mot · G7021365 · 1984-01-25 00:00:00 — Åtgärder för att minska oljeberoendet De senaste årens bostadsdebatt har till stor del kommit att handla om fukt-, mögel- och rötskadade hus där människors hälsa äventyras och stora värden går till spillo. En viktig orsak till dessa problem är bristfällig ventilation av husen. Att bara öka ventilationen för att åtgärda problemen skulle innebära energiförluster av en storleksordning som inte kan av många hushåll. Den ökade energiförbrukningen skulle dessutom leda till ett misslyckande för den statliga energipolitiken och ett misstroende mot redan vidtagna energisparåtgärder. I ett normalt hus är den luftburna energiförlusten oftast av uppvärmningsenergin. Resterande energiförluster sker genom värmetransmission, strålning eller uppvärmning av tappvatten. Det senare förloras genom avloppsnätet. Vid olja eller fastbränsleeldning förloras dessutom av insatt energi vid förbränning, vilket lämnar huset i form av rökgaser. Av den luftburna energiförlusten svarar den önskade och kontrollerbara ventilationen för ca hälften och låter sig återvinnas med värmeväxlare upp till om regenerativ återvinningsteknik används och vid recuperativ teknik. Avgörande för effektiviteten är härvid de ytor i aggregaten som svarar för värmeöverföring mellan från- och tilluft. Resterande luftburen energiförlust sker genom okontrollerbar ventilation som förloras genom luftläckning genom golv, väggar och tak. Härvid spelar tätheten i fönster, dörrar och mellan olika byggkomponenter stor roll. Man räknar med att den kontrollerade ventilationen i ett normalhus svarar för en årlig värmeförlust av ca 6 000 KWh. Med andra ord skulle man i varje hushåll i landet kunna spara energi till ett värde av in emot , vilket betyder att flera miljarder kan sparas om landets bostadsbestånd förses med effektiv energisparutrustning. Dessutom kan stora besparingar göras i det övriga bostadsbeståndet. Trots att tekniken med värmeåtervinning ur ventilationsluft i sig är känd har mycket litet gjorts för att förse fastighetsbeståndet med denna utrustning. Detta torde främst bero på att samhället ansett att dessa åtgärder är så lönsamma för husägarna att vidta, att något större energisparstöd eller bidrag inte ansetts behövligt. Samhället koncentrerar därför sina insatser på mindre lönsamma lösningar såsom värmepumpar och liknande. Det är viktigt att vi i arbetar vidare på att åtgärda bostadsbeståndet i energibesparande syfte mot bakgrund av behovet att minska vårt oljeoch energiberoende. Att man kommit till insikt om att de luftburna energiförlusterna svarar 1 1983/84. för så stor del av behovet av uppvärmningsenergi har visat teknikerna att betydelsen av att bygga täta hus vanligen är större än betydelsen av att vi isolerar husen extra tjockt. Husen måste i högre grad än vad som förs tätas bättre. Ökad tätning försämrar möjligheterna att avlägsna den fukt som tillförs huset eller som avges av personer eller aktiviteter i husen såsom tvättning, matlagning och liknande. Ett väl fungerande hus bör därför tätas så att oönskad ventilation i konstruktionen minimeras som den kontrollerade ventilationen i såväl rum som själva huskonstruktionen kan ske genom värmeåtervinningsanordningar i husen, varvid stor vikt måste läggas vid utrustningens låga pris och höga effektivitet. En samhällelig storsatsning bör ske som befrämjar installation av god allmänventilation, vilket ger ett hälsosammare inomhusklimat där luftföroreningar såsom radon, formaldehyd, och skadligt mögel kan avlägsnas. befrias huset från skadlig fukt vilket orsakar byggskador i form av röta. 1 slutet av bedömdes ett normalhus kräva ca 24 000 KWh för uppvärmning. Den som byggde hus med de energisnåla normer som låg till grund vid statlig belåning minskade energibehovet till ca 19 000 KWh. Av dessa 19 000 KWh beräknas vara tillgängliga för värmeåtervinning. Kan man genom ytterst effektiv tätning och isolering åstadkomma värmeåtervinning ur den del av ventilationen som sker genom okontrollerad utläckning skulle det också vara möjligt att sänka de åtgärdade husens värmeförbrukning under 10 000 KWh ett mål som ventilationsteknikerna anser att man bör söka uppnå. Det har också påtalats, att det är först efter att dessa åtgärder genomförts som dimensioneringen av värmeanläggningarna bör göras. installeras alltför stora värmeanläggningar i husen och staten tvingas bidra med lån och bidrag för att finansiera oekonomiskt dimensionerade anläggningar. Från de ansvariga myndigheternas sida har man varit mycket osäkra på hur de rötskadade husen skulle åtgärdas. Skulle man från myndigheternas sida tvingas gå in och bekosta åtgärder på skadade hus därför att de byggts enligt gällande normer eller skulle man föreskriva att ventilationen ökas med åtföljande sammanbrott för den statliga energipolitiken. I lär man ha gått på linjen att föreskriva 2 luftväxlingar i nybyggda hus till dess husen torkats ut ordentligt. Detta skulle innebära att vi i i det närmaste skulle fördubbla energiåtgången. Utvecklingen i ser i stället nu ut att gå på linjen att söka lösa konflikten mellan behovet av ökad ventilation och energisparande genom att installera värmeåtervinning ur ventilationsluft, öka ventilationen och få bort fukten. Det märkliga är emellertid att de regler som ligger till grund för statligt godkännande av utrustningarna, typgodkännande, diskriminerar de effektivaste värmeåtervinnande aggregaten. Enligt den s. k. Nordtestmetoden kräver man att aggregaten för att bli typgodkända skall klara drift vid relativ fuktighet i frånluft oavsett vilken luftväxling som väljs. Det normala fuktinnehållet i frånluften ligger vanligen kring relativ fuktighet och sjunker om ventilationen ökas utöver de rekommenderade 0,5 luftväxlingar som anges som minimum. Mot bättre vetande kräver man trots detta att aggregaten skall klara relativ fuktighet vid utetemperatur utan att anpassa provningsmetodiken och normkraven till möjligheten att reglera fuktinnehållet med ändrade luftomsättningstal. I den s. k. Nordtestmetoden anför man till metodens försvar att man önskar förvissa sig om att aggregaten uppfyller god funktion även vid extrema förhållanden som kan uppstå hos konsument. Provningsmetoden har icke anpassats till verkligheten trots att bristerna påtalats för statens provningsanstalt som har monopolställning i för detta slag av opartiska tester. Man är hos provningsanstalten fullt medveten om att regenerativa aggregat genom de påtvingade provningsmetoderna får svårt att klara frysproblemen som dessa regler gynnar de mindre effektiva korsströmsväxlarna vars låga verkningsgrad tvingar fram lägsta möjliga luftomsättning för att energiförlusterna inte skall bli alltför betungande. De regenerativa växlarna som verkar med temperaturverkningsgrad gör det däremot möjligt att öka luftomsättningen så att fuktuppbyggnad i rumsluften inte bara kan förhindras utan även sänkas så att frysrisk ej uppstår som övriga luftföroreningar bättre kan avlägsnas. och planverket följer de provningsregler som gynnar de stora ventilationsföretagens sämre produkter och hindrar ny och effektivare teknik att bli godkänd. Denna form av konkurrensbegränsning genom upprättande av teknikutvecklingsfientlig provmetodik för att erhålla godkännande på produkter får inte höra hemma i de svenska förvaltningarna utan måste ovillkorligen bli föremål för en omprövning. Även om man säger att typgodkännande är frivilligt så kvarstår det faktiska förhållandet att inget företag har råd att klara en effektiv marknadsföring när konkurrenterna på detta sätt kan få statens hjälp i marknadsföringen genom statligt typgodkännande som villkor för finansiering och bygglovsgranskning. Att införa ny energiteknik innebär också att man är beredd att lämna den tidigare tekniken och dess förutsättningar. Vid ventilation har sedan generationer tillämpats självdragsventilation, vilket innebär att ventilationen förs ut över takventil eller liknande. I och med att fläktar uppfunnits och att man därigenom bättre kan reglera ventilationen är det många gånger önskvärt att söka forma ventilationsanläggningarna så att självdrag kan undvikas för att det icke skall uppstå kondensproblem om fläktarna stängs av. Den enklaste lösningen kan då vara att föra ut ventilationen genom vägg. Denna åtgärd kräver man dispens för från planverkets sida vid typgodkännande. Denna form av teknisk konservatism utgör kanske det allvarligaste hindret för införande av ny energiteknik som avser att klara de av oss politiker uppställda målen för energisparande. Med hänvisning till ovan anförda hemställs* 1. att som sin mening ger regeringen till känna att en nationell satsning bör ske på utnyttjande av värmeåtervinning ur ventilationsluft som primär åtgärd i ansträngningarna att minska landets oljeberoende, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att en översyn bör ske på nuvarande provningsmetoder för typgodkännande så att viss teknikutveckling därmed inte missgynnas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att inga partsintressen bör få vara företrädda i de kommittéer som utarbetar provningsmetoder för typgodkännande. * Se även motion 1983/84:1366.