ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021376 · 1984-01-25 00:00:00 — Retroaktiv lagstiftning om skatter och avgifter Skyddet mot retroaktiv lagstiftning, som från början gällde endast strafflag, utvidgades med ett förbud mot retroaktiv lag om skatt eller statlig avgift (RF 2:10 2 stycket). Som huvudregel slås fast att skatt eller statlig avgift inte får tas ut i vidare mån än som följer av föreskrift som gällde när den omständighet inträffade som utlöste skatt- eller avgiftsskyldigheten. Regeln var, i likhet med de andra förstärkningar som genomfördes , en kompromiss mellan riksdagspartierna (utom vpk), och i kompromissen ingick vissa möjligheter till undantag. Formuleringen Finnér särskilda skäl påkalla det markerar att frågan om särskilda skäl verkligen förelåg är undandragen de rättstillämpande myndigheternas lagprövning kan retroaktivitet beslutas. Retroaktiviteten får likväl inte sträcka sig längre än till den tidpunkt då ett förslag från regeringen eller ett riksdagsutskott hade lämnats till ; det skall anmärkas att det inte behöver vara ett utarbetat regeringsförslag, ett meddelande i skrivelse från regeringen till om att sådant förslag är att vänta räcker. Konstruktionen tänkes hindra transaktioner med syfte att undgå effekterna av ett redan offentliggjort förslag. Den som efter offentliggörandet vidtar en åtgärd som enligt det framlagda förslaget medför strängare beskattningskonsekvenser än enligt gällande rätt får finna sig i att, om förslaget blir antaget, få sin åtgärd bedömt enligt den nya lagen. Sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde verkar det emellertid som om RF 2:10 andra stycket aldrig existerat. Extra vinstdelningsskatt och s. k. tillfällig förmögenhetsskatt har införts under sådana former att många enskilda människor i varje fall uppfattar det som retroaktiv lagstiftning. Eftersom det är av yttersta vikt att grundlagen kan förstås entydigt och följas och eftersom viss förvirring redan uppstått kring vad som kan anses vara tillåtna undantag från förbudet mot retroaktiv lagstiftning anser jag det nödvändigt att begära en översyn av 2 kap. 10 § RF. Genom denna bör entydligt klarläggas när och om skatt får beslutas i efterhand. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G7021377 · 1984-01-25 00:00:00 — Femte pressutredningen har bl. a. i uppdrag att undersöka huruvida tidningsföretag som ger ut annonsblad skall kunna erhålla statligt pressstöd. F. n. gäller att tidningsföretag som ger ut annonsblad får produktionsbidrag, förutsatt att intäkterna från annonsbladsverksamheten är lägre än intäkterna från dagstidningsutgivningen. Därför har tre storstadstidningar i kunnat få produktionsbidrag för trots att de ger ut annonsblad. Utredningens uppgift har bl. a. varit att bedöma om förhållandena i något avseende ändrats så att något annat bör gälla för produktionsbidraget för . Enligt utredningen är det i vart fall tveksamt om reducerat produktionsbidrag bör utgå till tidning som ger ut kompletterande gratistidning för att bearbeta annonsmarknaden. Denna uppfattning influeras givetvis av uppfattningen att det är tveksamt över huvud taget om den nuvarande regeln om reducerat produktionsbidrag har marknadsrelevans. Utredningen säger emellertid avslutningsvis att det labila konkurrensläge som skapats genom malmötidningarnas annonsbladsutgivning gör det omöjligt att bedöma den fortsatta utvecklingen för mer än ett halvt till i taget. Utredningens genomförda analyser föranleder inget förslag till ändring av den generella regeln om stöd till dagstidningar som ger ut annonsblad vad gäller rätt till produktionsbidrag för . Utredningen har således stannat för att inte förorda någon ändring. Detta är rimligt särskilt med tanke på att utredningen har till uppgift att undersöka dels förhållandet mellan annonsbladen och dagspressen, dels förutsättningarna för ökad samverkan inom dagspressen och arbetet ännu inte är avslutat. Departementschefen har tidigare understrukit att statens möjligheter att bidra till att lösa tidningsbranschens svårigheter är begränsade och att det är nödvändigt att tidningsbranschen själv vidtar kraftfulla åtgärder för att vända den negativa kostnadsutvecklingen. Detta är också viktigt. Härav följer emellertid inte att man utan vidare enbart därför att en enda storstadstidning () lyckats ovanligt väl på annonssidan bör skapa särregler för denna tidning. Förslaget om att reducerat produktionsbidrag inte längre skall utgå till storstadstidningar som har ett täckningstal mellan 41 och 50 bör därför inte godkännas av . Det är bra att har kunnat förbättra sina finanser genom goda annonsintäkter. Det är av rent principiella skäl inte bra att regeringen då vill införa särregler som enbart kan gälla en enda dagstidning i hela . I vill vi gärna ha men vi vill inte ha någon lex . På grund av det anförda hemställs att beslutar avslå de av regeringen förordade ändringarna i grunderna för stöd till dagspressen. HANS () i
mot · G7021378 · 1984-01-24 00:00:00 — Slopande av prefixet kungl, i namnet på statliga myndigheter Enligt regeringsform var det kungen som styrde riket. I detta låg bl. a. att kungen hade det formella chefskapet över myndigheter som var underställda Kungl. Bruket av ordet kunglig framför myndighetens namn utgjorde en markering av detta förhållande. Någon föreskrift om att ordet kunglig skulle vara med förelåg icke. Enligt senare antagen regeringsform är det regeringen och inte kungen som styr riket. Myndigheterna lyder alltså numera under regeringen och inte under kungen. En konsekvens av detta blev, att regeringen vid en så kallad allmän beredning kom fram till att ordet kunglig, som markerar myndighetens lydnadsställning till kungen, skulle slopas framför myndighetens namn. I anledning härav utfärdade chefen för administrativa avdelning ett meddelande till bl. a. alla utlandsmyndigheter varav framgick att prefixet Kunglig (eller förkortning därav) på skyltar, i präglingspressar för pass och på utrikesrepresentationens sigill får behållas till vidare, men skall i samband med nyanskaffning. Mer än har förflutit , men ännu kan man finna prefixet kunglig använt både på statliga myndigheter här hemma och på våra utlandsmyndigheter runt om i världen. Med hänsyn till den långa tidsrymd som förflutit sedan beslutet om ett successivt slopande av beteckningen kunglig i namnet på statliga myndigheter togs och i beaktande av att det på myndigheter, både här hemma och utomlands, icke skett någon förändring föreslår vi att prefixet kunglig i namnet på statliga myndigheter slopas med omedelbar verkan. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående slopande av prefixet kungl, i namnet på statliga in- och utlandsmyndigheter. AXEL () ()
mot · G7021379 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1379-1386 Motion 1983/84:1379 Axel m. fl. Verklig demokrati är ett folks förnämsta tillgång. Vi svenskar är med viss rätt stolta över de olika instrument som vi i bred enighet skapat, i syfte att bredda, stärka och fördjupa demokratin. Dock kan beslutade former och regler visa sig otillräckliga eller få oönskade konsekvenser. Sådana instrument bör omprövas. Så är fallet när det gäller vårt valsystem till med dithörande frågor. har också från flera olika håll rests krav på en översyn av vårt nuvarande valsystem, främst när det gäller val till . Mest är det mandatperiodens längd som debatterats, men även 4-procentsspärren, arbetsformer och andra därtill hörande frågor har figurerat i debatten. Vi anser det därför angeläget att den nya offentliga författningskommitté som regeringen ställt i utsikt tillsätts, med uppgift att se över nämnda författningsfrågor. Enligt vår mening bör ytterligare en arbetsuppgift åläggas kommittén. Statschefens roll och arbetsuppgifter bör omprövas. har vi i en monark, utan möjlighet att påverka det politiska skeendet. Ändå är kungen formellt statschef, innebärande att han bl. a. håller konselj och är ordförande i utrikesnämnden. Vi anser att dessa och kungens övriga nuvarande formella arbetsuppgifter skall skötas av en allmänt aktad, betrodd och folkvald person, t. ex. talmannen. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en ny offentlig författningskommitté och dess arbetsuppgifter. AXEL () () BO () () () 1 1983/84.
mot · G7021380 · 1984-01-24 00:00:00 — Ett särskilt riksdagsutskott för kommunala frågor När enkammarriksdagen infördes förlorade kommunerna den insyn i arbete och påverkan på lagstiftningen som de hade genom den första kammaren. Där prövades regelmässigt regeringens olika förslag till samhällsorganisation och lagregler utifrån deras effekter för kommuner och landsting. Det nära samarbete som därigenom etablerades mellan samhällets folkvalda organ centralt, regionalt och lokalt medförde att reformerna kunde genomföras under smidiga arbetsformer. Detta nära samarbete mellan riksdag, landsting och kommuner var en viktig del av den svenska modellen. , när inte längre reformerna är den centrala delen av politiken, utan i stället samhällsorganens verksamhet sätts under kritisk lupp och omfördelning av resurser inom en given ram är nödvändig, skulle ett sådant nära samarbete behövas i än större utsträckning än . Enligt uppgift kommer en ny författningsutredning att tillsättas, som bl. a. skall studera frågan om det kommunala sambandet. De förändringar som kan komma ut av en sådan utredning ligger emellertid mycket långt fram i tiden. Frågan är om man inte redan inom den nuvarande riksdagsordningen kan vidta åtgärder som stärker det kommunala sambandet. En väg som borde prövas är om inte kan inrätta ett nytt utskott med uppgift att pröva regeringsförslagen utifrån deras effekter för kommuner och landsting. Ett särskilt kommunalt utskott, som i någon mån kunde fylla den uppgift som den gamla första kammaren hade. I det utskottet skulle då partierna placera representanter med särskild erfarenhet och/eller intresse för verksamhet. Kanske finns andra vägar att inom nå samma syfte. Frågan är så pass viktig för vår demokrati att bör låta utreda den. Med det anförda hemställer jag att beslutar om en prövning av möjligheterna att inom nuvarande riksdagsordning förstärka det kommunala sambandet, t. ex. genom att ett särskilt kommunalt utskott inrättas.
mot · G7021381 · 1984-01-24 00:00:00 — Med skrivelse till konstitutionsutskott överlämnade genom en PM angående utlämnande av programmaterial, som inte ansetts vara av sådant slag att det föranleder beslut i styrelserna i de berörda programbolagen. Däri heter det bl. a. att bolagen vidhåller således sin principiella ståndpunkt att, såvitt domstolsföreläggande inte föreligger, vägra utlämnande av programmaterial även i fall då anonymitetsskyddet ej är i fara. Avgörande för detta ställningstagande grundas som ovan sagts på uppfattningen att utnyttjande av program som bevis eller utredningsmaterial i olika sammanhang skulle utgöra fara för tillgången på information. Förutom LO-ordföranden vägran att infinna sig hos konstitutionsutskott synes i övrigt vägran att lämna begärda upplysningar inte förekomma. De i ovannämnda skrivelse uttalade synpunkterna förefaller anmärkningsvärda. Det bör självfallet inte ifrågakomma att ett företag för vilket staten och samhället har ansvar, kan undandra sig att medverka i granskningsarbete. Under hänvisning till vad som här ovan anförts hemställs att begär regeringens medverkan till att klara regler utfärdas i det syfte som anges i motionen. i (m) 1* 1983/84.
mot · G7021382 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1382 Ändrad benämning på trafikutskott Namnet på ett riksdagsutskott bör helst vara sådant att allmänheten förstår vad utskottet arbetar med. Det var därför en angelägen ändring som gjordes när beslöt ändra dåvarande civilutskottets namn till bostadsutskottet. arbetar förutom med de olika trafikgrenarna även med transportfrågor av skilda slag. , , , statens vägoch trafikinstitut, , statens geotekniska institut, transportforskningsdelegationen, riksfärdtjänstenämnden, handelsflottans pensionsanstalt m. fl. sorterar förutom de statliga affärsdrivande transportverken under trafikutskottet. Vid korrespondens med utlandet används på engelska utskottsbeteckningen . Ansvarig minister tituleras kommunikationsminister och hans departement benämns . Det är inte undra på att brev till utskottet från allmänheten ofta ställs till kommunikationsutskottet. Med hänvisning till vad som ovan anförts om värdet av att utskottets namn bättre täcker utskottets ansvarsområde samt till behovet av paritet vad beträffar andra länders parlamentsutskott hemställs att beslutar ändra benämningen på trafikutskott till kommunikationsutskottet.
mot · G7021384 · 1984-01-24 00:00:00 — Grundlagsfäst förbud mot bandupptagning av samtal Äger en offentlig tjänsteman rätt att efter eget bedömande på band uppta telefonsamtal mellan myndigheten och en enskild person utan att den enskilde har kännedom om att vad han säger vid samtalet blir upptaget och kan komma att användas mot honom som bevis? Enligt justitieministern täcker icke det i och för sig närmast till hands liggande stadgandet i 2 kap. 6 § regeringsformen det beskrivna förfarandet. Stadgandet tar nämligen sikte endast på förtroliga meddelanden. (Svar på en enkel fråga av mig , 16 §.) Är det ägnat att skapa öppna, nära och förtroendefulla relationer mellan enskilda och myndigheter att den enskilde löper risk att i smyg få sitt telefonsamtal upptaget på band och till yttermera visso därefter återgivet i ? Även upptagning av andra meddelanden t. ex. samtal vid besök hos myndigheten hör hit. Frågan är av fundamental betydelse för en rättsstat. Det måste därför vara angeläget att skyndsamt tar ställning till huruvida sådan upptagning över huvud taget skall vara tillåten samt i förekommande fall anger betingelserna för dylikt förfarande. Regleringen är av den vikt att den naturligen hör hemma i regeringsformen, närmast i form av ett tillägg till 2 kap. 6 § som behandlar bl. a. hemlig telefonavlyssning. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till grundlagsfäst skydd för den enskilde mot upptagning av samtal på band från det allmännas sida.
mot · G7021386 · 1984-01-25 00:00:00 — Den nya sekretesslagen syftade bl. a. till att undanröja oklarheter rörande sekretessen i rådande lagstiftning på skatteområdet. Sekretessnivån som sådan borde dock bibehållas. Man kan starkt ifrågasätta om dessa målsättningar uppfyllts med den nya lagen. I 9 kap. 1 § sekretesslagen sägs inledningsvis: Sekretess gäller myndighets verksamhet, som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. i samma paragraf heter det: Sekretessen gäller inte beslut, varigenom skatt eller pensionsgrundande inkomst eller underlag för bestämmande av skatt fastställs, Det senare stadgandet upphäver i väsentiga delar det skydd för personlig integritet, som lagparagrafens inledning ger utryck för. I beslutsprotokollen från taxeringsnämndernas sammanträden kan bl. a. utläsas om någon i nämnden anmält skiljaktig mening. Intresset kan därvid fokuseras på vissa deklaranter. Genom offentlighetsprincipen är myndigheten, i detta fallet lokala skattemyndigheten, skyldig att vid förfrågan ta fram efterfrågad deklaration och lämna uppgifter om beslutsavvikelse. Kravet på ett fullgott sekretesskydd i taxeringsärenden är starkt mot bakgrund av de långtgående skyldigheter alla skattskyldiga har, när det gäller att lämna upplysningar om sin ekonomi och personliga levnadsförhållanden. Även enkla och vardagliga uppgifter kan i tidningars sensationsartiklar vålla den berörde stor skada. Inför risken att integriteten inte är skyddad kan man befara att deklaranterna vägrar lämna för en riktig taxering nödvändiga uppgifter. Problemen kring en avvägning mellan skydds- och offentlighetsprincipen behandlades i förarbetena till sekretesslagen. Föredragande statsråd framhöll att vill man tillmötesgå kritiken måste sekretessen i första instans göras absolut. Statsrådet underströk att detta var innebörden i då gällande rätt. Den utformning som 9 kap. 1 § sekretesslagen fått har uppenbart medfört en uppluckring, som enligt proposition 1979/80:2 inte varit avsedd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av 9 kap. 1 § sekretesslagen att skattesekretessen i första instans görs absolut. () ()
mot · G7021388 · 1984-01-24 00:00:00 — En ny författningsutredning har aviserats i syfte att se över de mera framträdande oformligheterna i vår konstitution. Det finns i detta sammanhang också anledning att ta upp och ompröva Konungens ställning i författningen. Förutom vår nya konstitution har det inte funnits någon monarki med en regeringsform, där ordet monarki ej nämns. Det har heller inte funnits någon monarki, där monarken inte har formell beslutanderätt, eller där monarken fråntagits rätten och skyldigheten att utse regeringsbildare. Högsta domstolens och regeringsrättens ledamöter liksom riktade inför den nya regeringsformens tillkomst stark kritik mot grundlagberedningens förslag i vad avsåg bestämmelserna om statsformen och statschefens roll. De ansåg att grundlagberedningen hade kastat den konstitutionella traditionen över bord. Moderata samlingspartiet godtar tveklöst den parlamentariska demokratien. Möjligheten att Konungen skulle utöva någon politisk makt en orimlig tanke i vårt land är helt utesluten. Men för det stora flertalet människor har monarkin ett betydelsefullt symbolvärde. Kungatraditionen utgör ett ideellt stöd för personlig frihet och demokratiska rättigheter. Inför det kommande arbetet med att revidera grundlagen synes följande punkter vara centrala. 1) I regeringsformen skall uttryckligen utsägas att är en monarki. Det i författningstexten ohistoriska och missvisande uttrycket statschefen skall ersättas med Konungen så som detta uttryck användes 2) Riksstyrelsen skall föras i monarkens namn. Detta innebär bl. a) att monarken i parlamentarisk ordning och efter sedvanliga konsultationer skall nämna regeringsbildare, b) att monarken med hävdvunna ceremonier skall öppna med ett trontal, åtskilt från statsministerns programförklaring till , c) att beslutskonseljer under monarkens ordförandeskap skall hållas i viktiga ärenden, d) att Konungen åter formellt blir högste befälhavare över rikets försvarskrafter. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att vad som i motionen anförts skall beaktas i det förestående arbetet med revision av grundlagen.
mot · G7021389 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 1389-1394 m. fl. Användning av oblekt papper i Resurshushållning inom massa- och pappersindustrin har medfört bättre miljövård. Nya processer får ut mer papper av råvaran eller använder det som förut förorenade vattnen till energi. används emellertid kemikalier för att få fram blekt papper. Dessa hotar miljön allvarligt. De nya kopieringsmaskinerna som används på kontoren är byggda för papper av en kvalitet som bara finns blekt. Det är angeläget att ta fram starkt papper som klarar påfrestningarna i maskinerna och som tål att lagras utan att man behöver skadliga kemikalier i processerna. Myndigheterna är stora konsumenter av skriv- och tryckpapper. Genom en miljömedveten upphandling bör man kunna få i gång tillverkning av miljövänligt papper. När det gäller mjukpapper finns inga andra skäl för blekning än rent kosmetiska. Mycket talar för att oblekt papper är hudvänligare än blekt och därför är ur alla synpunkter att föredra. bör föregå med gott exempel och bara använda oblekt mjukpapper. Med hänvisning till det anförda hemställs att uppdrar åt att i sin upphandling av papper ta stor hänsyn till hälso- och miljövården. () () 1 1983/84.
mot · G7021390 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Grundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet Inom näringslivet skapas ett stort antal nya arbetstillfällen. 1981 skapades ca 150 000 nya arbetstillfällen. Av dessa skapades inte mindre än ca 125 000 i mindre och medelstora företag. De mindre och medelstora företagen står med andra ord för inte av nytillskottet av arbetstillfällen inom näringslivet. En av de viktigaste orsakerna till denna positiva utveckling är det fria tillträdet till marknaden, dvs. rätten att starta och driva rörelse. Genom en småföretagsvänlig politik ökar konsumenternas valfrihet, och nya sysselsättningstillfällen tillförs en arbetsmarknad som kännetecknas av stor arbetslöshet. höjs kraftiga röster från bl. a. fackligt håll med krav på införandet av etableringskontroll. 12 av kräver införandet av en sådan kontroll. Från regeringens kommission mot ekonomisk brottslighet hörs liknande tankegångar. Motiven för att avskaffa det i princip fria tillträdet till marknaden varierar från rent sysselsättningspolitiska (nya företag hotar gamla arbetsplatser) till att förhindra s. k. ekonomisk brottslighet. Grunden för en marknadsekonomi är emellertid att företag fritt får startas. Utan detta fria tillträde hotas både näringslivets dynamik och sysselsättningstillfällen. Ett avgörande steg för att öka blivande företagares och övriga investerares tilltro till statsmakternas vilja att även fortsättningsvis satsa på ett marknadsekonomiskt system vöre att i grundlagen skydda rätten att starta och driva företag. Vi menar att yrkes- och näringsfriheten bör betraktas som ett grundläggande element i själva rättighetssystemet. Utan regler i detta hänseende är detta system ofullständigt. Kravet på regler om skydd för yrkes- och näringsfriheten har inte sin grund i något speciellt behov som skall dokumenteras . Det bottnar i stället i det förhållandet att den logiska uppbyggnaden av vårt rättighetssystem förutsätter en regel om yrkes- och näringsfrihet. Någon ytterligare utredning behövs ej. Det av författningsutredningen framlagda förslaget till grundlagstext kan efter mindre justeringar användas i föreliggande skick. Några bärkraftiga invändningar mot regeln framkom inte heller under remissbehandlingen. En regel för yrkes- och näringsfriheten bör få följande lydelse och tas in i 2 kap. RF. Svensk medborgare äger i riket driva näring och utöva yrke såvida annat inte är föreskrivet i lag eller förordning. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till grundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet i enlighet med vad som i motionen PER-R1CHARD MOLEN (m) () () () () ()
mot · G7021394 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1394 Prenumerationskostnaderna för dagstidningar på kassett behandlade vid föregående en motion om taltidningskommitténs tolkning av departementschefens skrivning och beslut, nämligen att synskadade i praktiken inte kan få tillgång till hela tidningen utan att betala dubbla prenumerationspriser. uttalade därvid att kommittén var oförhindrad att pröva om prenumerationsavgiften är rätt avvägd. lade också till att det kan ifrågasättas om ett hushåll, vari ingår en synskadad, skall behöva betala dubbla prenumerationsavgifter för samma tidning. har sedermera tolkat beslut så att grundprincipen att man skall betala dubbelt prenumerationspris i fall där man har svartskriftsupplaga plus kassettupplaga skall bestå men att man gör undantag i tre fall (Kronobergaren, och Norrländska socialdemokraten). Med detta beslut och undantag har man undanröjt problemen i de aktuella fallen men inte för övrigt. I alla övriga fall måste man betala dubbla prenumerationsavgifter för samma tidning. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att uttalar sig för att uttagandet av prenumerationspriset för dagstidningar på kassett skall vara så konstruerat att prenumeranten betalar ett prenumerationspris och att i detta prenumerationspris ingår svartskriftsutgåvan om prenumeranten så önskar.