mot · G802214 · 1984-11-19 00:00:00 — m. fl. Ändring i lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet (prop. 1984/85:60) 1 proposition 1984/85:60 föreslås att en arbetssökande som inte har fått en anställing eller en arbetstagare som inte har fått en befordran eller en utbildning för befordran, har rätt att få begära en skriftlig uppgift av arbetsgivaren om arten och omfattningen av utbildning, yrkeserfarenhet och andra jämförbara meriter beträffande den av motsatt kön som fick arbetet eller utbildningsplatsen". Utifrån det i och för sig mycket vällovliga syftet att öka jämställdheten mellan kvinnor och män i arbetslivet har regeringen föreslagit en princip, som visserligen till en del överensstämmer med praxis för statlig tjänstetillsättning, men som inte alls passar in inom den privata sektorn. Statliga tjänstetillsättningar i har präglats av att mycket stor hänsyn tas till formella meriter. Offentlighetsprincipen har också medfört att dessa uppgifter i efterhand blivit kända för medsökande. Detta tillsammans med möjligheten att överklaga en tjänstetillsättning till högre instanser har medfört att det, t. ex. inom utbildningsväsendet, utvecklats en tradition att vid överklaganden försöka ifrågasätta meriterna hos den som fått tjänsten. Det statliga tjänstetillsättningssystemet har funnits . Det finns ingen anledning att i detta sammanhang ifrågasätta dess funktion. Men bara för att ett system hjälpligt kan fungera inom den offentliga sektorn får man inte tro att det också kan införas inom den privata sektorn. Anställningsbeslut inom privata företag sker i mindre utsträckning på formella meriter. De baseras på de personliga kvalifikationer som de sökande uppvisar. Det är också på detta sätt som anställningsbeslut bör ske inom den privata sfären. Den svenska arbetsmarknaden får inte utvecklas på ett sätt som innebär att formella meriter får en allt överskuggande betydelse. Detta vore naturligtvis inte heller någon utveckling som skulle gynna kvinnornas ställning på arbetsmarknaden. Efter lagrådsremissen har ett förtydligande skett i lagtexten som innebär att arbetsgivaren endast är skyldig att upplysa om arlen och omfattningen av utbildning, yrkeserfarenhet och andra jämförbara meriter. Lagrådet säger i sitt yttrande att arbetsgivaren blir skyldig att uppge vilken utbildning och yrkeserfarenhet som den anställde har, men att denne däremot inte behöver redovisa vilka betyg och andra omdömen som den anställde erhållit vid utbildning eller tidigare yrkesverksamhet. Som tidigare påpekats föregås inte anställningsförfarandet inom den privata sektorn av en formaliserad meritvärdering. Därför saknar lagparagrafen reell betydelse. Det är inte heller önskvärt att genom lagstiftning åstadkomma ett formaliserat förfarande. Ökad jämställdhet inom arbetslivet kan inte nås genom bestämmelser som reglerar hur tjänster skall tillsättas eller vilken insyn medsökande skall ha vid tjänstetillsättningar. Arbetsgivaren måste dessutom alltid ha rätten att bestämma vem som är mest lämpad för en viss uppgift. Med stöd av ovanstående hemställer vi att beslutar att avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet vad avser 5 a §. . HÖGMARK (m) () () () ()