mot · G8022257 · 1984-01-01 00:00:00 — Regeringen bör därför inrätta en data-miljö-kommission för utredning av arbetsmiljöriskerna med den nya tekniken, främst datorisering, som skyndsamt lägger fram riktlinjer för en bra arbetsmiljö, inkl. synpunkter på arbetspassens längd, syn-ergonomiska krav m. m. delade vpk:s uppfattning i många av dessa frågor och hänvisade till pågående författningsarbete inom arbetarskyddsstyrelsen avseende flera fysikaliska risker och även till flera utredningar kring arbetsmiljö och datorisering. Vpk:s krav kvarstår emellertid och upprepas. En data-miljö-kommission för att bevaka och värdera forskningsrapporterna förefaller nödvändig för att hålla beredskapen hög avseende negativa följder av den snabba datoriseringen. De ergonomiska riskerna, i sin mer begränsade betydelse av arbetsställningar och arbetsmoment som leder till sjukdomar i främst muskler och leder, har genomgått förändringar . var tunga lyft det avgörande problemet, medan ensidiga rörelser och statisk belastning numera är ett större problem. Det allvarliga i de ergonomiska riskerna visar sig i den höga andelen sjukfrånvaro och förtidspension på grund av skulder-, rygg- och ledbesvär. Dessa besvär har inte alla sin grund i dåliga arbetsställningar, men med bättre ergonomisk utformning av arbetsplatserna hade de drabbade ofta sluppit besvär och utslagning. Lyft- och bärarbete är också en jämlikhetsfråga. Den fysiska lyft- och bärförmågan är genomsnittligt betydligt mindre hos kvinnor än hos män. Detta betyder att kvinnor i allmänhet får anstränga sig betydligt mer för att utföra samma arbete jämfört med männen. Att underlätta lyft- och bärarbete är således en viktig jämlikhetsfråga för att kunna erbjuda samma möjlighet till arbete. Forskningen kring långtidseffekter av olämpliga belastningar har varit särskilt eftersatt och är besvärlig eftersom många faktorer samverkar. Ryggvärk, nedsatt muskelkraft och förslitna leder är mindre dramatiska effekter än död och cancer men utgör likafullt plågsamma, invalidiserande och utdragna lidanden. Dessutom är de synnerligen utbredda i befolkningen och drabbar särskilt dem som har tunga arbeten i dåliga arbetsställningar. Led- och muskelsjukdomar (reumatiska) är folksjukdomar och arbetarklassens gissel. Arbetarskyddsstyrelsen och arbetsmarknadsministern prioriterar sådan forskning. bör uttala ett särskilt stöd för denna forskning liksom för utvärderingar av förändringsåtgärder. Organisatoriska och sociala risker Organisatoriska och sociala risker, eller psykosociala risker berör särskilt grundfrågan om makten över arbetsplatsen. Den starkt begränsade betydelsen av arbetsmiljölagens vackra ord om den psykosociala miljön framgår också av det stympade dokument som efter segslitna förhandlingar mellan SAF och arbetarskyddsstyrelsen blev en författning (Psykiska och sociala aspekter på arbetsmiljön) med råd och rekommendationer med inte bindande regler. Skiftesarbetet bör minimeras, liksom ensamarbete. Ett reellt inflytande över personalpolitik, tillsättning av arbetsledning och löneformer har självfallet stor betydelse. Rätten till arbete måste förstärkas. Utslagningen och sjukligheten till följd av arbetsmiljön kan minskas genom facklig kamp och lagstiftning. Bland invandrare, ensamföräldrar och arbetshandikappade finns särskilda behov som bör tillgodoses i arbetets utformning. Dessa frågor berör även bostadspolitiken, tillgången på bra barnomsorg, utbildningspolitiken, jämställdhetsfrågor m. m. som ligger utanför arbetsmiljöområdet i den mer begränsade betydelse som denna motion avser. Myndigheter med uppgifter för arbetsmiljön () dominerar myndigheternas insatser på arbetsmiljöområdet. Utöver administrativa avdelningen består ASV av tillsynsavdelningen, som främst verkar genom sina 19 yrkesinspektionsdistrikt och genom föreskriftsarbetet, samt forskningsavdelningen som är största arbetsmedicinska forskningsenhet med trehundra anställda. sorterar under och leds av en styrelse, som består av representanter för arbetsmarknadens parter, riksdagsmän samt . anordnar kurser för företagshälsovårdens personal. Det lokala arbetet i yrkesinspektionen övervakas och leds av yrkesinspektionsnämnder, vilka i sin tur är sammansatta av representanter för parterna samt en representant för kommun och landsting. tionen och yrkesinspektörerna har utsatts för åtskillig kritik. I de fall lagen, kungörelsen och föreskrifterna inte utnyttjas eller alltför långa dispenser ges är detta naturligt. Kritiken bör emellertid i första hand riktas mot de ramar som fastlagts av . personal kan knappast anklagas för att den inte överskrider de lagbestämmelser och föreskrifter som fastlagts ovanifrån. Små arbetsställen med endast ett fåtal anställda övervakas främst av kommunala tillsynsmän från hälsovårdsnämnden. En starkare samordning med yrkesinspektionen bör utvecklas och utreds . Dessutom finns vissa specialinspektioner, t. ex. sprängämnesinspektionen och . Vpk anser att de arbetande kan ha gott stöd i en välfungerande yrkesinspektion. Det avgörande inflytandet över många frågor bör dock ligga på den lokala fackföreningen. Många arbetsplatser saknar emellertid egen fackklubb på grund av för få anställda, och på andra ställen kan det lokala facket vara svagt. Då behövs ett statligt tillsynsorgan. Eftersom arbetsmiljölagen är grundad på klassamverkan tenderar yrkesinspektionens arbete till att sträva efter kompromisslösningar. De fackliga representanterna bör ha majoritet i såväl som yrkesinspektionsnämnderna, vilket även LO och TCO krävt. kan emellertid aldrig överta fackets kamp för en riskfri arbetsmiljö eller bestämmanderätten över arbetsmiljön. Arbetsmiljölagen är hörnstenen för bestämmelser och sanktioner kring arbetsmiljöns risker. Vid riksdagsbehandlingen (se partimotion 1976/ 77:149) levererade vpk en omfattande kritik mot varje kapitel i lagen. Lagen bedömdes som ett visst framsteg i kampen för en bättre arbetsmiljö men helt otillräcklig eftersom den slog fast att det dagliga och lokala arbetsmiljöarbetet skall bygga på klassamarbete. Kritiken preciserades i 31 satser och sammanfattades i fyra punkter. Fackföreningarna fick inga avgörande konkreta maktbefogenheter. De övergripande arbetsmiljöproblemen om arbetstakt, jäkt och stress, utslagning och utsortering överlämnas helt till förhandlingar enligt medbestämmandelagen. Lagen var en ramlag, som överlämnade alltför viktiga beslut till arbetarskyddsstyrelsen. röstade ned vpk:s ändringsförslag. Ingenting har skett som skulle motivera några ändrade krav från vpk:s sida. Kampen för dessa saker förs på arbetsplatserna, och i likhet med många tidigare vpk-krav kommer de att genomföras när opinionen vuxit sig tillräckligt stark. En del av ansvaret för lagens otillräcklighet måste läggas på arbetarskyddsstyrelsens ledning som inte förmått fylla ramlagen med ett bättre måste ta sitt politiska ansvar för arbetsmiljön och analysera lagens uteblivna effekter. En identisk text fanns i vpk:s förra motion i arbetsmiljöfrågan, och socialutskottet framförde åter med instämmande sitt stöd för partssamverkan (se inledningen på denna motion) och påstod vidare att vår tidigare motion (1983/84:1069) inte angett i vilka avseenden arbetsmiljölagens effekter skulle ha uteblivit samt yrkade avslag. Enligt arbetsmiljölagen skall arbetsmiljön vara tillfredsställande från såväl fysisk som psykisk synpunkt. Vpk anser inte att en arbetsmiljö är tillfredsställande när mer än 100 dödsfall, 100 000 olycksfall, 20 000 arbetssjukdomsanmälningar och 10 000-tals förtidspensioneringar inträffar . Har arbetsmiljölagen då haft avsedda effekter? Var det detta som avsågs med ramlagen? nonchalanta avfärdande av kravet på att utvärdera arbetsmiljölagens effekter och brister är upprörande och tyder på kallsinnighet för arbetsmiljöns brister. Arbetsskadeförsäkringslagen (LAF) trädde i kraft och innebar väsentliga förbättringar och utvidgningar i förhållande till den tidigare yrkesskadeförsäkringslagen . Det verkliga utfallet av lagen är ännu svåröverblickbart trots att gått, vilket beror på den stora ärendebelastningen inom försäkringskassor och överklagningsinstanser. Många beslut måste avvakta prejudicerande utslag i de regionala försäkringsrätterna och försäkringsöverdomstolen, som är högsta instans i ärenden om socialförsäkringar, vilket ytterligare försenar ärendena. Dessa svårigheter kunde ha förutsetts vid lagens antagande. Förseningarna innebär för många cancersjuka och andra svårt sjuka arbetare att ersättningen aldrig betalas ut . Oklarhet i ersättningsfrågor har visat att praxis varierar kraftigt mellan olika försäkringskassor, vilket leder till stora orättvisor för de många drabbade. Om regeringen och myndigheterna såg de arbetandes hälsa och rättigheter som en förstahandsfråga hade de uppkomna förseningarna aldrig fått uppstå. Åtgärder har sent omsider vidtagits, och utredning pågår, men problemet kvarstår. De ersättningsberättigade har rätt att kräva besked efter samordningstiden i normalfallet. Företagshälsovård i större företag och företagshälsovårdscentraler för flera företags anställda utgör den första specialiserade arbetsmiljöinstansen för de anställda med normalt en medicinsk och en teknisk del (läkare, företagssjuksköterska och skyddsingenjör). Endast hälften av alla arbetande har emellertid tillgång till fullt utbyggd företagshälsovård. sovården regleras genom avtal mellan LO, PTK och SAF samt motsvarande på den statliga och den kommunala sidan. Regeringen lade fram proposition 1984/85:89 om företagshälsovård och arbetsanpassning. 1 vpk:s motion om propositionen kritiserades den kompromiss som arbetsmarknadsministern föreslog och som innebär att yrkesinspektionen endast i särskilt grava fall kan förelägga om obligatorisk företagshälsovård. Medicinsk och teknisk experthjälp till skyddsarbete skall vara en rättighet på alla arbetsplatser. bör avvisa propositionen i dessa avsnitt och i stället införa obligatorisk företagshälsovård för alla såsom t. ex. gäller i . Enligt avtalen skall företagshälsovården vara underställd skyddskommittén eller särskilda kommittéer med majoritet för de anställda. Detta är ett väsentligt framsteg men långt ifrån tillräckligt för att garantera frihet från arbetsgivarstyrning. Rekrytering och anställningsförhandlingar sköts av personalavdelningen eller en verkställande direktör för en företagshälsovårdscentral, där ofta långt mer än ordinära förmåner kontrakteras. Den företagsläkare som öppet ställer sig på fackets sida kan hamna i onåd och riskera sin anställning, men det får inte råda något tvivel om att företagshälsovården skall betjäna de anställda. Därför måste också de anställda ha hela inflytandet över tillsättningen och ledningen av företagshälsovården. Samordning med , som har det övergripande ansvaret för hälso- och sjukvården, bör ske, och anställningen ordnas via , även om företaget självfallet skall bekosta företagshälsovården och de lokala fackföreningarna utgöra företagshälsovårdens ledningsorgan. De privatanställda företagsläkarna innebär en utvidgning av det privata sjukvårdsområdet och försvårar samhälleliga prioriteringar. Vpk och LO har länge krävt utbyggnad av de yrkesmedicinska klinikerna vid i första hand regionsjukhusen men även länssjukhusen. presenterade utredning om företagshälsovård och yrkesmedicin ett delbetänkande som skulle tillgodose detta krav. Yrkesmedicinska kliniker Finns nu i alla regioner men har inte uppnått avsedd storlek i flertalet fall. Än mindre sker uppbyggnad på länsplanet utom i några fall. Yrkesmedicin på länsplanet skulle underlätta företagshälsovårdens utbyggnad och förbättra det förebyggande arbetet. I förhandlingarna med om ersättning för vissa vårdkostnader bör motprestationer i form av utbyggda yrkesmedicinska och miljömedicinska kliniker resas. Den svenska arbetsmiljöforskningen fick ett väkommet och betydande bidrag genom arbetarskyddsfonden (ASF). Ur fondens medel bekostas inte bara forskning utan även utbildning och information (t. ex. tidskriften och arbetarskyddsnämndens undervisningmaterial) samt tillkom i samband med MBL. Fackliga företrädare har fått ett betydande inflytande och finns med i referensgrupper. ASF:s positiva betydelse undanröjer emellertid inte vpk:s och flera fackförbunds krav på ett fackligt forskningsinstitut. Ett sådant fackligt institut skulle självt prioritera forskningsområdet, aktivt verka för att samla upp erfarenhet bland medlemmarna och låta dessa delta i forskningsprojekt, medverka i utbildning och information, vara ett kraftfullt remissorgan i arbetsmiljöfrågor och en motvikt till den omfattande kunskap som innehas av arbetsgivarnas representanter i företagen. Den kvalificerade arbetsmiljöforskningen bör ske vid arbetsmiljöinstitutioner på medicinska och tekniska universitet. finns arbetsmedicinska universitetsinstitutioner endast vid och . Vid de tekniska högskolorna finns vissa institutioner med arbetsmiljöinriktning. Det är ett naturligt krav att arbetsmedicinska institutioner finns vid varje medicinskt universitet, liksom arbetsmiljöinstitutioner vid de tekniska högskolorna, för att skapa kontinuitet i forskningsarbetet och för att kunna erbjuda kvalificerad grundutbildning liksom forskarhandledning. Synnerligen oroande men inte överraskande rapporter om svartlistning av forskare från SAF:s sida har avslöjats. För arbetsgivaren obehagliga fakta döljs, och facket har inte rätt att ta in egna utredare. Arbetsmiljöfrågorna belyser den oförenliga motsättningen mellan kapital och arbete och klassamarbetets omöjlighet. De fackliga organisationerna skall ha lagstadgad rätt att inkalla all expertis och få tillgång till allt arbetsmaterial som behövs. Med hänvisning till det anförda föreslås* att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag som innebär 1. att den lokala fackföreningen får vetorätt angående löneform vid arbeten som är förenade med olycksfallsrisk, 2. att en parlamentarisk utredning tillsätts för att analysera orsakerna till de få fällande domarna i arbetsmiljömål och för att föreslå åtgärder, 3. att preciserade säkerhetsmarginaler vid fastställande av hygieniska gränsvärden tillämpas utgående från lägsta kända nivå som misstänks ge akut eller kronisk skadlig påverkan samt att överväganden bakom varje gränsvärde offentliggörs, * Se även motionerna 1984/85:2258 2261. 4. att användning av diesel- och andra förbränningsmotordrivna arbetsmaskiner i fartygsrum, slutna lokaler och gruvor samt vid andra underjordsarbeten förbjuds, 5. att en lista över ämnen som misstänks medföra graviditetsstörningar och fosterskador publiceras tillsammans med de hygieniska gränsvärdena, 6. att kvinnor som planerar graviditet eller är gravida får lagstadgad rätt till omplacering eller ledighet med bibehållen lön vid misstänkt risk för fosterskada i arbetsmiljön, 7. att medel anslås för utvidgad bostadshygienisk forskning och att denna forskningsinriktning erhåller flera tjänster vid SML, 8. att juridiskt bindande gränsvärden införs för buller och sätts till högst (A) samt att föreskrifter utarbetas för belysning och icke joniserande strålning, 9. att en datamiljökommission tillsätts för att övervaka risker med den snabbt tilltagande datoriseringen och ge förslag till riktlinjer för en bra arbetsmiljö där datorer och bildskärmar används, 10. att forskning och åtgärder mot belastningssjukdomar fortsätter att prioriteras i arbetsmiljöarbetet, 11. att de fackliga representanterna får kvalificerad majoritet i såväl arbetarskyddsverkets styrelse som yrkesinspektionsnämnderna, 12. att den lokala fackföreningen ges beslutanderätten om när arbete kan återupptas efter det att skyddsombud stoppat arbetet på grund av fara, 13. att en utredning tillsätts för att värdera arbetsmiljölagens effekter och svagheter och föreslå förbättringar i lagen och dess tillämpning, 14. att alla anställda får obligatorisk tillgång till företagshälsovård fr. o. m. 15. att företagshälsovården samordnas med landstingens verksamhet, 16. att företagshälsovårdens personal anställs via landstingen, men ansvarar inför en kommitté som är till sin majoritet sammansatt av fackföreningsmedlemmar utsedda av den lokala fackorganisationen, 17. att yrkes- och miljömedicinska enheter vid region- och länssjukhus fastställs i lag och att ersättningen till landstingen kopplas till inrättandet av sådana enheter, 18. att de fackliga organisationerna och yrkesinspektionen ges lagstadgad rätt att från företag erhålla information som behövs för forskningsändamål och att denna information tillställs forskare på begäran. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)