mot · G7022363 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2363 Näringspolitiska effekter av upphandling av materiel och utrustning för hälso- och sjukvården Inom hälso- och sjukvården upphandlas materiel och utrustning för ca . Av detta utgör ca 1 300 milj. kr. inköp av maskiner och inventarier medan 6 100 milj. kr. Inom dessa ramar upphandlas medicinskt inriktad utrustning och materiel för ca 3 300 milj. kr. Huvuddelen av produktförsörjningen till hälso- och sjukvården sker genom central upphandling via landstingens inköpsinstitutioner. Dessa arbetar i princip efter det landstingskommunala upphandlingsreglementet som föreskriver ett affärsmässigt agerande. Samarbete i form av erfarenhetsutbyte och långsiktiga överväganden om upphandlingspolicy sker inom ramen för och dess olika utredande organ. De olika landstingen är i princip autonoma, men de rekommendationer som utges från följs i allmänhet. Genom tillkomsten av den nya hälso- och sjukvårdslagen har central roll såsom samlande samtals- och förhandlingspart i dessa frågor. En väsentlig utgångspunkt för landstingens produktförsörjning är den rapport som fastställdes av vid dessa kongress , med titeln ett led i näringspolitiken. Landstingen rekommenderades beakta rapportens förslag om principer och åtgärder. Flera av de förslag som framkom i rapporten, och i den debatt som uppstod kring den, är nu under genomförande. Flera av projekten är av den karaktären att den fria konkurrensen och frihandelsprinciperna allvarligt störs. Industridepartementet genomför en analys av importerat sortiment av medicinsk materiel för att överväga om delar av detta sortiment kan tas upp som inhemsk tillverkning och tillsammans med alla tillgängliga former av ekonomiskt stöd erbjudas företag i sysselsättningssvaga orter. Analysen sker i samråd med , ett av de samlade landstingen kooperativt ägt och politiskt styrt företag. I flera landsting har initiativ tagits för att få regionala företag att ta upp produktion för att erbjuda landstingen produkter, som anskaffas genom import eller tillverkning i andra delar av landet, från det egna länet. Deviser av typen köper värmländskt eller köper östgötskt ger besked om den grundläggande politiska prioritering 1* 1983/84. en i landstingens upphandlingspolicy. Som en effekt av rapporten ett led i näringspolitiken har upprättats Landstingens Fond för Teknikupphandling och Produktutveckling LFTP. Fonden skall i samarbete med STU och de regionala utvecklingsfonderna stödja produktidéer och produktutveckling som framkommer inom landstingen. I anslutning härtill har i samarbete mellan STU och vissa landsting startats ett projekt benämnt ATIP (Arbetstagarinitierade projekt) i syfte att finna idéer som kan resultera i regional sysselsättning. genomförde en branschutredning resulterande i en rapport: Sjukvårdens utrustningstillverkare en frisk bransch? Ett väsentligt inslag bland de förslag till åtgärder som där framläggs är strävan att ersätta import med inhemsk tillverkning tillsammans med utvecklingsfonderna eller direkt för produktion inom ". Sammantaget ger bilden av pågående projekt som berör produktförsörjningen inom hälso- och sjukvården anledning till oro. Principerna om fri konkurrens och fri handel över gränserna, som utgör hörnstenarna i marknadsekonomin, hotas. Inom EG har tagits initiativ för att söka underlätta handeln med medicinsk materiel mellan medlemsländerna. Med hänsyn till att sammantaget är nettoexportör av medicinsk materiel och utrustning är det viktigt att den utländska uppfattningen om svensk produktförsörjning på detta område ej ger anledning till protektionistiska svarsåtgärder. Det är ur handelspolitisk synpunkt angeläget att utlandet ej ges uppfattningen att det föreligger någon motsättning mellan ord och gärning i svensk handelsoch näringspolitik. Utvecklingen torde även ge anledning till oro med hänsyn till risken för uppkomst av regional suboptimering eller rent av regional protektionism, genom de redovisade regionala ambitionerna. Även om de stora delar av den verksamhet som här beskrivits ligger inom den självständiga landstingssektorn torde det ändå vara statens uppgift att följa och styra utvecklingen för att undvika den sammantagna risken för negativa effekter. Med hänvisning till det som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen.