mot · G7021676 · 1984-01-25 00:00:00 — och för bibelöversättningen, m. m. Enligt årets budgetproposition (bil. 10 s. 5960 och bil. 15 s. 23) avser regeringen att flytta från till . som började sitt översättningsarbete 1972 blev färdig med och räknar med att hela - inkl. de s. k. apokryfiska skrifterna - skall föreligga komplett . Ett intensivt översättningsarbete har förekommit inte endast i de nordiska länderna utan också på tyskt, franskt och engelskt språkområde. I det senare fallet såväl i som i . Det är alltså i och för sig inget anmärkningsvärt att översätts även i vårt land. Men på ett sätt är det svenska översättningsarbetet helt unikt i internationella perspektiv, nämligen i så måtto att staten är huvudansvarig och inte som överallt annars kyrkor och samfund av olika slag och/eller bibelsällskapen inom ett visst språkområde. Det var riksdag som efter motion av () fattade ett enhälligt beslut på grundval av ett lika enhälligt betänkande från allmänna beredningsutskottet under ordförandeskap av (). hemställan till regeringen resulterade i ett utredningsarbete, som ledde till att tillsattes 1972 och fick sina direktiv av regeringen efter föredragning av dåvarande statsrådet . De grundläggande principerna sådana de utformades i dessa direktiv, och som då gällde översättning av , har sedermera förelagts kommissionen i samband med att den fick i uppdrag att översätta kanoniska och apokryfiska skrifter 1975 efter föredragning i regeringen av statsrådet resp. 1977 av statsrådet . Utmärkande för dessa principer har bl. a. varit att de allra största krav ställts på den vetenskapliga kvaliteten på det slutliga resultatet och att arbetet som helhet skall betraktas från den utgångspunkten att staten har - från allmänkulturella utgångspunkter - ett intresse av att tillse att en användbar bibelöversättning finns tillgänglig och att spörsmålet om en bibelöversättning inte enbart kan anses vara en inomkyrklig angelägenhet (citat ur regeringens direktiv ). Dessa principer för arbetet med den svenska bibelöversättningen får inte rubbas. Den vetenskapliga integriteten i översättningsarbetet och den allmänkulturella målsättningen har klart kunnat hävdas i hittillsvarande verksamhet. Det har därvidlag varit av betydelse att kultur1 1983/84. enheten inom har varit kommissionens kontaktpunkt i . 1 den svenska ekumeniska situationen, karakteriserad av stark organisatorisk splittring på trossamfundens sektor i samhället, ytterligare förstärkt genom de senaste decenniernas invandring, har det varit en särskild styrka i det förhållandet att staten genom regeringens kulturdepartement är huvudman för översättningsarbetet och inte - som i alla andra länder kyrkor och samfund av olika slag. Självklart är det också en stor fördel att översättningsarbetet inte står i ekonomiskt beroende av trossamfunden. Mot denna bakgrund är tanken på att flytta över från till oroande så mycket mer som vissa formuleringar i budgetpropositionen (s. 23) pekar på att kyrkofonden, dvs. finansiella tillgång, som är reserverad för inomkyrkliga ändamål, skall medverka vid bestridandet av kostnaderna för . Vidare sägs i propositionen att kyrkofonden "senare bör kompenseras härför genom att hänsyn till kyrkofondens kostnader för översättningsarbetet bör tas då nuvarande ramavtal om utgivningen av översättningar kompletteras med beslut om ersättning för översättning av . Det framgår inte klart vilka intentioner regeringen har med det senast citerade uttalandet. beslut är baserat på det avtal som regeringen träffade med . Av detta avtal framgår klart att det omfattar de slutliga översättningarna av både och . har utgått från detta i sin planering av det redan igångsatta arbetet kring forskning om bibelöversättningsfrågor. bör enligt vår mening inte komma i det läget att principerna för royaltyersättning för den kommande översättningen av indirekt fastställs på ett annat sätt än det fastslagit i nu gällande avtal. 1. att som sin mening ger regeringen till känna att kostnaderna för den pågående bibelöversättningen som bör bestridas direkt av statsmedel, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att med beaktande av att dess arbete är av stor betydelse rent allmänkulturellt bör kvarstanna inom .