ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021930 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Sysselsättningen i har avsevärt försämrats i förhållande till tidigare perioder . Särskilt under de borgerliga regeringarnas sista år nära nog fördubblades arbetslösheten i länet, vilket bl. a. har sin grund i nedgången av investeringar inom byggområdet. Strukturen av den skaraborgska industrin är sådan att man är starkt beroende av ett aktivt byggande såväl inom privat som offentlig sektor. En stor del av länets industri tillverkar byggmaterial av olika slag, och även möbelindustrin har en dominerande ställning, särskilt i en ort som . har emellertid en viss förbättring kunnat märkas på den skaraborgska arbetsmarknaden. Sålunda minskade antalet öppet arbetslösa med 200 personer mellan . Vidare har tillkommit 1 507 nya jobb i länet varav inte mindre än 1 300 inom tillverkningsindustrin. Om man ser på varselsituationen så har även den genomgått en betydande förbättring . 1981 varslades 6 760 personer i 192 företag. 1982 berördes 3 233 personer av någon form av varsel i 148 företag. noteras att endast 97 företag med ca 2 000 personer berörts av någon form av varselåtgärder. Detta innebär sammantaget att antalet varsel på den skaraborgska arbetsmarknaden har minskat med mer än två tredjedelar . Trots dessa förbättringar på länets arbetsmarknad kan man emellertid konstatera att arbetslösheten är alltför hög i länet. var 5 847 personer öppet arbetslösa, vilket är en säsongsmässig uppgång med 863 personer . Till detta bör läggas de stora insatser som gjorts på arbetsmarknadspolitikens område sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde . Trots att antalet beredskapsarbeten ökat med 557 tenderar den öppna arbetslösheten att öka inom vissa branscher och kommuner i länet. Om man gör en jämförelse med antalet arbetslösa i relation till befolkningen i åldrarna enligt SCB:s statistik så finner man att arbetslösheten i vissa kommuner i länet ligger klart över riksgenomsnittet. Medan genomsnittet för hela riket uppvisar en arbetslöshet på har exempelvis kommun , , och arbetslösa i relation till den vuxna befolkningen. Dessa dystra siffror visar att det i vissa av kommuner råder norrländska problem i fråga om arbetslöshetens omfattning. Detta är en situation som enligt vår uppfattning inte kan accepteras. Människornas vilja till arbete är nationens förnämsta tillgång. Och som framgår av budgetpropositionen är kampen mot arbetslösheten alltjämt det främsta målet för regeringens ekonomiska politik. Vi hävdar därför att ytterligare sysselsättningsskapande åtgärder måste sättas in i bl. Med stöd av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av sysselsättningsskapande åtgärder i . () () () () minab/gotab 1984 77727
mot · G7021931 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. har under en lång följd av år brottats med strukturkriser och hög arbetslöshet. Näringslivsinsatserna , både statliga och kommunala, var till stor del inriktade på att finna nya stora lokaliseringar för att ersätta nedlagda arbetstillfällen eller sysselsättningsmässigt tillbakagående branscher. Framför allt var detta en lyckosam satsning, och befolkningsutvecklingen var positiv. När det nu inte finns någon expansion i de stora koncernerna att fördela till de mest utsatta regionerna i landet, t. ex. , blir det i hög grad områdets egna naturgåvor och mänskliga resurser som blir avgörande för den fortsatta utvecklingen. Ny- och småföretagande tillmäts därför allt större betydelse. Arbetsmarknaden i , men framför allt , har inom den klart svåraste situationen. har haft en arbetsmarknadssituation klart jämförbar med svårt utsatta delar av . Orsaken till denna situation är svår att ange eftersom har och har haft ett näringsliv utan stora nedläggningar. Problemet med och hela är att sysselsättningen måste skapas inom landskapet. Den lokala arbetsmarknaden är liten, och problemen kan inte lösas genom pendling till större områden som och Trestad. Denna sårbara situation har märkts inte minst när det knakade i fogarna hos de skogsägarägda bruken i och . Även andra orter har fått känna på sårbarheten, t. ex. med Nordic Design och med Åsiverken. För att utveckla krävs en ökning av nya arbetstillfällen som måste skapas inom landskapet. Därför är det nödvändigt med en aktivering av alla resurser som finns inom landskapet, som de stödmöjligheter som finns utnyttjas. har i samband med den senaste regionalpolitiska propositionen beslutat att stora ansträngningar måste göras för att få till ett regionalt nyföretagande i stödområdena. Trots att länsorganen arbetar med denna och andra frågor är situationen så allvarlig att ytterligare samarbete och okonventionella arbetsmetoder bör prövas för att stimulera små och medelstora företag i . En tänkbar möjlighet vore att låta utgöra ett försöksområde där samhället prövar nya okonventionella metoder för att stimulera både tillverknings- och tjänstesektorerna. Denna försöksverksamhet borde kunna utformas genom samarbete mellan staten, länsmyndigheten och kommunen. 1 1983184.3 sami. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hemställer att regeringen vid fördelning av regionalpolitiska medel särskilt beaktar sysselsättningsproblem. () () () () ()
mot · G7021932 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Verksamheten vid Svensk arkivinformation i I budgetproposition 1983/84:100 har anslagits . för att permanenta verksamheten vid Svensk arkivinformation i fr. o. m. . Det är av stor betydelse för de anställda att verksamheten nu permanentas, men det begränsade anslaget på . innebär att verksamheten ur sysselsättningssynpunkt kommer att läggas på en lägre nivå. Sammantaget har registreringsbasen och SVAR f. n. 48 anställda och som finansierats med lönebidrag och beredskapsmedel. I propositionen sägs att kan avdela ytterligare platser med lönebidrag för den nya organisationen i . Man förutsätter vidare att verksamheten även i fortsättningen bedrivs i samverkan med regionala och lokala myndigheter och intressenter och att detta bidrar till att verksamheten ges en omfattning som är sysselsättningspolitiskt motiverad och dimensionerad med hänsyn till verksamhetens betydelse för forskningen. Denna uppläggning av den fortsatta finansieringen av verksamheten innebär en fortsatt osäkerhet för många anställda vid i . Vi anser därför att man för framtiden bör tillskjuta ytterligare budgetmedel för att trygga de anställdas framtid vid SVAR. I avvaktan på erforderliga budgetmedel bör särskilda beredskapsmedel få tas i anspråk för att bidra till finansieringen av verksamheten vid SVAR i . Med det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den framtida finansieringen av verksamheten vid Svensk arkivinformation i .
mot · G7021933 · 1984-01-23 00:00:00 — och i Nya tjänster till arbetsförmedlingarna i En av de mest pressade yrkesgrupperna är arbetsförmedlingarna. Arbetslösheten i har stigit till nådda tal medan de personella resurserna på arbetsförmedlingarna inte alls stiger i samma takt. Allt fler förmedlare i länet drabbas nu av stressjukdomar. Arbetsförmedlarna har en svår situation också på det viset att de ständigt får ta emot kritiken för att inga arbeten finns. Personalsituationen på arbetsförmedlingarna i länet är således mycket hårt ansträngd. Som jämförelse kan nämnas att fanns ca 120 handläggande tjänstemän på arbetsförmedlingarna i som det fanns 4 812 kvarstående arbetssökande utan arbete och aktuella för omedelbar placering. fanns ca 140 handläggande tjänstemän på arbetsförmedlingarna i länet och 10 040 kvarstående arbetssökande utan arbete för omedelbar placering. Om det skulle vara samma relation arbetslös per handläggare som skulle det behövas ytterligare ca 110 handläggartjänster på arbetsförmedlingarna i länet. Även vid en jämförelse mellan länen framgår att personalsituationen är särskilt ansträngd i . Om skulle ha samma kvot samtliga arbetssökande under månaden per handläggare som riksgenomsnittet skulle länet behöva ytterligare ett 30-tal tjänster på arbetsförmedlingarna. Mot bakgrund av vad som redovisas ovan framgår att det är en orimligt stor arbetsbelastning på arbetsförmedlingens personal i . Därför är det också motiverat att successivt får nya fasta tjänster till arbetsförmedlingarna i länet. Detta kan ske genom bl. a. omfördelningar mellan och . I har det på flera orter bedrivits intensiv arbetssökning i grupp. Arbetsmetodiken bygger på en analys av anställningsprocessen och innebär att varje faktor som ökar chansen till anställning maximeras. Uppföljningen av verksamheten med intensiv arbetssökning visar på mycket bra resultat även för långtidsarbetslösa. En intensifiering av denna verksamhet i större omfattning skulle kunna ge en direkt effekt vad gäller att motverka arbetslösheten i länet. För detta ändamål skulle länet behöva extra personal med uppgift att bedriva intensiv arbetssökning i grupp. 1983/84:1933 5 Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att nya tjänster tillförs arbetsförmedlingarna i genom omfördelning mellan och och enligt motionens intentioner. () ()
mot · G7021934 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Förbud mot blockad av enmansföretag Flera fall angående varsel om blockader har utfärdats mot enmansföretag. I en del fall har varslen lett till genomförda blockader. Denna typ av blockader förekommer nästan uteslutande inom LO-området. Kraven från den fackliga organisationen för att dra tillbaks varsel om blockad eller häva en pågående blockad är att enmansföretagarna skriver på ett s. k. separatavtal med den fackliga organisationen. Frågan om förbud mot blockad av enmansföretag övervägdes av arbetsrättskommittén (SOU 1975:1) och har vid ett flertal tillfällen aktualiserats . Motivet att inte införa ett sådant förbud har motiverats med att ett sådant förbud skulle ha en betydande räckvidd samt beröra hävdvunna principer för konflikter på arbetsmarknaden. Dessa principer innebär emellertid att en facklig organisation mer eller mindre kan tvinga en enmansföretagare att skriva på avtalsvillkor som måste betraktas som oskäliga. Sådana avtal förekommer inom måleribranschen. Det måste betraktas som orimligt att en facklig organisation ges en laglig möjlighet att utfärda stridsåtgärder gentemot ett företag där den fackliga organisationen inte kan eller har en en teoretisk möjlighet att representera någon fysiskt närvarande person. Så länge det inte föreligger något fackligt arbetsmonopol eller någon lag som förbjuder enmansföretag måste de enskilda individerna i samhället få avgöra under vilka former de vill arbeta som företagare eller anställda. Sedan måste vi överlåta åt konsumenterna att avgöra hos vilka företag de vill köpa sina varor och tjänster. När det sedan gäller påståenden om eventuellt skattefusk i olika branscher och företag så måste en rättsstat överlåta på myndigheter att beivra sådant. Vi föreslår att hos regeringen anhåller om förslag till en lag som förbjuder blockad av enmansföretag för dess vägran att teckna avtal separat eller via arbetsgivarorganisation. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till förbud mot blockad av enmansföretag för dess vägran att teckna avtal separat eller via arbetsgivarorganisation. () () () () () . () () ()
mot · G7021935 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Inrättande av en allmän semesterfond På grund av ekonomiskt kärva tider har många människor inte råd att utnyttja sin semester till avkoppling och miljöbyte utan tvingas tillbringa den i hemmiljön. Enligt inför 80-talet har av de fackligt anslutna inte råd med någon semesterresa eller möjlighet att hyra fritidsbostad. Dessutom har den ekonomiska situationen för den enskilde inte förbättrats sedan utredningens tillkomst. Vi anser det vara angeläget ur både jämlikhets- och hälsovårdssynpunkt att alla människor har tillgång till en god semestermiljö och möjlighet att nyttja den. För att skapa förutsättningar för en sådan miljö bör någon form av allmän semesterfond inrättas. Det finns även andra grupper i samhället, vars förutsättningar för att tillgodogöra sig en semester är mycket begränsade, t. ex. långtidsarbetslösa och låginkomsttagare som utnyttjar föräldraförsäkringen. Semesterstöd till dessa grupper bör bli föremål för utredning. Med hänvisning till vad som i motionen har anförts hemställs att hos regeringen hemställer om en utredning som syftar till att en allmän semesterfond inrättas samt i övrigt som sin mening ger till känna vad som i motionen har anförts om bristande ekonomiska förutsättningar vid semesteruttag. BO FINNKVIST (s) ()
mot · G7021937 · 1984-01-25 00:00:00 — Det regionalpolitiska beslutet innebar bl. a. att regionalpolitiken skulle inriktas på att decentralisera statlig verksamhet från . Jag har i annat sammanhang från sida betonat att denna målsättning måste ligga fast. I årets budgetproposition (1983/84:100 bil. 15 s. 135 f.) anmäler föredragande statsrådet sin syn på hur den regionala organisationen för och personalutbildning (SIPU) bör se ut. SIPUrs verksamhet är delvis avgiftsfinansierad. I propositionen framhålls bl. a. att med hänsyn till att SIPU:s verksamhet är utsatt för konkurrens från andra utbildningsanordnare, bör inte SIPU längre vara bundet av att ha en organisation med fasta regionkontor. Detta kan innebära att den nuvarande regionala organisationen försvinner till förmån för en mer centraliserad organisation förlagd till . Enligt min mening är inte detta acceptabelt. Lösningar i syfte att behålla SIPU:s regionala organisation måste prövas eftersom myndigheter finns i hela landet. Exempelvis kan man pröva att inordna denna i länsstyrelsernas verksamhet. Detta ger en än mer decentraliserad organisation. Det väsentliga är att den regionala verksamheten inte inskränks till förmån för en utökad verksamhet centralt i i strid med fastlagd målsättning för regionalpolitiken. bör därför avslå regeringens hemställan i den del som rör godkännande av riktlinjer för organisation av den statliga personalutbildningen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att med avslag på proposition 1983/84:100 bil. 15 i den del det rör riktlinjer för den centrala statliga personalutbildningens organisation hos regeringen begär förslag i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G7021938 · 1984-01-23 00:00:00 — Översyn och förenkling av de regionalpolitiska stödformerna De regionalpolitiska stödformerna har utvecklats successivt och omfattar lokaliseringsstöd, transportstöd, offertstöd, flyttningsbidrag, glesbygdsstöd, stöd till industrilokaler, sysselsättningsstöd, stöd från utvecklingsfonderna och Norrlandsfonden, de regionala investmentbolagen och industriellt utvecklingscentrum. Dessa olika stödformer distribueras i ett invecklat system av olika myndigheter på regional och central nivå. Till dessa olika stödformer är knutet ett alltmer omfattande system av villkor för att stödet skall få utnyttjas. Vissa av dessa villkor framstår alltjämt som viktiga medan andra utgör byråkratiska hinder för att snabbt och effektivt bringa stödet till verkan. Detta gäller t. ex. kraven på könskvotering. Vidare är det så att medel icke alltid får utnyttjas alternativt mellan olika stödformer, vilket leder till att vissa medelsramar snabbt urholkas medan andra står outnyttjade. Det torde nu ha vunnits stor erfarenhet ute på länsstyrelserna av hur de olika regionalpolitiska stödformerna kan utnyttjas och hur resp. län kan tillgodogöra sig stöden på effektivaste möjliga sätt. Tiden torde alltså vara kommen att radikalt förenkla stödsystemen, rensa bort onödiga villkor och krav, decentralisera beslutsfattandet till länen och bygga regelsystemet på mer generella principer. Förenkling av regelsystem och decentralisering får emellertid icke leda till inomregional obalans eller snedvriden konkurrens. Syftet bör vara att länsstyrelserna i större utsträckning bör få disponera medelsramarna på ett friare sätt. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn och förenkling av de regionalpolitiska stödformerna i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()
mot · G7021939 · 1984-01-25 00:00:00 — Översyn av lagen om anställningsskydd 23 § i lagen om anställningsskydd anger följande rättigheter: Arbetstagare som har nedsatt arbetsförmåga och som på grund därav har beretts särskild sysselsättning hos arbetsgivaren skall, om det kan ske utan allvarliga olägenheter, få företräde till fortsatt anställning. Paragrafen ger alltså en förstärkt ställning för vissa anställda, utöver turordningsreglerna i 22 §. Nedsatt arbetsförmåga avser här endast arbetstagare som av denna anledning har svårighet att behålla eller erhålla anställning. Vad som föranlett nedsättningen saknar betydelse. Som exempel på särskild sysselsättning kan nämnas anställning med lönebidrag och då bidrag utgått för särskilda anordningar på arbetsplatsen. Syftet med bestämmelsen i 22 §, som till skillnad från lagens övriga regler är tvingande, är att en arbetstagare som på grund av handikapp beretts särskild sysselsättning skall slippa delta i den konkurrens som turordningsreglerna ger. För det fackliga organisationerna är en stärkt tillämpning av 23 § inte helt oproblematisk. Det finns tillfällen då den kan komma i konflikt med turordningsreglerna i 22 § eller andra avtalade turordningsregler. I sådana fall kan det också vara svårt för den berörde arbetstagaren att hävda sin rätt. En förutsättning för tillämpningen av 23 §är att någon form av samhällelig åtgärd vidtagits. Ansvarig myndighet är i detta fall länsarbetsnämnderna. Det kan därför anses rimligt att länsarbetsnämnden ges en aktiv roll vid uppsägning där anställningsskydd enligt 23 § kan hävdas. Hur detta ansvar för länsarbetsnämnderna närmare skall utformas bör överlämnas för ytterligare utredning. Med stöd av ovanstående hemställs att begär att regeringen närmare utreder formerna av en förändring av lagen om anställningsskydd enligt ovan.
mot · G7021940 · 1984-01-25 00:00:00 — Förenklade regler för bidrag till arbetstekniska hjälpmedel Ansvaret för arbetstekniska hjälpmedel till handikappade ligger på arbetsmarknadsverket. Ett tak för bidraget är satt till . Vissa möjligheter att överskrida det finns emellertid. Reglerna för arbetstekniska hjälpmedel kan ibland vara onödigt krångliga och leda till långa väntetider för dem som behöver dem. För hjälpmedel upp till ett belopp på . är länsarbetsnämnden ansvarig. När det gäller högre belopp hänskjuts beslutet till AMS. Denna regel torde inte fylla någon funktion. Länsarbetsnämnderna har kompetens att själva fatta beslut även för högre belopp än . Resultatet kommer också att bli kortare väntetider för dem som behöver hjälpmedlet och därmed ett rationellare utnyttjande av resurserna. En stor del av de arbetstekniska hjälpmedlen utprovas vid arbetsmarknadsinstituten med särskilda resurser för handikappade. Den arbetssökande får där möjlighet att träna på det hjälpmedel han behöver för sitt arbete. Därmed får också personalen vid instituten en god kunskap om vilka hjälpmedel som kommer att behövas i arbetet. Arbetsmarknadsinstituten har emellertid ingen möjlighet att besluta om bidrag för arbetstekniska hjälpmedel, utan beslutet måste fattas av den sökandes hemlänsarbetsnämnd. Även detta förfarande leder till onödiga väntetider med längre inskrivningstider som följd. Varken den enskilde eller samhället torde tjäna på detta. Förslag har lagts om att ansvaret för arbetstekniska hjälpmedel skall överföras till landstingen. Stora fördelar finns att vinna med en sådan organisation. Frågan utreds f. n., och ett förslag kommer förmodligen att presenteras under detta år. Förslagen i denna motion skall därmed omfatta tiden fram till en eventuell förändring av huvudmannaskapet för arbetstekniska hjälpmedel. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att länsarbetsnämnderna även ges rätt att besluta om bidrag till arbetstekniska hjälpmedel som överstiger . 2. att beslutar att arbetsmarknadsinstituten med särskilda resurser för handikappade ges rätt att besluta om bidrag för arbetstekniska hjälpmedel.
mot · G7021942 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1942 m. fl. Ökat antal beredskapsarbeten inom den statliga kontorssektorn Just nu pågår ett intensivt arbete för att hitta meningsfulla arbetsuppgifter för beredskapsarbete. Främst är det i kommuner och landsting som sådana investeringar görs. I den statliga sektorn måste naturligtvis också insatserna öka i detta avseende. En viktig och i hög grad meningsfull del av beredskapsarbetena finns inom den s.k. BAMU-verksamheten. Där har beredskapsinsatserna kunnat kombineras med ett annat stort behov, nämligen utbildning av befintlig arbetskraft. har BAMU varit inriktat på vårdyrkena. Inom den statliga sektorn finns en stor kontorsarbetsmarknad. Med tanke på den snabba tekniska utvecklingen på kontorssidan torde det finnas ett stort behov av vidareutbildning för statens kontorspersonal. Vi anser att detta behov skulle gå utmärkt att kombinera med strävan att få fram fler beredskapsarbeten inom den statliga sektorn och vill föreslå att regeringen initierar ett sådant BAMU-program inom befintliga ramar för arbetsmarknadsutbildning- och beredskapsinsatser. Med hänvisning till de ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om BAMU i den statliga kontorssektorn. () ()
mot · G7021943 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1943 m. fl. Den s. k. frikretsen i lagen om anställningsskydd Enligt lagen om anställningsskydd (LAS) undantas från lagens tillämpning arbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgiften och anställningsvillkoren får anses ha företagsledande eller därmed jämförlig ställning. Detta har i förarbetena tolkats så att i små företag normalt ingen utom företagsledaren anses undantagen från lagen. I medelstora företag torde undantaget gälla verkställande direktören, hans ställföreträdare och möjligen ytterligare någon tjänsteman med speciellt självständigt ansvar. I större företag anses undantaget gälla direktionsmedlemmar och tjänsteman som har en självständig ställning som chef för en större gren av verksamheten. Denna snäva gränsdragning avseende främst mindre företag är inte riktigt tillfredsställande. Gränsdragningen mellan ett mindre och medelstort företag är mer än oklar. Det finns exempelvis företag med stor omsättning som är marknadsledande, men som ändå omfattas av definitionen på småföretag. I denna typ av företag är det inte givet att endast företagsledaren skall anses undantagen från LAS. Det vore därför naturligt om hos regeringen hemställde om en översyn av 1 § LAS för att om möjligt utvidga omfattningen av den s.k. frikretsen i mindre företag. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av 1 § lagen om anställningsskydd i syfte att undersöka behovet av en utvidgning av den s. k. frikretsen i mindre företag. () ()
mot · G7021946 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Ett flertal lagar ger de anställda rätt att vara lediga från arbetet med eller utan lön. Som exempel kan nämnas förtroendemannalagen, studieledighetslagen och föräldraledighetslagen. Flera lagar har tillkommit i det goda syftet att skapa bättre fortbildningsoch föreningsvillkor för de anställda. Ett problem med lagarna är att arbetsgivarens skyldigheter är uttryckta med abstrakta formuleringar i lagtexten. Lagarna har därför blivit mycket svårhanterliga för den enskilde arbetsgivaren. Mot bakgrund av denna kritik tillsattes 1980 i en översyn av de olika ledighetslagarna. Bland de frågor som främst skulle granskas var bl. a. varseltidernas längd vid återkomst från studier, begränsning av studieledighetslagens bredd, problem i samband med studier på arbetstid med timstudiestöd. Detta arbete har emellertid inte aktualiserats i . De frågor som i stället tagits upp berör svenskundervisningslagen och föräldraledighetslagen. Mot bakgrund av de problem de olika ledighetslagarna kan orsaka främst i de mindre företagen är det av vikt att det arbete som påbörjades får fortsätta så att förslag till förändringar för att anpassa lagarna också till de mindre företagens situation kan framläggas under innevarande år. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående behovet av en översyn av ledighetslagarna. () () . () () () () ()