mot · G802101 · 1984-11-07 00:00:00 — m. fl. Utformningen av det ökade stödet till barnfamiljerna (prop. 1984/ 85:39) har i den familjepolitiska motionen 1983/84:2109 dragit upp riktlinjer för vilka insatser som måste ingå i det totala familjepolitiska stödet. Dit hör bl. a. barnbidrag och flerbarnstillägg, vårdnadsersättning, skattereduktion för familjer med endast en inkomst, rimliga regler för skattereduktion vid existensminimum m. m. grunduppfattning är att barnbidraget utgör stommen i det familjeekonomiska stödet. Barnbidraget bör enligt vår mening successivt byggas ut. Trots motstånd från socialdemokraterna lyckades mittenregeringen få majoritet i för ett särskilt stöd till flerbarnsfamiljerna, ett stöd som kopplades direkt till det allmänna barnbidraget. Dess bättre har socialdemokraterna ändrat uppfattning om flerbarnsstödet och deltagit i dess uppbyggnad. I regeringens proposition 1984/85:39 föreslås att flerbarnstillägget skall som utgå till familjer med tre eller fler barn. Flerbarnstillägget utgör det värdefulla tillskottet till dessa familjer. Det redovisas bl. a. i utredningen kostar (SOU 1983:14). anser det angeläget att barnfamiljer med två barn får del av det utökade flerbarnsstödet. avser att åter aktualisera denna fråga i samband med behandling av statsverkspropositionen. har under en lång följd av år - som enda parti - verkat för en beskattad och trygghetsgrundande vårdnadsersättning. Den är en ersättning för utfört arbete, inte ett konsumtionsstöd eller extra barnbidrag. Vårdnadsersättningen skall i stället betraktas som en inkomst och skall därför som andra inkomster vara beskattad och socialt trygghetsgrundande. Vårdnadsersättningen är ett uttryck för det värde som vård av egna barn utgör för samhället. Eftersom vård av barn skall värderas lika oavsett vem som utför den, skall den utgå lika oavsett vilken inkomst föräldern skulle ha haft av ordinarie förvärvsarbete. Vårdnadsersättning skall utgå till småbarnsföräldrar som i stället för att förvärvsarbeta på heltid vårdar egna barn i hemmet på heltid eller deltid eller förkortar sin arbetstid till att omfatta eller av arbetstiden. Skattesystemet är f. n. utformat med ringa hänsyn tagen till de enskilda familjernas försörjningsbörda. I motion 1982/83:17 hävdas att skattesystemet måste utformas så att ökad hänsyn tas till antalet inkomster i familjen och familjens totala försörjningsbörda. Skattesystemet måste således utformas med särskild hänsyn tagen till familjer med endast en inkomst. Vi anser att detta bäst sker genom en successiv höjning av skattereduktionen till barnfamiljer med hemmamake och ensamföräldrar. bör skattereduktionen återställas till den reala nivå den hade när den infördes. Barn- och familj estödet är svåröverskådligt och i vissa delar styrande och direkt orättvist med i vissa fall oacceptabla marginaleffekter som följd. Vägledande för en översyn bör vara kraven på rättvisa, valfrihet och effektivitet. Familjepolitiken måste utgå från den självklara förutsättningen att föräldrarna bäst vet vilken omsorgsform som bäst passar deras barn. Vård av barn måste därför alltid betraktas som en lika värdefull uppgift oberoende av om det utförs av föräldrarna själva eller av privata eller kommunala ersättare. Införandet av någon form av vårdnadsersättning skulle underlätta familjernas valfrihet. Inriktningen av det familjepolitiska reformarbetet har vid skilda tillfällen behandlats av . I socialutskottets betänkande 1983/84:35 gav vi vår syn på den fortsatta utvecklingen av familjepolitiken enligt följande: - Föräldrarna har huvudansvaret för barnen och familjen är basen för barnens uppfostran. - Familjepolitiken skall syfta till att ge barnen en trygg uppväxt, öka valfriheten och främja jämställdheten. - Skattesystemet skall utformas så att hänsyn tas till försörjningsbördan varvid särskilt beaktas ensamförsörjarfamiljerna. - Reformeringen av det fortsatta familj estödet måste inriktas på att mildra marginaleffekterna för barnfamiljerna. - Reformen skall innefatta ändring av stödet till olika former av barntillsyn så att familjernas valfrihet förbättras och alternativa barnomsorger stimuleras. Vård av egna barn skall underlättas om familjen väljer detta framför att lösa barnomsorgen utanför hemmet. - Större rättvisa måste uppnås mellan familjer med barn och familjer utan barn. Särskild hänsyn måste tas till flerbarnsfamiljernas situation. I proposition 1984/85:39 föreslås ändrade regler för utbetalning av barnbidraget vid längre utlandsvistelse. I förarbetena framhålls att man vill ändra lagförslaget för att erhålla samstämmighet med bosättningsbegreppet. Det förutsätter också att icke statligt anställda biståndsarbetare erhåller s. k. volontärbidrag. Dessa bidrag kommer att ändras med hänsyn till de ändrade barnbidragsbestämmelserna. I propositionen föreslås att ett medföljande barn till svensk missionär eller präst, som i annat fall är anställd i utlandet, skall fortfarande anses bosatt här, om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Av propositionen framgår inte hur övriga anställda, t. ex. assistent och husmor, som har samma arbetsgivare som missionärer och präster, skall anses vara bosatta. Anställda under samma arbetsgivare bör behandlas på samma sätt. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär att samma regler gäller för präster, missionärer, assistenter och husmödrar som i utlandet har samma arbetsplats och är utsända av samma organisation eller samfund. () () () () () ()