mot · G7022256 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2256 Narkotikamissbruket och därav följande brottslighet är bland våra största sociala problem. Helt vanliga ungdomar dras in i missbruket och bryts sakta men säkert ner och blir efter hand utslagna. De kommer in i ett mönster som det är mycket svårt att bryta. För att finansiera sina narkotikainköp tvingas de till brottslig verksamhet i form av exempelvis inbrott, stölder och rån. kommer de i stark beroendeställning till langare och hälare. De senare tar hand om det gods narkomanerna på brottslig väg kommit över och säljer det med vinster för egen del. Narkotikan förändrar missbrukarens psyke och han eller hon får efter hand nya moralbegrepp. Mellan narkomaner uppstår en form av speciellt kamratskap, vilket försvårar för dem att bryta sig ur kamratkretsen när de försöker komma ifrån sitt missbruk. Att få tillräckliga resurser och att finna de bästa metoderna för att dels förhindra att människor blir narkotikamissbrukare, dels vårda och rehabilitera dem som blivit missbrukare, är svårt men synnerligen viktigt. Som underlag för bedömning av resursbehov och anslag bör både de ekonomiska och de mänskliga konsekvenserna av missbruket beaktas. Vad gäller de ekonomiska konsekvenserna är det viktigt att ha i minnet sambandet mellan narkotikamissbruk och brottslighet. En ganska stor del av brottsligheten torde direkt eller indirekt orsakas av narkotikan. Det är heller ingen tvekan om att icke oväsentliga delar av polisens resurser åtgår till utredningar om narkotikabrott samt spaning m.m. Även av åklagarnas, domstolarnas, kriminalvårdens, och sjukvårdens resurser går avsevärt till insatser som har samband med narkotikamissbruk och brottslighet som följd av missbruket. Dessutom måste man beakta förluster och problem för alla dem som drabbas av narkomaners stölder och inbrott. I den utsträckning ersättningar utges av försäkringsbolagen till de drabbade är det ytterst försäkringstagarna som kollektiv som betalar kostnaderna för en del av denna brottslighet. Av allt att döma kostar narkotikamissbruket samhället så mycket att betydande insatser av rent ekonomiska skäl är motiverade att sättas in för att motverka missbruket och för att satsa på vård och rehabilitering. De mänskliga tragedierna på grund av narkotikan både för missbrukarna och deras närstående samt övriga drabbade kan självklart inte mätas i ekonomiska termer, men motiverar givetvis stora insatser. Eftersom återfallsprocenten bland narkotikamissbrukare är hög är det särskilt viktigt att pröva nya vägar för vård och rehabilitering och ge stora resurser för detta. För att finna framgångsrika metoder för vård och rehabilitering måste hittillsvarande vårdformer utvärderas. Det bör t. ex. prövas om man genom större medicinska insatser under anstaltsvistelse och annan vård kan nå framgång. Det är även viktigt att finna vårdformer som ger de drabbade större möjligheter att orka återgå till ett normalt liv i samhället. Det finns anledning pröva om inte större medicinska insatser och mer individuellt anpassade metoder än de hittillsvarande skulle vara positiva i strävandena att ge missbrukarna motivation och kraft att inte återfalla till missbruk och brottslig verksamhet. Viktiga åtgärder är också att sätta in tillräckliga resurser och medel för att förhindra att narkotikan kommer in på kriminalvårdsanstalterna för att undvika att missbrukarna fortsätter sitt missbruk och att förhindra att vi på anstalterna får nya missbrukare. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för vård och rehabilitering av narkotikamissbrukare .