mot · G7021010 · 1984-01-23 00:00:00 — Järnvägssträckan , m. m. fanns en järnväg som i ena ändan började vid södra jörn vägsstation, korsade stambanan vid öster om och sedan fortsatte söderut in i och via anslöt till stambanan i . Sträckan södra-Hjortkvarn är nedlagd och spåren borttagna. Vad som återstår är sträckan , varav sträckan fram till är smalspårig. Den sistnämnda smalspåriga bansträckan är ifrågasatt. Sträckan är endast och det rör sig därför inte om några stora kostnader om man jämför med mycket längre ifrågasatta bansträckor. Min grundläggande syn beträffande de samhälleliga insatserna för att uppehålla en god infrastruktur inom transportområdet baserar sig på samhällsekonomiska överväganden. Rycks en detalj ut ur helheten, som exempelvis den här aktuella bandelen, och ses isolerad utifrån ett snävt företagsekonomiskt sätt att räkna kan just denna detalj te sig orimligt kostsam och belastande. Enligt detta partikulära sätt att räkna så bör denna olönsamma detalj skäras bort. Utgår man däremot från en helhetssyn, där alla väsentliga samhällsekonomiska faktorer vägs in, visar det sig ofta att den ifrågasatta detaljen bör behållas. I likhet med länsstyrelserna i län och anser jag att järnvägssträckan bör rustas upp och behållas just därför att samhällsekonomiska skäl talar härför. En mera utförlig redovisning av skälen har getts av i län. Här skall därför endast redovisas några av skälen till att den aktuella banan bör behållas. I banans norra ände ligger med ett modernt sågverk som sysselsätter ca 200 anställda. Sågverket ägs av och har gjort betydande investeringar som i sin tur bygger på att företagets transportförsörjning, ekonomiskt och tekniskt, förblir minst lika bra som vid investeringstillfället. Skulle den aktuella järnvägen läggas ned blir effekterna negativa för sågverket. Av den årliga transportmängden på järnvägen svarar sågverket för . En betydande del av sågverkets produktion exporteras till kunder i de centralare delarna av där kunderna vill ha sitt virke levererat per järnväg och där detta transportsätt också är det klart billigaste. Om i stället lastningen till järnvägsvagn skulle flyttas till , därför att järnvägen har lagts ned, skulle transportkostnaden per m3 virke öka med /m3. En sådan ökning av transportkostnaderna skulle hota sågverkets fortsatta lönsamhet och därmed sysselsättningen för ca 200 anställda. Det uppkommer också tekniska svårigheter om järnvägstransporten måste föregås av en landsvägstransport. Landsvägstransporten får nämligen ha en bredd på högst 2,5 m utvändigt som järnvägsvagnar lastar 2,8 m invändigt. Med det buntade gods som virke utgör uppstår dödfrakt som bidrar till att transporten också blir dyrare. ligger centralt inom fångstområdet för det virke det behöver. Det betyder ekonomiskt fördelaktiga intransporter. Skulle virket i stället köras till exempelvis vid i så skulle transportkostnaderna öka med närmare 1,5 miljoner . Det talar för att sågverket ur såväl företagsekonomisk som samhällsekonomisk och regionalpolitisk synpunkt bör få leva vidare i just . Inom län ligger också vid den här aktuella järnvägen. Där tillverkas spik. Man planerar för en fördubbling av produktionen, varav hälften skall exporteras. Då är järnvägen avgörande för transportförsörjningen. Kommer denna utveckling inte till stånd hotar nedläggning, och minst 70 arbeten försvinner i en bygd där det inte finns andra arbeten. Inom finns efter den aktuella järnvägen med ca 50 anställda och , som är ett metallvaruföretag med ca 100 anställda. Om industrispår lades ut skulle dessa företag utnyttja järnvägen. De företag som utnyttjar järnvägen klagar på att SJ inte håller god och förtroendeskapande kontakt med sina kunder. Företagen vill ha överläggningar med företrädare som har verkligt inflytande över den framtida utvecklingen. Det blir svårt att planera för framtiden då man inte vet hur transportförsörjningen skall ordnas och vad den kommer att kosta. Men efterlyser också en mera öppen redovisning av inkomster och utgifter för att driva bandelen vidare endera - som man är nöjd med - som en smalspårig järnväg eller en utbyggnad till normalspår. Vagn verkstaden vid SJ:s centrala verkstad i har SJ en central verkstad i . I folkmun kallades den förr vanligen CV och representerade för örebroama en trygg arbetsplats. Fick man fast anställning där ansågs det att man hade arbete för livet. Men så är det inte längre. Verkstaden finns visserligen kvar, men den har inte så omfattande verksamhet som . hade man en verkstad där järnvägsvagnar sågs över och reparerades. Där bedrivs inte verksamhet längre av detta slag. Avvecklingen där skedde i skuggan av trafikpolitiska beslut, ett beslut som inte längre gäller som principiell riktlinje för trafikpolitiken. I dagens trafikpolitiska framtidsbild intar de spårbundna transporterna en större plats bl. a. på grund av de miljö- och energimässiga fördelarna. Enligt min bedömning borde man därför överväga om det inte skulle vara möjligt att på nytt öppna vagnverkstaden vid SJ:s centrala verkstad i . Läget i landet är mycket centralt, och det kan vara en fördel att ha vagnverkstadsverksamhet på mer än en plats i landet. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag 1. att hos regeringen begär åtgärder för upprustning och bevarande av järnvägen i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att hos regeringen begär åtgärder syftande till att vagnverkstaden vid SJ:s verkstad i åter öppnas. PER (vpk)