mot · G7022324 · 1984-01-25 00:00:00 — läroplan för (Lgr 80) betonas religionskunskapens betydelse. Ett övergripande tema och huvudområde för all skolans undervisning skall enligt läroplansbeslutet vara de stora samlevnads- och överlevnadsfrågorna och därvid inte minst de etiska och religiösa aspekterna på människans tillvaro och framtid. betonade i samband med riksdagsbeslutet 1979 den stora betydelse vår inställning i tros- och livsåskådningsfrågor har för vårt förhållande till andra människor, likaväl som för vår inställning till de stora världsfrågorna. I målen för samhällsorienterande ämnen i Lgr 80 anges vad beträffar religionskunskapen att skolan skall hjälpa eleverna att bearbeta frågorna inför livet och tillvaron. Eleverna skall få vidgade kunskaper om den kristna religionen med i centrum. Religionskunskapen har vidare fått en särställning i läroplanen genom att det är det enda orienteringsämnet för vilket särskilda delmål och huvudmoment angivits. Att religionskunskapsämnet särskilt på mellanstadiet fått en bekymmersam ställning är ett faktum. Men det beror inte på att lärarna skulle hysa bristande ambition eller vilja att göra sitt bästa. Tvärtom finns det en stark önskan att göra det bästa av också det ämnet ute på fältet. Det finns därför skäl att göra kraftfulla insatser när det gäller fortbildning och fördjupning i ämnet. I propositionen om skolforskning och personalutveckling som antog påpekades bristen på lärare med utbildning i religionskunskap i den samhällsorienterade sektorn av ämnen på högstadium. Men bristen på kunskaper i ämnet berör även andra stadier i . Ett av skälen till ett ökat fortbildningsbehov angavs vara undervisningen av invandrare med annan kulturbakgrund än den svenska. Ett annat och mycket viktigt skäl är det faktum att var fjärde klasslärare avslutar sin utbildning utan att ha haft möjlighet att själv hålla någon lektion i religionskunskap eller att avlyssna någon sådan lektion (enligt en Malmöundersökning). Lärarna på olika stadier har uttalat en önskan om fortbildning i detta ämne. Det är nämligen vanligt att lärare i samhällsorienterande ämnen som inte har utbildning i ämnet ändå måste undervisa i det. Detta faktum innebär givetvis en försvagning av undervisningskvaliteten och av elevernas möjlighet till behållning av religionskunskapen. I enlighet med beslut har högskoleregionerna anordnat ett antal fortbildningskurser. De lokala skolstyrelserna har fr. o. m. att besluta vilka lärare som skall få fortbildning i religionskunskap. Undersökningar som gjorts av Föreningen i religionskunskap pekar fortfarande på att skolstyrelserna inte beaktar den prioritering som genom beslut skall ges religionskunskapsämnet. Religionskunskapen får inte heller integreras bort. 1 många fall är det naturligt med integration. Om man t. ex. läser om som arbetsområde är det naturligt att man också läser om religionerna i detta område. Men det är viktigt att framhålla att hela ämnets innehåll inte går att behandla på det sättet utan att det då medför risker. När man läser om i skall det naturligtvis inte integreras i geografi. Många väsentliga moment måste ha sin självständiga tid och behandling. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om nödvändigheten av att religionskunskapen ges den ställning som avses enligt läroplanens intentioner.