mot · G702433 · 1984-01-16 00:00:00 — Motion 1983/84:433 m. fl. Enskilda människors frihet och integritet För den enskildes frihet Fria medborgare är det demokratiska samhällets grundval. Demokratin förhindrar att ett fåtal förtrycker flertalet, men den syftar för den skull inte till att ge flertalet en total bestämmanderätt över fåtalet. Ett demokratiskt samhälle måste därför bygga på respekt för den enskilde medborgarens integritet och frihet. Ett samhälle som vill ta till vara det bästa hos människan måste lämna ett stort utrymme för de enskilda individernas särart, behov, ambitioner och önskemål. Respekten för människan fordrar öppenhet och tolerans för individen. Det samhälle blir omänskligt som frånhänder sig den dynamik som ligger i enskilda människors olikhet och den pluralism som skapas när olikheter får leva sida vid sida. Enskilda människors idéer, initiativ och arbete måste tas till vara om ekonomiska problem skall kunna lösas. Då måste också medborgarna ges en stark ställning som individer. Detta är viktigt för var och en i samhället. Det är inte viktigare för dem som på grund av ekonomi, begåvning eller samhällelig ställning står starka gentemot andra. En förstärkning av den enskildes ställning gynnar framför allt dem som känner en hopplöshet inför möjligheten att påverka barnens skola, dem som inte kan eller vågar ta strid mot en myndighet som gör fel, dem som inte orkar eller vågar opponera sig mot en organisation och alla dem som på grund av att de inte känner lagen säkert inte heller känner säkerhet inför lagen. Den frihet för den enskilde som vi förespråkar är varken en oinskränkt frihet eller den starkes frihet. Det är frihet att ta ansvar. Den som är sjuk skall veta att han kan få vård men också att han kan få välja vård. Den som behöver stöd skall veta att han kan få stöd utan att han skall tvingas anpassa sig till en livsstil som prioriteras av politiker. Den som är sjuk, gammal eller handikappad och därför har behov av vård, omsorg och service skall inte därför omyndigförklaras. Tvärtom är det kanske då viktigare än någonsin att det finns goda möjligheter att välja mellan olika alternativ så att boendet, vården och servicen kan tillgodose den enskilda människans önskemål och behov. Samhället bör vara så organiserat att alla medborgares frihet är en garanti för vars och ens trygghet. Där är staten stark men begränsad. Stark nog att stödja men begränsad för att inte styra den enskildes vardag. emot påtryckningar men begränsad för att ge uttryck åt mångfald och pluralism. Det är med den inriktningen vi kan skapa ett samhälle av fria medborgare i en social gemenskap där stat och kommun inte bara garanterar den enskildes trygghet utan också värnar hans frihet. Det moderna västerländska samhället såg sin födelse i att människor gavs fri- och rättigheter i egenskap av enskilda individer. Därmed lämnades åt historien de samhällssystem som byggde på att människors rätt var beroende av om de tillhörde ett skrå, ett stånd eller en bysamfällighet. Människan gavs sin huvudroll som individ, inte som en del i ett kollektiv. Därigenom lades grunden inte bara för demokratin och marknadsekonomin utan också för den respekt och tolerans som det öppna och fria samhället representerar. I det samhälle som moderata samlingspartiet eftersträvar har människor rättigheter och friheter i egenskap av enskilda individer. Vi avvisar en samhällsutveckling som i praktiken innebär en återgång till forna tiders ordning där rättigheter och friheter var beroende av vilket kollektiv man tillhörde. Friheten och integriteten blir beroende av andras välvilja. Orden förlorar till slut sitt innehåll. Moderata samlingspartiet anser att det är den enskilde medborgarens livsvillkor som skall stå i fokus för varje politiskt beslut. Vi menar att den enskildes rätt och integritet är förmer än olika myndigheters och organisationers intressen av effektivitet, kontrollkrav och s. k. övergripande planering. Det är därför nödvändigt både att öka friheten för de enskilda medborgarna och att stärka den enskildes integritet och oberoende gentemot de kollektiv - offentliga och andra - som blivit allt starkare under de senare decennierna. Men den enskildes frihet kan givetvis aldrig bli absolut. Den enskildes handlingsfrihet måste givetvis alltid begränsas av hänsynen till medmänniskan. Endast i ett samhälle där den enskilde har rätt att ta ansvar för sig själv och de sina kan ansvaret utvidgas till att också avse andra människor. Ytterst är det statens uppgift att se till att den enes frihet inte medför den andres ofrihet. Denna ideologiska grund präglar de förslag som moderata samlingspartiet i olika motioner för /riksdag. Många av våra förslag medför att den enskildes frihet ökar som den politiska maktsfären minskar. När vi föreslår besparingar i statens och kommunernas finanser gör vi det inte enbart av tvingande ekonomiska skäl utan också för att vi ser vissa av besparingarna i den offentliga sektorn som investeringar i enskildas skaparkraft och arbetsvilja. När vi föreslår privatisering av offentlig verksamhet gör vi det inte bara för att skapa konkurrens och kostnadspress utan också för att ge den enskilde medborgaren det oberoende och den trygghet som valfrihet innebär. När vi föreslår minskningar av offentlig byråkrati gör vi det för att därmed öka de enskilda människornas frihet och beslutsutrymme. Den enskilde har rätt att förvänta sig att myndigheter och olika organisationer behandlar honom så som han förväntas behandla andra medborgare. Det medborgaren inte får göra skall inte heller tillåtas myndigheter, med mindre än att detta uttryckts i lag. Det allmännas främsta uppgift måste bestå i att vara ett värn för den enskilde medborgaren. I denna motion lägger vi förslag om hur den enskildes ställning skall stärkas. Syftet är inte att ge en fullständig bild av moderat politik utan att visa på vikten av en genomtänkt politik som inom olika områden försvarar och stärker den enskildes frihet och integritet. Våra ställningstaganden i olika sakpolitiska frågor framgår av skilda partioch kommittémotioner. Kollektivismen i det svenska samhället har präglats av en kollektivistisk samhällsutveckling. Den märks tydligast i det förhållandet att den offentliga sektorn nu disponerar av våra resurser. Genom den ökade kollektiviseringen har individuell skaparkraft trängts undan till förmån för ökad byråkrati. Reaktionen har inte uteblivit. Den strömning som kom att kallas den nya individualismen har präglat den politiska debatten och . Det parti som konsekvent tagit den enskildes ställningmoderata samlingspartiet - har också fått ett betydligt ökat väljarstöd . Den intellektuella basen för den nya individualismen har manifesterats både inom det kulturella livet och i den ekonomiska debatten. Raden av kulturpersonligheter som varnat för likformning, statiskt tänkande, kontrollsamhälle och byråkrati är lång. Det finns ingen anledning att betrakta varje beskrivning som sann. Det är inte heller kulturskaparens främsta ambition. Däremot finns det all anledning att ta intryck av mängden av varningsord. Inom den ekonomiska debatten är det få som förnekar marknadsekonomins överlägsenhet som ekonomiskt system. Marknadsekonomin har givits ett intellektuellt erkännande, som dess värre inte påverkat den faktiska utvecklingen. Människors krav på ökad frihet, att själva kunna välja form för barnomsorg, att kunna välja sjukvård, att få bestämma över eget husbyggande och att i högre grad kunna forma den egna vardagen och framtiden har därför inte bara stöd i den allmänna opinionen. Den nya individualismen har en stark idémässig grund. Ett tecken på den nya individualismens intellektuella framgång är att socialdemokraterna ansett sig nödsakade att påstå att t. o. m. socialistiska löntagarfonder stärker marknadsekonomin. Ett annat tecken är socialdemokraternas fåfänga försök att framställa sig som ett parti för frihet och decentralisering. 1* 1983/84. Socialdemokraterna sitter, till synes ohjälpligt, fast i en kollektivistisk samhällssyn. I praktisk handling värnar de mer om organisationers och myndigheters frihet och rätt än enskilda medborgares. Och trots den nya individualismens framgångar är kollektivismen - tron på att mänskliga problem bäst löses på kollektiv bas - så stark att medborgarnas rimliga krav på att själva få ta mer ansvar kallas för den nya egoismen. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning finns det ingen egoism i viljan att som självständig medborgare ta ett större ansvar för sig och de sina. Den nya egoismen finns snarare hos dem som inom olika kollektiv och myndigheter värnar om att få behålla den befintliga makten att bestämma över andra. Kollektivismens grepp över det svenska samhällets struktur är betydande. En stor del av välfärden finansieras kollektivt genom skatter. Därigenom minskar möjligheten för den enskilde att genom sin efterfrågan själv avgöra innehållet och kvantiteten i en stor del av den välfärd som erbjuds. Inom betydande och viktiga områden som barnomsorg, skola, sjukvård och äldreomsorg råder i praktiken offentliga monopol. Frånvaron av konkurrens omöjliggör valfrihet inom de områden som kanske är de mest angelägna för människor. Mängden av lagar och regler är ett uttryck för kollektivets vilja att reglera den enskildes vardag och livsvillkor. Mängden av bestämmelser påverkar därför direkt den enskildes frihet till fördel för kollektivets makt, som de försvårar decentralisering och flexibilitet. Även andra kollektiv än de offentliga har fått ökad makt och betydelse. Organisationer av skilda slag har fått ökad makt och representerar enskilda människor. Därigenom har den enskildes ställning som individ försvagats. Korporativismen har kommit att få ett starkt grepp om det svenska samhället. Utredningsväsendet, de statliga verkens styrelser, MBL inom den offentliga liksom inom den privata sektorn samt partssammansatta domstolar är några exempel bland många andra på hur organisationer fått inte bara det inflytande som hör var och en till i ett öppet samhälle utan också en offentlig ställning som till stora delar kolliderar med demokratins krav på att medborgarna skall företrädas av representanter valda i fria val. Kollektiviseringen av det svenska samhället lämnar alltför litet åt den enskilde att bestämma över. Friheten är inte stor om man vill ha en annan skola åt sina barn, vill välja en annan barnomsorg, vill bygga ett egenhändigt ritat hus, vill servera glass på en badstrand eller vill bestämma själv hur och var man skall bo. Om man inte vill vara med i den organisation som givits laglig rätt att representera en är den enskildes frihet heller inte stor. Inom område efter område står individen i beroende till kollektiven, trots att det borde vara tvärtom. Det är detta som den nya individualismen reagerar mot. Kollektivismen hotar den enskildes integritet. När välfärden utformas så att den enskilde står i beroende till stat och kommun skapas krav på uppgifter, insyn och kontroll. Kollektivismen skapar ett behov av statistik och kunskap om den enskilde för att framtiden skall kunna planeras. Det kräver uppgifter om den enskildes privatliv. Kollektivismen skapar en föreställning hos medborgare och myndigheter att kollektivets intressen går före den enskildes rätt. Som en följd därav anses uppgifter om den enskilde vara något det offentliga nästan automatiskt har rätt till. Vi delar inte denna inställning. Det är viktigare att hävda den enskildes rätt än olika kollektivs intressen. Det är den enskilde medborgaren som har den främsta rätten att bestämma över vem som skall förfoga över uppgifter om den egna personen. Det är mot denna bakgrund som debatten om datorer och dessas hot mot integriteten skall ses. Datasystemen är i detta sammanhang en sorts välfärdssystemets informationssystem. I ett fritt och öppet samhälle innebär datorer inget hot mot den enskildes integritet. I ett slutet och kontrollerat samhälle kan datorerna betjäna dem som vill kontrollera och övervaka medborgaren. Därför skall inte arbetet för att värna om människors integritet leda till teknikfientlighet och restriktioner för ny teknik. I stället är det den enskildes rätt och frihet som skall hävdas. Det saknas inte exempel på hur enskilda människors integritet är i fara: En offentlig utredning föreslår att en enskild myndighet skall ges rätten att själv bestämma över om samkörningar av känsliga personregister skall tillåtas. En kronofogdemyndighet bedriver flygspaning mot medborgarna. Försök diskuteras, som innebär att posten skall rapportera sina kunders förlängningar av tillfälliga adressändringar. Kvinnor utfrågas var de tillbringar sin dygnsvila. En statlig kommission föreslår att i vissa fall skall den enskilde tvingas bevisa sin oskuld för att betraktas som hederlig. Två unga kvinnor ställs i praktiken rättslösa mot en kommun som vill stämpla dem som prostituerade. Fastighetstaxeringen genomförs genom att den enskilde får redovisa innehållet i sitt hem. Datasamkörningar av personregister ökar. Privata företag skall tvingas lämna ut ytterligare uppgifter om den enskilde till nya samkörningar. Kommuner ställer inträngande frågor till skolbarn och till daghemsföräldrar. Uppgifter om inkomst önskas samkörda med mantalskrivnings- och sjukförsäkringsregister. Enskilda medlemmar utesluts ur ett de vill studera . Fackliga register önskas samkörda med skatteregister. Myndigheter planerar för stora datorbaserade folkräkningar. Enskilda som vill lämna ett fackförbund vägras utträde. Kollektivanslutningen till det socialdemokratiska partiet fortgår. organisationer agerar polis mot små- och enmansföretag. Enskilda hyresgäster tvingas betala ersättning till en organisation de inte vill vara medlemmar i. Kommissionen mot ekonomisk brottslighet föreslår en lång rad nya samkörningar av personregister. Friheten att starta och driva företag inskränks av fackliga organisationers vetorätt, fackliga avtal och fackliga blockader. Statliga myndigheter uppmanas att ange misstänkta medborgare och vidarebefordra uppgifter om den enskilde till andra myndigheter. Exempel skulle kunna göras fler. Moderata samlingspartiet anser att det är oundgängligen nödvändigt att inom politikens alla områden stärka den enskildes ställning gentemot offentliga myndigheter och olika organisationer. bör ge regeringen detta till känna. En fri ekonomi är en förutsättning för välfärd och full produktiv sysselsättning. En fri ekonomi är dock mer än så. Marknadsekonomin, som vi känner den, är också en förutsättning för demokrati och frihet. Ingenstans där marknadsekonomin avskaffats har friheten och demokratin kunnat fortleva. Skälet till detta är uppenbart. När ägandet, kreditgivningen och produktionsmedlen samlas hos politiska instanser uppstår en anpassning till de politiska värderingar som präglar dessa. Pluralismen och olikheten byts ut mot likformighet. En sammanslagning av den ekonomiska och den politiska makten ger makthavarna en total makt, som gör all opposition beroende av de styrandes välvilja. Några formella inskränkningar av demokratin behövs inte för att demokratins vitalitet då skall gröpas ur inifrån. När det inte finns kommersiella vägar att finansiera en ny tidning blir det den politiska makten som ensam avgör pressens ekonomiska förutsättningar. Pressen blir helt beroende av dem som har som främsta uppgift att kontrollera. Statens förmåga att oväldigt värna de enskilda människornas rätt försvagas om den överallt har egna ekonomiska intressen att hävda. När den ekonomiska makten förs samman med den politiska, minskas utrymmet för olikhet. I stället måste människor anpassa sig. I den processen växer det fram en planering för den enskildes liv och en kontroll över hans göranden och låtanden som leder till ofrihet. Marknadsekonomins vitalitet är nödvändig för välfärd och ekonomisk tillväxt. I annan partimotion redovisar vi utförligt de åtgärder som enligt vår mening är nödvändiga för att uppnå balans i statens finanser och för en återupprättad marknadsekonomi. Här visar vi enbart på några av marknadsekonomins funktioner som gör den nödvändig i ett samhälle där den enskildes integritet och frihet värnas. Den fria konkurrensen och avtalsfriheten ger de enskilda medborgarna möjlighet att välja mellan olika varor och tjänster - utan att styras av någon annan - och att själva fatta de beslut som fortlöpande tas i en ekonomi. Marknadsekonomin ger därmed medborgarna en suverän ställning som inget annat ekonomiskt system kan ge dem. I marknadsekonomin är beslutsfattandet spritt till varje enskild konsument. Konsumenten är stark i marknadsekonomin till skillnad från där ingen valfrihet och ingen konkurrens finns. Friheten att starta företag är en omistlig del i marknadsekonomin. Just genom möjligheten att pröva olika idéer skapas inte bara pluralism utan också nytänkande och utveckling. Möjligheten att genom eget initiativ skapa sig en försörjning är en rättighet som borde vara självklar. Inskränkningar i näringsfriheten kan inte utan mycket tungt vägande skäl och efter särskild prövning accepteras. Det finns många exempel på skilda slag av etableringskontroll som bör avskaffas. Några av dem beskrivs nedan. Kommunikationssektorn kännetecknas av åtskilliga regleringar och monopol som är oförenliga med näringsfriheten. Ett av de mer uppenbara exemplen är regleringen av taxitrafiken. När t. ex. ett taxiföretag i nekades rätten att använda sig av en egen växel förvägrade man också företaget rätten att konkurrera med service åt sina kunder. Varken trafiksituationen eller passagerarnas villkor kan sägas ha förbättrats på detta sätt. Vi anser att den som önskar bedriva taxitrafik - under de regler och åtaganden som givetvis måste gälla för yrkesmässig passagerartrafik - också skall få göra det. Regleringen av såväl taxitrafiken som andra viktiga kommunikationsområden bör liberaliseras. För tandläkare råder etableringskontroll. För den enskilde tandläkaren innebär detta en begränsning i möjligheten att få välja var han eller hon skall arbeta. Etableringskontrollen medför också en betydande svart marknad i handel med praktiker. En konstgjord arbetslöshet uppstår. I annan motion redovisar vi utförligt skälen för ett avskaffande av etableringskontrollen för tandläkare. Sjukförsäkringssystemet innebär en begränsning av möjligheten att erbjuda patienter vård i enskild regi. Varken patienter eller sjukvårdshuvudmän har något att vinna på denna begränsning av näringsfriheten. Vi anser att alla privata vårdgivare som uppfyller kompetenskraven skall ha rätt att ansluta sig till den allmänna försäkringen med en för nyetablering och drift erforderlig taxenivå. Ersättningen från försäkringssystemet bör utgå så att offentlig och fristående sjukvård får likvärdiga ekonomiska villkor. Förbudet mot nybyggnad av djurstallar försvårar en sund konkurrens inom jordbruket. Det innebär för den enskilde jordbrukaren en inskränkning inte bara i näringsfriheten utan också av möjligheten att driva ett lönsamt jordbruk. Problemet med överproduktion måste lösas genom andra åtgärder, bl. a. genom förändringar i prissystemet. Den enskilde jordbrukaren måste kunna vidta de åtgärder som ett rationellt och lönsamt jordbruksfö 1** 1983184. företag kräver och som näringsfriheten bör ge honom rätt till. Förbudet mot investeringar i nya djurstallar bör därför upphävas av . Jordförvärvslagen har kommit att användas som ett sätt att inskränka både näringsfriheten och egendomsrätten. För den som vill överta en jordbruksfastighet är lagen i många fall ett hinder. För den som vill sälja en jordbruksfastighet innebär lagen en avsevärd urholkning av egendomsrätten. Jordförvärvslagen bör ändras så att både den enskilde säljarens och köparens ställning stärks. Prövningen av utskänkningstillstånd för restauranger har kommit att användas som ett medel för etableringskontroll. I många kommuner har fackliga organisationer i praktiken vetorätt mot nya etableringar. För rättssäkerheten är det utomordentligt viktigt att sådan prövning sker enbart utifrån alkoholpolitiska hänsyn och enligt utskänkningslagen. De principer som präglar det svenska rättsväsendet ställer krav på att ingen skall behöva bevisa sin oskuld för att inte betraktas som skyldig till brott. Vi vänder oss därför mot förslag som förts fram med anledning av debatten kring ekonomisk brottslighet. Vi avvisar förslag om företagarkörkort eller företagarlicens. Friheten att starta företag skall inte berövas hederliga medborgare. Kampen mot den ekonomiska brottsligheten skall riktas mot dem som är skyldiga till brott, inte mot dem som är oskyldiga. Fler och fler lagar och regler drabbar laglydiga medborgare i stället för dem lagarna riktas mot. Fler lagar leder inte till färre lagbrott utan i stället till ökad byråkrati för den hederlige företagaren och fler lagbrott av den ohederlige. I samband med den nya grundlagen diskuterades ingående frågan om grundlagsskyddad näringsfrihet. Argumenten mot har framför allt baserats på praktiska svårigheter. Vi anser emellertid att näringsfrihetens betydelse är så central i en marknadsekonomi att den bör skyddas i grundlag. Detta gäller också egendomsrätten. Rätten att äga är nödvändig för mångfalden, rättssäkerheten och medborgarnas oberoende och trygghet. Den enskildes integritet och oberoende ställer krav på att eventuella inskränkningar i egendomsrätten måste ha ett klart stöd i lagstiftning. Den enskildes egendomsrätt skall inte kunna inskränkas som ett resultat av politiska värderingar. I andra länder har egendomsrätten givits ett starkare skydd än i . I annan motion redovisar vi utförligare motiven för en grundlagsfäst näringsfrihet och egendomsrätt samt former för hur detta skall ske. Moderata samlingspartiet har länge visat på vägar för hur ägandet kan spridas. Möjligheten att spara till och äga en egen bostad bör förstärkas. Det framgångsrika skattefondssparandet bör återinföras. Företagsanknutna vinstdelningssystem är ett reellt sätt att sprida ägandet bland de anställda i företagen. Lägre marginalskatter lämnar större utrymme för sparande och gör det också ekonomiskt meningsfullt. Enklare regler för reavinstbeskattningen underlättar för den enskilde att spara i aktier. dubbelbeskattningen på aktier är ytterligare ett sätt. Exemplen kan mångfaldigas. Det enskilda ägandet är av avgörande vikt för att säkerställa medborgarnas oberoende. Ett spritt ägande ger en vidare bas för marknadsekonomins mångfald och förnyelse. Det ger medborgarna en personlig trygghet som offentliga insatser aldrig kan ge. Det innebär en större möjlighet för enskilda att starta företag. Det ger individen den handlingsfrihet som vi anser bör vara ett ekonomiskt-politiskt mål av samma övergripande karaktär som ekonomisk balans, full sysselsättning och stabilt penningvärde. Moderata samlingspartiet anser att en fri marknadsekonomi är en nödvändig grund för demokratin och för respekten för den enskildes frihet och integritet, att kommunikationssektorn skall liberaliseras, att etableringskontrollen för näringsutövare i princip skall avskaffas, att privata vårdgivare skall arbeta under likvärdiga villkor med den offentliga sjukvården, att förbudet mot nybyggnad av djurstallar skall upphävas, att jordförvärvslagen skall förändras så att den enskilde säljarens och köparens ställning stärks, att endast alkoholpolitiska hänsyn skall påverka prövningen av utskänkningstillstånd, att näringsfriheten och egendomsrätten skall grundlagsskyddas, samt att ett spritt enskilt ägande skall vara ett av huvudmålen för den ekonomiska politiken. Den enskilde och välfärden Allt fler i har svårigheter att klara sig på sina arbetsinkomster. För att få ekonomiskt bistånd från det allmänna förutsätts att man hos den eller de myndigheter som beviljar stöd redovisar sin situation ingående. De hjälpsökandes integritet och självständighet blir kringskuren och självkänslan urholkas. Ju fler som får försörjningsproblem, desto större blir kollektivets inflytande. Politikernas makt ökar och byråkratin sväller.