ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021641 · 1984-01-25 00:00:00 — För att ta ställning till när och om abort skall få utföras måste man först ta ställning till när livet börjar och från vilken tidpunkt som barnet skall ha rättsligt skydd. Få torde väl kunna bestrida att livet börjar därmed att ägget blir befruktat. Men det är också rimligt att säga att det nya livet skall skyddas från den tidpunkten. Den nya människan kan inte tillförsäkras rättsskydd förrän man vet om dess existens. Men från den tidpunkt som detta med säkerhet kan konstateras måste den nya människan ha fullt rättsskydd. Utifrån denna princip måste sedan ställning tas till i vilka situationer man skall tillåta avsteg från principen om fullt rättsskydd och alltså tillåta aborter. Principen måste vara att en abort endast skall tillåtas då moderns liv är i fara om inte abort utförs. En utredning bör tillsättas för att arbeta fram förslag om ny abortlag med hänsyn till barnets rätt att skyddas från det man vet om dess existens. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att snabbt arbeta fram förslag till en ny abortlag som utgår från barnets rätt till liv.
mot · G7021642 · 1984-01-25 00:00:00 — Statsbidraget till ungdoms- och nykterhetsvård Statsbidragsbestämmelserna beträffande ungdoms- och nykterhetsvård har länge kritiserats för att verka hämmande både för utveckling av nya vårdformer i institution och för övergång från institutionell vård till vård i halvöppna och öppna former. Modernisering av institutionsvården och övergång till öppnare vårdformer är nödvändiga förutsättningar både för ett bättre resultat i behandlingsarbetet och ett bättre resursutnyttjande. I samband med att huvudmannaskapet för ungdomsvårdsskolor och nykterhetsvårdsanstalter överfördes på kommuner och landsting från träffades en särskild överenskommelse om statsbidragets konstruktion och storlek. Enligt min mening kvarstår nackdelarna i detta system. Det är inte särskilt enkelt och obyråkratiskt, det är inte flexibelt så att det t. ex. stöder en successiv förändring av vårdinnehållet och det uppmuntrar inte en utveckling mot de mål socialtjänstlagen anger om närhet och öppnare vårdformer. Det är naturligtvis svårt att direkt göra stora förändringar i statens åtaganden eftersom de nya huvudmännen fått vissa garantier i samband med övertagandet. Det är dock otillfredsställande att statsbidraget styr valet av vårdform. Önskvärda förändringar är att varje huvudman får möjlighet att omvandla institutionsresurser till andra vårdformer utan att det medför minskade statsbidrag. Det vore också bra om man kunde använda det statsbidrag som utgår till platser i annat landsting och som man regelmässigt utnyttjar för att i egen regi tillgodose vårdbehoven. Vårdansvar bör förenas med kostnadsansvar, och detta leder till slutsatsen att det s. k. beläggningsbidraget bör avskaffas. Dessa pengar kan i stället användas till metodutveckling och utveckling av öppenvården. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om önskvärda förändringar beträffande statsbidraget till ungdoms- och nykterhetsvård.
mot · G7021643 · 1984-01-25 00:00:00 — Rätten för vissa barn att föra talan enligt socialtjänstlagen I socialtjänstlagen finns talerätt för den som är . Regeringsrätten har i två domar ansett att den talerätt som en 15-åring har inte kan gälla utan vårdnadshavarens samtycke. I ett av fallen har det gällt bistånd i form av placering i familjehem, vilket begärts av den unge själv. Regeringsrätten säger i sin dom att det är uppenbart att socialnämnd inte äger utan lagstöd i strid mot grundläggande regler om vårdnaden om barn bevilja barn bistånd i form av vistelse i familjehem, när vårdnadshavaren motsätter sig sådant bistånd. Enligt socialtjänstlagen skall bistånd beviljas i den form som är lämpligast i det enskilda fallet. Regeringsrätten har tydligen ansett, att eftersom föräldrarna kommer att åläggas ersättningsskyldighet om barnet placeras i familjehem, detta inte kan ske utan samtycke. Enligt min uppfattning uppkommer inte frågan om ersättning förrän kommunen beslutar att sådan skall utgå från föräldrarna. Eftersom det uppenbarligen är så, att vårdnadsreglerna sätter socialtjänstlagens regler om talerätt ur spel, anser jag att ett förtydligande bör ske. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär lagförslag som skapar klarhet beträffande de i motionen påtalade oförenliga bestämmelserna i socialtjänstlagen och .
mot · G7021644 · 1984-01-25 00:00:00 — När började att skissa på Midvinterblot blev skisserna nedröstade av med tre röster mot två. Argumenten mot målningen var att det inte passade att visa ett kungaoffer, att där var en naken man, att färgsättningen inte var bra, att den var ohistorisk m. m. Men gjorde envist färdig tavlan. Den provhängdes på sin avsedda plats på . Sedan har den varit ihoprullad på museets vind, den har hängt på Liljevalchs, den har hängt på arkivmuseum i och ingick den i . Tavlan skall hänga på . Sedan finns det olika alternativ. Den kan hänga kvar ytterligare. Den kan hängas upp på . Den kan säljas till . Tavlan ägs av dödsbo, som gärna vill överlåta den till svenska staten. Hos svenska folket finns numera ett mycket stort intresse för tavlan. Det borde vara dags att staten sent omsider förvärvar denna i flera avseenden historiska målning och på så vis garanterar att den stannar i och kan visas på en plats dit alla har tillgång. Med stöd av det anförda yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förvärv av målning .
mot · G7021646 · 1984-01-25 00:00:00 — Stat, landsting och kommuner stöder på olika sätt den ungdomsverksamhet som bedrivs i en stor mängd föreningar av olika slag. Ungdomsverksamheten är av mycket stort värde, den aktiverar och ger en meningsfull fritidssysselsättning åt många ungdomar kring gemensamma intressen. De många frivilliga och oftast obetalda ungdomsledarna gör en mycket stor samhällsinsats. I förordningen 1971:388 om statsbidrag till ungdomsorganisationer dras gränserna för de bidrag som utgår. Av förordningen framgår bl. Statsbidrag utgår endast till organisation som bedriver verksamhet huvudsakligen bland barn och ungdom. Organisationen skall ha minst 3000 medlemmar i åldern och lokalavdelningar i minst hälften av landets landstingskommuner. Med landstingskommun jämställes vid tillämpningen av denna förordning kommun som icke ingår i landstingskommun. (4 8.) Som komplement till detta har utarbetat anvisningar enligt följande: Åldersgräns: Bidrag utbetalas för medlem som fyller och för medlem som fyller . Utöver detta är det också möjligt för en att ha äldre medlemmar, men påpekar då: skall medlemmarna mellan ha ett verkligt inflytande över den verksamhet som bidraget är avsett för. Strikta gränser har därmed dragits upp. Man kan diskutera om åldersgruppen 20-25-åringar skall tas med. Likaså om inte åldersgränsen nedåt skall sänkas. Flera kommuner tillämpar andra Ett enhetligt system skulle vara till stor nytta för föreningarna, som då slipper att hantera redovisning av olika åldersgrupper till stat och kommun. Stödformerna bör ses över och anpassas till förändringar i samhället och i föreningarnas verksamhetsformer. Översynen bör ske i samråd med ungdomsorganisationen. I proposition 1983/84:100 bilaga 10 föreslår att den nedre åldersgränsen vid skall avskaffas. ungdomsorganisationer under F 52-55 uppgår enligt förslaget till . Med hänsyn till det stora budgetunderskottet och behovet att spara på alla områden vi vill ifrågasätta om man från statens sida har råd till anslag av denna storlek och om man får ut maximal nytta av de anslagna medlen. Såväl åldersgränserna som konstruktionen i övrigt behöver ses över. 1 1983184.3 sami. målsättning bör också vara att minska det administrativa arbetet med redovisning ute i föreningarna. Vid en översyn bör man även ta hänsyn till föreningarnas möjligheter att skaffa sig andra inkomstkällor. I motion 1983/84:591 har vi hemställt att hos regeringen begär förslag till ändrade regler vad gäller skattskyldighet för ideella föreningars insamlingsverksamhet. Det förefaller föga meningsfullt att dela ut statsbidrag som man beskattar ideella föreningars insamlingsverksamhet. Den administrativa hanteringen på alla håll är kostnadskrävande. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av fördelningen av stödet till ungdomsorganisationerna och av förordningen om statsbidrag till ungdomsorganisationernas centrala och lokala verksamhet (SFS 1971:388). PER STENMARCK (m)
mot · G7021647 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Alltför ofta får vi alarmerande rapporter om barns och ungdomars svaghet i läsning. Lika ofta lyfts den goda boken fram som hjälpmedel för att förbättra situationen. I budgetpropositionen finns dock inga garantier för en medveten satsning på läsfrämjande verksamhet. Det stöd till läsfrämjande åtgärder bland barn och ungdomar som inrättades i form av försöksverksamhet 1975 har successivt försämrats. /84 anslogs . till läsfrämjande verksamhet. Stödet förmedlades från via Stiftelsen till studieförbunden och deras barn- och ungdomsorganisationer. Denna blygsamma summa pengar användes till inköp av böcker i originalutförande att använda i lokal verksamhet, framtagning av metodmaterial för ledare samt utbildning av ledare i läsfrämjande verksamhet. Den utvärdering som genomfördes efter försöksåren visar klart att det krävs utbildningsinsatser och stöd till ledare, i form av t. ex. metodmaterial, för att få ett gott resultat. Det beskrivs rent av som en förutsättning för att böckerna skall användas på rätt sätt. Barnen behöver stöd av stimulerade och kunniga ledare i sitt möte med boken. Ledarna måste vara väl rustade för att klara att väcka läslust. Intresset för läsfrämjande verksamhet är stort i föreningarna. Vi vet att denna verksamhet betyder mycket för barnens fortsatta kontakt med böcker och bibliotek. I budgetpropositionen är det särskilda anslaget till läsfrämjande åtgärder struket. Denna verksamhet skall nu inrymmas i Litteraturfrämjandets ordinarie budget. Idén med Litteraturfrämjandet som huvudman är bra. De har redan fungerande kontakter med studieförbunden. Förutsättningarna för att klara uppgiften tillfredsställande är dock oklara. Det särskilda anslaget på . Dessutom minskas det ordinarie anslaget till Litteraturfrämjandet med . Var finns då garantin för en ökad satsning på läsfrämjande åtgärder? Det är viktigt att säkerställa fortsatt läsfrämjande arbete. Vi vet vad mötet med litteraturen är värt, när barnen skall utveckla sitt språk. Barn behöver fantasi för att bättre förstå sin egen verklighet. De behöver hjälp att forma sin uppfattning om samhället. Den hjälpen kan de hitta i böckernas värld. Vi får heller inte underskatta språkets betydelse i en väl fungerande demokrati. Rikt ordförråd är ett viktigt redskap för att våga ställa krav och ge förslag på samhällsförändringar. I detta läge krävs garantier för fortsatt stöd till läsfrämjande åtgärder inom anslaget till Litteraturfrämjandet eller genom särskilt anslag. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs till läsfrämjande åtgärder bland barn och ungdomar. () () () () ()
mot · G7021649 · 1984-01-25 00:00:00 — Visningsersättningens effekter av skatter m. m. för konstnärerna När förslaget om visningsersättningen genomfördes grundlädes bildkonstnärsfonden genom att medel överfördes från anslaget Bidrag till konstnärer m. m. i statsbudgeten. I samband med övergången från tidigare bidragssystem till grundersättning blev denna skattepliktig och därmed belagd med sociala avgifter. Konsekvensen blev för bildkonstnärerna som kollektiv att de totala disponibla medlen till yrkeskåren minskade. Syftet var ju emellertid att bildkonstnärerna som är en eftersatt grupp, även inom kulturområdet, skulle få en ekonomiskt förbättrad situation. För /83 innebar det att staten av de anslagna medlen till grundersättningen återtog ca en tredjedel i skatteintäkter. Om man lägger till de sociala avgifterna innebar det att ytterligare ca en tredjedel försvann. KRO har också anfört att visningsersättningen beräknas utan hänsyn till effekter av skatt och sociala utgifter på de ersättningar som utbetalas. I propositionen hänvisas endast till att bildkonstnärers förbund skall ges i uppdrag att redovisa erfarenheterna av pågående försöksverksamhet. Det är inte rimligt att konstnärskåren i praktiken ges ett mindre anslag än tidigare genom att ett bidrag omvandlas till en ersättning. Regeringen bör därför i samband med utvärderingen av pågående försöksverksamhet pröva effekterna av förändringen av bidraget till ersättning. Med hänvisning till vad som i motionen anförs hemställs att hos regeringen begär att de negativa effekterna av förändringen av bidraget till ersättning prövas så att konstnärerna reellt inte erhåller minskad ersättning.
mot · G7021651 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Ett betydande reformarbete rörahde kyrkan har genomförts . Frågor som har väntat på sin lösning har klarats av. Förutsättningar har skapats för en stärkt demokratisk utbyggnad på folkkyrkotankens grund. Det är också glädjande att betydande delar av reformarbetet har kunnat baseras på en bred politisk uppslutning som ger uttryck för den positiva syn statsmakterna har på kyrkans verksamhet och funktion i det svenska samhället. Det är angeläget att detta reformarbete kan fullföljas och utvecklas, bl. a. genom en integrering av kyrkans statsrättsligt reglerade funktion med de fria verksamheterna, vilket ligger i linje med tidigare kyrkomötes beslut. Det är enligt mening församlingarna som utgör stommen i den kyrkliga organisationen. Det finns 2564 territoriella församlingar. Denna indelning har månghundraåriga traditioner. Församlingarna är lokalt väl förankrade vilket har många fördelar ur församlingsmedlemmens synpunkt. Det reformarbete som har bedrivits har givit klara linjer för det kyrkliga reformarbetet på den nationella nivån i första hand. Det ekonomiska utjämningssystem som beslutade om 1982 avsåg emellertid att lägga grunden för en trygg utveckling på det kyrkliga basplanet. Tyvärr nödgas vi nu konstatera att väsentliga förutsättningar för det solidariska inomkyrkliga fördelningssystemet tycks vara hotade. Det skatteutjämningssystem som beslutade om har på väsentliga avsnitt förändrats på initiativ av den socialdemokratiska regeringen. Sålunda ingick som en av de viktigaste beståndsdelarna i det inomkyrkliga skatteutjämningssystemet via kyrkofonden att staten skulle tillskjuta ett årligt bidrag om 88 milj. kr. Detta håller nu på att rivas upp. Endast halva beloppet, 44 milj. kr., föreslår regeringen att staten tillför systemet. Från sida är vi angelägna att de ursprungliga intentionerna med systemet fullföljs. Önskvärdheten av detta framhålls också av . I detta sammanhang vill vi också framhålla angelägenheten av att kyrkan kompenseras för eventuella förändringar av beskattningen av juridiska personer. Med hänvisning till det anförda hemställs att till kyrkofonden (C 11 bil. 15) anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 44 milj. kr. förhöjt anslag om 88 milj. kr. . ÅSLING (c) () ()
mot · G7021654 · 1984-01-25 00:00:00 — Vid kulturpolitiska beslut betonades speciellt satsningen på eftersatta grupper. Till dessa hör barnen, varför man pekade speciellt på barnkulturen. Detta underströks ytterligare i barnkulturpropositionen (1978/79: 143). Utöver dessa generella åtgärder på barnkulturens område har även riktade insatser gjorts för att främja speciellt barnteatern. Men trots detta visar det sig att riksgenomsnittet fortfarande ligger på en föreställning per barn - vilket ju är en skrämmande låg siffra. Situationen är sådan att det är institutionsteatrarna, samt de fria teatergrupperna med statligt stöd som svarar för huvuddelen av barnteaterproduktionen. Glädjande nog anvisas 3,6 milj. kr. med inriktning på barnteatern. har fått 1 milj. kr. för att förstärka barnteaterkonsulentverksamheten men även för att öka samarbetet med de fria grupperna. Dessa i sin tur har fått de övriga 2,6 milj. kr. vilka är tänkta att öka teaterverksamheten bland barn och ungdom. Inom skolan förekommer det att man köper föreställningar från amatörteatergrupper - främst därför att de är billigare. Vi får alltså en situation där priset/kostnaden får avgöra vad som är bra barnteater. Någon kunskap om vad som är bra barnteater är det alltså inte frågan om. Den unika svenska barnteatern som var på uppsving riskerar att få stryka på foten för andra intressen. Med anledning av vad som i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ett mer riktat stöd till barnteatern. () ()
mot · G7021655 · 1984-01-24 00:00:00 — Nyhetssändningar i radio på engelska, tyska och franska sänds korta nyhetssammandrag pä engelska, tyska och franska i svensk radio. Sändningarna har tillkommit i syfte att ge service åt våra utländska gäster. Det finns emellertid ett stort antal utländska besökare året runt i vårt land. Den öppnade i , som beräknas pågå . ökar behovet av flerspråkiga nyhetsprogram som sändes året runt. Lokal FM-sändare i sänder redan sådana nyheter. Vi föreslår därför att dessa sändningar överflyttas till P3-bandet och görs rikstäckande och att sändningen sker regelbundet . Inom ramen för anslaget för ljudradiosändningar till lyssnare i utlandet bör även nyhetsservice kunna ges till utländska besökare i . Med hänvisning till vad som i motionen framförts hemställs att beslutar att inom anslaget för ljudradiosändningar till lyssnare i utlandet även inrymma medel till nyhetssändningar pä engelska, tyska och franska i svensk radio. () ()
mot · G7021658 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 1658 m. fl. Riksdagsbeslutet om radions och televisionens verksamhet innebar att företaget delades upp i fyra fristående bolag med ett sammanhållande paraplybolag. De borgerliga partierna stod bakom beslutet. Uppdelningen har medfört att företagen byggt upp var sin organisation anpassad till den egna verksamheten. Det har lett till en viss dubbeletablering och till det merarbete som kraven på samordning kraver. Olågcnheterna härmed har accentuerats i en ekonomisk situation präglad av kraftiga besparingskrav. Det kan konstateras att radiobolagen tillsammans förfogar över teknik, lokaler, personal och resurser i övrigt, tillräckliga för verksamheten. har riksradion och lokalradion en dubbelorganisation på flera håll i landet. Det innebär att händelser och evenemang bevakas av båda företagen var för sig med utnyttjande av det egna företagets resurser. Vi ifrågasätter om inte stora rationaliseringsvinster kan hämtas in genom en längre gående samordning mellan de båda företagen. Även ett ökat samutnyttjande av resurserna mellan utbildningsradion och de båda övriga radiobolagcn bör kunna medföra fördelar ur rationaliscringssynpunkt. Kostnaderna för varje producerad programtimme uppvisar stora variationer mellan de olika bolagen. Ett utökat samarbete borde leda till att dessa skillnader utjämnas. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om samordningsvinster inom . () ()
mot · G7021660 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1660 m. fl. Klassificering av Dalsland-Nordmarken som primärt rekreationsområde 1975 beslutade inrätta 25 primära rekreationsområden i landet. Dessa områden utvaldes för att, förutom sina kvalitéer, skapa en geografisk spridning som tar såväl sociala som ekonomiska hänsyn. I den tidigare prioriteringen ansågs att DANO-området (DalslandNordmarken) skulle ingå bland fem prioriterade områden bland de 25 primära rekreationsområdena. I den prioritering rekreationsberedningen nu föreslagit, har lämnats utanför de nu åtta prioriterade områdena. Motiven för urvalet av områden förefaller både dåligt genomtänkta och inte tillräckligt klarlagda. Skulle en total satsning på dessa åtta områden ske från samhällets sida, kommer detta att få stora negativa konsekvenser, inte bara ur social synvinkel utan även regionalpolitisk! på övriga områden. DANO-området är mycket välbeläget. Omkring en miljon människor bor inom tre timmars reseavstånd från DANO-området. har vidare konsekvent planerat för "social" turism, där stor hänsyn tagits till att barnfamiljer, låginkomsttagare, handikappade och pensionärer skall ges möjlighet till meningsfull rekreation. kan också utnyttjas sorn tvåsäsongsområde beroende på att det inom området redan finns anläggningar för skidsport. Bland annat finns i Åmåls kommun största slalombacke med snökanon, liftar etc. kommun har största hoppbacke, plus slalomanläggning med snökanon. och har också anläggningar för utförsåkning. Samtliga kommuner är också välutrustade för längdåkning på skidor. O ett allt populärare rekreationsområde med dubbla säsonger. O ett betydelsefullt komplement och alternativ till de överbefolkade skärgårdsområdena, O ett viktigt närrekreationsområde till och Trestadsområdet, O vårt lands sjörikaste område som därtill gränsar till landets största sjö. O ett område som konsekvent planerats för "social" turism. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar sig för att DANO-området klassas som prioriterat rekreationsområde. () () () ()
mot · G7021662 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1662-1669 Motion 1983/84:1662 Höjt anslag till produktion av talböcker och punktskriftsböcker Budgetpropositionens förslag om nedskärning av det statliga talboksoch (TPB) resurser kommer att innebära en nedskärning i antal producerade talböcker från drygt 1 400 till drygt 1 000 titlar och i antal punktskriftsböcker från 375 till 300 titlar. Därmed har TPB på talbokssidan gått ner till den nivå som var aktuell 1977/78. har uttalat principen att synskadade har rätt till samma information/utbud som seende. Utvecklingen när det gäller talböcker och punktskriftsböcker har gått i den riktningen. Till en del har de senaste årens utökning av antalet titlar möjliggjorts, därför att TPB kunnat använda kompensationen för kostnader på grund av kassettskatten. Denna möjlighet ges ej för /85, vilket innebär att ambitionsnivån för producerade titlar kraftigt sänks. En sänkning av den omfattning som redovisats ovan kommer också att medföra personalinskränkningar. Synskadade och andra talbokslåntagare har redan nu långt färre boktitlar att tillgå än seende. har antalet titlar undan för undan ökat. Den aviserade titelnivån för /85 innebär inte bara att utvecklingen stoppas, utan också en mycket kraftig tillbakagång. Glappet mellan litteraturtillgången för synskadade och seende ökar också kraftigt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att till Talboks- och i produktionskostnader för /85 anvisa ytterligare 5 milj. kr. 1 1983/84.
mot · G7021663 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1663 m. fl. Samordning av riks- och lokalradions verksamhet i Såväl i som riksradion och lokalradion i är synnerligen trångbodda. Vi har i annat sammanhang påtalat televisionens behov av större lokaler och hemställt om omprioriteringar inom 90-miljonersramen. TV:s lokalbehov skulle med fördel kunna lösas genom om- och tillbyggnad av nuvarande lokaler som är belägna i Folkets Hus i . Detta förutsätter emellertid att de lokaler som riksradion nu disponerar i Folkets Hus kan frigöras för TV:s räkning. Åtgärder mäste därför vidtas för att lösa riksradions lokalfråga. Detta kan lämpligen göras genom en samordning mellan riksradion och lokalradion i och erforderliga lokaler för detta ändamål Finns i Bergslagens fastighet i . Härigenom skulle också besparingar kunna göras genom möjligheterna till samutnyttjande av såväl teknisk utrustning, personal samt inte minst administrativt. En större samordning av riks- och lokalradions resurser är alltså angeläget även ur besparings- och rationaliseringssynpunkt. Denna möjlighet till samordning skulle förvisso i hög grad underlättas om riksradion och lokalradion hade sin verksamhet förlagd till samma lokaler. Genom att det linns tillgängliga lokaler i fastighet föreligger alltså dessa möjligheter till besparingar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samordning av riks- och lokalradions verksamhet i . () () () () BO FINNKV1ST (s)