mot · G7021363 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Småföretagarpolitiken, m. m. De mindre och medelstora företagen har en avgörande betydelse för möjligheterna att upprätthålla en allsidig och spridd näringsstruktur över landet. Småföretagen står för nästan halva sysselsättningen. Ca en miljon är anställda i företag med mindre än 200 anställda, varav över 350 000 i företag med mindre än 10 anställda. Uppfinningar, tekniska innovationer och nya affärsidéer har ofta sin upprinnelse i små företag. De svarar vidare för en stor del av servicen på olika områden. Småföretagen betyder också mycket för de stora företagens verksamhet genom att småföretagen tjänar som underleverantörer. På mindre orter och i glesbygd är småföretagsamhet som regel en förutsättning för bibehållen sysselsättning och avgörande för utvecklingen. Småföretagen är också en nödvändig förutsättning för att skapa en differentierad arbetsmarknad. skulle stora delar av landet stagnera, med en ökande befolkningskoncentration och arbetslöshet som följd. och första dominerade stordriftstänkandet inom näringslivet. Detta tänkande står i överensstämmelse med socialdemokratins centraliseringsiver. Många enheter slogs ut inom industri, jordbruk och service. Nyetableringarna motsvarar inte de nedläggningarna. Regeringsskiftet 1976 innebar att den koncentrationsinriktade näringspolitiken ersattes med ett nytt synsätt, enligt vilket småföretagens utveckling spelade en central roll. Den dåvarande regeringen under ledning lade 1977 fram det första samlade utvecklingsprogrammet för den mindre företagsamheten. Samhällets näringspolitiska organ decentraliserades och byggdes ut de regionala utvecklingsfonderna inrättades. Kampen påbörjades mot krångel, onödiga uppgiftskrav och byråkrati. Kapitalbeskattningen lättades genom lägre skatt på arbetande kapital i företag. Denna aktiva småföretagspolitik förstärktes steg för steg genom bl. a. ökade insatser till teknisk forskning och utveckling samt möjligheter till provanställningar. Småföretagen fick bättre konsolideringsmöjligheter. Orättvisorna i socialförsäkringssystemet började att rättas till bl. a. fick egna företagare rätt till delpension. Den s. k. starta eget-kampanjen, vilken initierades 1980 av den dåvarande regeringen, innebar ett markant ökat intresse för nyföretagande. 1 1983/84. personer deltog i kampanjen. Inte minst har denna kampanj medfört ett ökat intresse för företagande bland kvinnor. 1982 antog på den dåvarande regeringens förslag ett nytt s. k. småföretagspaket, vilket bl. innebar att dubbelbeskattningen lindrades, utvecklingsfonderna fick möjligheter att skjuta till utvecklingskapital, en särskild börslista för småföretag inrättades, åtgärder vidtogs i syfte att initiera lokala investmentbolag etc. Denna inriktning av näringspolitiken har inneburit att klimatet att driva egna företag klart förbättrats. Allt fler satsar nu på att starta ett eget företag. Allt fler blir medvetna om att ett eget företag är den bästa möjligheten att förverkliga egna ambitioner och mål. Det är grundläggande för möjligheterna att få till stånd en positiv utveckling av den svenska ekonomin att den ökande viljan till initiativ och ansvar från de enskilda människornas sida inte stäcks. Den socialdemokratiska politiken har bl. a. genom löntagarfondsbeslutet visat sin okänslighet för företagandets villkor. Det är därför av synnerlig vikt att den proposition som aviserats om industriell förnyelse utgår ifrån en decentralistisk syn på hur näringsstrukturen bör utformas. De regionala utvecklingsfonderna inrättades 1978 och har en mycket stor betydelse för att främja utvecklingen av små och medelstora företag. Fonderna är ett viktigt instrument för att främja näringslivet utanför storstäder och större industriorter. Syftet med fonderna är bl. a. att komplettera övriga institutioner på kreditmarknaden och att ge företagsservice. Det är enligt vår mening viktigt att fonderna även ser som sin uppgift att ge stöd till idéer och projekt, där de ordinarie kreditinrättningarna bedömer riskerna för stora, och inte främst till projekt med en säker lönsamhet. Fonderna har därmed en nyckelroll för att förse de mindre företagen med riskkapital. Detta innebär att man totalt sett alltid får räkna med att fonderna kan behöva tillskott av kapital, eftersom fonderna så långt möjligt bör vara revolverande. Fonderna har vidare en regionalpolitisk funktion, vilket bl. a. understryks av att ledamöterna i fondstyrelserna utses av landstingen. Det är av stor vikt att det demokratiska förfaringssättet för val av styrelseledamöter bibehålls. Det bör dock understrykas att landstingen här bär ett ansvar för att representationer i styrelserna tillgodoser skilda intressen. Utöver kreditverksamheten har fonderna även en stor uppgift att fylla som serviceorgan inom olika områden till de små företagen. I annat sammanhang har vi från sida föreslagit att fonderna skall få administrera lån till energiinvesteringar inom ramen för oljeersättningsprogrammet, där den ersättningsberättigade kostnaden för projektet understiger . Det bör övervägas om inte fondernas målgrupp bör vidgas och bl. a. serviceföretagen i större omfattning än f. n. skall kunna erhålla stöd av fonderna. Vi avser att återkomma i dessa frågor när den aviserade propositionen om industriell förnyelse läggs. 1.3 Hantverk, hemslöjd och glasindustri Från sida har vi vid upprepade tillfällen påtalat vilken betydelse hantverket har såväl för möjligheterna att upprätthålla sysselsättning och service som för försörjningsberedskapen i kristider. Från centerpartihåll initierades bl. a. det riksdagsbeslut som sedermera ledde till att den s. k. hantverksutredningen tillkallades. 1 anledning av utredningens betänkande anförde dåvarande industriministern småföretagsproposition (1981/82:118) den betydelse hantverket har för det svenska näringslivet. De produkter och tjänster som produceras utgör ett värdefullt komplement till den industriella och massfabricerande produktionen, framhölls bl. Förutom att hantverk efterfrågas av rena nyttoskäl fyller det också ett behov av kulturtradition, kvalitet och skönhet, underströks det vidare. Hantverksnäringens sysselsättningsmässiga betydelse är avsevärd. Över 200 000 är sysselsatta inom detta verksamhetsområde. Vidare har från centerpartihåll föreslagits att en statlig hantverksnämnd skulle inrättas. Detta förslag avvisades av den nuvarande regeringen, vilket är ytterligare ett belägg för det ringa intresse den nuvarande regeringen visar för hantverksfrågorna. En nämnd har i stället inrättats på initiativ av SHIO-Familjeföretagen. Enligt vår mening bör staten med tanke på såväl vikten av att upprätthålla och skapa sysselsättning som att bevara kunskap i gamla hantverk ta ett ansvar för dessa frågor. Stöd bör därför ges i syfte att förstärka den verksamhet som bedrivs av den nystartade hantverksnämnden om 1 milj. kr. Medel bör anvisas ur anslaget för Sysselsättningsskapande åtgärder. I detta sammanhang vill vi även understryka den roll hemslöjden har för sysselsättningen, inte minst i glesbygden. , vars uppgift är att främja hemslöjden, har begärt att medel skall anslås för en utbyggnad av konsulentorganisationen. Nämnden framhåller hemslöjdens växande betydelse som näringsgren, men konstaterar att den saknar resurser för att fullgöra sin del i samarbetet med bl. a. utvecklingsfonderna. Föredraganden har inte tillstyrkt detta äskande. Enligt vår mening bör medel anvisas för fyra nya tjänster. I annat sammanhang har även påtalats vikten av fortsatt stöd för den glasindustrin. Det är främst de mindre företagen inom denna bransch som behöver stöd. /85 har S1ND begärt 5 milj. kr. för detta ändamål. Enligt vår mening bör hos regeringen begära förslag med denna inriktning i den aviserade propositionen om industriell förnyelse. Småföretagen kan spela en betydande roll för att öka exporten. Det är ofta svårt för den enskilde företagaren att satsa på den internationella marknaden. Åtgärder bör därför vidtas i syfte att stärka de mindre och medelstora företagens möjligheter att nå ut på exportmarknaden. En väg kan vara att inrätta länsvisa organisationer eventuellt i samarbete med utvecklingsfonderna i form av handelshus med uppgift att vara en slags grossistcentral för småföretagsprodukter avsedda för export. Genom en sådan organisation skulle resurser kunna skapas i syfte att tillhandahålla småföretagen den expertis som är nödvändig för att kunna verka på exportmarknaden. 1 vissa län har försök med denna inriktning redan påbörjats. Det är väsentligt att erfarenheterna tas till vara och att de problem och möjligheter som vissa visar noga penetreras. 1.5 Forskning och utveckling Åtgärder för att stimulera teknisk förnyelse inom näringslivet kanaliseras genom styrelsen för teknisk utveckling (STU). STU:s finansiella stöd är synnerligen viktigt för småföretagen eftersom de inte på samma sätt som storföretagen kan finansiera sin forsknings- och utvecklingsverksamhet. Det är därför enligt vår mening nödvändigt att huvuddelen av det stöd som STU ger går till mindre och medelstora företag. Stöd till större företag bör endast ges i undantagsfall. En avgörande betydelse för näringslivets utveckling har även utformningen av stödet till uppfinnare. har i detta sammanhang en viktig roll. STU måste därför i sin fördelning av medel särskilt beakta föreningens regionala verksamhet. Vi avser att återkomma till dessa frågor när regeringen presenterar sina förslag om forskningspolitiken och åtgärder för industriell tillväxt och förnyelse. Skattepolitikens utformning är av stor betydelse för småföretagens utveckling och överlevnad. Småföretagen är starkare påverkade av olika skatteregler inte minst genom de psykologiska effekter som skatter medför. I det lilla företaget där ägaren själv är verksam spelar skatteuttaget en förhållandevis större roll än i ett stort företag med oftast passiva ägare. Det är hela företagarens livssituation som påverkas av skatteuttaget, inte endast en bit i hans ekonomiska förvaltning. Därför är det viktigt att skattepolitiken får en företagsvänlig utformning. Det som är bra för företagaren i dessa avseenden får också direkta effekter för företaget och för eventuella anställda. Med en optimistisk och framtidsinriktad företagarkår ökar våra möjligheter att ta oss ur den ekonomiska krisen. Sysselsättningsläget kan förbättras och vi kan uppnå jämvikt i vår bytesbalans. 2.2 Borttagande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital har lättnader i beskattningen av arbetande kapital införts . Fr. o. m. 1981 gäller att förmögenhet som lagts ned i jordbruk eller rörelse skall reduceras till av det värde varmed tillgångarna överstiger skulderna. Reduceringsregein gäller dock inte för bostadsbyggnader som inte används som personalbostäder. har i ett betänkande avlämnat (Ds B 1981:13) föreslagit att arbetande kapital i mindre och medelstora företag i princip skall undantas från förmögenhetsbeskattning. Vi anser det vara rimligt att ytterligare sänka beskattningen av det arbetande kapitalet och att regeringen därför bör framlägga en proposition byggd på kommitténs betänkande. Motiven till kommitténs förslag var delvis att stimulera till kapitalsatsning i mindre och medelstora företag, med ökad aktivitet som följd. Detta medför bättre ekonomi, ökad sysselsättning och förbättrat skatteunderlag. Ett slopande av förmögenhetsskatten skulle kraftigt förstärka företagens soliditet och därmed överlevnadsförmåga. Med nuvarande, i en del fall rent konfiskatoriska, förmögenhetsskatter tvingas företagarna till omfattande kapitaluttag. En företagare med en beskattningsbar förmögenhet på 1,5 milj. kr. och med en marginalskatt på tvingas till ett ökat löneuttag på . enbart för att betala den senast genomförda höjningen av förmögenhetsskattesatserna i alla skikt. Utöver denna belastning på företagets likviditet kommer så ökade arbetsgivaravgifter på ytterligare ca . Tillsammans med den höjning som beslutades och som tillämpas första gången vid årets taxering belastas företaget med ökade kostnader på . Det krävs en kraftig omsättningsökning för att klara en sådan åderlåtning utan att företagets investeringsplaner påverkas. Inte minst med hänsyn till utvecklingen inom den konkurrensutsatta sektorn är det mycket angeläget med fortsatta lättnader av förmögenhetsbeskattningen på kapital som arbetar i mindre och medelstora företag. De allmänna problem vi har , bristande balans i statsbudget och utrikeshandel, samt stor brist på arbetstillfällen, kan inte lösas på annat sätt än genom tillväxt och utbyggnad av industrier och annan företagsamhet. En sådan tillväxt är i hög grad beroende av framgångsrika företag med dynamiska företagare. Mot denna bakgrund framstår det som direkt fel aktigt att ta ut förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i produktiva verksamheter medan improduktiva föremål som konst, diamanter, frimärken m. m. helt undangår beskattning. Detta förhållande motverkar det engagemang och intresse som är den nödvändiga drivkraften i företagandet. Den rådande situationen motverkar också såsom visats ovan företagens konsolidering och försvårar uppbyggandet av en tillfredsställande likviditet genom den multiplikatoreffekt som uppstår när skatten skall erläggas med beskattad inkomst ur företaget. 2.3 Fribelopp från egenavgifter I samband med reformeringen av inkomstskatten infördes även ett schablonavdrag på . i inkomstslaget tjänst. Avdraget erhålls även om den skattskyldige inte har haft några kostnader för intäkternas förvärvande. Schablonavdraget har beräknats minska statens inkomster med ca 600 milj. kr. Detta avdrag kan ej utnyttjas av den som är egenföretagare och ej har tjänsteinkomster överstigande . Enligt vår uppfattning bör därför ett avgiftsfritt grundbelopp införas för egenavgifter. Detta bör utformas så att motsvarande skattelättnad som för löntagare uppnås, exempelvis genom att inkomster . befrias från löneavgiften på . Metoden att genom ett avgiftsfritt belopp åstadkomma motsvarande skattelättnad för egenföretagare som för andra praktiserades av den dåvarande socialdemokratiska regeringen i proposition 1974:132. 1 denna föreslogs att egenavgift inte skulle tas ut på de första , vilket förslag godtog. Även det faktum att en del av underlaget för egenavgifterna utgörs av ersättning för i företaget satsat kapital talar för att ett fribelopp bör införas. Det överskott som uppstår i en enskild firma eller ett handelsbolag består ju inte bara av arbetsinkomster utan kan till en del betraktas som kapitalinkomster vilka borde vara befriade från avgifter. 2.4 Sänk sjukförsäkringsavgiften för småföretag Den höga sjukfrånvaron på många större arbetsplatser är alltfort ett stort problem och medför att anställda i och ägare till de många småföretag, som enligt tillgänglig statistik har väsentligt lägre sjukfrånvaro, tvingas subventionera de större företagen. Sjukfrånvaron i små resp. stora privata företag. sjukpenningdag./år Långtidsfall . storlek Totalt Korttidsfall antal dagar utan sjukpen. Antal antal antal dagar mer än dag und året anställda dagar 16 13 7 89 89 Summa 1- 24 9,5 2,0 0,9 5,9 1,8 46,5 25-199 10,1 2,3 1,3 4,6 3,5 43,1 15,2 3,2 1,7 7,4 4,9 34,9 Källa: Levnadsförhållanden. Rapport 15 SCB (1079). Detta faktum kan myndigheterna inte längre blunda för. Åtgärder måste nu vidtas för att komma till rätta med detta problem, genom en anpassning av sjukförsäkringsdelen av arbetsgivaravgifterna till sjukfrånvaron på olika arbetsplatser. Med tanke på att sjukfrånvaron är väsentligt lägre i småföretag och bland egenföretagare anser vi att sjukförsäkringsavgiften för dessa bör sänkas med ett belopp motsvarande av avgiftsunderlaget för högst 15 anställda, dock högst 1,5 milj. kr. Sänkningen kan göras genom en reduktion av de debiterade avgifterna. Med tanke på den kraftigt minskade sjukfrekvensen kan sjukförsäkringsfonden bära detta utan annan åtgärd. Möjligheterna att genom denna lindring expandera och anställa fler kommer härtill att kunna ge betydande positiva effekter. beslutade efter förslag av regeringen (prop. 1983/84:64) att sänka högsta möjliga lagernedskrivning från till av lagrets värde. sänktes bolagsskatten från nuvarande . Från sida anser vi att detta var ett dåligt beslut och att det därför bör upphävas. Förslaget behandlar nämligen inte alla företag likformigt. För bolag som har avskrivningsmöjligheter och där bolagsskatt betalas kan möjligen förslaget anses någorlunda neutralt. För enskilda näringsidkare och för fåmansbolag där överskotten beskattas hos en fysisk person är detta däremot inte fallet. De drabbas av de försämrade avskrivningsmöjligheterna men erhåller inte motsvarande kompensation. Detsamma gäller för ekonomiska föreningar som redan har en statlig skattesats på . De belastas också med högre skatt. För banker och andra företag med små nedskrivningsmöjligheter blir effekten den motsatta. De erhåller en sänkning av bolagsskatten men slipper att vara med och betala via lagerreservsupplösningen. Ett av de skäl för förslaget som uppgavs i propositionen var att ett stabilare skatteunderlag skulle åstadkommas. Bolagsskatten beräknas enligt senaste prognos från RRV komma att uppgå till /84. Detta utgör av statsbudgetens omslutning. Stabiliseringsfrågan torde därför vara av mycket underordnad betydelse för våra statsfinansers utveckling. Beslutet innebär också att företagens konsolideringsmöjligheter försämras. Konsolidering är inte ett självändamål utan en nödvändighet för att krediter skall kunna erhållas. Den har också stor betydelse för företagets möjligheter att investera och utvecklas. bör därför enligt vår uppfattning upphäva beslutet och besluta att högsta avskrivning åter skall vara av lagrets värde och att bolagsskatten åter skall utgå . 1 proposition 1983/84:64 fanns även förslag om avskaffande av det särskilda forskningsavdraget. FoU-avdraget infördes som ett provisorium . Mot bakgrund av de positiva erfarenheterna av avdraget permanentades reglerna under bred parlamentarisk enighet med verkan fr. o. m. förbättrades reglerna även i vissa andra hänseenden. Stor enighet förelåg då om betydelsen av att statsmakterna på olika sätt effektivt stöder forskning och utveckling inom företagen och att generella stödformer av nu ifrågavarande typ har en betydelsefull uppgift och även i fortsättningen bör vara öppen för företagen. I propositionen anfördes att utförda undersökningar hade visat att avdraget inte medfört att företagens insatser för FoU ökat. Några sådana undersökningsresultat har emellertid inte redovisats. Tvärtom visar entydiga uttalanden från näringslivets sida att avdraget har haft väsentlig betydelse för den långsiktiga planeringen av forskningsinsatserna och för finansieringen av nya forskningsprojekt. Det var och är enligt vår uppfattning fel att dra in ett stöd som statsmakterna utlovat . 1 propositionen sades visserligen att regeringen planerar att föreslå åtgärder för att främja forsknings- och utvecklingsverksamheten hos de mindre och medelstora företagen. Någon redogörelse för innehållet i dessa förslag har inte lämnats. Vi vill även framhålla att det tidigare gällande avdragssystemet bl. innebar att det var företagen själva och inte myndigheterna som beslutade om de olika forskningsinsatsernas omfattning och inriktning och att FoUavdraget därmed var fritt från den hämsko som ett bidragssystem i allmänhet drar med sig i form av byråkratisk kontroll och prövning. Mot denna bakgrund anser vi att forsknings- och utvecklingsavdraget bör införas fr. o. m. 2.7 Avveckla de särskilda investeringskontona Från sida motsatte vi oss införandet av skyldigheten att sätta in av vinsten på särskilda investeringskonton, när detta föreslogs . Vi anser fortfarande att detta är ett felaktigt system. Investeringar inom den konkurrensutsatta sektorn genomförs i huvudsak som en följd av en verklig eller förändrad efterfrågan mot ifrågavaran de företags produktion. Det är möjligt att inom vissa gränser, med statliga stimulanser, få en tidigareläggning av redan planerade investeringar, men huvudprincipen är att investeringar inte kan framtvingas. Det införda systemet med de särskilda investeringskontona innebär bara en ökad byråkratisering av investeringsbesluten inom näringslivet. Detta fördröjer och kan i värsta fall helt omintetgöra mycket önskvärda investeringar. Vi anser således att bör upphäva detta beslut. 2.8 A vdrag för pensionsförsäkringspremier m. m. Nuvarande regler i fråga om egenföretagares pensionsförsäkringspremier innebär att den som driver rörelse eller jordbruk som enskild firma (egenföretagare) får göra avdrag för pensionsförsäkringspremier i form av allmänt avdrag. Härigenom kommer hela inkomsten av förvärvskällan, även den del som används för att betala för egenföretagarens pensionering, att utgöra underlag för egenavgifter. Om verksamheten däremot bedrivs genom aktiebolag eller ekonomisk förening, utgör bolagets kostnader för pensionering av en anställd även en anställd som är huvudaktieägare inte underlag för arbetsgivaravgifter. Dessa skillnader medför vid lika förhållanden i övrigt att underlaget för socialförsäkringsavgifter blir högre för egenföretagare än för den som bedriver sin verksamhet genom t. ex. ett aktiebolag. När det gäller s. k. kompanjonförsäkringar, dvs. sådana försäkringar som delägare i ett företag i vissa fall tecknar för varandra i syfte att undvika ekonomiska svårigheter i samband med delägares dödsfall, medges inte avdrag i förvärvskällan. Fr. o. m. årets taxering medges inte heller avdrag under beteckningen allmänna avdrag på huvudblanketten, eftersom avdraget för kapitalförsäkringspremier avskaffats. Båda frågorna har varit föremål för riksdagsbehandling tidigare, varvid skatteutskottet (SkU 1982/83:35) hänvisat till företagsskattekommittén. Vi anser att nu bör begära förslag från regeringen om avdragsrätt för pensions- och kapitalförsäkringspremier. 2.9 Minskade räntetillägg för bil m. m. skattereform innebar på grund av avdragsbegränsningen att särskilda regler om beräkning av räntetillägg infördes. Detta gäller för bil eller liknande tillgång som ingår i enskild näringsverksamhet. Det är viktigt att notera att reglerna endast påverkar en näringsidkares taxering om vederbörande har inkomster över brytpunkten som vid taxering uppgår till . Nuvarande regler innebär att som underlag för räntetillägg skall tas upp av anskaffningsvärdet, och den beräknade räntan skall motsvara diskonto vid beskattningsårets ingång + (vid taxering ). Räntetilläggets storlek är sedan beroende av i vilken omfattning tillgången använts för privat bruk. Vi anser detta vara orimligt. Det är inte acceptabelt att räntetillägg skall utgå för en bil ända till dess att den skrotas, till yttermera visso för av inköpspriset. Beräkningen av räntetillägget bör inte beräknas på något annat än bilens värde efter avskrivningar. Den räntesats som skall utgå bör som relateras till vid beskattningsårets ingång gällande diskonto. har till uppgift att bedriva ett omfattande utredningsarbete när det gäller skattereglerna för småföretag. Utredningen har avgivit två delbetänkanden, men åtskilliga frågor återstår för kommittén. En av de viktigaste frågorna gäller kapitalbeskattningsreglerna. Beträffande förmögenhetsskatten på arbetande kapital har kommittén i ett betänkande föreslagit att den skall tas bort, vilket också vi anser enligt ovan. Beträffande generationsskiftesfrågorna har inte något förslag utarbetats . Enligt vår uppfattning är det angeläget att förslag på detta område kan presenteras. Beskattningen får inte vara utformad så att den hindrar generationsskiften eller andra önskvärda ägarväxlingar inom småföretagen. F. n. finns i kommunalskattelagen särskilda regler för beskattningen av fåmansföretag. Reglerna är i huvudsak till för att förhindra skatteflykt. Det anses att fåmansföretagaren har möjligheter att själv besluta om transaktioner mellan honom och företaget som kan ge honom skattemässiga fördelar. Vi anser dessa farhågor vara betydligt överdrivna.