ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021451 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Förtida återbetalning av erlagd preliminärskatt I uppbördslagen (1953:272) 45 § 1 mom. sista stycket anges att jämkning av preliminär skatt efter inkomståret kan ske genom ansökan före april månads utgång. Till ansökan skall bifogas kopia av självdeklaration. I komplicerade deklarationsfall kan man få anstånd med deklarationens avlämnande till tidpunkt efter . Har då resultatet blivit sådant att förutsättningar för förtida återbetalning föreligger och deklaranten ansöker härom, avslås regelmässigt hans begäran med hänvisning till datumet sista april då deklarationen inte förelåg och ansökan därför inte kunde göras. Härigenom utestängs vissa deklaranter från möjlighet till förtida återbetalning, en möjlighet som i vissa fall kan ha stor betydelse för den enskilde deklaranten. Nämnda olägenhet bör kunna undanröjas genom en ändring i uppbördslagen 45 § 1 mom. med innebörden att ifrågavarande ansökan skall inges före april månads utgång, eller, då anstånd medgivits med avlämnande av deklaration till tidpunkt efter detta datum, i samband med deklarationens avlämnande. Utformning av ändrad lagtext torde kunna ske i skatteutskottet. Med stöd av det angivna hemställs att beslutar om sådan ändring i uppbördslagen som angivits i motionen. () ()
mot · G7021452 · 1984-01-24 00:00:00 — En förenklad deklarationsblankett för pensionärer och löntagare Ett flertal år har jag återkommit med krav om att begär att regeringen vidtar åtgärder för att införa en ny förenklad deklarationsblankett. Jag har pekat på att bl. a. har infört en starkt förenklad blankett och har god erfarenhet av detta. I en motion 1982 anförde jag bl. a. följande: "Jag anser att det också i vårt land borde gå att införa ett enkelt system där pension eller lön kunde anges och sedan lätt kontrolleras av . Genom en sådan åtgärd skulle ett mycket stort antal av de närmare 6 miljoner deklarationspliktiga personer i få ett betydligt förenklat sätt att redovisa sin årsinkomst. För taxeringsmyndigheterna skulle en förenkling minska arbetet. Många personer speciellt äldre upplever avgivandet av självdeklaration som en mycket krånglig och besvärlig uppgift. En enkel förklaring skulle för många medborgare hälsas med stor tillfredsställelse. Jag är medveten om att en utredning arbetar med frågan om skatteförenkling och jag anser att just frågan om en förenklad deklarationsblankett bör behandlas med förtur. Med hänvisning till det anförda vill jag hemställa att begär att regeringen vidtar åtgärder för att införa en ny, förenklad deklarationsblankett så att den kan användas vid avgivandet av självdeklarationen .
mot · G7021453 · 1984-01-25 00:00:00 — Ändring i tullbestämmelserna om införsel av alkoholdrycker Vid utlandsresa är det tillåtet att införa skattefri sprit om än i begränsad omfattning. Det är svårt att se ett bärande motiv till ett sådant undantag från alkoholbeskattningen. Reglerna på detta område står inte i överensstämmelse med målet för samhällets alkoholpolitik. Det finns ingen anledning att särbehandla den sprit som vid resa mellan utlandet och förs in i landet jämfört med beskattningen av sprit som säljs inom landet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar hemställa hos regeringen om förslag till ändring i tullbestämmelserna så att all införsel av alkoholhaltiga drycker beskattas.
mot · G7021455 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 1455-1458 Momsbefrielse vid försäljning av insamlade gåvor till u-landsbistånd Engagemanget i u-landsfrågor är stort i vårt land. Stora frivilliginsatser görs i form av insamlingar, tillfälliga auktioner m. m. De kyrkliga organisationerna är särskilt aktiva, men engagemanget finns också hos andra sammanslutningar, exempelvis Röda korset och Rädda barnen. Ett bra sätt att effektivisera arbetet med att omvandla frivilligt insamlade varor, exempelvis begagnade kläder, husgeråd och begagnade möbler till pengar är att anordna u-landsbodar för försäljning av varorna. Problemet är att försäljning av denna art blivit belagd med moms. En stor del av de summor som köparna erlägger som bidrag till u-landsbiståndet får sålunda inlevereras som skatt. Ett bra exempel på verksamhet av denna art kommer från och basar för andrahandsprylar. Mer än 150 personer är som frivilligarbetare engagerade i projektet. Endast en ansvarig är anställd, vartill kommer att organisationen tagit sitt ansvar och i samarbete med arbetsförmedlingen engagerat några arbetslösa ungdomar. Försäljningen uppgår till miljonbelopp och de summor som får erläggas i moms blir betydande. Det vore rimligt att pröva om inte ideell verksamhet av denna art kunde undantas från momsplikt. Undantag från momsbestämmelserna innefattar givetvis många tekniska problem, men det borde finnas möjlighet att göra undantag för projekt som uppenbarligen inte har några som helst kommersiella avsikter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag som medger att försäljning genom ideella organisationer till förmån för u-landsbistånd av enbart skänkta varor undantas från momsredovisning. () () 1 1983/84.
mot · G7021456 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Skattereduktion för hernmamake, m. m. Med stöd av vad som anförts i motion 1983/84:2109 hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag om höjning av skattereduktionen för hemmamake, vad gäller barnfamiljer, samt för ensamförälder till . i enlighet med det anförda, 2. att beslutar att hos regeringen begära en fortsatt successiv ökning av skattereduktionen för hemmamake och ensamförälder i enlighet med det anförda, 3. att beslutar att hos regeringen begära förslag innebärande att förvärvsavdraget slopas, 4. att beslutar att hos regeringen begära förslag beträffande skattereglerna vid existensminimum innebärande att föräldrar som vårdar små barn i hemmet och barnfamiljer som bor i egna hem av normalstandard inte missgynnas. () () () () () () i () () () NILSG. ÅSLING (c)
mot · G7021458 · 1984-01-23 00:00:00 — Taxeringsintendents partsställning i anståndsärenden rörande tvistiga skattebelopp Vid skattemål inför länsrätt fungerar taxeringsintendenten som motpart till den skattskyldige. Om målet döms till den skattskyldiges nackdel, skall det utdömda skattebeloppet jämte eventuella skattetillägg inbetalas till statsverket enligt uppbördslagen. Det belopp som den skattskyldige kan åläggas betala kan vara av betydande storlek. I många fall är tolkning av skattereglerna så komplicerade att många avgöranden regelmässigt måste hänskjutas till kammarrätten eller t. o. m. regeringsrätten. Det slutliga avgörandet i skattemål kan dröja , varför den skattskyldige kan utsättas för betydande och skadliga likviditetspåfrestningar. Uppskov med erläggande av tvistiga skattebelopp kan i vissa fall erhållas. Anståndsreglerna är emellertid snävt utformade. I de flesta ärenden gällande begäran om anstånd att betala tvistigt skattebelopp skall taxeringsintendenten yttra sig om frågan om anstånd. Har taxeringsintendenten helt eller delvis tillstyrkt ansökan om anstånd kan denna beviljas. Endast i de fall då de lokala skattemyndigheterna med skäl kan anta att den skattskyldiges besvär bifalls kan myndigheten själv bevilja anstånd med betalning av skattebeloppet. Denna senare bestämmelse utgör en uppmjukning som genomfördes med tanke på de skattskyldigas problem. Regeln att taxeringsintendenten skall yttra sig om anstånd med inbetalning av tvistiga skattebelopp med nu nämnda undantag leder till att klar åtskillnad inte görs mellan en tjänstemans/ämbetsmans olika roller i detta fall roll som motpart resp. oväldig tjänsteman. Detta skapar en klar risk för att enskilda medborgare och deras intressen skadas av en tjänstemans ofrånkomliga partiskhet i den nu beskrivna situationen. I en rättsstat är det särskilt viktigt att hålla på grundläggande rättsprinciper, när det gäller förhållanden mellan stat och enskild. Brister härvidlag i skatte- och uppbördslagstiftningen får inte accepteras. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av 49 § första stycket i uppbördslagen, i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G7021459 · 1984-01-23 00:00:00 — Taxeringsnämnderna har genom s. k. taxeringsnämndsrevisioner i ökad utsträckning börjat tillämpa en ny praxis vid taxering i första instans. Taxeringsnämnderna har också i ökad utsträckning börjat syssla med lagtolkning i svårbedömbara frågor. Vad detta innebär framgår av följande citat från en revisionspromemoria. Vad gäller den föreslagna taxeringshöjningen under punkt 4.1 anser vi, med hänsyn till att rättsläget är oklart, att skattetilläg inte skall påföras. Taxeringsnämnderna arbetar med taxeringsärenden under stor tidspress. Detta innebär att taxeringsnämnderna och taxeringsrevisorerna inte har tid och möjlighet att penetrera svårtolkade bestämmelser, som inte tidigare varit föremål för lagtolkning, med den grundlighet och noggrannhet som krävs. Därför bör samma princip, som gäller inom straffrätten, även gälla för taxering i första instans, nämligen att det är bättre att fria än att fälla. För taxeringsnämnden skulle denna princip få följande praktiska konsekvenser: Är skattelagstiftningen oklar och prejudikat saknas, skall den skattskyldiges deklaration godkännas i enlighet med den skattskyldiges avgivna yrkanden. Påpekanden angående ifrågasatta oklarheter är dokumenterade i revisionspromemoria och kommer därför att granskas av taxeringsintendenterna. Detta innebär således att taxeringen genom det föreslagna förfarandet snarare kan bli mera likformigt än om taxeringsnämnder under hård tidspress försöker ta ställning i svåra lagtolkningsfrågor. Taxeringsväsendet är uppbyggt med fyra, inte för rättsväsendet vanliga tre, instanser. Detta hänger samman med taxeringsarbetets särprägel med granskning av ett mycket stort antal ärenden . Av denna anledning skulle taxeringsarbetet effektiviseras om mera komplicerade tolkningsfrågor icke utfördes av taxeringsnämnderna genom att många besvär skulle kunna undvikas i förvaltningsdomstolarna. För den enskilde skulle nu föreslagna förändring av i taxeringsnämnderna framväxta praxis, leda till att den enskilde skyddas från onödiga kostnader och onödigt besvär i taxeringsärenden. Taxeringsnämndernas önskan till självständig tolkning av ett oklart rättsläge i en skattefråga tvingar ofta den skattskyldige att erlägga betydande skattebelopp, som kanske betalas tillbaka först efter högre rättsinstansers prövning av frågan. Självklart anstränger detta den skattskyldiges eller det skattskyldiga företagets likviditet och begränsar den ekonomiska handlingsfriheten. 1 1983/84. Till detta kommer att taxeringsnämndernas nu berörda praxis skapar irritation och upprördhet hos allmänheten. Att vårt skattesystem inte fungerar bra är uppenbart för alla, både allmänhet och de politiska beslutsfattarna. För att inte ytterligare förvärra ett berättigat missnöje med beskattningen måste de skattskyldigas deklarationer behandlas med omsorg och taxeringen måste kännetecknas av en strävan efter bästa möjliga rättstrygghet för den enskilde. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av 1 § i taxeringslagen i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G7021460 · 1984-01-24 00:00:00 — Viss ändring i uppbördslagens regler om anstånd Frågan huruvida en utgift är korrekt periodiserad eller inte i bokslut/ deklaration kan i vissa fall vara utomordentligt svårt att avgöra. En rad mål inför våra skatterätter gäller huruvida den skattskyldige vidtagit korrekta eller ickekorrekta periodiseringar. Avdraget som sådant ifrågasätts emellertid inte i sak och får göras i nästa års deklaration. Det är önskvärt att de bokförda värdena och de skattmässiga restvärdena är samstämmiga. Samstämmigheten förenklar taxeringsarbetet. Därför bör i stället de nu berörda problemen lösas genom att kriterierna för anstånd med att inbetala tvistigt skattebelopp utvidgas. På så sätt skulle reella möjligheter ges att överklaga taxeringsmyndigheternas beslut gällande skiljaktiga periodiseringar av värdeminskningsavdrag. Med hänvisning till det ovan framförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i uppbördslagen 49 § 1 mom, i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G7021461 · 1984-01-25 00:00:00 — av och för mervärdesskatt Den praktiska redovisningen enligt mervärdeskattebestämmelserna har inneburit problem för främst de mindre företagen. Från att de mindre företagen har fått redovisa moms enligt kontantprincipen, alltså vid in- resp. utbetalning, måste redovisningen nu ske enligt bokföringsmässiga grunder, alltså vid fakturering eller fakturans erhållande. Detta förorsakar stora problem och mycket arbete med avstämning, innebärande mycket kostnader för de mindre företagen. Som väl är har de allra minsta företagen fått dispens och skall redovisa endast en gång . Från detta har man sedan fått ännu en dispens eftersom denna redovisning inte hinner göras under innebarande period så att redovisningen kan ske på normalt datum, utan fordringar och skulder får redovisas i en efterjustering av mervärdeskatten. Bokslutsprincipen, som de flesta mindre företag använder sig av , upplevs av företagarna som synnerligen byråkratisk. 1 de flesta fall innebär den i praktiken att mervärdeskatten på fordringar och skulder får redovisas i form av en rättelse 34 månader efteråt, i samband med att bokslutet upprättas. har man hunnit göra en eller två momsredovisningar till. Dessa måste då också rättas. Frågan är om det inte vore bättre att mindre företag, upp till en viss storlek, fick ha den tidigare kontantprincipen. Det skulle förorsaka mycket mindre arbete såväl för företagen som för länsstyrelserna. Alla dessa rättelser måste innebära mycket arbete för länsstyrelserna. I praktiken innebär det att efterjusteringen görs i efterhand. De aktuella fordringarna och skulderna har då redan betalats och efterföljande har också hunnit bli felaktig. Systemet innebär att företagen och länsstyrelserna åsamkas avsevärt merarbete utan att det ger någon skatteintäkt för staten. Kostnaden för arbetet är emellertid betydande. Syftet med systemet är förmodligen att skattemyndigheterna skall kunna kontrollera mervärdeskatten i procent mot omsättningen, och då måste ju fordringarna vara med i redovisningen även till mervärdeskatteenheten, eftersom de är med i bokslutet. Att skapa så mycket arbete för denna mycket tvivelaktiga kontrollmöjlighet är helt orimligt. En översyn av reglerna för mervärdeskatteredovisning synes därför vara påkallad. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen att känna vad i motionen anförts om utvärdering av redovisningsprinciperna för mervärdeskatt.
mot · G7021462 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1462 av m. fl. Beskattningen av villkorat aktieägartillskott En vanligt förekommande och väsentlig åtgärd i samband med rekonstruktioner av aktiebolag har varit att bolagets ägare av beskattade medel gjort villkorade aktieägartillskott. Dessa medel har tillgodoförts rekonstruktionsbolagets tillgångssida utan att skuldsidan belastas med motsvarande belopp enär den villkorade skulden till ägaren/ägarna förts inom linjen i balansräkningen. Metoden har bl. a. använts i åtskilliga fall för att undvika insolvens i aktiebolag med utlandslån som drabbats av devalveringseffekter. Genom en dom i regeringsrätten av (nr H24-1982) synes denna möjlighet kraftigt ha urholkats, sedan regeringsrätten funnit att återbetalning av villkorat aktieägartillskott varit att anse som skattepliktig utdelning och inte som amortering på skuld. Domen följde på ett av () meddelat förhandsbesked i taxeringsfråga. 1 besväret yrkade taxeringsintendenten att ifrågavarande utbetalning skulle betraktas som en skattepliktig utdelning. Förhållandena som prövats i det förevarande fallet är speciella och det är oklart vilka omständigheter som har legat till grund för regeringsrättens avgörande. Sålunda har regeringsrätten i sina domskäl ej angivit huruvida det faktum att aktieägartillskottet gjorts av annan än den nuvarande ägaren påverkat bedömningen. Den av regeringsrätten anförda omständigheten att aktierna i dotterbolaget utgjort lagertillgång i moderbolaget synes ej ha haft betydelse för frågan huruvida utbetalningen utgjort återbetalning av lån eller utdelning utan endast för hur utdelningen skattemässigt skall behandlas. Frågan om hur återbetalning av villkorat aktieägartillskott skattemässigt skall behandlas är av utomordentlig betydelse. Genom det ovan refererade avgörandet synes rättsläget ha blivit osäkert. Det normala bör ju vara att en sådan återbetalning i stället behandlas som amortering på skuld. Regeringen bör därför klargöra huruvida regeringsrättens avgörande generellt skall anses utslagsgivande på samtliga fall av återbetalning av villkorat aktieägartillskott. Om detta skulle vara fallet hemställer vi att hos regeringen anhåller om en sådan lagändring att sådan återbetalning i stället behandlas som återbetalning av skuld. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående villkorat aktieägartillskott. () ()
mot · G7021463 · 1984-01-25 00:00:00 — Prissättning vid restaurangs inköp av akoholhaltiga drycker Med hänvisning till vad som anförts i motion 1983/84:752 hemställs att hos regeringen begär förslag innebärande att restauranger kan inköpa alkoholhaltiga drycker till reducerat pris enligt vad som anförts i motionen.
mot · G7021465 · 1984-01-23 00:00:00 — Egenföretagare räknas inte som anställd och kan därför inte pensioneras i företagets regi. 1 stället medges egenföretagare avdrag för premie för privata pensionsförsäkringar med sådana belopp att ungefär planpensionsnivå kan uppnås (35/25-procentregeln). Avdraget görs ej i förvärvskällan utan som allmänt avdrag. Fr. o. m. taxering medges för jordbrukare och rörelseidkare avdrag med högst av A-inkomst av jordbruk eller rörelse som inte överstiger 20 basbelopp och av sådan inkomst mellan 20 och 30 basbelopp. Premieavdraget räknas antingen på inkomsten under beskattningsåret eller innan. Av ovanstående citat ur för rörelse- och jordbruksbeskattning, utgiven av 1983, framgår med önskvärd tydlighet, att kunskap om rörelseinkomstens storlek är av utomordentlig, för att inte säga avgörande betydelse för att kunna exakt fastställa den avdragsgilla premiens storlek. Vidare framgår att avdraget ej medges i förvärvskällan utan som allmänt, dvs. egenföretagaren måste betala egenavgifter för denna kostnad, eftersom en minskning av rörelseinkomsten ej godtas. I aktiebolag godtas premien som en kostnad i rörelsen. I de flesta fall rörelseidkaren tillämpar brutet räkenskapsår, dvs. upprättar bokslut per 30/4, 30/6 eller 31/8 finns gott om tid att bestämma rörelseresultatet och pensionsförsäkringens storlek. Avtal måste nämligen träffats med försäkringsbolaget före kalenderårets utgång. För den som har kalenderår som räkenskapsår, vilket gäller för de flesta, kan motsvarande beslut endast fattas på uppskattning av rörelseresultatet. En klar orättvisa föreligger sålunda i beslutsunderlaget beroende på räkenskapsåret går till ända. 1 aktiebolag är pensionspremien att betrakta som vilken kostnad som helst ur avdragssynpunkt. För egen företagaren godtas den ej som rörelsekostnad. Vi anser att premie för egenföretagares pensionsförsäkring skall betraktas som rörelsekostnad förutsatt avtal träffats med försäkringsbolag och premien erlagts senast den dag självdeklarationen skall avgivas. Med hänvisning till den anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag om att egenföretagares pensionspremie skall betraktas som rörelsekostnad.
mot · G7021467 · 1984-01-23 00:00:00 — Egenföretagare har fr. o. m. taxering rätt att göra avsättning till allmän investeringsreserv. Investeringsreserven är konstruerad med den allmänna investeringsfonden som förebild och för att kompensera egenföretagarna för att de saknar rätt att göra avsättning till allmän investeringsfond. F. n. gäller att företagen får efter ansökan utnyttja medel bundna i investeringsfonder resp. investeringsreserver. Frisläppen är dock inte helt jämställda. För investeringsfonderna gäller att frisläpp avser avsättningar t. o. m. bokslut som upprättas som underlag taxering (bokslut). När det gäller investeringsreserverna begränsas dock frisläppet till att endast gälla avsättningar t. o. m. bokslut som ligger till grund taxering (bokslut). Den allmänna investeringsreserven tillkom för att skapa en mer neutral beskattning mellan olika företagsformer. För att reglerna verkligen skall få denna effekt krävs att de frisläpp som sker blir lika omfattande för de två olika avsättningsformerna. Mot bakgrund av ovanstående hemställs 1. att beslutar att begära hos regeringen att de allmänna investeringsreserverna frisläpps beträffande bokslut som ligger till grund taxering, 2. att uttalar sig för att frisläpp i fortsättningen bör ske i samma utsträckning för båda avsättningsformerna. () ()
mot · G7021469 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:1469 m. fl. Redovisningen till lokal skattemyndighet av förmyndararvoden Arvode till förmyndare/god man betalas av kommunen genom överförmyndaren/överförmyndarnämnden om myndlingens inkomster inte överstiger två basbelopp eller förmögenheten inte uppgår till mer än fyra basbelopp. Överförmyndaren/överförmyndarnämnden upprättar beslut över de arvoden som skall utbetalas och i de fall kommunen betalar arvodet lämnas inkomstuppgift till lokala skattemyndigheten genom kommunens lönekontor. I de fall myndlingen själv står för kostnaden är det förmyndaren som till sig själv betalar ut arvodet och någon obligatorisk skyldighet att sända en kopia på beslutet till skattemyndigheten finns inte. För oss motionärer synes det naturligt att överförmyndarnämnden/ överförmyndaren hade skyldighet att obligatoriskt informera skattemyndigheterna om alla beslut som leder till utbetalningar över ett visst belopp. Ett sådant åliggande står i partitet till andra åligganden om uppgiftslämnanden. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen hemställer om ändrade regler vad avser överförmyndarnämnder/överförmyndares skyldighet att redovisa förmyndararvodena till de lokala skattemyndigheterna. () () BO () () ()
mot · G7021470 · 1984-01-25 00:00:00 — och vid nyetablering av företag På olika sätt försöker samhället uppmuntra till nyföretagande, bl. a. genom utvecklingsfonder, starta eget-kurser m.m. En avgörande svårighet för nya företag är kapitalbehovet. Detta kan vara så stort att det inte går att få fram från de privatpersoner som är initiativtagare till projektet. Utifrån kommande kapital från finansbolag m. m. kommer normalt in i bilden sedan utvecklingen hunnit en bit på väg. Genom olika stimulanssystem har staten underlättat de börsnoterade företagens kapitalförsörjning, tidigare genom aktiefondssparandet och fr. o. m. genom allemanssparande!. För att tillvarata den företagarförmåga som finns i landet bör också särskilda stimulansåtgärder riktas mot den som vill starta företag. Den viktigaste åtgärden härför är att förbättra privatpersoners förutsättningar att frambringa eget kapital. Detta kan ske genom införandet av ett skattesystem som gör det möjligt att bygga upp privat kapital som kan användas för investeringar i nystartade företag. Detta kan emellertid ta tid. Därför bör medborgarna få rätt att göra avdragsgilla avsättningar till nyföretagsfonder. Sådana fonder bör kunna få tas i bruk inom och göra det möjligt för innehavaren att starta eget företag. Om så inte sker skall fonden återföras till beskattning. Vi finner det naturligt att hos regeringen hemställer om en utredning att införa s. k. nyetableringskonton. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning med syfte att utreda ett införande av s. k. nyetableringskonton i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()