mot · G8022164 · 1984-01-01 00:00:00 — Ett åtgärdsprogram för ökad sysselsättning inom län Bakgrunden genomförde industriverket en genomgång av problemen i den mellansvenska regionens bergslagsdel. Med hjälp av en matematisk modell, där regionens villkor sattes in, framgick att regionen skulle komma att få mycket stora problem med sysselsättningen fram mot . bedömningar har visat att så mycket som 45-65 000 nya jobb kan komma att behövas i den mellansvenska regionen . Detta stora tillskott av nya arbeten erfordras främst för att ersätta de arbeten som kommer att försvinna, eller redan har försvunnit, genom den pågående strukturomvandlingen inom regionen. Att sysselsättningseffekterna blir så stora beror på att den gamla industristrukturen måste genomgå radikala omställningar. Med tanke på att problemen i kommer att bli lika besvärliga som i Norrlandslänen krävs här avsevärda insatser från samhällets sida för att säkra försörjningen åt människorna. I ett samhälle där vi vill solidariskt dela på de bördor som läggs på oss kan vi inte överlämna till kapitalismens marknadskrafter att lösa problemen. har den Bergslagsdelegation som vpk länge krävt tillsatts och börjat verka. Jag är emellertid av den uppfattningen att delegationen måste tillföras avsevärt större resurser än om den skall kunna uträtta något meningsfullt, med hänsyn till problemens omfång. Jag anser vidare att medel från den svenska löntagarfonden skall kunna komma i fråga för produktiva investeringar inom Bergslagen med kringområde. Meningen med fonderna var ju bl. a. att de skulle kunna gå in med riskvilligt kapital för att skapa arbetstillfällen i regioner där sådana behövs. Vad gäller de hittillsvarande regionalpolitiska insatserna på riksnivå anser jag dessa som klart otillräckliga och alltför kortsiktiga. Vad som behövs är långsiktiga satsningar i nya verksamheter inom framtidsbranscher som ger varaktiga arbeten. Jag tror inte heller att arbete åt alla kan förverkligas bara genom energiska exportsatsningar. Det behövs också en hemmamarknad där svenska färdigprodukter kan avsättas. En ökad försörjning av hemmamarknaden med färdiga produkter minskar landets sårbarhet och onödiggör import av varor som vi själva har förutsättning att tillverka. län ett utsatt Bergslagslän län ligger mitt i där många viktiga transportvägar korsas. Det tycks inte ha trängt fram till landets centrala ledning att ett så centralt beläget län kan ha problem med näringsliv och sysselsättning. Så är emellertid fallet och län är ett av de mest utsatta länen i Bergslagen. Inom tillverkningsindustrin har förlorats 6 000-8 000 arbetstillfällen, och förlorades ca 1 000 arbetstillfällen . Den totala andelen arbetslösa () och andelen äldre arbeslösa () för län hörde underförstå till de högsta i landet. Lägger man övriga arbetsmarknadspolitiska insatser till den totala arbetslösheten står av länets arbetskraft utanför den reguljära arbetsmarknaden. Länet förlorar också i folkmängd. av har folkmängden minskat med drygt 2 000 personer. Bedömningar tyder på att länets folkmängd kan komma att minska till 269 1990. Det anser som helt oacceptabelt. Målsättningen för en folkmängd i länet på 274 000 personer skall ligga fast. Ökat centralt stöd för ett intensifierat utvecklingsarbete som bygger på länets starka sidor Länets centrala läge vad gäller landtransportvägar måste utnyttjas för att göra länet till ett transportcentrum. Länet är också landets befolkningsmässiga (demografiska) mittpunkt. Varor som lagras inom området kan snabbt nå alla delar av landet med både järnväg, vägtransport och flyg. De teknologiskt intressanta företagen i länet som t. ex. ESAB, och måste användas strategiskt för att utveckla länets näringsliv. Skall det kunna ske ställs stora krav på resurstillskott från central nivå. Den medelstora högskola som finns i har måst dra ner sin utbildning inom det sociala området. Det är här synnerligen angeläget, i ett läge med brist på tekniker, att teknisk utbildning tas upp vid högskolan. Härvid bör övervägas att inrätta en verkstadsteknisk utbildning som förläggs till , där redan tidigare teknisk utbildning finns på gymnasial nivå. För att hålla hög kvalitet på högskoleutbildningen bör den vara anknuten till forskning. Jag är medveten om att den avgörande delen av universitetsforskningen måste göras vid de stora högskolorna, men genom profilering till vissa lämpliga områden bör det vara möjligt att bedriva meningsfull forskning också vid en medelstor högskola som den i . har det skett en koncentration av forskning och utveckling, inom det högteknologiska området, till s. k. forskningsbyar. Det kan vara viktigt att se till att länets strategiska företag finns med där. När de nya produkter som kommer fram vid dessa centra blir färdiga för industriell produktion bör de lokaliseras ut i landet och då också till län. Jag tror inte att en sådan utveckling kommer av sig själv. Samhället måste aktivt driva frågorna kring forskning och utveckling parat med en utlokalisering av högteknologiska produkters produktion till de delar av landet där sysselsättningen bäst behövs. Planering för ökad civil produktion inom krigsmaterielindustrin AB i är länets största industriföretag. har ståltillverkningen och smidet avskilts från och bildat ett eget företag. har staten skrivit av villkorslån som getts till denna verksamhets investeringar och rekonstruktion. Företaget tycks nu kunna uppnå lönsamhet och leva vidare. AB har genom detta avskiljande blivit ett verkstads- och kemiföretag. Genom det genomförda köpet av Kerna har blivit ett storföretag på den kemiska sidan. Den militära kemin har därigenom fått mindre tyngd inom den totala verksamheten. har lokaliseringen till och län relativt minskat. Jag utgår emellertid från att AB ansvar för sysselsättningen i och länet inte skall minska härigenom. Ett speciellt problem är tillverkning av försvarsmateriel. Verkstadssidan i sysselsätts i huvudsak med sådan tillverkning. En stor del av kemin, krut och militära sprängämnen, hör också hit. De svenska inköpen av försvarsmateriel har minskat och kan inte förväntas öka . Export av försvarsmateriel är i princip förbjuden i . Exporten prövas från fall till fall. Det skall ske en avstämning mot de exportvillkor som antagit. Man kan utgå från att det i fortsättningen kan möta betydande svårigheter att få exporten godkänd. En viss opinion har också drivits inom landet för att all vapenexport skall förbjudas. Jag anser för min del att en viss export måste tillåtas om det skall vara möjligt att uppehålla kapacitet och kompetens för att tillverka de vapen själv behöver och som vi bestämt oss för att vi skall ha. Vapen- och ammunitionstillverkningen vid är viktig ur nationell synpunkt för att klara landets försvarsberedskap. Därför anser jag att staten måste ta ett särskilt ansvar för sysselsättningen inom försvarsmaterielindustrin och därmed också för . Det kan ske genom att utvecklingsarbetet för försvarsmateriel kompletteras med utvecklingsprogram för civila produkter. Områden där teknologin är likartad får komma i första hand. Den industriella utrustningen kan ofta inte bara ställas om för civil tillverkning utan det fordras att särskild civilproduktion byggs ut vid sidan av den militära. Så har framgångsrikt skett på den kemiska sidan. En motsvarande utveckling på verkstadssidan kan vara svårare men inte omöjlig. Från statens sida måste också förberedas ett perspektiv där rustningarna i världen och kommer att trappas ned. Då får vi inte stå handfallna utan ha civil produktion i beredskap. 1** 1984185. Med stöd av det anförda yrkar jag* att hos regeringen begär ett åtgärdsprogram för ökad sysselsättning i län i enlighet med vad i motionen anförts. PER (vpk) * Se även motion 1984/85:2165.