mot · G702396 · 1984-01-12 00:00:00 — och av narkotikabrott m. m. Trots omfattande insatser från samhällets sida för att med olika metoder bekämpa narkotikamissbruket har det inte varit möjligt att bryta den negativa utvecklingen. Allt fler unga människor hamnar i ofta oupplösliga beroendeförhållanden till narkotika. Missbruket sprider sig i allt lägre åldrar. De sociala, medicinska och ekonomiska skadeverkningarna av det tilltagande narkotikamissbruket är oöverskådliga. De skrupelfria individer som ägnar sig åt den avskyvärda hantering som förmedling av narkotikapreparat innebär, skyr inga medel att tjäna stora pengar på att störta medmänniskor i fördärvet. En mycket stor del av annan brottslighet såsom rån, villa- och lägenhetsinbrott samt biltillgrepp förövas av människor som blivit slavar under narkotikan. Kostnaden för att tillfredsställa behovet hos en s. k. tung missbrukare uppgår till . Då det inte finns några praktiska möjligheter att tjäna så stora summor på ett hederligt sätt blir brottslig verksamhet ofta enda utvägen för människor som börjat missbruka narkotika. Samhällets insatser genom information med särskild tonvikt på ungdomen, inrättandet av särskilda knarkrotlar inom polisen, förstärkning av tullens gränskontroll m. m. har tyvärr inte gett avsett resultat. Polisen för oftast en ojämn kamp mot de organiserade langarna. Denna kamp försvåras i hög grad av de restriktioner som omgärdar bestämmelserna för spaningsarbete när det gäller denna typ av grova brott. Enligt vår mening är det att polisen i sitt spaningsarbete ges möjlighet att använda de moderna hjälpmedel som står till förfogande för att bekämpa grov brottslighet. Eftersom de ofta föråldrade metoder polisen är hänvisade till i sitt spaningsarbete är väl kända av langarna blir polisens bevakning av starkt misstänkta narkotikabrottslingar ofta så långt utdragen i tiden att det blir svårt för att inte säga omöjligt att komma åt organisationens huvudmän. Vår ekonomiska situation medger inte några mera omfattande resurstillskott till polisens verksamhet. I stället måste vi försöka åstadkomma ett effektivare utnyttjande av de befintliga resurserna. föreslog i ett delbetänkande - Ds Ju 1981:22- att hemlig avlyssning med hjälp av dold mikrofon skulle få användas som tvångsmedel vid förundersökning angående vissa grova brott (bl. a. vid narkotikabekämpning). Denna typ av spaning används i flertalet demokratiska länder och har enligt uppgifter på flera håll, bl. a. i , gett mycket goda resultat. Vi föreslår att förslaget genomförs också i i syfte att ge den svenska polisen reella möjligheter att på ett effektivt sätt bekämpa langning av narkotika och annan grov brottslighet. Självfallet skall de rigorösa bestämmelser som stadgas för telefonavlyssning även gälla för denna typ av spaning, vilket kommittén också förordar. En annan typ av problem som polisen brottas med är uppsikten över kurirer för att konstatera vart ett narkotikaparti skall levereras. F. n. måste detta ske genom att bevaka kurirens fordon, vilket ofta är en omöjlig uppgift. Polisen i många andra länder, t. ex. i , har möjlighet att aptera en liten sändare på kurirens bil och kan sedan följa denna utan att ha ögonkontakt med fordonet. Mycket goda resultat har uppnåtts då det varit fråga om att spåra huvudmannen i ligan. Försök med denna typ av spaning borde med fördel kunna göras även i vårt land. Det är känt att polisens civila fordon noga registreras av langarna. I syfte att försvåra en sådan registrering och underlätta polisens spaningsarbete borde ett utbyte av bilar kunna ske mellan olika polisdistrikt. Leasing av bilar belastar polisens verksamhet med dryga kostnader. En bättre effektivitet och besparingar skulle således kunna uppnås genom en organisation som innebär en cirkulation av polisens civila fordon mellan olika distrikt. Vi är medvetna om att många människor kan känna tveksamhet inför förslag som kan uppfattas som intrång i den personliga integriteten. Men detta beror på att massmedia ofta på ett onyanserat sätt beskriver polisens arbetsmetoder och att allmänheten fortfarande inte kommit på det klara med vilket underläge polisen och samhället befinner sig i gentemot t. ex. narkotikabrottslingar. Mot denna bakgrund föreslår vi att en försöksverksamhet baserad på tvångsmedelskommitténs förslag startas i , eftersom är en av de stora införselhamnarna när det gäller narkotika. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att hos regeringen begär att försöksverksamhet startas i på basis av tvångsmedelskommitténs förslag vad gäller hemlig avlyssning vid förundersökning angående vissa grova brott, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförs om behovet av en effektivisering av polisens spaningsarbete i samband med grov brottslighet. minab/gotab 1984 77533