mot · G7022966 · 1984-05-09 00:00:00 — Motion 1983/84: 2966 m. fl. Ändrade regler för beskattningen av egendomslivräntor (prop. 1983/ 84:140) I propositionen föreslås att de särskilda bestämmelser som gäller för beskattningen av egendomsöverlåtelser mot livränta, s.k. egendomslivränta, avskaffas. Enligt nuvarande regler beskattas den som säljer egendom mot vederlag av egendomslivränta fortlöpande i takt med att livräntabeloppen blir tillgängliga för lyftning. Köparen medges avdrag för utgivna belopp som allmänt avdrag. Enligt regeringens förslag skall vederlag i livränteform beskattas enligt vanliga regler som realisationsvinst eller i förekommande fall som inkomst i den förvärvskälla i vilken den avyttrade egendomen ingått. Även avdragsrätten på köparsidan föreslås avskaffad. Från sida har vi påpekat det orimliga i de nuvarande reglerna. I en centermotion till 1980/(1980/ 81:1161) anfördes bl. a. följande. Möjligheten att erlägga en del av köpeskillingen som livränta kan vara berättigad i en del fall, nämligen när säljare för sin utkomst varit beroende av fastigheten eller rörelsen och väljer att ta ut en del av den värdestegring som uppkommit genom nedlagt arbete i form av en årlig livränta för att ekonomiskt trygga ålderdomen. I vissa andra fall är det emellertid uppenbart att syftet snarare varit att kringgå skattereglerna. Motionen avslutades med följande förslag. Enligt min mening borde utredningen (uppskovsutredningen) i detta sammanhang också pröva möjligheterna att utforma regler där en gräns dras mellan sådana överlåtelser där livränta kan vara motiverad och andra överlåtelser. som hade att behandla motionen anförde i sitt av bifallna betänkande (SkU 1980/81: 35) följande. De synpunkter som framförs i motionerna är enligt utskottets mening värda beaktande. Det torde inte kunna bestridas att livräntor och andra periodiska utbetalningar numera utnyttjas i betydande omfattning för att undgå beskattning i samband med försäljningar eller för att uppnå andra inte avsedda skattelättnader. Enligt utskottets mening finns det skäl anta att denna form av skatteundandragande kommer att tillta inte minst i ett läge då reglerna om skatt på realisationsvinster skärpts. , som vid upprepade tillfällen understrukit angelägenheten av att skatteundandragande i alla former motverkas, tillstyrker med det anförda en utredning om egendomslivräntornas skattemässiga behandling. Utskottet vill särskilt betona att syftet med denna utredning bör vara att söka komma till rätta med missbruksfallen och inte att hindra eller försvåra överlåtelseformer som har till syfte att underlätta generationsväxlingar eller att bereda en tidigare innehavare av ett företag en rättmätig pension. Det förslag som regeringen nu avgivit grundar sig på en departementspromemoria (Ds Fi 1984:1) Egendomslivräntor. Företrädare för näringslivet och LRF har starkt kritiserat promemorian. Man har bl. a. framfört synpunkten att redovisningen i promemorian inte ger ett tillräckligt underlag för ett lagstiftningsingripande. En annan synpunkt som framförts är att de beskattningsfrågor som uppkommer i anslutning till vederlag i livränteformen är en del av den större frågan om gränsdragningen mellan ränta och kapitalvinst vid beskattningen. Från sida kan vi dela uppfattningen att promemorieförslaget och därmed även propositionen inte är helt tillfredsställande. Vi vidhåller den uppfattning som vi tidigare givit uttryck åt, nämligen att det endast är missbruksfallen som bör förhindras. Propositionen kommer att förhindra alla egendomslivräntor och det anser vi inte rimligt. Det är framför allt de s. k. utflyttningsfallen som vi anser bör stoppas. Vidare finns det inga skäl att använda sig av institutet egendomslivräntor när det gäller schablontaxerade fastigheter, dvs. en- och tvåfamiljs villafastigheter. Det kan däremot finnas starka skäl för institutet när det gäller jordbruksfastigheter eller rörelser där ägaren har ett dåligt pensionsskydd. Det får inte vara så att några massmedialt mycket uppmärksammade fall där egendomslivräntor använts i skatteplaneringssyfte leder till en lagstiftning som hindrar en fullt acceptabel användning. Enligt vår uppfattning måste regeringen därför återkomma med ett förslag som bättre tillgodoser de synpunkter som vi anfört ovan och som en enhällig riksdag ställt sig bakom. Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på propositionen hos regeringen begär förslag som förhindrar ett otillbörligt utnyttjande av institutet egendomslivränta. ÅSLING (c) ()