mot · G7022267 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 2267 m. fl. Statens insatser för folkrörelserna Folkrörelserna föddes som de många människornas reaktion mot förtryck och misär. Människor i samma situation gick samman för att hävda sin rätt, för att kämpa för sina ideal. När överheten påbjöd att ingen lekman fick hålla gudstjänst såddes fröet till väckelserörelser. När arbetsförhållandena var nära nog olidliga och arbetarna maktlösa slöt de sig samman i fackföreningar och politiska rörelser. När superiet hotade att slå ut en stor del av fäderna, familjeförsörjarna, ställde grannar och vänner krav på folknykterhet. När truster och monopolkapital hotade att kväva landsbygdens folk gick budet från bygd till bygd: Broder, låtom oss enas. Överhetens försök att begränsa, bestämma och utarma kunde inte hejda de många människornas spontana rättvisetänkande. Ett nät av folkrörelser växte fram. Folkrörelserna kom att motsvara de flesta av människornas mest grundläggande behov. De drev politiska krav. tog till vara ekonomiska intressen, blev forum för gemenskap och social trygghet, gav tillfällen till både nöjen och bildning. Boken blev redskap i folkrörelsernas tjänst och grundades särskilda folkbildningsorganisationer. Kunskapen skulle nu brukas för det gemensammas nytta. Folkrörelserna gav rika möjligheter till delaktighet i både beslut och genomförande. Länken mellan hjärtats tanke och handens arbete var stark och självklar. Människorna tog verkligheten i egna händer, och många idéer kunde de själva förverkliga I föreningsarbetet fanns plats såväl för idéutbyte och gemensamt tänkande som för praktiskt handlag med hammare och spik. spade och töm. När folkrörelserna väl vunnit styrka lyckades de bemästra allvarliga hot. svåra år, då ekonomin var i kris och ropen på förenklade lösningar skallade alltmera högljutt, förenade de två stora politiska folkrörelserna sina strävanden och fann gemensamma lösningar. Nazismen fick aldrig fotfäste i . Detta visade styrkan i en folkrörelsedemokrati. Folkrörelserna drev fram välfärdssamhället - och fann efter några årtionden att man delvis blivit utestängda av det samhälle som man själv hade varit med om att skapa. är folkrörelserna insiktsfulla om den nya utmaningen: Samhället blir aldrig färdigbyggt. Det måste ständigt omskapas förnyas - av ständigt nya generationer medborgare. Folkrörelsernas betydelse för den enskilda borde 1 1983184. Folkrörelserna frigör människors personliga engagemang, lockar till ideella insatser, som aldrig skulle kunna ersättas av samhälleliga förvaltningar. Det är angeläget att påpeka att detta gäller även om utvecklingen i samhället har medverkat till att det också krävs samordnande, organisatoriska och administrativa insatser i folkrörelserna, som gör att de i större utsträckning än i sin barndom är i behov av samhällets ekonomiska stöd. Ändå är det välbekant att både folkrörelsernas arbetsmetoder och samhällets inställning till folkrörelsernas roll måste omprövas och utvecklas. Folkrörelserna har till viss del stelnat i sina former. Samhällets olika organ förmår inte ta till vara den kraft som - den nämnda erfarenheten till trots ligger förborgad i folkrörelserna. Förutsättningarna för folkrörelseverksamheter är förändrade De problem som folkrörelserna brottas med är bara till en del orsakade av bristande förnyelse inom rörelserna. De yttre villkoren hur samhället förändras och fungerar - påverkar på många sätt direkt förutsättningarna för det lokala arbetet i folkrörelserna. I välfärdsutvecklingens skugga kan vi utläsa negativa följdverkningar, som på ett avgörande sätt griper in i människors vardag. Koncentrationen och storskaligheten inom näringslivet har givit effekter långt utanför arbetsplatserna. Många människor bor nu i nybyggda bostadsområden, hastigt producerade efter fantasilösa mönster. Miljön är ensidig, fjärmad från de många vuxnas arbete och ofta präglad av en olycklig generationsåtskillnad. Människorna har - under några årtionden - i stor utsträckning flyttat från de bygder, där folkrörelsernas vaggor stod. Av detta kan vi nu avläsa två dystra följdverkningar. Landsbygdsområden och mindre tätorter, som har utarmats på innevånare, har haft svårt att med entusiasm driva folkrörelsearbetet vidare. Nyrekryteringen av unga medlemmar har tillintetgjorts - det var ju de unga som i första hand måste flytta i väg. I många nybyggda bostadsområden har de gemensamma angelägenheterna varit få eller inga. Främlingskapet mellan människorna har därför inte på något naturligt sätt kunnat brytas. Främlingskapet har blivit till murar, ibland omöjliga att tränga igenom även för de människor som i sin förra hembygd med intresse och självklarhet engagerade sig i folkrörelsearbete. har deras unga generation växt upp utan vardaglig och naturlig kontakt med folkrörelser. Nästan hälften av alla ungdomar står vid sidan av föreningslivet. Många uppgifter, som föreningarna förr skötte, ombesörjs nu av samhällets egna organ. Den offentliga, gemensamma sektorn ger omvårdnad och stöd, den är vårt skyddsnät. Men ibland följer därav en vilsenhet, därför att både privatpersoner och folkrörelser blir osäkra på vilken roll de skall spela i vårt välorganiserade samhälle. Familjerna ser annorlunda ut och fungerar på annat sätt än för en generation sedan. Antalet barn är färre. 1 de flesta familjerna arbetar båda föräldrarna utanför hemmet. Arbetsdagen, räknad i både arbets- och restid, är ofta lång. I många familjehushåll finns bara en vuxen. Vardagliga kontakter mellan den unga familjen och mor- och farföräldragenerationen blir alltmera sällsynta. Det är förståeligt om den unga föräldern inte orkar fullfölja den folkrörelseinsats eller politikerroll som hon eller han med glädje tog på sig. Det ekonomiska klimatet är bistert, men det är ytterst få i vårt land som lider materiell nöd. Rätten till dagligt bröd är inte längre någon aktuell kampfråga. I takt med att servicesamhället vuxit fram och de gemensamma vardagliga angelägenheterna i grannskapet blivit allt färre har vi blivit vana vid att hålla oss inom familjen. Den självkänsla, trygghet och personliga stimulans som vardagen - dess värre - inte alltid förmår att ge, söker många i stället genom konsumtion eller verklighetsflykt. Individualistiska strömningar har nått framgång. I 1981:43 Hur vårdar vi vår demokrati? En undersökning av föreningslivets och folkbildningsarbetets betydelse för demokratin redovisar projektledaren att också föreningsarbetet bär spår av de individualistiska strömningarna. Många av de nya föreningar som bildas bygger sin verksamhet på ett mycket begränsat intresse, t. ex. en hobby. Är vi på väg från en folkdemokrati till en hobbydemokrati? undrar projektledaren och pekar på att de smala föreningarna ger en begränsad inblick i samhällsfrågorna, vilket kan leda till att överblicken går förlorad. Men rapporten ger också löftesrika besked: Behovet av kontakt och gemenskap löper som en röd tråd genom (intervju-)svarén. De flesta betonar värdet av en verksamhet och en miljö som präglas av personliga relationer stimulerar alla deltagare till aktivitet främst bygger på deltagarnas resurser Man vill inte vara en anonym bit i ett makrosystem, utan en respekterad individ i ett mikrosamhälle. Uppgiften att vara politiker i ett makrosystem - t. ex. i en storkommun - är komplicerad. Färre förtroendevalda skall fatta beslut om fler och mer invecklade frågor. Om vaije innevånare i stora kommuner skulle få chans att personligen samtala med en politiker, måste var och en av de förtroendevalda hinna med tusentals personer. Arbetsuppgiften och behovet av att informera via massmedia ställer mycket speciella krav på politikernas förmåga att snabbt och i korrekta termer uttrycka sig om komplexa frågor. Medvetet och omedvetet för de politiska rörelserna därför i stor utsträckning fram kandidater som genom utbildning, yrke och/eller uppväxtmiljö har fått öva upp just den färdigheten. Också samtalen inom folkrörelserna färgas ibland av detta för de flesta 11 1983/84. människor - ganska främmande språkbruk. Mot denna bakgrund är det oerhört angeläget att folkrörelserna målmedvetet skapar forum för att fånga upp erfarenheter och idéer från de människor som inte har så lätt att formulera sig. Alla människor har mycket att ge i övervägandena om hur samhället på bästa sätt skall formas. Vi har inte råd att gå miste om funderingarna från de människor som inte spontant träder fram i traditionella debattfora. Varierande mötesformer kan stimulera till aktivitet från alla. Allt det positiva som sker nu Att folkrörelserna också är en vital och nyskapande kraft visar med all önskvärd tydlighet deras egen verksamhet. Många lokala föreningar, liksom folkrörelsernas riksförbund, tar initiativ till förnyade verksamhetsformer, som skapar gemenskap, engagemang och lust att påverka i boende- och arbetsmiljöer, som ger optimism och framtidstro till människor i bygder, hotade att dö, som ger trygghet och hemkänsla, ett socialt skyddsnät, åt människor på väg att bli socialt utslagna. Barn- och ungdomsorganisationerna ger de unga grundläggande träning i demokrati. Allt från det lilla Luciaspelet i adventstid till målmedveten amatörteater kring livsavgörande samhällsfrågor ger barn och ungdomar träning i konsten att våga och kunna framträda inför grupp. Många föreningsledares ambitiösa arbete för att göra också de allra yngsta medlemmarna delaktiga i föreningens planering och diskussion leder till att den fina parollen ungdom leder ungdom blir verklighet. Föreningsfärdigheten övas upp liksom insikt om att påverkan är möjlig. Det finns många exempel på att lärare i säger att de lägger märke till vilka elever, som tillhör föreningslivet - de eleverna är vana vid att säga sin mening, vid att lyssna, diskutera och tillsammans fatta beslut. Glädjande är också att många tonårsgrupper i föreningen finner ett forum för att skapa sin egen ungdomskultur. Som en löpeld genom landet har intresset för att bilda lokala rockband gått - musikgrupperna knyts till ungdomsföreningar och sångtexten blir tonåringarnas sätt att beskriva sin egen verklighet och förväntningar . Både ungdomsorganisationer och folkrörelser med vuxna medlemmar barnorganisationerna Förbundet unga och Unga örnars riksförbund, samlingslokalorganisationerna Bygdegårdarna och Folkets hus, hembygdsrörelsen för att nu bara nämna några exempel - har visat att folkrörelserna förmår blåsa liv i, ibland nytt liv i, lokala miljöer. Genom uppsökande verksamhet engageras också de barn, vars föräldrar inte har möjlighet eller motiv att uppmuntra barnen till föreningsaktivitet. För att bygga nya samlingslokaler eller rusta upp de befintliga måste folk på nytt gå man ur huse. När hembygdsgårdarnas gamla redskap demonstreras i praktisk verksamhet blir hembygdsrörelsen spännande och angelägen för alla generationer. Dagens teknik, liksom en föraning om möjliga framtida tekniker, sätts i relation till den som fungerade . Kunskap om det förflutna, våra rötter, väcker logiskt frågor om vår nutid och framtid. , kooperativa och andra föreningar inser att arbetslösheten är nageln i ungdomarnas ögon. De bestämmer sig för att, vid sidan av sina traditionella politiska uttalanden med krav riktade till statsmakten och näringslivet, ta saken i egna händer. Föreningsverksamheter, som syftar till att ge ungdomarna varaktiga jobb i hembygden, växer fram. Här och var har kooperativa småföretag bildats av människor, ofta föreningsmänniskor, som är beredda att tillsammans göra en insats för bygdens framtid. Rapporten Ej till salu, lämnad av den svenska ungdomsutredningen, som arbetade inom på uppdrag av den första regeringen , gav inspiration till ett nytt tänkande i omsorgsfrågor. Fungerande närsamhällen - och engagemangsdemokrati kan skapas om alla barn, ungdomar och vuxna får produktiva, betydelsefulla uppgifter i närmiljön. såg som en möjlighet att amatörer kan komplettera de yrkesverksammas insatser i omvårdnad om barn och gamla, skolan, kultur- och fritidsverksamhet, förvaltning av lokala miljöer m. m. Både föreningar och kommuner anmälde genast intresse för att praktiskt prova hur denna samverkan mellan samhällets institutioner och dess innevånare på bästa sätt kan utformas. För mänskligheten helt fundamentala frågor - förutsättningarna för liv på jorden, solidaritet och rättvisa mellan folken väcker massornas engagemang. Människor går samman för att bilda och ge uttryck för opinioner. Ödesfrågor behandlas med optimism - det gäller att vända resignation till förlösande kraft. Frågor om fred, ekologi och en rättvis fördelning av jordens resurser är kärnfrågor såväl i de sedan generationer tillbaka verksamma folkrörelserna som i nya, framväxande rörelser. Nydanande och värdefullt är det samarbete och den förtroliga dialog som har växt fram mellan folkrörelser, som traditionellt sett hör hemma i olika s. k. block. Det är sundhetstecken och bekräftelse på folkrörelsers fördomsfria inställning att kontakterna mellan olika rörelser bl. a. på ungdoms- och studiesidan har stärkts. Värt att nämna är också att den politiska framtidsvisionen om närsamhället, som presenteras i Ej till salu är gemensamt formulerad av företrädare för de två stora politiska ungdomsförbunden. Referensgruppen för folkrörelsefrågor, som har varit knuten till kommundepartementet, nu , har spelat en central roll för att tillföra regeringen erfarenheter och idéer i en rad avgö Den har också varit viktig för att påvisa hinder för folkrörelseverksamhet och ge förslag till hur folkrörelsernas ställning i samhället kan stärkas. Referensgruppen har varit det formella forum, där regeringen lyhört har lyssnat till folkrörelsernas erfarenheter och alternativ. Referensgruppen har också direkt kunnat påverka förslag, som förbereds inom . De rapporter och debattskrifter som referensgruppen har givit ut har fått stor spridning och tydligen utmanat och inspirerat debatten inom folkrörelserna och i kommunerna. Inte minst tänker vi här på: o Folkrörelserna och kommersialismen, o Folkrörelserna och demokratin, o kooperation - ett folkrörelsealternativ, o Kvinnor bland män i folkrörelserna, o Medierna, folkrörelserna och framtiden. Det är till gagn såväl för folkrörelserna som för statsmakten om referensgruppen även fortsättningsvis får hög prioritet i regeringsarbete!. En fråga som referensgruppen för folkrörelsefrågor tidigt ansåg angelägen var att belysa hur uppgiftsfördelningen mellan stat/kommun och folkrörelser kan ske . Med utgångspunkten att kooperativ verksamhet är ett lämpligt komplement till samhällets institutioner gavs den ovan nämnda debattskriften 1 morgon kooperation - ett folkrörelsealternativ ut . Detta var ett försök att stimulera debatten kring en liten del av problemkomplexet uppgiftsfördelningen. var resultatet av ett intimt samarbete mellan referensgruppen. Tanken var att den skulle följas av fler skrifter, kanske med debattinlägg skrivna ur andra infallsvinklar, kring frågan om uppgiftsfördelningen mellan stat/kommun och folkrörelser. Som en resurs för referensgruppen tillsattes 1981 en arbetsgrupp för mediafrågor med uppgift att bl. a. följa den stegrande informations- och kommunikationsteknologiska utvecklingen och bevaka de samhälleliga beslut som förbereds. Utgångspunkt för arbetet var att ur folkrörelseperspektiv studera teknikens effekter på samhällsutvecklingen. Arbetsgruppen tog fram två informations- och debattskrifter till vägledning för folkrörelsernas mediadebatt. Gruppen poängterade folkrörelsernas intresse av att fortlöpande kunna följa massmediekommitténs arbete och bli delaktiga i kommitténs diskussion om samhällsåtgärder på mediaområdet. En folkrörelsekonferens om mediafrågor föreslogs för att på bredd och djup stimulera idéutbytet mellan folkrörelsefamiljerna. Värt att notera är också att de första stegen har tagits för att från staten bidra till de s.k. nya folkrörelsernas grundtrygghet. Stödet till kvinnoorganisationer är ett uttryck för att samhället högt värdesätter dessa organisationers arbete. Folkrörelserna och deras förmåga att engagera de många människorna i samhällsarbete är själva förutsättningen för folkstyret i vårt land. Direkta kontakter knöts därför mellan bevakningen av folkrörelsefrågorna och utvecklingsarbetet för fördjupad demokrati i . Ett omfattande utredningsarbete för att förbereda förslag om demokratisering gjorde den kommunaldemokratiska kommittén, vars utredningsuppdrag täckte hela det kommunaldemokratiska fältet. En milstolpe i det kommunaldemokratiska arbetet var beslut om möjligheten för kommunerna att inrätta lokala organ med beslutanderätt i frågor som annars skulle höra hemma i ett flertal olika centrala nämnder. Den lokala nämndens fördelar är många och väl kända. Fler människor engageras i gemensamt ansvarstagande för resurshushållning och utveckling i kommundelen. Det lokala partiarbetet vitaliseras - det gäller för partierna och de lokala politikerna att få kontakt och föra dialog med alla i kommundelen. Förutsättningarna för att varje innevånare i kommunen personligen skall känna en politiker ökar. Grannar emellan, i livsmedelsbutiken. på idrottsplanen, på arbetsplatsen, i föreningen, kan samtal om lokala politiska frågor åter bli något naturligt. För politikerna blir möjligheterna till överblick goda och samordning mellan skilda kommunala verksamhetsgrenar kan lätt ske. 1985 är av utropat till världsungdomsår. I världsungdomsårets övergripande målsättning Delaktighet. Utveckling och Fred finns direkta beröringspunkter med folkrörelsernas arbete och demokratifrågorna. Efter förslag från bl. a. och har det svenska arbetet i anslutning till världsungdomsåret inriktats på att utveckla formerna för ungdomarnas delaktighet i sitt samhälle. Ett omfattande försöks- och utvecklingsarbete i syfte att göra de många människorna delaktiga i närmiljön förbereds . Idéerna från Ej till salu är inspirerande ledstjärna för detta arbete. Världsungdomsåret kan förväntas bli ett etappmål i arbetet för fungerande lokala miljöer - för lokalsamhället, närsamhället. Det är viktigt att försöksverksamheten blir bred och mångsidig - att experimentlusta och erfarenheter från olika folkrörelser, olika slag av bygder och kommuner tas till vara. Behovet av levande och rika närmiljöer är lika stort i storstädernas förortsområden som i utglesade byar i skogslänen! Lokala miljöer, som ger goda förutsättningar för människors samverkan och aktiva medverkan, måste slås fast som ett centralt politiskt mål, vilket samhällets alla insatser skall vara förenliga med. Folkrörelsernas arbete för att göra de många människorna delaktiga i sitt samhälle sker bäst i den lokala miljön - och det arbetet måste , liksom , värderas och respekteras. Samhället är för sin egen del beroende av ett bra arbetsklimat för folkrörelserna, som genom sina olika förgreningar svarar för den grundläggande demokratiska skolningen i vårt land. För att återigen knyta an till undersökningen av föreningslivets och folkbildningsarbetets betydelse för demokratin, rapporten vårdar vi vår demokrati: Intervjusvaren ger uttryck för en mycket positiv inställning till föreningarnas roll som medborgarskolor. Människorna har upplevt kontakt och gemenskap i sina föreningar, lärt sig samarbeta, insett att de måste ta samhällsansvar, stimulerats till att delta i diskussioner och fått övning i olika uppdrag. De har fatt ökad förståelse för demokratins värde och ökat sitt eget intresse för samhällsfrågor. Förenklade regler i samhällets bidragsgivning och en garanterad ekonomisk grundtrygghet i bidragsbeloppen till folkrörelserna underlättar för folkrörelserna och skall därför eftersträvas. Grundbidragen till folkrörelserna måste vara av den storleksordningen att organisationerna både orkar med att förstärka och vidareutveckla den verksamhet som redan bedrivs, och ha utrymme för nybildningsverksamhet, försöks- och utvecklingsarbete med utgångspunkt i den egna ideologin. när stat och kommun önskar sig organisationslivets hjälp för särskilt riktade insatser skall bara vara komplement till grundstödet och även de utgå på folkrörelsernas egna villkor. Staten måste ge sitt erkännande till bl. a. miljö-, radio- och fredsrörelserna genom att fullfölja stödet till nya folkrörelser. Kunskap om och direkt kontakt med - folkrörelserna är omistlig för att förstå den svenska demokratins villkor och måste därför vara självklara delar av skolans undervisning. Studiecirkeln, folkbildningens kärna, är bästa forum för de rådslag den dialog - som bör föregå varje principiellt viktigt beslut inom de politiska partierna. Men också studiecirklar i allmänna ämnen, som inte uppenbart knyter an till samhällsfrågor, bidrar till demokratiska insikter och färdigheter. Fortsatt goda arbetsmöjligheter för studieförbunden måste därför tillskapas. Ökat ansvarstagande på egna villkor Inom folkrörelserna finns beredskap att - på egna villkor - öka ansvarstagandet för vårt gemensamma samhälle. Detta är ett uttryck för många folkrörelsers gemensamma strävan att aktivt bidra till att omvandla det storskaliga och komplicerade samhället till fungerande lokala miljöer, där de flesta av livets behov kan fa sin tillfredsställelse och där medmänniskorna är varandras resurser. Åtskillnad mellan olika funktioner boende, arbete, omsorg, utbildning, kultur, fritid, vardaglig service - skall bytas mot närhet och samverkan. Främlingskap och förvirring skall vändas till överblick och delaktighet. Osäkerhet i rollfördelningen mellan de professionella i samhällets service och de många amatörerna folkrörelserna, alla innevånarna - skall mogna till förenade arbetsinsatser, där de båda grupperna är oumbärliga för varandra. En genomgripande försöks- och utredningsverksamhet måste komma till stånd för att finna former för hur vissa verksamheter som genomförs av samhälleliga institutioner kan överföras till ideella föreningar och kooperativ. Jämlikhetsmålet att alla människor skall ha rätt till samma basresurser i samhället - skall naturligtvis vara ledstjärna för detta arbete. De grupper som är ekonomiskt svaga eller ovana vid att hävda sina behov och vid att organisera måste få särskilt stöd - både ekonomiskt och organisatoriskt. Reformarbetet får inte ta sig den utformningen att de redan gynnade grupperna ytterligare stärker sina positioner, medan andra står vid sidan av eller t. o. m. får finna sig i att trygghetssystemet urholkas. Sy.t.selsin t ninus skapande åtgärder Folkrörelserna har förmåga att förnya sitt samhälle genom praktiska insatser, genom människors arbete. Detta gäller även för att skapa arbetstillfällen. som kan ge försörjning till enskilda och framtidshopp åt bygden. Folkrörelsernas idérikedom och iver att "här och " bygga morgondagens samhälle bör, bättre än , uppmärksammas, uppmuntras och tas i anspråk. I då arbetslösheten är stor, är det nödvändigt att staten vågar pröva nya metoder i de sysselsättningsskapande strävandena. Delprogrammet Försöksverksamhet med sysselsättningsskapande åtgärder. som presenteras i budgetförslag, omfattar 10 milj. kr. i statsbidrag för att bl. a. stödja utvecklingsbara projekt och sysselsättningsskapande affärsidéer. Vi föreslår uttala att denna försöksverksamhet öppnas för folkrörelser och folkbildningsorganisationer. som vill arbeta med projekt av karaktären "arbete i hembygden. Fungerande lokala miljöer är en nyckelformulering i folkrörelsernas framtidsdebatt. och i dessa lokala miljöer räknas arbetstillfällen/arbetsplatser naturligt in. Folkrörelsernas ambitioner att praktiskt visa vägen till dessa fungerande lokala samhällen förutsätter att det finns teknik och arbetsmetodik, som är tillämpliga i småskaliga enheter. Tillgång till småskalig teknik är naturligtvis också en viktig förutsättning för kommuner, stat och näringsliv, som vill främja småföretagsverksamhet i byar, små tätorter och stadsdelar. Här fordras särskilda insatser för att stimulera forskare att i stor omfattning ta sig an utvecklingen av lokala miljöer.