mot · G7022779 · 1984-04-09 00:00:00 — m. fl. Fortsatt valutareglering (prop. 1983/84:151) I proposition 1983/84:151 föreslås att valutaregleringen förlängs ytterligase , dvs. För yttrande läggs fram förslag till förordning om fortsatt giltighet av valutaförordningen . Enligt vår mening är det nu hög tid att liberalisera valutalagstiftningen. Valutalagen har varit i oavbruten tillämpning . Redan det förhållandet att den har karaktären av beredskapslagstiftning, avsedd för extraordinära krislägen, är ett tillräckligt skäl för en genomgripande översyn. Frågan om valutaregleringens roll för utformningen av penning- och valutapolitiken utreds av valutakommittén (E 1977:03). Kommittén har arbetat utan att presentera ett slutbetänkande trots att ett sådant har utlovats för länge sedan. 1980 framlades delbetänkandet Valutareglering och ekonomisk politik (SOU 1980:51). Där presenterades ett antal expertrapporter, som belyste valutaregleringens samhällsekonomiska verkningar och regleringens ställning som ekonomiskt-politiskt instrument. De omfattande analyser och entydiga slutsatser som återfinns i dessa expertrapporter är enligt vår mening ett tillräckligt omfattande beslutsunderlag för en liberalisering av lagstiftningen. bör därför mycket snabbt kunna lägga fram ett konkret förslag om avskaffandet av valutaregleringen i dess nuvarande form. De slutsatser som kan dras av expertrapporterna är att valutaregleringen har skadliga effekter på samhällsekonomin, att den minskar möjligheterna att uppnå samhällsekonomisk balans och att den är olämplig för att styra kapitalrörelserna. Det finns dessutom andra ekonomisk-politiska instrument som är effektivare och har lägre samhällsekonomiska kostnader. Valutaregleringen kan ses som ett medel i penningpolitiken. Enligt propositionen syftar regleringen till att öka möjligheterna att föra en oberoende penningpolitik. Om detta kan för det första sägas att valutaregleringens effektivitet har minskat betydligt . Till följd av de stora möjligheterna till privata kapitalrörelser i anslutning till utrikeshandeln styrs den svenska räntenivån i mycket stor utsträckning av räntorna i utlandet. Anknytningen till de utländska finansiella marknaderna till följd av utlandsupplåningen har ytterligare minskat våra möjligheter att föra en självständig räntepolitik. Valutaregleringen har inte kunnat förhindra en sådan utveckling. För det andra behöver inte en minskad penningpolitisk självständighet innebära att möjligheterna att föra en framgångsrik ekonomisk politik i stort reduceras. Tvärtom kan fria kapitalrörelser spela en positiv roll genom att tvinga fram en mer stabil och disciplinerad ekonomisk politik, som bl. a. kan bidra till att företag och arbetsmarknadsorganisationer visar större återhållsamhet i pris- och lönebildningen. För det tredje finns det gott om exempel i vår omvärld på att det går att upprätthålla en viss penningpolitisk självständighet utan valutareglering. Slutsatsen blir att valutaregleringens stabiliseringspolitiska värde är mycket begränsat. Dessutom är valutaregleringen ett ineffektivt medel för att nå penningpolitisk självständighet. Det är bättre och effektivare att använda mer marknadskonforma medel. Utformningen av den nuvarande valutaregleringen innebär även ett onödigt uppgiftslämnande från företag, banker och privatpersoner. statistik- och kontrollverksamhet medför stora kostnader för alla inblandade som inte motsvaras av några positiva effekter. Vidare hämmar regleringens utformning bankernas möjligheter att betjäna kunderna på det mest effektiva sättet. Valutaregleringen är ett exempel på svensk isolationism. Många länder i vår omvärld har avskaffat eller minskat regleringen av valutatransaktioner. slopade sin valutareglering utan några störningar för samhällsekonomin. 1 har valutapolitiken liberaliserats fr. o. m. . a. har handeln med utländska värdepapper och terminsaffärer avreglerats. I har en offentlig utredning lagt fram förslag om betydande valutaliberaliseringar. Enligt vår uppfattning är det väsentligt, bl. a. för det nordiska samarbetet, att valutalagstiftning harmoniserar med och . bör inte upprätthålla hårdare valutarestriktioner än våra nordiska grannländer. Mot den ovan angivna bakgrunden bör valutaregleringen förlängas endast som oundgängligen behövs för att ny lagstiftning skall hinna träda i kraft. bör skyndsamt lägga fram förslag i liberaliserande riktning som beaktar utvecklingen i , och samt de nämnda exportrapporternas slutsatser. Vi anser att valutakommittén bör få i uppdrag att senast lägga fram liberaliseringsförslag som kan träda i kraft till . Det bör ankomma på regeringen att utarbeta erforderliga författningsändringar. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att med avslag på proposition 1983/84:151 beslutar att tillämpningen av valutalagen skall gälla t. o. m. och uttalar att valutaförordningen skall äga fortsatt giltighet till , 2. att hos regeringen begär förslag om liberalisering av valutalagstiftningen i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () ()