mot · G7022400 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. De handikappades situation på arbetsmarknaden underlättas av att utvecklingen av ny teknik och nya hjälpmedel eliminerat många av de hinder som tidigare gjorde det omöjligt för många handikappade att utföra en meningsfull arbetsinsats. innebär den ekonomiska utvecklingen och den ökande arbetslösheten svårigheter att ge handikappade möjlighet att inträda på den reguljära arbetsmarknaden. Ansträngningarna för att bereda handikappade arbete måste därför drivas vidare av såväl sociala som ekonomiska skäl. Inte bara arbetsgivarna utan också arbetstagarna och deras organisationer måste aktivt medverka till detta. Det är nödvändigt att de åtgärder som vidtas innebär positiva incitament och inte har karaktären av tvång. För att underlätta för handikappade att få arbete tillkom en ny anställningsform - anställning med lönebidrag - som innebär att arbetshandikappade kan anställas på avtalsenliga villkor på den reguljära arbetsmarknaden. Därutöver kan arbetssökande erbjudas skyddat arbete i samhällsföretagsgruppen, arbetsmarknadsutbildning i företag, praktikantanställning och beredskapsarbete. Lönebidragsanställning har visat sig vara en bra stödform för handikappade i syfte att erbjuda dem ett meningsfullt arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Denna anställningsform bör därför förbättras och vidareutvecklas. Lönebidragets storlek avgörs inte av den handikappades arbetskapacitet utan av vilken typ av arbetsgivare som anställer henne eller honom. Således utgår full kostnadstäckning till statliga myndigheter och allmänna försäkringskassor, medan privata och övriga offentliga arbetsgivare erhåller bidrag enligt en fallande skala . Allmännyttiga organisationer erhåller bidrag av den totala lönekostnaden. Förhöjt bidrag kan dock utgå i vissa fall. Regeringen aviserar att förelägga förslag till förändring av lönebidragets konstruktion. Enligt vår uppfattning bör bidraget kopplas till den enskilde handikappades arbetsförmåga. Bidraget bör kunna såväl höjas som sänkas och utgå så länge den handikappade är anställd och arbetsförmågan är reducerad. I avvaktan på regeringens aviserade proposition tar vi inte nu ställning till frågor som rör lönebidrag till anställda hos de allmännyttiga organisationerna. Vid Samhällsföretags bildande var en av målsättningarna att underlätta handikappades inträde på den reguljära arbetsmarknaden. Dess värre kan vi nu konstatera att detta skett i mycket liten utsträckning. Arbetsförmedlingarna måste intensifiera sina strävanden att finna arbete åt handikappade. För att ytterligare underlätta ett inträde på arbetsmarknaden och för att minska behovet av nyplacering vid Samhällsföretag föreslår vi en försöksverksamhet där lönebidrag kan utgå för ovannämnda kategorier i enlighet med tidigare nämnda principer. För detta ändamål föreslår vi att anslaget till Samhällsföretag minskas med ytterligare 35 milj. kr. för att användas till denna försöksverksamhet. Det får ankomma på regeringen att utforma närmare anvisningar. Moderata samlingspartiet har påpekat att kostnaderna för Samhällsföretag måste reduceras. Det är med tillfredsställelse som vi nu noterar att den av regeringen tillsatta arbetsgruppen för fortsatt översyn av samhällsföretagsgruppen i sin rapport fastslår behovet av en resultatförbättring. Arbetsgruppen föreslår i bidrag till lönekostnaderna /89. Mot bakgrund av det statsfinansiella läget anser vi det nödvändigt att den statliga bidragsnivån minskas enligt arbetsgruppens förslag. Detta skulle dessutom bidra till bättre konkurrensneutralitet gentemot det övriga näringslivet. Besparingsarbetet skall bedrivas på ett sådant sätt att de i verklig mening arbetshandikappades möjligheter förbättras och att de sociala mål om har ålagts av uppfylls. Besparingarna bör i första hand gälla den centrala och regionala administrationen. Vidare bör man aktivt pröva och utveckla nya former för verksamheter, exempelvis samverkan med enskilda företag. I vissa företag inom samhällsföretagsgruppen är antalet direktanställda ej anvisade handikappade relativt stort. Åtgärder bör vidtas i syfte att minska antalet direktanställda, och man bör i högre grad bereda arbete för handikappade inom den egna tjänstemannakåren. I olika sammanhang har det påtalats att samhällsföretagsgruppen med hjälp av den höga subventionsgraden kan hålla en lägre prisnivå och därmed försvåra avsättningen för företag inom det privata näringslivet. Samhällsföretags verksamhet bör begränsas till att i huvudsak omfatta lego- och underleverantörstillverkning. Samhällsföretags lönesättning måste spegla branschmässiga och regionala förhållanden. Detta måste gälla för såväl direktanställda som anvisningsanställda. Vi föreslår att för /85 erhåller ett driftbidrag om 120,av lönekostnaderna för arbetshandikappade. Detta innebär att vi föreslår ett anslag på . Nyinvesteringar inom Samhällsföretag måste på grund av det ansträngda budgetläget hållas på låg nivå. Vi föreslår att inga andra investeringar får göras än de som kan motiveras på grund av direkta förelägganden inom arbetsmiljöområdet från yrkesinspektionen. Vi bedömer omfattningen av dessa investeringar till 5 milj. kr. för /85. Vidare bedömer vi den nödvändiga kostnaden för fastighetsförvaltning till 293 milj. kr. Rekrytering till Samhällsföretag - handikappbegreppet bildades i syfte att bereda arbetshandikappade arbete. Ambitionsnivån var att bereda fler gravt handikappade arbetstillfällen. Kritik mot Samhällsföretag på denna punkt har framförts av bl. (), som anser att Samhällsföretag har misslyckats med denna grundläggande uppgift. I detta sammanhang vill vi framföra våra betänkligheter mot att ett så stort antal missbrukare placeras på Samhällsföretag som är fallet. Den bristande förmåga som visats från tidigare regeringars och myndigheters sida att inse alkohol- och narkotikamissbrukets natur och konsekvenser har lett till en tragisk utveckling av missbrukssituationen i . Vi har ett mycket stort antal missbrukare, ofta i unga åldrar, som har stora svårigheter att anpassa sig till samhället och arbetslivet. Moderata samlingspartiet har under en följd av år lagt förslag i som, om de hade genomförts, skulle ha medverkat till en betydande förbättring av situationen. Vi lägger också fram ett omfattande förslag i missbruksfrågan. En förutsättning för lyckosam rehabilitering av en missbrukare är att insatserna mot missbruket sätts in på ett så tidigt stadium att social utslagning inte sker. I första hand måste insatserna inriktas på att missbrukaren blir kvar i det arbete han eller hon redan har. Det kan alltså inte vara Samhällsföretags primära uppgift att bereda missbrukare arbete. Men i vissa fall kan missbruk dock förekomma i samband med andra handikapp. Dessa missbrukare utgör emellertid en liten grupp. Arbetsrehabilitering av missbrukare bör alltid ske i kombination med andra sociala åtgärder och ta sikte på att förbättra missbrukarens totala situation. Åtgärderna skall vara så utformade att de sammantaget medverkar till att nå det övergripande målet att häva missbruket och göra det möjligt för missbrukaren att leva ett normalt liv. Om ett stort antal missbrukare placeras på Samhällsföretags verkstäder föreligger en risk för att det bildas missbrukskulturer som motverkar denna övergripande målsättning. Samhällsföretag har såväl tekniska som personella resurser avsedda att Det borde vara självklart att dessa resurser skall användas för att bereda skyddat arbete och rehabilitering åt svårt fysiskt och psykiskt handikappade som har svårt att finna arbete på den reguljära arbetsmarknaden utan dessa insatser. Detta är motivet till att Samhällsföretag erhållit driftbidrag av en storlek som är helt otänkbar i andra sammanhang. Härav framgår att handikappbegreppet inte kan omfatta personer som av åldersskäl eller geografiska skäl har svårt att finna arbete på arbetsmarknaden. Inte heller missbrukare kan i någon större utsträckning rimligen anses tillhöra den grupp som har störst behov av Samhällsföretags resurser. Samhällsföretag utgör den dyraste formen av stöd till handikappsysselsättning. Det är nödvändigt att regeringen i den aviserade propositionen på ett entydigt sätt definierar handikappbegreppet. En samverkan mellan olika arbetsmarknadsorgan bör ske. På vissa orter har redan en viss samverkan mellan påbörjats. Man bör även prova möjligheten till ökad samverkan mellan . Det bör undersökas om verksamheten kan bedrivas i gemensamma lokaler och vilka resurser i övrigt som kan samutnyttjas i form av maskiner, personal och administration. Med hänsyn till effekten av dessa åtgärder anser vi att besparingskravet på skall gälla även programmet Yrkesinriktad rehabilitering, vilket innebär att anslaget skall uppgå till . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om lönebidrag, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjerna för Stiftelsen Samhällsföretags verksamhet, 3. att beslutar att anordna försöksverksamhet med lönebidrag som alternativ till anställning i Samhällsföretag i enlighet med vad som anförts i motionen och att till denna verksamhet anslå , 4. att beslutar att till anslå ett förslagsanslag av , 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om . 6. att beslutar att till Yrkesinriktad rehabilitering anvisa ett reservationsanslag av . . HÖGMARK (m) () () ()