mot · G802150 · 1984-11-19 00:00:00 — m. fl. Preskriptionshinder vid skattebrott, m. m. 1984/85:47) I propositionen föreslås att preskription av ett skattebrott skall kunna hindras dels genom att den misstänkte delges en underrättelse om misstanke om brottet, dels genom att preskriptionstiden för ett sådant brott i individuella fall skall kunna förlängas med upp till . Vidare föreslås att preskriptionstiden för vissa brott mot skatte- och avgiftsförfattningarna förlängs från två till och att följdändringar skall ske av regler som gäller eftertaxering m. m. i samband med skattebrott. Inledningsvis vill vi hänvisa till vad vi i motion nr 96 anfört om orsakerna till att skattebrottsligheten är så utbredd. Vi hävdar i nämnda motion att den väsentligaste anledningen till denna typ av brott är det höga skattetrycket. Om detta inte sänks drastiskt kommer skattebrottsligheten aldrig att kunna framgångsrikt bekämpas. För att försvåra för enskilda eller företag att undandra sig skatt måste vederbörande kontrollorgan ges möjlighet att utföra ett bättre arbete. Regeringen borde ägna betydande uppmärksamhet åt möjligheterna att effektivisera uppbörden av skatter och avgifter. Enligt överåklagaren i är bristerna i detta hänseende påtagliga. understryker att ökad effektivitet genom översyn av nuvarande tidskrävande rutiner är angelägnare än ändrade preskriptionsbestämmelser. Lagändringar som innebär hårdare straff eller - som i detta fall - tidsmässigt ökade möjligheter att döma den skyldige, kan endast få marginell betydelse. Om preskriptionsreglerna skall ändras bör detta ske inom hela kriminalrätten. Om vissa brottstyper särbehandlas, utan att preskriptionstiderna för samtliga brott först övervägs, kan konsekvenserna bli allvarliga. framhåller i ett remissvar att resultatet kan bli brist på likformighet vid bedömning av lika eller närbesläktade fall. Nuvarande preskriptionsbestämmelser är resultatet av ingående överväganden. För att preskription av brott skall avbrytas krävs att den misstänkte får del av åtalet eller häktas. Det måste - som kammarrätten i framhåller - krävas starka skäl för att bryta ut särskilda brott ur detta regelkomplex. Propositionens förslag innehåller konstruktioner som, med ord, varit främmande för den svenska straffrätten och de kommer enligt verket att göra preskriptionsinstitutet oklart och svåröverskådligt. Vi menar att det från rättssäkerhetssynpunkt är ett absolut krav att man på förhand kan beräkna när ett brott preskriberas. Detta kommer emellertid inte att vara möjligt om regeringens förslag till särreglering genomförs. Frågor gällande preskriptionstider bör därför prövas i ett vidare sammanhang. Propositionens förslag att preskriptionstiden för vissa brott inom skatteoch avgiftsområdet generellt skall utsträckas till innebär en anpassning till vad som gäller för brott enligt skattebrottslagen. Då syftet med ändringarna således är att skapa enhetliga preskriptionsbestämmelser för skattebrotten kan vi biträda förslaget. Att preskriptionsavbrott skall kunna ske genom underrättelse om misstanke om brottet kan vi emellertid inte biträda. Det strider mot de principer som enligt vår mening måste gälla i ett rättssamhälle beträffande preskriptionsregler. Samma förhållande gäller förslaget att förlänga preskriptionstiden i individuella fall. Som framgått av det anförda ställer vi oss avvisande till förslagen i propositionen, utom såvitt avser generell förlängning av preskriptionstiden för vissa brott. Vår inställning delas av ett flertal sakkunniga remissinstanser. Här kan nämnas överåklagaren i , länsåklagaren i och , , , , kammarrätterna i och , i samt justitiekanslern. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att avslår propositionen utom såvitt avser förslaget om generell förlängning av preskriptionstiden för vissa brott mot skatte- och avgiftsförfattningarna. () () () () () H. () () () () () () ()