mot · G702400 · 1984-01-13 00:00:00 — Det mänskliga fostrets rättsskydd Det mänskliga fostret är begynnelsen till en unik varelse. I denna sin egenskap bör det äga rätt till skydd i ett civiliserat samhälle. Det kan inte betraktas och behandlas som ett organ - en del av kvinnans kropp. Inga delar av en människas kropp har på samma sätt potentiella möjligheter att utvecklas till en självständig varelse. Den vetenskapliga och tekniska utvecklingen har möjliggjort konstgjord befruktning av mänskliga äggceller uttagna ur en kvinnas kropp. Enligt den framställning som ges i Genteknikens tillämpning på människa (Ds S 1983:12) betraktas det i delning stadda, befruktade ägget som embryo (sex -) efter befruktningen, vilket anses vara den tidpunkt, då ägget har fäst sig vid livmoderväggen (implantationen) och därigenom tillförsäkrats näringstillförsel, som möjliggör dess fortsatta utveckling till ett av allt tydligare mänskliga drag kännetecknat . De första hjärnanlagen börjar utvecklas efter befruktningen. i denna kontinuerliga utveckling man skall tillerkänna den blivande människan ett rättsskydd är en fråga, på vilken olika svar ges alltefter vederbörandes kunskaper och moralfilosofiska inställning. En bra redovisning härför ges i den nämnda Ds S 1983:12, till vilken jag hänvisar. Att havandeskap föreligger kan i allmänhet konstateras genom sedvanliga graviditetstest ca efter utebliven menstruation men med mera känsliga metoder efter implantationen; erfarna och observanta kvinnor känner ofta själva en förändring i sitt tillstånd som vanliga graviditetstest blir positiva. Frågan om den blivande människans rättsskydd har fått en ny dimension genom existerande och förväntade möjligheter att experimentera med aborterade och efter konstgjord befruktning erhållna embryon, som kan odlas vidare i ett laboratorium, f. n. . Embryon kan också frysas ned och användas . (Om detta kan läsas bl. a. i Science 14/10 1983.) Om man anser att sådana experiment är otillåtna efter en viss tidpunkt i embryots (eller fostrets) utveckling kan detta - som också framhålls i Ds S 1983:12 - inte undgå att även påverka de sakliga grunderna för ställningstagandet till abortlagstiftningen. Föreställningen om mänskligt liv och mänskligt (egen-)värde kan inte gärna vara olika beroende på om embryot eller fostret befinner sig i eller utanför livmodern. Om fostrets rätt är starkare i någon av dessa situationer än i den andra så måste det rimligen gälla det som i livmodern har den reella chansen till en normal, biologisk utveckling. När man talar om rätt är det förmodligen ofrånkomligt att erkänna att detta begrepp har (minst) två väsensskilda innebörder. Å ena sidan kan man från ideella, moraliska och/eller filosofiska utgångspunkter bekänna sig till vissa mänskliga rättigheter, däribland rätten till livet. Regeringsformens 2 kap. 46 §§ slår vakt om svenska medborgares rätt till sitt liv. Ett embryo eller ett är naturligtvis ännu inte någon medborgare. Man kan emellertid också med rätt mena den uppfattning om vissa samhälleliga principer som omfattas - och stadfästs - av en majoritet i den lagstiftande församlingen, oavsett om dessa principer bygger på kännedom om de verkliga förhållandena eller ej och oavsett vad de logiska konsekvenserna kan tänkas vara. I många fall föreligger också intressekonflikter, där den ena partens intressen anses böra ta över den andras. Så är naturligtvis förhållandet i fråga om den svenska abortlagstiftningen, där fostrets rättsskydd i princip lagts i moderns händer. Ehuru jag inte delat den grundsyn som burit upp genomförandet av 30000 aborter i vårt land, anser jag inte att någon ändring av denna lagstiftning kan göras med mindre än en sinnesförändring först kommer till stånd hos medborgarna, vilken baserar sig på en fördjupad uppfattning om när det mänskliga livet kan anses börja och, i konsekvens härmed, när rätten att få behålla detta liv borde inträda. Man kan emellertid inte underlåta den reflektionen att i den intressekonflikt som en abortsituation före innebär har fostret ingen som för dess talan. Samma förhållande gäller även i en laboratoriesituation. Ett rättsskydd för fostret är likväl inte någon orimlig tanke: ett sådant borde inte enbart ta sikte på abort- eller experimentsituationer, utan lika mycket på det blivande barnets rätt, kanske i relation till fosterdiagnostikens konsekvenser, och - måhända mindre kontroversiellt till skydd mot miljörisker och risker sammanhängande med moderns arbete och levnadssätt. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning av frågan om mänskliga kan tillförsäkras ett i jämförelse med nuläget starkare rättsskydd och, i så fall, under vilka former detta kan ske.