mot · G8021307 · 1984-01-01 00:00:00 — och vid landsarkiven i m. fl. Många hävdar att den som inte känner sina rötter lätt blir en otrygg människa, som har svårt att finna sig till rätta i samhället. Tack vare att mormonerna i är speciellt intresserade av vilka som var deras förfäder och hur de levde, har de plöjt igenom tidigare århundradens kyrkobokföring i alla svenska socknar. Som tack för tillmötesgåendet överlämnade de en filmkopia av den aktuella bokföringen till . iordningställda ytterligare kopior har gjort det möjligt att släktforska, utan att ständigt och jämt behöva bläddra i de ömtåliga originalen. Det är möjligt att den gröna vågen bidrog till att intresset för släktforskning ökat lavinartat under det senaste årtiondet. Genom studiecirklar etc. har allt fler lärt sig att läsa handstilar från äldre århundraden. Och ju mer man studerat desto mer har intresset vuxit. Efter hand har detta lett till att trycket på de olika landsarkiven liksom på har blivit så stort att det varit svårt att tillgodose såväl yrkesforskarna från universitet och högskolor som släktforskare på amatörbasis. Nya kopior och bättre tillgång till läsapparater för filmerna har ändå hitintills gjort det möjligt att motsvara önskemålen, även om det knakat litet i fogarna . har detta skapat välkommen sysselsättning åt specialutbildad lönebidragsanställd personal, något som i sin tur frigjort arkivarieutbildad personal för mera kvalificerade arbetsuppgifter. Dessvärre har det statsfinansiella läget gjort att man nu utreder, om man inte skulle kunna spara pengar även på landsarkiven. Men eftersom kostnaderna vid dessa till består av personal- och lokalkostnader, resulterar besparingar i personalminskningar och avkortat öppethållande. Detta skulle direkt leda till avsevärt sämre service och tillgänglighet främst mot dem som släktforskar för att "finna sina rötter. Ev. personalindragningar måste av naturliga skäl främst drabba de lönebidragsanställda, vars löner täcks av AMS. Men det torde knappast finnas annan lämplig sysselsättning för dessa personer. Indragningen leder därför knappast till någon besparing utan bara till att vederbörande får uppbära arbetslöshetsunderstöd i stället för att arbeta med meningsfulla arbetsuppgifter med lönebidrag. Det finns också de som hävdar att ett minskat öppethållande i realiteten innebär att offentlighetsprincipen för äldre handlingar stryps. Många forskare bor ju långt från närmaste landsarkiv och har varken råd eller tid att alltför ofta resa dit utan vill i stället studera så många timmar som möjligt. Än allvarligare synes det oss dock vara att inte ens med nuvarande personaluppsättningar klarar landsarkiven på ett tillfredsställande sätt att sköta bokbinderi- och konserveringsverksamheten. Detta leder i sin tur till att många handlingar på grund av att de är ömtåliga och hårt slitna över huvud taget inte blir tillgängliga för forskning. Detta medför givetvis i många fall allvarliga olägenheter för den aktuella forskaren. Till detta kommer att det finns ett akut behov av att mikrofilma t. ex. bouppteckningar efter 1860 och kyrkoskrivningshandlingar . Även detta leder till nackdelar för forskarna. Mot denna bakgrund måste vi konstatera att det inte finns några besparingsmöjligheter vid landsarkiven, om man inte vill allvarligt försvåra och i vissa fall rentav omintetgöra - forskarnas verksamhet där. Det torde dessutom var uppenbart att dessa besparingar knappast kan ha någon statsfinansiell betydelse, utan närmast är ett uttryck för ett olämpligt osthyvelstänkande. Under hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande konsekvenserna av eventuella besparingar vid landsarkiven i m. fl. () () minab/gotab 1985 79774