ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022688 · 1984-03-27 00:00:00 — och frågor (prop. 1983/84:133) I proposition 1983/84:133 angående kommunalekonomin föreslår regeringen att juridiska personer fortsättningsvis endast skall erlägga statlig inkomstskatt. Vi instämmer i denna princip men vill göra undantag för den kommunala garantibeskattningen. För taxerad fastighet erlägger ägaren skatt på ett intäktsbelopp av på taxeringsvärdet. 1 kommuner där det finns stora industrianläggningar är denna garantiskatt av betydande storlek. Även om det inte klart utsäges i propositionen blir resultatet av den föreslagna omläggningen att även garantiskatten från fastigheter försvinner. Vi anser att detta är felaktigt och menar att den kommunala garantibeskattningen skall finnas kvar. Kommunerna har ofta måst göra stora åtaganden för samhällsutbyggnaden i samband med industrilokaliseringar och därför är det motiverat att det finns en inkomst av denna typ av etableringar. Då skulle dessutom uppstå den märkvärdiga situationen att för fastigheter som är privat ägda även fortsättningsvis utgår garantiskatt, men däremot för de fastigheter som är ägda av stiftelser, aktiebolag och liknande skulle ingen garantiskatt utgå. Vi föreslår därför att juridiska personer även skall erlägga kommunalskatt på skatteunderlaget från taxeringsvärdet. Den erlagda garantiskatten blir en avdragsgill kostnad vid beräkning av statlig beskattningsbar inkomst. Debitering på uppbörd kan förenklas t. ex. genom direkt debitering (gäller för övrigt garantiskatten för alla typer av skattskyldiga). Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att reformen om juridiska personers kommunala skattskyldighet utformas så att garantiskatten på taxeringsvärdet bibehålls som en skatt och att det blir en av kommunen verkställd debitering och uppbörd. . () ()
mot · G7022700 · 1984-03-28 00:00:00 — och och reformerat lönebidrag för arbetshandikappade m. m. 1983/84:122) Vi har f. n. en mycket svår arbetsmarknad. Den högsta arbetslösheten i modern tid har rapporterats . Särskilt svårt är det för människor med olika handikapp. De har även i goda arbetsmarknadskonjunkturer svårt att hävda sig när det gäller de lediga platserna. Det innebär att deras situation är mycket utsatt i den konjunktur som råder. Det är därför obegripligt att regeringen redan i budgetpropositionen begränsar ökningen av antalet lönebidragsberättigade anställningar hos allmännyttiga organisationer. Över I 200 personer, alla med större eller mindre mått av personligt handikapp, står nu i kö för omedelbar placering hos sådana arbetsgivare. Den tidigare aviserade begränsade volymen av sådana lönebidrag bekräftas nu i föreliggande proposition. Det kan erinras om att antalet handikappade som gått ut i arbete med lönebidrag har i snitt varit omkring 1 100 personer. När nu regeringen föreslår att 200 sådana tjänster skulle tidigareläggas så är det ju ett förslag enbart av kosmetisk karaktär. Det innebär att det av socialdemokraterna föreslagna taket för sådana bidrag för nästa budgetår i praktiken reduceras till hälften. Kvar för 1984/85 återstår endast 300 nya platser. Regeringen gör här en dygd av sin tidigare snäva hållning till de handikappade och deras möjlighet att få ett fullvärdigt arbete. Den begränsning av gruppen handikappade som propositionen gör genom att föreslå att endast de svårast handikappade skulle komma i fråga för sådana bidragsplatser löser ju inte problemet för handikappgruppen som sådan. De handikappade som genom detta skulle ställas utanför både ett arbete och en människovärdig tillvaro ökar kraftigt i antal. För många av dem kan det återstående alternativet vara förtidspensionering. Inte ens i ett mycket snävt teoretiskt ekonomiskt räkneexempel kan man hitta några vinster i detta. En lönebidragsanställning är obetydligt dyrare än en förtidspensionering. Det handlar om ett fåtal per person och år. Det innebär att den samhällsekonomiska kostnaden bara är 6 å 8 milj. kr. för ett helt budgetår för att ge alla dem som står i tur en sådan lönebidragsanställning. Den hållning som den socialdemokratiska regeringen intar i propositionen måste korrigeras av . Därför föreslår vi att tidigare under allmänna motionstiden väckta förslag om att inte lägga något tak för lönebidragsanställning vad avser organisationerna biträds av och att propositionen i denna del avvisas av . Med anledning av det anförda vill vi föreslå 1. att avslår regeringens förslag om ett tak för lönebidragsanställning hos allmännyttiga organisationer, 2. att avslår propositionens förslag att begränsa den grupp av handikappade som kan komma att få sådan anställning.
mot · G7022702 · 1984-03-27 00:00:00 — Mottagandet av flyktingar och asylsökande m. m. 1983/84:124) I rubricerade proposition lämnas förslag till hur skall ta emot organiserat överförda flyktingar och utlänningar som söker asyl i samband med inresan till vårt land. Vi ställer oss bakom huvuddragen i propositionen, men önskar kompletteringar och förtydliganden på ett par punkter. Vi är t. ex. tveksamma till den s. k. förläggningstidens längd för kvotflyktingarna. Denna föreslås i propositionen bli . Detta är sannolikt tillräckligt för flertalet flyktingar. I många fall är det emellertid en alldeles . Det gäller flyktingar som kommer från länder med kulturmönster som helt skiljer sig från vårt lands. Det gäller också flyktingar med fysiska och psykiska problem (till följd av tortyr och lång fängelsevistelse t. ex.). sägs det visserligen i propositionen, att flyktingarna i undantagsfall skall få stanna i förläggningen . Detta är en vag och otillräcklig formulering. Vi anser, att det klart skall uttalas att kvotflyktingar med ovannämnda eller andra problem skall kunna få sin förläggningsvistelse förlängd till förslagsvis 34 månader. skall det finnas möjligheter till svenskundervisning och samhällsinformation för vuxna samt skolundervisning för barn på i stort sett samma sätt som . På detta sätt tillvaratar man också den unika kompetens som byggts upp i och omkring de nuvarande AMS-byarna , och inte minst när det gäller undervisning, arbetsvägledning och arbetsförmedling. Vi är naturligtvis medvetna om att detta förslag kommer att kräva ett mera flexibelt system på förläggningsorterna, särskilt när det gäller boendet. Detta bör emellertid kunna lösas genom ett bra samarbete (förekommer redan) med bostadsföretagen på orterna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheterna att i förhållande till föreliggande förslag öka förläggningsvistelsen för vissa organiserat överförda flyktingar. () ()
mot · G7022704 · 1984-03-28 00:00:00 — Mottagandet av flyktingar och asylsökande m. m. 1983/84:124) I proposition 1983/84:124 föreslås att det statliga ansvaret för överföring och mottagande av flyktingar i förs över från till invandrarverket. Vidare föreslås ett ökat statligt ansvar för mottagandet av asylsökande. får i uppdrag att träffa överenskommelse med kommuner om mottagande av asylsökande och flyktingar mot statlig ersättning. Utöver generella statsbidrag och ersättning för socialbidragskostnader skall kommunerna också erhålla en schablonersättning från invandrarverket för varje flykting som tas emot. Schablonersättningen skall enligt propositionen ersätta kommunen för extra kostnader för socialt stöd, annan social service, tolkservice samt fritids- och kulturverksamhet. Viss merkostnad för administration och utökade åtaganden i skolan och barnomsorgen bör också ingå i de schablonberäknade bidragen. skall engångsersättningarna lämnas till de kommuner som träffat överenskommelse om mottagande av flyktingar och asylsökande med följande belopp: Enligt vår uppfattning är det viktigt att det i samband med att invandrarverket upprättar avtal med kommuner sker en precisering av vilka åtaganden en kommun skall göra för att erhålla den schabloniserade ersättningen. Följden av omläggningen kan annars bli att flyktingar och asylsökande får ett totalt sett sämre omhändertagande än vad man får . Propositionen ger på den här punkten inga klara besked om vilka extra insatser en kommun skall vidta för att erhålla den schabloniserade ersättningen. I invandrarverkets uppgifter bör också ingå att kontinuerligt följa hur schablonersättningen används. Olika typer av svenska organisationer och föreningar som t. ex. Röda korset, kan spela en viktig roll när det gäller att hjälpa flyktingar och asylsökande med anpassningen till ett liv i . Kommunerna bör enligt vår uppfattning uppmuntra organisationer till insatser på detta området. Bidrag till organisationer bör därför ingå bland de åtgärder i kommunerna som berättigar till den schabloniserade ersättningen. Flyktingar 25 000(19 000) kr. 12 000(10 000) kr. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den schabloniserade ersättningen till kommunerna för omhändertagande av flyktingar och asylsökande.
mot · G7022705 · 1984-03-28 00:00:00 — Mottagandet av flyktingar och asylsökande m. m. 1983/84:124) proposition om arbetsmarknadspolitikens framtida inriktning föreslås att överförandet av ansvaret för mottagande av flyktingar skulle flyttas från arbetsmarknadsverket till invandrarverket. Betoningen låg i detta sammanhang främst på behovet att precisera arbetsmarknadsverkets huvuduppgifter och att undersöka att det fanns arbetsuppgifter, som helt eller delvis kunde skäras bort och överföras till annan huvudman. Ett område som utpekades var AMS huvudmannaansvar för överföring och omhändertagande av flyktingar i . Även sett ur invandrarpolitisk synvinkel fanns det anledning att se över verksamhet med mottagande och anpassning av flyktingar. Dåvarande invandrarministern hade tillsatt en arbetsgrupp med uppgiften att pröva hur flyktingar bäst skulle mottas i . Resultatet av den arbetsgruppens arbete är i huvudsak bakgrunden till den nu föreliggande propositionen. delar uppfattningen att det finns skäl för att förändra formerna för mottagande av flyktingar och asylsökande. Både ur arbetsmarknadspolitisk och invandrarpolitisk synpunkt är det riktigt att lyfta bort den rent sociala delen av flyktingmottagandet från AMS till den myndighet statens invandrarverk som har det övergripande ansvaret för att bevaka invandrares sociala och kulturella situation i . Det förslag till nya former för flyktingmottagandet som regeringen nu lägger fram kan vi i princip ställa oss bakom. I likhet med AMS och andra tunga remissinstanser ställer vi oss dock tveksamma till att överförandet till kommunerna kan ske så snabbt som propositionen förutsätter. har framhållit att det är väsentligt att det enbart träffas avtal med kommuner, som har förutsättningar att erbjuda arbete. Med den situation vi befinner oss i på arbetsmarknaden och med de negativa prognoserna för den närmaste framtiden torde det bli svårt att hitta så många kommuner som kan erbjuda arbete och därtill bostäder. Mot den bakgrunden finner vi det angeläget att invandrarverket får i uppdrag att göra en utvärdering av hur överförandet till kommunerna har utvecklat sig fram till . Väsentligt är t. ex. att se vilka konsekvenser en kortare vistelse i förläggningen för med sig för flyktingarnas anpassning. Vi anser att den uttalade begränsningen är för snäv och menar att en större flexibilitet och anpassning till individuella förhållanden måste vara möjlig under en rätt lång övergångstid. noterar vi med gillande att regeringen i hemställan använder begreppet mottagande av flyktingar och asylsökande i stället för det tidigare använda omhändertagande. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att godkänna förslaget om överföring av det statliga flyktingmottagandet till statens invandrarverk, 2. att beslutar att hos regeringen begära att en utvärdering av hur överförandet till kommunerna har utvecklats fram till den redovisas för , 3. att beslutar att uttala sig för att vistelsetiden i förläggningen måste kunna anpassas till olika flyktinggruppers och individers behov. () ()
mot · G7022706 · 1984-03-28 00:00:00 — Ändringar i myntserien, m. m. 1983/84:130) I proposition 1983/84:130 förslås att femöres- och tjugofemöresmynten dras in samt att myntserien skall innehålla tioöres- samt femtioöresmynt samt en och femkronorsmynt. skall frågan om ett tiokronorsmynt bli föremål för framtida överväganden. Den senaste myntreformen genomfördes , då ett och tvåöresmynten drogs in. Den djupaste orsaken till två förändringar i myntserien under något mer än hänger samman med efterkrigstidens fortgående inflation. Om inte inflationstendenserna i svensk ekonomi bryts, kommer vi allt närmare den tidpunkt, då vi i måste genomföra valutareformer av den typ som genomfördes av de i , då värdet på sedlar och mynt reducerades till en hundradel. Inom en inte alltför avlägsen framtid måste vi sannolikt ta ställning till om våra mynts och sedlars värde skall reduceras till en tiondel eller om vi skall vänta med en valutareform tills våra mynts och sedlars värde kan reduceras till en hundradel. De nu föreslagna förändringarna i myntserien får i många fall betydande konsekvenser för handeln och då också konsumenterna. Automathandeln, vars maskinpark inte kan ställas om utan betydande kostnader och tidsutdräkt, drabbas hårt av den föreslagna förändringen. Inte minst kommer tjugofemöresmyntets avskaffande att skapa betydande svårigheter, bl. a. därför att tioöresmyntet är tekniskt olämpligt som automatmynt. Borttagandet av tjugofemöresmyntet kommer dessutom att leda till icke oväsentliga fördyringar av automatsortimentet. Remissinstanserna inom automathandeln i avsaknad av branschorganisation har utgjorts av några större företag inom branschen, bl. Scandomat konstaterar i sitt svar att de prishöjningar som måste bli följden i kaffeautomater i personalmatsalar m. m. kommer att leda till konsumentprotester. Därför uttalar sig Scandomat för en betydligt längre övergångstid än vad som föreslagits av myntverket. påtalar också den korta övergångstiden och anför att ombyggnad av äldre på grund av myntreformen oanvändbara automater kommer att leda till icke oväsentliga kostnader för branschen. uppger sin omsättning till 120 miljoner. Ombyggnader och nyinvesteringar uppskattas till 15 milj. kr., dvs. Enligt uppgift svarar för av automathandelns omsättning. utgörs av ytterligare någon rikstäckande kedja, lokala kedjor samt små lokala företag. 1 1983/84. Om lagen om ändring i lagen om rikets mynt redan träder i kraft med ett halvårs övergångstid kommer kostnaderna för omställningen av produktionsapparaten inom automathandeln att onödigt fördyras. Till detta kommer att många företag, särskilt de mindre, inte ekonomiskt klarar en omläggning som drabbar högst två räkenskapsår. De extraordinära avskrivningar och kostnader som det kan bli fråga om skulle utsätta företagens soliditet och inte minst deras aktierättsliga soliditet för alltför stora påfrestningar. För myntverket innebär inte en längre övergångstid vid ändringen av myntserien några påtagliga olägenheter. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att femöresmyntet och tjugofemöresmyntet upphör att vara lagligt betalningsmedel vid utgången av .
mot · G7022707 · 1984-03-28 00:00:00 — Ändringar i myntserien, m. m. 1983/84:130) I proposition 1983/84:130 föreslås att femöringar och tjugofemöringar slopas, att avrundning sker till närmaste tiotal samt att förändringen träder i kraft , dvs. med en halvårig övergångstid. Initiativet till förslaget kommer från myntverket, som framhåller att femöringen är dyr att tillverka och att det finns en risk att myntets metallvärde kan komma att överstiga namnvärdet. säger vidare att ett slopande av femöringen medför att tjugofemöringens användbarhet begränsas på grund av avrundningen till hela tiotal. Båda mynten bör därför slopas. Föredraganden delar denna uppfattning. Vi kan ansluta oss till uppfattningen att femöringen bör kunna avskaffas utan större problem för vare sig allmänheten, handeln eller prisnivån. Vi vill emellertid ifrågasätta om detta verkligen gör det nödvändigt att avskaffa tjugofemöresmyntet. Enligt vad vi förstår skulle detta mynt fortfarande ha stor användbarhet även om det inte går att växla i två tioöringar och en femöring. Avskaffandet av tjugofemöringen skulle få starkt negativa konsekvenser för automathandeln, framför allt för de mindre företagen inom denna bransch. Flera av dessa företag har i sina remissvar påpekat att genomgripande ombyggnader och stora investeringar i nya myntmekanismer skulle fordras. Detta skulle naturligtvis medföra kraftiga försämringar i lönsamheten inom berörda företag. Automathandeln har också påtalat de negativa effekter för allmänheten som kommer att uppstå genom att prishöjningar inte kan ske i tjugofemöressteg utan måste ske i femtioöressteg, om tjugofemöresmyntet avskaffas. Vi menar således att många sakskäl talar för att behålla tjugofemöringen. Om ändå skulle besluta avskaffa detta mynt bör enligt vår uppfattning övergångstiden göras tillräckligt lång för att information skall kunna anammas av allmänheten och för att automathandeln skall hinna anpassa sig. En så kort övergångstid som föreslås i propositionen skulle enligt vår uppfattning ytterligare fördyra den nödvändiga omställningen. Med stöd av ovanstående hemställer vi 1. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1970:1028) om rikets mynt i vad gäller tjugofemöringen, 2. att , om ovanstående yrkande ej skulle vinna bifall, beslutar om ändrad ikraftträdandetidpunkt till utgången av juni månad 1986.
mot · G7022708 · 1984-03-20 00:00:00 — Högre skoglig utbildning (prop. 1983/84:131) I regeringens proposition 1983/84:131 om högre skoglig utbildning föreslås att en tjänst som universitetslektor i skogsteknologi inrättas vid skogshögskolan i . Detta skall då ses som ett partiellt tillmötesgående av det önskemål angående en skogsteknologisk enhet i som styrelse framförde i sitt remissvar på den s. k. skogsutbildningsutredningen. har skogshögskolan i biologisk, statistisk och ekonomisk kompetens, men saknar däremot teknisk. Detta gör den föreslagna satsningen på skogsteknologi särskilt angelägen, bl. a. av följande skäl: En hel del undervisning i skogsteknik och virkeslära drivs i . Denna undervisning skulle i hög grad underlättas om viss skogsteknisk och virkeslärekompetens fanns på plats. Skogshögskolans forskning i riskerar att bli något ensidig när kompetens i teknik och kvalitetsfrågor helt saknas. Jag ser det som ytterst väsentligt att söka finna helhetslösningar på de skogliga problemen och att få till stånd ett intimt samarbete mellan tekniker och biologer. I ett regionalt perspektiv och utifrån universitets utgångspunkt har den föreslagna enheten ytterligare viktiga fördelar. För Umeåregionen som helhet är teknisk satsning utomordentligt värdefull. Här finns vid alla basvetenskaper kemi, fysik, elektronik m. m. men den tillämpade tekniska forskningen saknas. En tillräckligt kraftfull skogsteknologisk enhet skulle därför kunna bli ett mycket viktigt element i regionens vidare utveckling. Även vad gäller virkes- och kvalitetsfrågorna finns ett växande intresse för dessa inom regionen, vilket på ett påtagligt sätt skulle gynnas av den föreslagna enheten. I den aktuella propositionen föreslås att enheten skulle bestå av en universitetslektor. Jag bedömer att detta är en alltför blygsam satsning. 1 ett brev till statsrådet från skogshögskolan och , liksom i tidigare regionala utredningar, har en betydligt mer kraftfull skogsteknologisk enhet föreslagits. Jag bedömer att en minimisatsning är en professor och två medarbetare/assistenter. Merkostnaderna för att inrätta en professorstjänst i stället för en lektorstjänst är relativt små. Mot denna bakgrund vill jag föreslå 1. att beslutar att i stället för den föreslagna tjänsten som universitetslektor inrätta en tjänst som professor, 2. att beslutar att medel anvisas för att inrätta två tjänster som assistenter vid den skogsteknologiska enheten, skogshögskolan, . 1* 1983/84.
mot · G7022709 · 1984-03-27 00:00:00 — m. fl. Högre skoglig utbildning (prop. 1983/84:131) I proposition 1983/84:131 framlägger regeringen förslag om förändringar av den högre skogliga utbildningen. Förslaget bygger i huvudsak på en 1983 avlämnad utredning. Vissa avvikelser från utredningens förslag har dock gjorts. Sålunda har regeringen ej som utredningen gör förordat att den avslutande marknadsinriktade utbildningen flyttas från till . Enligt utredningens förslag skulle en önskvärd samordning bli möjlig med övriga inriktningar av den skogliga utbildningen. Skogsbrukets företrädare tillstyrker i sina remissvar utredningens förslag. Från remissvar kan bl. a. följande anföras. Beträffande påbyggnadskursen med marknadsinriktning delar utredningens uppfattning att den i sin helhet bör förläggas till . Motiven är desamma som utredningen angivit, nämligen att ekonomin bör kraftsamlas till , att det är angeläget med samordning mellan de förvaltnings- och marknadsinriktade utbildningarna, att det bör bildas underlag för utbyggnaden av tekniken i och att det Finns möjligheter till samarbete med den trätekniska civilingenjörsutbildningen i . Vi motionärer delar såväl utredningens som de skogliga remissinstansernas bedömning om värdet av att den marknadsinriktade skogliga utbildningen lokaliseras till . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om lokalisering till av den marknadsinriktade skogliga utbildningen. () ()
mot · G7022710 · 1984-03-28 00:00:00 — m. fl. Högre skoglig utbildning (prop. 1983/84:131) 1 regeringens proposition 1983/84:131 om högre skoglig utbildning anmäler föredragande statsrådet att han avser att återkomma till regeringen med förslag om att en tjänst som universitetslektor i skogsteknologi inrättas vid skogshögskolan i . Detta kan ses som ett partiellt tillmötesgående av det önskemål angående en skogsteknologisk enhet i som styrelse framförde i sitt remissvar på den s. k. skogsutbildningsutredningen. har skogshögskolan i biologisk, statistisk och ekonomisk kompetens, men saknar däremot teknisk. Detta gör den föreslagna satsningen på skogsteknologi särskilt angelägen, bl. a. av följande skäl: En hel del undervisning i skogsteknik och virkeslära bedrivs i . Denna undervisning skulle i hög grad underlättas om viss skogsteknisk och virkeslärekompetens fanns på plats. Skogshögskolans forskning i riskerar att bli ensidig när kompetens i teknik och kvalitetsfrågor helt saknas. Vi ser det som ytterst väsentligt att söka finna helhetslösningar på de skogliga problemen och att få till stånd ett intimt samarbete mellan tekniker och biologer. I ett regionalt perspektiv och utifrån universitets utgångspunkt har den föreslagna enheten ytterligare viktiga fördelar. För Umeåregionen som helhet är en teknisk satsning utomordentligt värdefull. Här finns vid alla basvetenskaper kemi, fysik, elektronik m. m. men den tillämpade tekniska forskningen saknas. En tillräckligt kraftfull skogsteknologisk enhet skulle därför kunna bli ett mycket viktigt element i regionens vidare utveckling. Även vad gäller virkes- och kvalitetsfrågorna finns ett växande intresse för dessa inom regionen vilket på ett påtagligt sätt skulle gynnas av den föreslagna enheten. 1 den propositionen föreslås att en tjänst som universitetslektor inrättas. Vi bedömer att detta är en alltför blygsam satsning. Vi anser, i likhet med skogshögskolan och , att en skogsteknologisk enhet bör bildas. Denna bör ledas av en professor i skogsteknik. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande bildande av en enhet i skogsteknik vid skogshögskolan i . (vpk) ()