mot · G7021099 · 1984-01-23 00:00:00 — Motion 1983/84:1099 Tillsättande av en Bergslagsdelegation - befinner sig i ett akut krisläge. Jobben försvinner och arbetslösheten är stor. Industrins och den offentliga sektorns investeringar är helt otillräckliga. De regionala obalanserna förstärks. Social nedrustning och utslagning är markanta företeelser. Kvinnor trängs ut från arbetsmarknaden och ungdomarna har inte en chans till arbete och försörjning. Arbetslösheten i är 8727 personer. 6741 är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Sammanlagt blir detta 15468, vilket är av befolkningen . Räknar man även in den dolda arbetslösheten, som är stor i , är arbetslöshetssiffran ca 20000 personer, och då uppgår arbetslösheten till . Ingen överraskande siffra, om man jämför med vad landshövding beräknat den verkliga arbetslösheten i landet till. När det nuvarande ekonomiska systemet inte förmår klara meningsfulla arbeten åt alla, har det bankruttförklarat sig självt. Arbete åt alla i Arbete åt alla skall vara ett av samhällets huvudmål. Därför måste arbetslösheten avskaffas och storfinansens makt och ägande brytas. Detta är vpk:s grundläggande krav i kampen för framtid och utveckling. Alla människor har rätt till ett meningsfullt arbete i sin hemregion. Utarmningen av näringsliv och livskraft får inte fortsätta. Det krävs en planerad hushållning, en politik som skapar arbete och långsiktig utveckling. Orsakerna till sönderfall finns i storfinansens ägar- och maktställning, främst företrädd av . Storfinansen drar vinsterna ur länets råvaror, energitillgångar och förädlingsindustri. Misshushållningen med länets gruv-, stål- och skogsnäring är en följd av den kapitalistiska spekulationen och i grunden odemokratiska maktutövning. Storfinansens ökade sammanflätning med det internationella kapitalet ökar exportberoende och skapar ännu större arbetslöshet genom att investering och utveckling sker utomlands. Denna utveckling, utöver en bristande förädlingsnivå av länets råvaror, är två huvudskäl till de nästan obefintliga investeringarna i . Den av borgarregeringarna påbörjade strypningen av den offentliga sek tom, som går ut över vård, omsorg och service, har satt sina spår. Den naturliga verksamhetsökning som skulle skett, med nya jobb, har förbytts i nedgång. Arbetsmarknaden i är motsägelsefull. Företagen kan å ena sidan visa på ökad orderingång samt även i sina bokslut visa på ökade vinster, men å andra sidan ökar inte antalet nya arbetstillfällen. En översikt av Dalamas arbetsmarknad ger en dyster bild. Skogsbruket i länet har inga större problem, men visar inte heller på några nya djärva grepp. Sågverken kan väntas klara sig bra med någon nyrekrytering. Snickerierna klarar sig även hyggligt, men ingen nyrekrytering. Trähusfabrikationen är inne i en kris som kommer att innebära färre jobb. Byggnadsverksamheten är katastrofalt svag, främst på grund av brist på industrioch offentliga investeringar, men även på grund av en bostadspolitik som inte gynnar sysselsättningen. För gruvindustrin minskar jobben i järnmalmsgruva, framtiden är osäker om inte beslut om nya brytningsnivåer tas . Sulfidmalmsbrytningen ger heller inga nya jobb . Verkstadsindustrin visar på en motsägelsefull bild, vissa företag har överbeläggningar och lägger ut jobb hos andra. har uppenbara svårigheter med sysselsättningen. Handelsstålsindustrin i vad avser i Domnarvet kan få en viss rekrytering av neddragningar. Specialstålet i och kan räkna med att Jonsongruppens köp av den rostfria specialstålsdelen innebär färre jobb. Pappersindustrin är mycket konjunkturkänslig, men kommer inte med några större förändringar. Textil- och konf ektionsf öretagen kommer inte att utvecklas. Handeln kommer att få en fortsatt negativ utveckling. Kontors- och förvaltningspersonalen kommer också att få svårt med jobben. Undervisningsområdet visar på stora svårigheter framöver för lärare på grund av nuvarande utbildningspolitik. Hälso- och sjukvården kan inte ta emot alla sökande, trots att det i vissa fall skulle behövas. Turistnäringen kan, säsongsvis öka sysselsättningen. Transportnäringen kommer vid nuvarande aktivitet att klara sig som . 4000 färre jobb till 1990 Enligt blir den totala sysselsättningsminskningen i mellan 3 000 och 4 000 personer. Avfolkningen tar ny fart och antalet pendlare ökar. Enligt länsrapporten är gruv- och stålindustri, byggnadssektorn, jord- och skogsbruk samt skogsindustri tillbakagående sektorer i länet. Hälso- och sjukvård, socialvård och undervisning är stagnerande sektorer. Endast två expansiva sektorer pekas ut, privata tjänster och verkstadsindustrin. Den socialdemokratiska regeringens politik att satsa på ökad exportinriktning, på kraftigt ökade vinster i företagen som lönerna hålls tillbaka och den offentliga sektom stryps, är mycket negativ för Dalamas del. De kortsiktiga exportvinsterna kan få betalas dyrt, genom uteblivna framtidsinvesteringar i vårt län, som både privat och offentlig konsumtion sjunker och minskar underlaget för samhällenas nuvarande existensnivå. Den socialdemokratiska regeringens politik att satsa på storfinansen som drivmotor i stället för en mobilisering av de arbetandes styrka för arbetarrörelsens målsättningar undergräver det arbetande folkets tilltro till arbetarrörelsen som politisk kraft. Det är avsaknaden av en arbetarpolitik som öppnar dörren för högerkrafterna. De politiska högerkrafterna slår mynt av den kapitalistiska krisen och vill vända den till sin fördel. Den kapitalistiska marknadsekonomin förgylls på alla sätt trots att den är i kris. Högerkrafterna predikar den duktige och starkes rätt, att den ohöljda egoismen och hänsynslösheten skall fritt få breda ut sig. Privatiseringen i alla former helgas som lösningen för den enskilde på problemen. I verkligheten döljs genom denna kampanj alla de problem som det kapitalistiska samhället har skapat, ett system som bygger på privat maktmonopol för några få. Sådant är vårt samhälle. Många äro förlorarna, få äro vinnarna i det kapitalistiska samhället. Men med falska förespeglingar skall det breda folkflertalet luras in i rollen som beundrare av styrkan, makten och hänsynslösheten. Det är en uppgift för arbetarrörelsen att gå till ideologisk motattack. Det kan inte ske hand i hand med kapitalet. Det krävs ett återupprättande av den socialistiska arbetarrörelsens jämlikhets- och rättviseideal. Det krävs en ny människosyn där tilltron till människans förmåga ställs i centrum på grundval av solidaritet, gemenskap och kollektivt delade villkor. Det är först då som högerkrafterna kan slås tillbaka; det utgör även grunden för en mobilisering av arbetarrörelsen för att vända på utveckling, från fåtalsmakten i storfinansen, till arbetarnas demokratiska maktutövning över samhällsutvecklingen. Storfinansens och regeringens politik slår hårdast mot län av typ. Det krävs en ny inriktning för att skall ha en framtid. kan inte lösa sina grundläggande problem själva. är det avgörande vilket politiskt och ekonomiskt klimat som har att leva i. 1* 1983184. ringar är nödvändiga: Industriinvesteringarna måste styras genom en samhällsplanering. En plan för nya industrijobb är nödvändig. 100000 nya jobb i landet. Löntagarfonder är i detta sammanhang till ingen nytta för investeringar i . Det krävs andra fondsystem för investeringar. Samhällsfonder är ett exempel. Storfinansens makt över investeringarna skall brytas. De arbetande tillförsäkras vetorätt över investeringarna. Staten måste omfördela produktionsresultatet till den offentliga sektorns positiva delar som vård, omsorg och service. På detta sätt kan länets kommuner inkl. landsting göra nysatsningar och öka antalet anställda. Beslut måste fattas om att arbetstiden skall minskas . För del, med ett starkt inflytande från de anställda, kan detta ge ett stort antal nya jobb, över 10000 arbetstillfällen är ingen omöjlighet. Naturligtvis måste samhällets fördelningspolitik utmynna i att alla låg- och mellaninkomsttagare får lönekompensation för arbetstidsförkortningen. naturrikedomar kan bara utnyttjas genom en planerad mineralpolitik under samhällets och de arbetandes kontroll. Högre förädlingsgrad av råvarorna innebär att forsknings- och utvecklingsinsatser måste få sitt förverkligande inom länet. En offensiv folkturism är positiv för natursköna . En helt ny rekreationspolitik är nödvändig. Kommunikationerna på t. ex. järnväg måste byggas ut. Ett första steg är järnväg från till över . Elektrifiering av denna bandel är en annan nödvändighet. Även upprustning av länets vägar - inte minst broar - är samhällsekonomiskt lönsam. Den kapitalistiska marknadsekonomins kris spelar ut miljöintressen mot arbete. Samhället måste hävda en ekologisk syn på vår natur, hävda människors rätt till en bra och god arbets- och samhällsmiljö. I en krisbekämpande politik för måste fördelningspolitiken få andra utgångspunkter. De arbetande skall få rimliga löner och tillerkännas rätten till reallöneökningar. Skattesystemet skärps för de högavlönade. Naturligtvis kan inte problem lösas isolerat. Därför måste arbetare rusta sig för att kunna påverka utvecklingen av länets framtid. Ett politiskt arbetaruppror är det enda som kan vara kvar som alternativ, om storfinansen fortsätter sina härjningar och regeringen sviker förväntningar på en ny politik. Det skall inte uteslutas att det återigen i historien behövs ett för att få till stånd en ändring. Hela Bergslagen har liknande problem som . En Bergslagsdelegation bör tillsättas av regeringen för att utarbeta en bestämd plan för Bergsla gen, län för län. Denna delegation bör då få i uppdrag att lägga fram förslag om hur Bergslagen skall utvecklas och på vilket sätt detta skall gå till, med styrmekanismer, maktförändringar, investeringskapital etc. Målet skall vara arbete åt alla, rättvis fördelning av produktionsresultatet, regional balans och social trygghet. Med hänvisning till det anförda föreslås* att som sin mening ger regeringen till känna om tillsättande av en Bergslagsdelegation enligt vad i motionen anförs. * Se även motion 1983/84:1100.