi vill betona att en ökning av vår export av högförädlade livsmedel inte är någon lösning på de akuta produktionsbalansproblemen, som finns inom jordbruket. En sådan ökad export kan dock bidra till att lösa problemen. Staten kan på olika sätt främja exporten av förädlade livsmedel. Enligt vår mening bör det arbetet inte vara snävt inriktat på högförädlade varor utan där bör också ingå andra förädlade produkter. Därmed kan man få ett bredare och intressantare sortiment där också råvaruandelen är högre. En viktig uppgift för staten är att som ett led i handelspolitiken bl. a. verka för att de olika länderna inte inför tekniska handelshinder, som i praktiken omöjliggör export. Särskilda problem uppstår genom att varje land ofta har egna, speciella regler. Strävan bör vara att nå likformighet. Detta är inte problemfritt eftersom vi själva har en ambitiös livsmedelslagstiftning och måste upprätthålla samma krav på importerade varor som på hemmatillverkade. Eljest diskrimineras svenska producenter och tillverkare. Genom ett särskilt utjämningssystem för råvarukostnaderna i förädlade livsmedel har vi åstadkommit konkurrensneutralitet i dessa avseenden. Det är viktigt att anpassningar efter hand sker så att detta syfte upprätthålls. Exportbidragssystemet måste också vara upplagt så att det möjliggör export, men får inte i sig ge vinster för exportören. Bidragen bör alltså fortlöpande anpassas till de faktiska exportkostnaderna. Ett ytterligare sätt för staten att främja exporten av förädlade livsmedel är att tillföra mera resurser till livsmedelssekretariatet och att genom sina ambassader och konsulat, handelskontor och handelskamrar göra en ordentlig drive för svenska livsmedel. Vi har en känsla av att svensk livsmedelsindustri och vad den kan prestera är ganska okänt inom den svenska utrikesrepresentationen. Den debatt som fördes till om att det svenska jordbruket, liksom fiske och trädgårdsodling, var krympande näringar har satt spår som är svåra att radera ut. Vår representation i länder som kan vara intressanta marknader för svenska livsmedel bör därför ges särskild information om våra möjligheter att exportera och om hur intresset för svenska livsmedel kan ökas. I vissa fall kan det vara motiverat att förstärka utrikesrepresentationen med exporter på livsmedelsområdet, vid sidan av nuvarande lantbruksråd. Vi tror att ett ökat samarbete mellan svenska industriföretag ofta är nödvändigt för att exportsatsningar skall lyckas. Våra myndigheter och ambassader bör kunna göra en insats för att förmedla sådant samarbete. Den alternativa odlingen har en ganska liten utbredning i ; av den svenska åkerjorden sköts på detta sätt. Till alternativ odling räknas då biodynamisk, organisk-biologisk och naturenlig odling. Dessa odlingsformer har sinsemellan olika idéer om hur jorden bäst skall brukas. Den alternativa odlingen har vuxit fram utan något egentligt stöd från samhällets sida. På initiativ av i regeringen har en omfattande forskning nu satts i gång. Det är viktigt att denna satsning fortsätter och att intresset bland forskarna för detta forskningsområde stimuleras. En viktig förutsättning för att kunna bedriva jordbruk med mindre insatser av kemikalier är att det skapas förutsättningar för omväxlande växtföljder. Eftersom djurhållning och då framför allt nötboskap varit det naturliga sättet att få till stånd dessa omväxlande växtföljder och då ökad djurhållning inte är något realistiskt alternativ måste nya möjligheter skapas. Mot denna bakgrund hemställer vi 1.att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att belysa jord- och skogsbrukets utvecklingsmöjligheter, i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att begär att regeringen beaktar vad i motionen anförts om behov av ökade forskningsinsatser inom ovan beskrivna områden. () () () () ()