mot · G7021851 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Dj ursj uk vår dsa vgiften Regeringen har i årets budgetproposition föreslagit att intäkterna från djursjukvårdsavgifterna skall fördubblas under /85 jämfört med innevarande budgetår. avser jordbruksministern att låta lantbruksstyrelsen se över avgiftsfinansieringen. Enligt jordbruksministern finns det skäl att modifiera uttaget av djursjukvårdsavgifter så att dessa inte som tas ut med ett fast belopp oberoende av förrättningens karaktär utan varieras och tas ut i procent av förrättningsarvodet. I proposition 1981/82:122 angående organisation och finansiering av djurens hälso- och sjukvård framfördes att den statliga distriktsveterinärorganisationen är en värdefull resurs som samhället inte bör avhända sig. bör utgöra grunden för hälso- och sjukvården inom animalieproduktionen. Genom denna garanteras djurägarna en tillfredsställande service i alla delar av landet. Inte minst viktigt är att det system för beredskap som byggts upp inom distriktsveterinärorganisationen också spelar en viktig roll i övervakningen och bekämpningen av smittsamma sjukdomar. hade ingen erinran mot propositionens uttalande i de här frågorna. Med regeringens förslag till höjda djursjukvårdsavgifter finns en uppenbar risk att många distriktsveterinärer, speciellt i djurtäta områden, kommer att lämna organisationen för att starta privat veterinärpraktik. Djursjukvårdsavgiften kommer nämligen att nå en sådan hög nivå att många veterinärer kommer att leverera in mer pengar till statsverket i form av djursjukvårdsavgifter än vad staten bidrar med till deras lön. Genom de förslag om avgiftshöjningar som regeringen lägger i årets budgetproposition med verkan /85 finns risk att delar av distriktsveterinärorganisationen kan brytas sönder. Intentionerna i proposition 1981/82:122 och JoU 1981/82:31 kommer då helt att förfelas. Regeringens förslag avseende anslag till djurens hälso- och sjukvård (F 14) innebär en kraftig försämring av statens medverkan att vidmakthålla en intakt distriktsveterinärorganisation. Det är en mycket kraftig anslagsminskning jämfört med . Därmed är förslaget ännu ett exempel på regeringens övervältring av kostnader från staten till jordbrukarna (djurägarna). För innevarande budgetår beräknades statens bidrag till veterinärverksamheten till . I tilläggsstat har därefter redovisats veterinärkostnader för ytterligare . Den större kostnaden beror på att departementet i förra årets budget gjorde en felaktig bedömning av antalet veterinärbesök, som blev avsevärt mycket färre än beräknat. För att begränsa tilläggsanslagets storlek har lantbruksstyrelsen avvaktat med tillsättandet av nya veterinärtjänster. Enligt riksdagsbeslutet skulle man kunna ha 390 tjänster men är bara 375 inrättade. I den situation vi nu befinner oss i anser vi det riktigt att avvakta utvecklingen av veterinärernas arbetssituation innan den anvisade målsättningen med antalet veterinärer infrias. Enligt mening är det viktigt att den fördelning av kostnaderna för veterinärverksamheten som beslutade om 1982 fullföljs, och enligt beslutet skall statens andel av kostnaderna vara realt oförändrad. Jordbruksministerns förslag innebär ett kraftigt avsteg från denna princip, dvs. djurägarna kommer att få vidkännas kraftigt ökade veterinärkostnader. Det riskerar att föranleda att djurägare drar sig för de höga kostnaderna för att anlita veterinär, och det i sin tur kan ge upphov till ökat lidande för djuren. Enligt vår mening bör anslaget för nästa budgetår räknas upp med den beräknade kostnadshöjningen. Eftersom regeringen utgår från att inflationen skall begränsas till nöjer vi oss med en motsvarande uppräkning. Anslaget för innevarande budgetår blir - tilläggsanslaget inberäknat - . Uppräkningen blir då . Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1.att beslutar att djursjukvårdsavgiften skall vara oförändrad, 2. att beslutar att för /85 under F14 Bidrag till djurens hälso- och sjukvård anvisa ett förslagsanslag av . () () () ()