mot · G7021148 · 1984-01-23 00:00:00 — 1983/84:1148 10 Motion 1983/84:1148 Brottet egenmäktighet med barn Sedan historisk tid har i den svenska rättsuppfattningen alla brott mot den enskildes frid ansetts såsom synnerligen grova brott. Även i den nu gällande lagstiftningen anses brott såsom människorov, olaga frihetsberövande, olaga hot och hemfridsbrott vara grov brottslighet. Jämförelsevis tillhör brottet människorov ett av de grövre brotten, och straffet för detta är också ett av de längsta i vår brottslagstiftning. Att bemäktiga sig en människa och bortföra henne från sin bostad eller vardagsmiljö måste anses vara ett grovt brott oberoende av vem som begår brottet eller åldern på den som utsätts för gärningen. Den svenska lagstiftningen är på den här punkten felaktig, i så måtto att den ser mycket milt på den som skiljer barn från den som är vårdnadshavare. Att förgripa sig på barn och rycka upp dem från deras föräldrar tycks vara närmast att anse såsom en förseelse och här utdöms böter, och i mycket grova fall kan frihetsstraff komma i fråga. I finns en stor och bred enighet i och hos det svenska folket om vikten av att barnen får de gynnsammaste uppväxtvillkor som är möjliga. Den ena deklarationen efter den andra slår fast att vi alla ser med stort allvar på barns rätt och barns miljö. I ärenden om vårdnad lägger domstolar och sociala myndigheter ned ett ofantligt uppoffrande arbete för att skaffa barnen de gynnsammaste levnadsbetingelserna. Detta arbete och denna omsorg kan dock inte sägas komma till uttryck i den avsky samhället borde reagera med mot dem som med tvång och i strid mot resultaten av vårdnadsutredningarna skiljer barnen från deras vårdnadshavare. Ett skärpt straff för brottet egenmäktighet med barn skulle dels klart visa med vilket allvar samhället ser på detta frihetsbrott, dels ge utrymme för de rättsvårdande myndigheterna att tillgripa instituten anhållande och häktning i förekommande fall. När barn vilket inte är ovanligt - med tvång skiljs från sin vårdnadshavare och förflyttas utomlands, är det ett krav för att utländska myndigheter skall kunna eftersöka gärningsmannen, att denne är häktad i sin frånvaro. Detta är inte möjligt på grund av att straffskalan för brottet egenmäktighet med barn är för låg. I princip borde detta frihetsbrott förtjäna samma straff som brottet människorov. Det torde dock vara att ta ett alltför drastiskt steg för stunden. En successiv skärpning är rimlig för att slutligen nå nivån som gäller för människorov. Skiljer någon obehörigen barn från den som har vårdnaden, dömes, om det ej är brott mot frihet, för egenmäktighet med barn till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla, om fader eller moder utan beaktansvärt skäl egenmäktigt bortför barn , som står under båda föräldrarnas vårdnad, eller om den som skall hava vårdnaden obehörigen bemäktigar sig barnet och därigenom själv tager sig rätt. Skiljer någon obehörigen barn från den som har vårdnaden, dömes, om det ej är brott mot frihet, för egenmäktighet med barn till fängelse i lägst och högst två är. Detsamma skall gälla, om fader eller moder utan beaktansvärt skäl egenmäktigt bortför barn , som står under båda föräldrarnas vårdnad, eller om den som skall hava vårdnaden obehörigen bemäktigar sig barnet och därigenom själv tager sig rätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ändra 7 kap. 4 § i enlighet med motionen.