ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G702953 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. Detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl får bedrivas endast av Systembolaget. Efter hörande av länsstyrelse, kommunfullmäktige och polismyndighet beslutar Systembolaget om placering av systembutiker. I den monopolsituation som här råder är det naturligtvis speciellt viktigt att medborgarna erbjuds en fullt godtagbar service. Lördagsstängningen av systembutikerna var ett steg i motsatt riktning och Systembolagets mycket restriktiva etableringspolitik har medfört att många kommuner alltjämt saknar den i vårt tycke självklara servicen i form av en systembutik. 1975 fanns försäljningsställen i 208 av våra 278 kommuner varjämte det fanns ett antal stationer där man kunde beställa Systembolagets varor för leverans . saknade alltså 70 kommuner egen systembutik och är faktiskt 72 kommuner utan sådan service. Detta är anmärkningsvärt även om antalet kommuner är 284. 1 vårt hemlän saknar fortfarande tre kommuner egen systembutik. Naturligtvis kan det från nykterhetssynpunkt sägas att en stor restriktivitet är befogad eftersom flera systembutiker regelmässigt leder till en något större försäljning och följaktligen till en viss ökad risk för missbruk. Den som verkligen vill skaffa sig spritdrycker kan å andra sidan också göra det även om avståndet till närmaste utminuteringsställe är långt. Från företagsekonomisk synpunkt kan det nog vara så att det på många håll knappast är lönsamt för Systembolaget att utöka antalet försäljningsställen. Detta låter sig sägas och göras i den rådande monopolsituationen, men enligt vår uppfattning måste servicekravet väga tyngre än begränsade alkoholpolitiska och företagsekonomiska verkningar. Den alldeles övervägande delen av Systembolagets kunder är måttlighetsförbrukare av starköl, vin och sprit och upplever det som mycket negativt att det så ofta skall behöva vara både tidsödande och kostsamt att komma fram till systemdisken. Långa resavstånd och vissa veckodagar också långa köer kontrasterar ofördelaktigt mot ett betydligt smidigare förfarande på andra sidan av våra grähser. Det talas ofta om att man inom det nordiska samarbetet bör sträva efter likformiga regler inom en rad olika områden. När det gäller alkoholpolitiken är uppenbarligen och beklagligtvis vårt lands intresse högst begränsat. Som inledningsvis framhölls borde varje kommun få rättighet till åtminstone en systembutik och detta krav borde tas in i avtalet mellan regeringen och Systembolaget. Av praktiska skäl borde tidsgränsen inom vilken en sådan etablering skulle göras sättas till . Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skyldighet för Systembolaget att på framställning från kommun i kommunen etablera en systembutik om sådan tidigare saknas. () () () PER STENMARCK (m) () BO () () ()
mot · G702954 · 1984-01-23 00:00:00 — och i Ändrade bestämmelser om unga lagöverträdare 1 anslutning till 23 kap. RB finns en lag med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare och även i andra författningar förekommer särskilda regler beträffande unga människor. 1 21 kap. 1 § stadgas bl. a. att om den misstänkte är omyndig skall rätten om det med hänsyn till brottets beskaffenhet eller eljest finnes erforderligt höra den som har vårdnaden om honom. Detta är enbart rimligt och riktigt. Men enligt vår mening borde det vara naturligt att föräldrarna till ett barn mellan som är misstänkt för brott underrättades om denna misstanke så snart misstanken delgivits barnet. Så sker inte och det finns heller inte någon laglig skyldighet för polis eller åklagare att göra det. Vi utgår från att i flertalet fall där förhållandet mellan föräldrar och barn är förtroendefullt talar den unge misstänkte själv om för föräldrarna vad som hänt och diskuterar frågan i hemmet. Med tanke på att det dock inte är ovanligt med konflikter mellan föräldrar och barn i just den åldern är det emellertid inte säkert att alla unga misstänkta vågar ta upp situationen till samråd i hemmet. Följden blir att föräldrarna faktiskt kan vara ovetande om att deras barn begått t. o. m. allvarliga lagöverträdelser ända till dess att en personundersökare dyker upp eller de jämlikt 21:3 RB kallas till rätten. Med tanke på att lagens påbud om snabb handläggning av förundersökning långt ifrån alltid följs kan det i praktiken vara en fråga om många månader. Detta är olyckligt eftersom en ung människa i en svår situation säkert innerst inne har särskilt stort behov att tala om sin situation med sina närmaste. Vi anser därför att en bestämmelse bör införas i 23 kap. RB med innebörd att då någon som är underrättats om misstanken skall även den som har vårdnaden om honom underrättas. Det bör kunna ske skriftligen eller muntligen. Med stöd av det anförda yrkar vi att hos regeringen hemställer om lagförslag rörande unga lagöverträdare i enlighet med vad vi anfört. () HANS () 1 1983/84.
mot · G702955 · 1984-01-19 00:00:00 — Polisens lokaler i polishuset i är ur såväl miljösynpunkt som ur teknisk synpunkt mycket otidsenliga och undermåliga. Lokalerna är dessutom trånga och slitna. Utöver lokalerna i polishuset har polisen i lokaler på ytterligare sex adresser. Polishuset ägs av , som själv behöver få disponera lokalerna. I lokalförsörjningsplan finns upptaget nybyggnad för tingsrätten och länsrätten i samt för polisen och åklagarmyndigheten. har av förvärvat en centralt belägen tomt som kan rymma byggnader för såväl de båda domstolarna som för polisen och åklagarmyndigheten. Den första etappen, som avser lokaler för tingsrätten och länsrätten, är under uppförande och beräknas stå färdig i mitten av året. Den andra etappen, omfattande nytt polishus och lokaler för åklagarna samt ett allmänt häkte, har ännu icke kommit till utförande. Detta är mycket beklagligt. Polisens behov av nya och bättre lokaler är mycket stort, både med avseende på arbetslokalerna som sådana och i fråga om de tekniska lokaliteter som polisverksamheten fordrar. Man kan inte heller bortse från behovet av ökade arbetstillfällen för att minska byggarbetslösheten inom södra . har i skrivelse till regeringen hemställt om projekteringsuppdrag för den andra etappen dvs. för uppförande av ett nytt polishus i . vitsordar i skrivelsen behovet av nya lokaler. förhoppning var att projekteringen skulle kunna bedrivas så att uppförandet av etapp två skulle kunna påbörjas i direkt anslutning till färdigställandet av etapp ett. Även om detta inte skulle visa sig möjligt, är det dock angeläget att etapp två kan påbörjas . Kostnaderna för etapp två har beräknat till 56,5 milj. kr. Därtill kommer inredning och utrustning för 6,8 milj. kr. Priserna är prisläge. Kostnaderna för såväl projektering som uppförande av ny förvaltningsbyggnad i för polis och åklagare bör bestridas av medel som i budgeten avsätts för investeringsändamål avseende byggnadsarbeten för polisen och uppförandet av förvaltningsbyggnad etapp två för polis och åklagare i få högsta prioritet. Med stöd av vad ovan anfört hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om behovet av ny förvaltningsbyggnad i för polisen och åklagarmyndigheten.
mot · G702956 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. Ombyggnad av polishuset i Regeringen uppdrog åt att börja projektera om- och tillbyggnad av en förvaltningsbyggnad i med lokaler för polisväsendet. 1 beslutet föreskrevs bl. a. att projektet skulle ingå i projektreserv och således kunna utföras ur sysselsättningssynpunkt. har kommit in med en begäran om att få fortsätta projekteringen (t. o. m. bygghandlingar) och även begärt att få byggnadsuppdrag. Polishuset i är klart underdimensionerat. Vaktområdet är ett av de större i och omfattar bl. a. Råsundastadion samt , där utländska gäster ibland inkvarteras. En särskild olägenhet är att nuvarande arrestlokaler inte räcker till och därför måste transporter av anhållna ske till andra arrestlokaler i grannkommuner såsom , , kronohäktet i och , men även till ännu mer avlägsna orter. Stora besparingar skulle onekligen uppnås om transporterna kunde undvikas. Själva ombyggnaden beräknades i prisläget motsvara 24,3 milj. kr. I regeringsbeslutet definieras ombyggnadsprojektet till att omfatta iordningställande bl. a. av ny arrestenhet, som skulle omfatta 14 förvaringsrum för anhållna och 8 förvaringsrum för andra tillfälligt omhändertagna. Systemhandlingar har inkommit från och beredningen av ärendet har fortsatt i . besvarade dåvarande justitieministern en fråga (1983/84:102) av beträffande tidpunkten för en ombyggnad av polishuset i solna och vad regeringen kommer att göra för att påskynda projektet. framhöll justitieministern att han var medveten om att polisens lokaler i är mindre ändamålsenliga. Han ansåg det angeläget att den planerade om- och tillbyggnaden kommer till stånd och underströk vidare att behovet av konjunktur- och arbetsmarknadsåtgärder övervägs fortlöpande inom . Det föreligger mycket starka önskemål från såväl polisens som från allmänhetens sida att denna ombyggnad kommer till stånd. Enligt vår mening är projektet mycket lämpligt även av sysselsättningsskäl. På grund av vad ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande ombyggnaden av . () () () ()
mot · G702959 · 1984-01-20 00:00:00 — Skyldighet för enskilda företag att redovisa statligt företagsstöd Med hänvisning till vad sorn sägs i motion 1983/84:1030 angående översyn av industripolitiskt stöd m. m. hemställs att beslutar att bokföringslagen ändras för att förbättra informationen till allmänheten om stöd till de enskilda företagen.
mot · G702962 · 1984-01-23 00:00:00 — 1983/84 962-965 Motion 1983/84:962 m. fl. Komplettering av förteckningen över krigsmateriel deltar givetvis i det av FN :s säkerhetsråd beslutade vapenembargot mot . Lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel ger regeringen befogenhet att definiera vad som avses med krigsmateriel. Det sker i förteckningen över krigsmateriel. Den nuvarande förteckningen täcker alla vapenformer som kan bli aktuella. Däremot har den klara svagheter när det gäller materiel som kan användas både för militärt och civilt bruk. Genomgående används där beteckningen för militärt bruk utformad t. ex. om flygplan, fordon eller elektroniska riktningsanordningar (radar m. m.). I praktiken är det en mycket restriktiv definition. Exempel kan ges på hur civila fordon och flygplan med enkla åtgärder kan omvandlas till militära och att detta har också skett. Internationellt förekommer också mycket vidare definitioner t. ex. i Trade with the Enemy Act. militär har kunnat köpa avancerad elektronisk utrustning, flygplan och annan utrustning utomlands på den civila marknaden, liksom utrustning som används i den växande vapenindustrin. Också när det gäller utrustning för utveckling av kärnkrafts- och kärnvapenteknologi har gjort omfattande inköp utomlands. Tyvärr är också berört i det senare avseendet. Det har avslöjats att högtryckspressar, s. k. isostatpressar, med användning bl. a. inom kärnvapenframställning, har levererats från AB Carbox, numera Asea-Atom, tidigare till . I har export av sådana pressar varit förbjudna på grund av deras betydelse vid kärnvapenframställning. kan vara intressant som leverantör av utrustning på det elektroniska området, t. ex. komponenter i stridsledningssystem (avståndsmätare, positionsangivare, höjdmätare m.m.), fotoutrustning inkl. infraröd- och laserutrustning, samt av utrustning för fordon, fartyg och flygplan. Säkert kan andra områden också vara aktuella. Så länge utrustningen inte är direkt utformad för militärt bruk kan krigsmaterielexportlagen inte tillämpas. Det är enligt vår mening ett orimligt förhållande, och ger utmärkta möjligheter att kringgå andan i lagstiftningen och i FN:s vapenembargo mot . bör därför uppdra åt regeringen att utöver den nuvarande förteckningen utarbeta en särskild förteckning över utrustning m. m. som kan användas för militära ändamål eller för vapentillverkning. 1 1983/84. med förteckningen bör vara att täcka in materiel som i påtaglig grad kan bidra till militära utrustning. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen begär att en särskild förteckning utarbetas över sådan materiel som är användbar för militärt bruk eller vid vapenframställning och för vilken lagen om förbud mot krigsmaterielexport skall tillämpas vid export till . () () P. O. () ()
mot · G702963 · 1984-01-20 00:00:00 — m. fl. fortsätter att utmana en hel värld med sin cyniska raspolitik och sina hänsynslösa övergrepp på grannstaterna. Inga tecken på någon mer djupgående uppmjukning av apartheidsystemet finns. agerande i Namibiaförhandlingar visar att man inte heller i det fallet är beredda att göra eftergifter. Anfallen mot i första hand och bara ökar i omfattning. Ett oljeembargo skulle vara ett av de mest effektiva påtryckningsmedlen mot , eftersom är så beroende av import av olja. försöker dock minska oljeberoendet bl. a. genom försök att utvinna olja ur kol. Det är därför viktigt att ett oljeembargo kommer till stånd , innan landet kan påtagligt lindra effekterna genom en inhemsk produktion. antog FN :s generalförsamling med stor majoritet en resolution med krav på oljeembargo mot . röstade för den resolutionen. Förutom direkt försäljning av olja tar resolutionen också upp bl. a. transport av olja och oljeprodukter samt teknisk rådgivning, reservdelsförsörjning och kapitalinvesteringar till sydafrikanska bolag. Resolutionen uppmanar alla länder att införa lagstiftning som förhindrar allt samarbete med på dessa områden. är visserligen knappast någon oljeexportör. Däremot kan vi som sjöfartsnation bli inblandad i oljehandel med . förekom uppgifter om att fartyg med svenska t. o. m. statliga ägarintressen varit inblandade i oljeleveranser till . Det har också aktualiserats att en positiv svensk inställning till att medverka i ett oljeembargo skulle kunna påverka andra länders ställningstagande och därmed kunna medverka till att ett embargo med betydande effekt på kan komma till stånd. Det bör vara självklart för att inte underlåta en sådan möjlighet. Det vore därför önskvärt att regeringen undersökte möjligheterna att få till stånd ett effektivt oljeembargo mot och betydelsen av en svensk medverkan däri. Eftersom flertalet oljeproducerande stater redan tillämpar ett embargo kan även ett embargo med ett relativt begränsat deltagande bli mycket betydelsefullt. Frågan om ett ensidigt svenskt oljeembargo, som inkluderar leveranser, raffinering och tekniköverföring bör också prövas. 1* 1983/84. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att hemställer att regeringen undersöker förutsättningarna att få till stånd ett effektivt oljeembargo mot , 2. att hemställer att regeringen utreder frågan om ensidiga svenska åtgärder i enlighet med vad som anförs i motionen. () () P. O. () ()
mot · G702972 · 1984-01-23 00:00:00 — 1983/84 972-980 Grunderna för civilförsvarets utveckling och förändring fastlades försvarsbeslut. Enligt detta skall bl. a. ledningen för civilförsvaret på den lokala nivån föras över till kommunerna. Ett system med skyddsplaner kommer att införas efter de erfarenheter, som gjorts genom en utförd provplanläggning i 22 svenska kommuner. Avsikten är att kommunerna i gemen skall påbörja sin planläggning , dvs. Det krävs sex olika planer och desslikes skall de samordnas med den kommunala beredskapsplanläggningen. Intentionerna har varit, att statsmakterna som har ansvaret för civilförsvaret också fullt ut skall betala såväl den föreslagna planläggningen liksom de framtida revideringar, som fortlöpande måste ske. har förordat detta och i proposition 1983/84:100, bil. 6 talas det visserligen om utgiftsbegränsningar, men i nämnda avseende sägs ingenting annat än att full ersättning skall utgå. 1 provplanläggningskommittén företräddes emellertid av en expert, som ansett att samma principer skall gälla för denna kommunala planläggning liksom tidigare för beredskapsplanerna. Dessa innebar inte full ersättning till kommunerna utan av kostnaderna. Ej heller gavs statlig ersättning för erforderliga revideringar. Så länge försvar och civilförsvar åvilar staten, bör kostnaderna härför också bestridas av densamma, så att inga övervältringar sker på kommunerna. a. i skilda sammanhang framförda synpunkter är detta också villkoret för kommunernas engagemang i reformen. Det innebär, att reformen eljest skulle äventyras. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den fulla ersättningen till kommunerna för planläggning av civilförsvaret. 1 1983/84.
mot · G702973 · 1984-01-23 00:00:00 — Döva, dövblinda m. fl. har rätt till fri tolkservice. En samordnad tolktjänst är under uppbyggnad i landstingen. Döva såväl som hörande kan vända sig till tolkcentral, när behov av tolk finns för att klara kommunikation mellan döv och hörande. Om en döv person skall delta i ett evenemang på riksplanet, har inte ekonomiskt ansvar för detta. Flera statliga myndigheter och riksorganisationer, som SÖ, SoS, AMS, ABF m. fl. har särskilda poster i sina budgetar för tolkning till döva. Från landstingens sida behandlas dessa ärenden efter det att s. k. vardagstolkningar handlagts, och alltför ofta måste nödlösningar tillgripas eller kan man över huvud taget inte lösa tolksituationen. Det måste dessutom anses helt felaktigt att en döv person själv skall hålla reda på vart och till vem han skall vända sig i varje särskilt fall för att få klarhet i hur den tolk han behöver skall ersättas ekonomiskt. För att få en väl fungerande tolkverksamhet gällande tolksituationer på såväl riks- som lokalplanet måste ett enhetligt system för tolkservice skapas. Olika alternativ är tänkbara. Tolkcentralen kan t. ex. få möjlighet att rekvirera medel från de statliga myndigheterna och riksorganisationerna eller inrättas en rikstolkcentral som förfogar över de medel som sprids ut på flera myndigheter och organisationer. Den enskilde personen skall alltid kunna ringa tolkcentralen i sitt hemlandsting och begära tolk till varje situation där han anser att det behövs. Med stöd av ovanstående hemställs att anhåller att regeringen låter utreda det ekonomiska förfarandet vid olika tolksituationer och att ett enhetligt system arbetas fram.
mot · G702974 · 1984-01-23 00:00:00 — Bo Finnkvist m. fl. Sjukförsäkringen fungerar väl och lämnar bra skydd så långt det gäller människor som har ett stadigvarande arbete. Det beror i hög grad på att de utan svårighet kan beräkna sin förvärvsinkomst och lämna föreskriven uppgift om detta till . Kassan å sin sida kan utan utredningar och diskussioner med de försäkrade med lätthet fastställa den sjukpenninggrundande inkomsten och sjukpenningens storlek. Det har emellertid konstaterats att sjukpenningförsäkringen alltför ofta lämnar ett mycket dåligt skydd åt människor med tillfälliga anställningar. Det gäller särskilt sådana som av betraktas som säsongarbetare. Det har visat sig att många försäkringskassor vägrar godkänna högre sjukpenninggrundande inkomst åt en säsongarbetare än vad han/ hon anses kunna förtjäna under en arbetssäsong. Man tar alltså ingen hänsyn till en sådan viktig sak som att han sökt arbete genom arbetsförmedlingen den övriga delen av året men inte kunnat få något. Finner att han kan förtjäna . under 6 månaders arbete, i t. ex. skogsvård , beräknas hans sjukpenning efter det beloppet. Detta trots att det beror på arbetsmarknadsläget och ej på honom själv att han ej får något arbete . Här finns en allvarlig brist i systemet som leder till att arbetaren tillförsäkras en sjukpenning som är orimlig i förhållande till den inkomst han förlorar om han blir sjuk . I praktiken får det som följd att den som står till arbetsmarknadens förfogande året runt och erhåller exempelvis . som endera lön eller A-kasseersättning när han är frisk, uppbär en sjukersättning som motsvarar av halva beloppet vid sjukdom. Vid lång sjukdom som varar innebär de nuvarande reglerna att en person, på grund av sjukdomen, förlorar från nuvarande maximalt . ner till ca . Arbetssökande som t. ex. bor i glesbygd kan ju inte hjälpa att arbetsmarknaden ser ut som den gör. Sjukpenningen täcker enligt ovan inte ens halva inkomstbortfallet vid sjukdom. Om den försäkrade blir sjuk under arbete eller arbetslöshet, så borde i båda fallen sjukpenning täcka inkomstbortfallet. Arbetslöshetsersättningen är både skattepliktig och pensionsgrundande. Det vore rimligt att även räkna den som sjukpenninggrundande inkomst. En kompensationsnivå på vid sjukdom, som blir det praktiska resultatet av nuvarande tillämpade regler, upplevs som en mycket stor orättvisa. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av sjukförsäkringen vad gäller sjukpenninggrundande inkomst. BO FINNKVIST (s) () ()
mot · G702976 · 1984-01-20 00:00:00 — och sammansättning m. m. Många enskilda människors situation avgörs av pensionsdelegationer. 1 pensionsdelegationerna sitter företrädare för arbetsgivare och arbetstagare, politiskt valda, och två läkare. Eftersom en förtidspensionering måste föregås av ett läkarintyg, så lyssnar man i mycket stor utsträckning på läkarnas uppfattning. En pensionering måste dock ses i sitt totala sammanhang; det är inte säkert att en läkares medicinska bedömning speglar hela situationen för en enskild människa. Bedömningen måste också grundas på andra faktorer som avgör om just den här människan, med sin medicinska bakgrund, kan klara sig eller inte utan pensionering. Nämnder och styrelser som har att fatta beslut om enskilda människor är ofta sammansatta av politiska eller allmänna intressen. Det är sällan som renodlade experter är med och fattar de avgörande besluten, eftersom en expert på ett område sällan kan se till helheten det är ju inte expertens uppgift. När det gäller pensiondelegationernas sätt att arbeta har det förts fram kritik mot att läkarna i alltför stor utsträckning i praktiken avgör de enskilda ärendena, trots att deras kompetens är uteslutande medicinsk, inte social. Det finns därför anledning att ifrågasätta om läkarna skall ingå i pensionsdelegationerna som beslutsfattare. Deras kunnande skulle kunna tas till vara genom att de deltar som medicinskt sakkunniga, men utan beslutanderätt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen ser över pensionsdelegationernas sammansättning och sätt att arbeta. () ()