mot · G7022595 · 1984-03-20 00:00:00 — m. fl. Forskning (prop. 1983/84:107) Regeringens forskningsproposition vittnar om att socialdemokratin har lämnat den skeptiska inställning som partiet intog till forskning och . I stället fullföljer nu regeringen den forskningspolitik som formades under det icke-socialistiska regeringsinnehavet med som främst ansvarigt. är berett att i allt väsentlig ställa sig bakom propositionen. Vi konstaterar dock att det föreligger en skillnad mellan regeringens positiva forskningssyn så som den kommer till uttryck i forskningspropositionen och de förslag som regeringen för fram i andra propositioner. beslöt sålunda socialistiska majoritet att avskaffa det extra avdrag för forskning och utvecklingsarbete som företagen haft möjlighet att göra vid sin beskattning. Genom detta beslut tillgodoräknade sig regeringen 200 milj. kr. , vilket skall jämföras med det nytillskott på 150 milj. kr. som föreslås i forskningspropositionen. Vidare har socialdemokraterna i utbildningsutskott tillsammans med företrädarna för moderata samlingspartiet föreslagit en total nedläggning av i och barnomsorgsutbildningarna i . Om detta förslag vinner majoritet i innebär det att pågående värdefull forskning kommer att upphöra. Den högre utbildningen är självfallet nära kopplad till forskningspolitiken. Det är därför med förvåning som vi konstaterar att socialdemokraterna i regeringsställning i en rad frågor har presenterat illa genomtänkta propositioner som skapat konfrontation och i flera fall lett till nederlag i . Vi har i skilda sammanhang föreslagit åtgärder vilka vi menar vore ägnade att höja kvaliteten på grundutbildningen. Sådana åtgärder är av stor betydelse också för forskningen, då de påverkar forskarrekryteringen. Det är vidare angeläget att hålla en balans mellan anslagen till forskning och anslagen till högskolans grundutbildning. Det förhållandet att regeringen nu undantagit forskningen från besparingar får inte innebära att besparingar i stället görs inom grundutbildningen. 1* 1983/84. om finns det under kommande budgetår behov av kvalitetsförstärkningar inom högskolan. Utan sådana åtgärder kommer de forskningssatsningar som föreslås inom högskolan att bli verkningslösa. FoU-avdraget och industrins bidrag till forskning Som vi inledningsvis nämnde avskaffades möjligheten för företag att göra avdrag för sin FoU-verksamhet. Därigenom minskade man kraftigt företagens reella möjligheter att satsa på FoU. Detta kommer att direkt gå ut över sådan marknadsnära forskning som har varit av stor betydelse för företagens utveckling. anser att avdraget för företagens FoU-verksamhet skall återinföras. Vi beräknar att detta kommer att belasta statsbudgeten i form av minskade intäkter med 200 milj. kr. Denna ökade utgift har vi till fullo finansierat, vilket framgår av vår motion med anledning av propositionen om industriell förnyelse och utveckling (prop. 1983/84:135). En förutsättning för att fri forskning skall kunna bedrivas är att forskarna har full integritet. Med integritet avser vi den enskilde forskarens möjligheter att kunna genomföra sin forskning från strikt vetenskapliga utgångspunkter utan att utsättas för påtryckningar av olika slag om forskningsresultaten blir annorlunda är de förväntade. Till integritet hör också att likaså från vetenskapliga utgångspunkter kunna angripa ett nytt forskningsproblem, även om det inte helt ryms inom etablerade vetenskapliga skolor eller ens det fack som ursprungligen fört forskaren eller forskargruppen till den situation i vilken problemet valts och formulerats. Kravet på forskningens frihet motsäger inte att näringslivet och högskolan skall samarbeta inom den tillämpade forskningen. Det har skett en glädjande utveckling inom detta område, bl. a. i form av forskningsbyar som växer upp. Sådan samverkan innebär att näringslivet kan komma att bekosta högskolans forskning och därigenom självfallet också vara med och påverka den. Att denna påverkan skulle bli otillbörlig i den bemärkelsen att högskolan skulle låta sig styras av näringslivsintressen ser vi inte som en konkret risk. Vi konstaterar med tillfredsställelse att denna syn nu har anammats också av socialdemokraterna. En uppfattning som inte sällan framförs från aktiva forskare är att den forskning som bedrivs vid högskolorna och i forskningsrådets regi i allt väsentligt tillförs de resurser som är nödvändiga för den aktuella forskningen. Ett problem är dock svårigheten att rekrytera kompetenta forskare och forskarstuderande. Detta gäller särskilt de tekniska och naturvetenskapliga forskningsområden som konkurrerar med näringslivet om kvalificerade personer. Inom andra discipliner beror rekryteringsproblemen inte på konkurrensen från näringslivet utan på att basen av studerande lämpade för att påbörja forskarstudier är alltför smal. Oavsett anledning till svårigheterna att rekrytera framstående forskare och för forskarstudier lämpade studerande är en del av lösningen på rekryteringsproblemet att finna i en alltför låg lönenivå resp. otillräckligt studiestöd. Vi förslår i det följande att högskolorna skall ges större frihet att själva differentiera lön och studiestöd. Vi tror att det vore en väga att lösa rekryteringsproblemen. Regeringen omtalar i propositionen att den beslutat att tillkalla en särskild utredare för att se över beskattningen av utländska forskare i . Vi fäster förhoppningar vid resultatet av denna utredning. Som vi har påpekat i andra sammanhang utgör det svenska skattetrycket ett hinder mot att förmå utländska forskare att forska i . är löneskillnaderna mellan svenska forskare relativt obetydliga. Oavsett forskningsaktivitet eller andra skillnader i arbetsbörda är lönen för exempelvis olika professorer i huvudsak densamma. Därtill kommer att forskarlönerna såväl internationellt som jämfört med likvärdiga arbetsuppgifter inom näringslivet är låga. Dessa förhållanden, som varit föremål för uppmärksamhet och debatt, innebär att det är svårt för högskolan att rekrytera kvalificerade personer till högre forskartjänster. Särskilt påtagligt är detta som vi anförde ovan inom s. k. konkurrensutsatta områden, exempelvis elektronik. Vi är medvetna om svårigheterna att finna någon enhetlig lösning på dessa rekryteringsproblem. Lönen är bara en av flera faktorer som en forskare har att ta ställning till när han väljer om och var han skall bedriva forskning. Vi tror emellertid att det vore värdefullt om högskolorna hade möjlighet att inom vissa ramar differentiera lönen också för högre forskningstjänster. Vi vill att regeringen studerar förutsättningarna för en sådan differentiering och därefter återkommer till med förslag. Föredraganden aviserar att han ämnar ta initiativ till en översyn av det nuvarande systemet med doktorandtjänster och möjligheter till ett mer flexibelt utnyttjande av dessa tjänsters innehåll. Vi finner en sådan översyn värdefull. Studiefinansieringen för de forskarstuderande förbättrades avsevärt genom de förslag som lades i den tidigare forskningspolitiska propositionen. infördes också möjligheten att omvandla utbildningsbidrag till doktorandtjänster. Enligt vår uppfattning är det nu dags att gå vidare på den inslagna vägen och ytterligare öka möjligheterna att på lokal nivå avgöra hur tillgängliga resurser för studiefinansiering skall utnyttjas. Det bör därvid vara möjligt att tillskapa doktorandtjänster med viss skyldighet att tjänstgöra vid institution. Det bör i samband med den aviserade översynen också övervägas huruvida det inte nu är dags att, i likhet med vad vi ovan anförde beträffande de högre forskartjänsterna, också tillåta en något differentierad lönesättning på doktorandtjänsterna, alternativt differentierade utbildningsbidrag. En sådan möjlighet skulle enligt många forskarföreträdares uppfattning innebära att det skulle bli bättre förutsättningar att i konkurrens med näringslivet rekrytera duktiga forskarstuderande. En konsekvens av en sådan differentiering kan komma att bli att antalet forskarstuderande vilka kan erbjudas försörjningsrum minskar. Detta är något som vi inom vissa gränser är beredda att acceptera. För kommande budgetår vill vi öka högskolornas möjligheter att inrätta doktorandtjänster. Vi föreslår därför att medel motsvarande 100 doktorandtjänster tillförs högskolan utöver regeringens förslag. Vi har beräknat detta förslag till 12 milj. kr. Det bör ankomma på UHÄ att närmare fördela dessa medel, varvid verket särskilt bör beakta de ur rekryteringshänseende konkurrensutsatta sektorerna. Med anledning av den tidigare forskningspolitiska propositionen beslöt att fasta ledamöter borde ingå i betygsnämnderna. Regeringen har av för oss obekanta skäl försummat att efterkomma detta beslut. I stället återkommer föredraganden till med frågan och föreslår att med ändring av sitt tidigare ställningstagande skall bekräfta nu gällande ordning. Vi anser att regeringens handläggning av tidigare beslut i denna fråga är synnerligen anmärkningsvärd. Sedan fattade detta beslut har det enligt vår uppfattning tillkommit ytterligare skäl till varför betygsnämnderna bör kompletteras med fasta ledamöter. Vi syftar då på den debatt som ett par uppmärksammade avhandlingar i orsakade. bör därför vidhålla att betygsnämnderna skall tillföras fasta ledamöter. UHÄ har föreslagit att beslut rörande återbesättande av ledigbliven professur skall fattas av UHÄ. Föredraganden föreslår i stället att dessa beslut skall ligga hos regeringen. Enligt vår uppfattning bör det inte ankomma på regeringen att pröva ämnesinnehållet i professurer i samband med att dessa är aktuella för återbesättande. Denna prövning skall ske så att riksintressen kan tillgodoses och med hänsyn tagen till eventuella fakultetsprogram och Vi menar att UHÄ väl fyller dessa krav varför det enligt vår uppfattning bör ankomma på verket att göra den aktuella prövningen. En forskarstuderade mister f. n. sin försörjning i och med att han disputerar. Detta kan fresta några att dra ut innan en i och för sig färdig avhandling läggs fram. Tiden efter disputationen måste många ägna åt att på skilda sätt sprida kunskap om sin avhandling och om då ordinarie försörjningsmöjlighet har försvunnit blir självfallet den ekonomiska och sociala situationen lätt ohållbar. Vi förordar därför att det skall finnas en möjlighet att förlänga den tid under vilken studiefinansieringen utgår till att också gälla maximalt efter disputationen. Denna möjlighet skall självfallet utnyttjas endast när annan försörjningsmöjlighet saknas. Ett annat sätt att höga attraktionskraften på forskarstudier är att förbättra studiernas meritvärde. Föredraganden tar nu ställning till denna fråga och föreslår att fullgjord forskarutbildning skall få tillgodoräknas med . Vi är övertygade om att tillgodoräknande som tjänsteår av den tid man ägnat forskarstudier är ett bra sätt att förbättra forskarrekryteringen. Vi tillstyrker därför förslaget att fullgjord forskarutbildning skall få tillgodoräknas med när det gäller att pröva meriterna vid tjänstetillsättning. Vi är däremot inte beredda att acceptera föredragandens förklaring till varför inte regeringen i förordning skall fastställa att fullgjord forskarutbildning skall vara merit vid tillsättandet av offentliga tjänster. För vissa tjänster anser vi att fullgjord forskarutbildning skall vara behörighetskrav. Sådana tjänster är t. ex. vissa tjänster vid de lärda verken och lektorer inom skolväsendet. Endast genom att i förordning reglera ett sådant krav kan man garantera en kvalificerad rekrytering till sådana tjänster. Forskning vid mindre högskoleenheter Vi har alltsedan den nya högskolestrukturen skapades hävdat uppfattningen att fasta forskningsresurser inte skall inrättas vid de mindre högskoleenheterna. Däremot har de mindre högskoleenheterna en betydelsefull uppgift i att förmedla kontakter mellan skilda intressenter utanför högskolorna och de högskolor som har fasta forskningsenheter. Därtill är det viktigt att de mindre enhterna särskilt uppmärksammar forskningsanknytningen i för hållande till grundutbildningen. Detta innebär att högskolor utan forskningsresurser noga måste följa den forskning som framför allt bedrivs på närmaste enhet med sådana resurser. Detta kan t. ex. ske genom att lärarna får generösa möjligheter att bedriva forskning. Den möjlighet som har funnits med universitetslektorers forskning har möjliggjort detta. Under förutsättning att en ny tjänsteorganisation av det slag som lärartjänstutredningen föreslog förverkligas, kommer möjligheterna för lärarna att delta i forskningen att ytterligare förbättras. Föredraganden anslår medel för att öka antalet nya forskartjänster på mellannivå. Vi hälsar detta med tillfredsställelse. Behovet av fler tjänster på mellannivå har länge varit dokumenterat. Vi vill i detta sammanhang erinra om att det inom vissa delar av högskolan, främst ekonomiämnena, också Finns behov av ytterligare topptjänster. Detta som en följd av att statsmakterna under en följd av år har ökat antalet platser på grundutbildningen. Därigenom har också antalet forskarstuderande ökat, vilket kommit att kraftigt belasta institutionernas forskningsorganisation. Förhållandena på de ekonomiska institutionerna är så hårt ansträngda att det finns skäl att ifrågasätta om forskningens kvalitet kan upprätthållas. Vi vill därför att regeringen i samband med kommande budgetproposition återkommer till med förslag till lämplig förstärkning av forskningen inom de ekonomiska ämnena. I propositionens inledning uppehåller sig föredraganden kring vikten av att grundforskningen stärks i relation till sektorsforskningen. Vad föredraganden där skriver överensstämmer med vår uppfattning. Vi menar dock att regeringen inte i tillräcklig utsträckning drar konsekvenserna av detta resonemang. Tvärtom visar propositionens uppläggning med särskilda föredragande för i princip varje sektorsområde att det fortfarande saknas nödvändig samordning mellan olika forskningsområden och att revirtänkandet alltjämt är utbrett. Vi menar att det Finns skäl att ifrågasätta en del av den forskning som finansieras och administreras via sektorsorganen utanför högskolorna och forskningsråden. En mer kritisk utvärdering av denna forskning än som f. n. sker skulle förmodligen ge vid handen att en del av den forskning som sektorsorganen Finansierar i andra sammanhang utförs som kvalificerat utredningsarbete. Det finns också skäl att ifrågasätta om inte sektorsforskningen genom sin nuvarande organisatoriska uppslittring orsakar oproportionerligt stora administrativa kostnader. Vi är inte beredda att nu lämna konkreta förslag för att i större omfattning överföra resurser från sektorsforskning till motsvarande forskning inom högskola och råd. Vi är medvetna om att en sådan överföring måste ske successivt och med beaktande av bl. a. den särskilda finansiering som är knuten till viss sektorsforskning. Vi vill därför att nu ger regeringen i uppdrag att upprätta en plan över hur sektorsforskningsmedel successivt skall överföras till högskolans och forskningsrådens verksamhet. Vi vill understryka att en sådan överföring inte syftar till att den forskning som sektorsorganen utför skall upphöra. Vi tror tvärtom att den skulle få större förutsättningar inom ramen för ordinarie forskningsorganisation. Det är mycket beklagligt att regeringen ännu inte presenterat något förslag till en ny tjänsteorganisation för högskolan. Innan denna fråga får sin lösning är det omöjligt att effektivt utnyttja tillgängliga lärarresurser. Som vi har framhållit är frågan om den framtida tjänsteorganisationen också knuten till möjligheterna att hålla en högkvalitativ forskningsanknytning vid de mindre högskolorna. Humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning Det är naturligt att mycket stora resurser f. n. satsas på teknisk naturvetenskaplig forskning. Sådana satsningar utgör en del av förutsättningarna för att hävda sig i den internationella konkurrensen är det viktigt att erinra sig betydelsen av humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning. Enligt vår uppfattning ger inte propositionen dessa områden nödvändiga förstärkningar. Just i tider av ekonomisk åtstramning och snabb teknisk utveckling är det särskilt angeläget att forskningen följer och analyserar samhällets reaktioner. Förenklat uttryckt är det människornas livskvalitet och framtidsförhoppningar som den humanistiska och samhällsvetenskapliga forskningen berör. Vi föreslår att skall tillföras 15 milj. kr. utöver föredragandens förslag. Kostnadsutvecklingen för litteratur och tidskrifter har under en följd av år överstigit de anslag som har tilldelats de vetenskapliga biblioteken. Denna utveckling har nödvändiggjort en översyn av litteraturförsörjningen på . Föredraganden redovisar nu en rapport från delegationen för vetenskaplig och teknisk informationsförsörjning (DF1) om en successiv uppbyggnad av ahsvarsbibliotek. Vi ställer oss bakom föredragandens förslag och överväganden med anledning av DFI:s rapport. DFI:s fortsatta arbete med frågan om ansvarsbibliotek och utvärdering av den föreslagna verksamheten får utvisa vilka möjligheter och i vilken takt ytterligare ämnesområden skall omfattas av ansvarsbibliotek. Som en tillfällig förstärkning föreslår regeringen att ett belopp om 4 milj. kr. tillförs anslaget förstärkning av biblioteksresurser inom högskolan. Detta belopp är enligt vår uppfattning och mot bakgrund av den alarmerande situation som litteraturförsörjningen f. n. befinner sig i otillräckligt. Vi föreslår därför att anslaget utöver regeringens förslag tillförs 6 milj. kr. Med anledning av ovanstående hemställer vi 1. att beslutar återinföra möjligheten för företagen att göra avdrag för forsknings- och utvecklingsarbete enligt nu gällande regler (det s. k. FoU-avdraget), 2. att hos regeringen begär förslag som möjliggör för högskolorna att differentiera lönen till högre forskningstjänster, 3. att hos regeringen begär förslag som möjliggör för högskolorna att inom ramen för forskarstuderandes studiefinansiering differentiera lönen till doktorandstuderande samt nivån på utbildningsbidragen, 4. att med ändring av regeringens förslag ger regeringen till känna vad vi ovan anfört om fullgjord forskarutbildning som behörighetskrav för vissa tjänster, 5. att beslutar att anslå 12 milj. kr. till UHÄ över ett särskilt anslag för att av UHÄ fördelas till nya doktorandtjänster inom särskilt konkurrensutsatt forskning, 6. att med ändring av regeringens förslag ger regeringen till känna vad vi ovan anfört angående fasta ledamöter i betygsnämnderna, 7. att hos regeringen begär förslag som möjliggör för högskolorna att förlänga studiefinansieringen efter avlagd doktorsexamen, 8. att med ändring av regeringens förslag ger regeringen till känna vad vi ovan anfört angående prövningen av tjänsteinnehållet vid återbesättandet av professurer, 9. att hos regeringen begär förslag i samband med budgetpropositionen som innebär en förstärkning av forskningsorganisationen inom nationalekonomi och företagsekonomi, 10. att hos regeringen begär förslag om en plan för att successivt överföra forskningsmedel från sektorsforskningen till högskolan och forskningsråden, 11. att beslutar att anslå 15 milj. kr. utöver regeringens förslag till , 12. att beslutar att anslå 6 milj. kr utöver regeringens förslag som förstärkning av biblioteksresurser inom högskolan. () ()