mot · G702986 · 1984-01-20 00:00:00 — I försvaret av mänsklighetens kulturarv står som en särskild uppgift för vårt folk att slå vakt om det svenska språket. Vad är det då för särskilt med det svenska språket och varför bör vi eftersträva att göra det så uttrycksfullt som möjligt? I och för sig kan goda och visa tankar uttryckas också på andra språk, ibland även med viss fördel, eftersom de i många fall är rikare än det svenska. Men det historiska faktum vi har att utgå ifrån är den svenska nationen för vars bildande och upprätthållande det gemensamma språket är en viktig förutsättning. Vår träning till tänkande och språkligt uttryck har väsentligen skett på det svenska språket. Vi har ett värdefullt kulturarv att bevara och vidareutveckla. I nationernas orkester är det vi som svarar för den svenska stämman. Ingen annan åtar sig den uppgiften eller är bättre skickad att göra det. Det svenska språket och dess rikedom är hotade av många tendenser i dagens värld. Det drabbas av en kommersialisering som över huvud taget hotar kulturen. Det har en mäktig fiende i de stora transnationella koncernerna som för att främja sin marknadsföring och sina profitintressen söker stöpa människor i alla länder i samma form. Det är inget uttryck för någon inskränkt nationalism att försvara det svenska språket och den svenska kulturen mot dessa tendenser. Internationalism skall inte innebära förflackning och likriktning utan ökad kulturell rikedom för alla genom ömsesidigt utbyte. Även ur demokratins och yttrandefrihetens synpunkt är värnet av det svenska språket och den svenska litteraturen betydelsefullt, ja grundläggande. Betydelsen av litteraturens utveckling för försvarandet och berikandet av språkskatten kan inte nog betonas. Författarna är språkets nyskapare, dess djärva spanare som ständigt är i rörelse för att utforska nya områden och bygga nya världar. Litteraturen är en viktig förmedlare mellan generationerna och mellan människorna i dagens samhälle. Den förmedlar på ett skapande sätt erfarenheter i ett rikt mått, som vi annars under ett människoliv inte har möjlighet att tillägna oss. Det skrivna språket och boken blir alltmera oumbärliga som vapen både för försvar och anfall i när det svenska språket hotas av snöpning på dataskärmar och i hemterminaler. Den klassiska litteraturen är därvid av speciell betydelse. De svenska klassikerna är oundgängliga för att förmedla gångna tiders tänkesätt och tidigare generationers erfarenheter, för att bevara kontinuiteten i den kulturella utvecklingen, och de utgör för dagens människor viktiga delar 1 1983/84. av deras kulturarv. I skolan liksom i all uppfostran bör de utgöra en viktig beståndsdel. Det är mot denna bakgrnd närmast en nationell skandal att de svenska klassikerna på litteraturens område i så ringa utsträckning finns att tillgå i bokhandeln. Inte bara bokförlagen utan främst statsmakterna måste påta sig ansvaret för ett annat sakernas tillstånd. Enligt min uppfattning bör ett särskilt svenskt klassikerbibliotek skapas, bestående till en början av förslagsvis femtio band och med målsättningen att senare utökas. Böckerna bör vara billiga men vackra. Särskilda åtgärder bör vidtas för att klassikerbiblioteket skall finnas tillgängligt i alla skolor, hos alla bokhandlare osv. bör ges i uppdrag att i samråd med bokbranschen finna de lämpligaste formerna för produktion och distribution. Med hänvisning till det ovan anförda och med anledning av proposition 1983/84:100 föreslås att beslutar om upprättande av ett svenskt klassikerbibliotek och som en första åtgärd i statsbudgeten för /85 under Bil 10, punkten G 12. Litteraturstöd, anslår .