mot · G80266 · 1984-10-25 00:00:00 — m. fl. Vissa frågor rörande internationella adoptioner (prop. 1984/85:16) I proposition 1984/85:16 föreslås vissa ändringar i verksamheten med internationella adoptioner. Förslagen innebär bl. a. att socialnämnden vid beslut om medgivande för adoption som sker utan medverkan av auktoriserad organisation skall vägra medgivande om det kan befaras att barnet inte har blivit tillgängligt för adoption på ett tillförlitligt sätt. Det finns miljoner och åter miljoner övergivna barn i . Den grundläggande orsaken till detta är givetvis den fattigdom som råder. Men även andra orsaker spelar in. Bristande preventivmedelsupplysning och diskriminering av ogifta mödrar medför ofta att det sätts barn till världen som lämnas till barnhem. Det finns inga tecken på att antalet övergivna barn kommer att minska nämnvärt . Internationell adoption är för dessa barn i många fall den enda möjligheten till en god uppväxtmiljö. Alternativet är oftast att de lämnas vind för våg eller till vistelse på ofta mycket undermåliga barnhem. Det kommer 1 500-2 000 adoptivbarn till . Vi måste i görligaste mån se till att dessa barn får en bra uppväxtmiljö. Det är viktigt i första hand för de barn som redan kommit hit men har också sin betydelse för att barn skall kunna adopteras till . Myndigheterna i de länder, varifrån barnen kommer, följer i allmänhet med stort intresse rapporter om adoptivbarnens situation i det nya hemlandet. Det har regelbundet kommit rapporter om adoptionsskandaler där svenska adoptioner varit inblandade. Det är viktigt att adoptionerna sker lagligt och under etiskt acceptabla former. De barn som kommer till skall kunna efterforska sitt ursprung när de blir vuxna utan att finna att de kommit hit på förfalskade handlingar och att onormalt stora penningersättningar förekommit. Det är en grundläggande förutsättning för goda relationer mellan det adopterade barnet och dess nya föräldrar att föräldrarna kan ge ärliga svar på frågan om varför barnet blev bortadopterat. Varje gång det kommer rapporter om svårigheter för adoptivbarn i deras nya hemländer eller att adoptioner har skett under olagliga eller oetiska former försvåras adoptionsverksamheten i de länder, varifrån barnen kommer, och barn som annars skulle ha kunnat bli adopterade drabbas. I många av de länder som barn adopteras från har man försökt organisera verksamheten så att dessa problem undviks. Det sker en noggrann kontroll av dem som vill adoptera, och verksamheten har i flera länder överlåtits åt organisationer som står under myndigheternas kontroll. Det är naturligt att även från svensk sida göra vad som är möjligt för att adoptionerna sker under betryggande former. vill starkt understryka det som anförts ovan. Propositionen handlar i mycket hög grad om de tekniska reglerna för adoptionen, medan adoption handlar om att ta ett barn till sig som sitt eget och att ge det en möjlighet till bra uppväxtvillkor. är adoptionen för många ett sätt att få barn och därmed den glädje som det innebär att bli förälder. På förslag av folkpartiregeringen ändrades reglerna för adoptionsverksamheten . De nya regler som då infördes innebar dels att staten inte längre skulle ägna sig åt förmedling av adoptivbarn utan att verksamheten i huvudsak skulle överlåtas åt ideella organisationer med statlig auktorisation. Genom ett ökat stöd till dessa organisationer var avsikten att fler adoptioner skulle gå genom dessa organisationer. Statens roll blev bl. a. att genom (adoptioner) kontrollera de adoptionskontakter som organisationerna har så att adoptionerna sker korrekt. reform har, vilket också framhålls i propositionen, visat sig framgångsrik. De auktoriserade organisationernas förmedlingsarbete fungerar i allmänhet bra, och andelen adoptioner som sker via de auktoriserade organisationerna har ökat. Adoptioner utanför de auktoriserade organisationerna förekommer dock relativt många adoptioner som sker utan medverkan av de auktoriserade organisationerna, s. k. privatadoptioner. De flesta av dessa sker helt lagligt och under tillfredsställande etiska former. Tyvärr gäller det inte alla. har kunnat konstatera att det förekommer förfalskning av handlingar som rör barnet, att barn som inte är aktuella för adoption förmedlas, att det förekommer stora för adoptivbarn osv. För de enskilda adoptivföräldrar som vill adoptera är det givetvis också mycket svårt att granska hur t. ex. advokat eller ett barnhem som de har fått tips om bedriver verksamheten. sker en omfattande kontroll av de adoptioner som sker genom de auktoriserade organisationerna. Det är rimligt att en kontroll sker även av de adoptioner som sker utanför dessa organisationer. tillstyrker därför förslaget att socialnämnden, innan den beslutar om medgivande för adoption, skall pröva om det förmedlingssätt som den sökande har angivit är tillförlitligt eller ej. Om den sökande avser att adoptera genom en auktoriserad organisation är förmedlingssättet redan kontrollerat. I övriga fall bör socialnämnden kontakta för att få ett yttrande över det uppgivna I realiteten blir dock kontrollen av de s. k. privatadoptionerna mindre omfattande då inte kommer att ha möjlighet att följa upp dessa på samma sätt som man följer de auktoriserade organisationernas utlandskontakter. Genom propositionens förslag får man, utan en betydande administration, samma kontroll av alla adoptioner oavsett om de sker via en auktoriserad organisation eller vid sidan av. De andra förslag som finns i den departementspromemoria som ligger till grund för regeringens förslag skulle ha betytt en oförsvarlig byråkratisering och centralisering av besluten om medgivande för adoption. vill fästa uppmärksamheten på en fråga som berörs flyktigt i propositionen. Det gäller möjligheten för dem som adopterar vid sidan av organisationerna att adoptera från samma förmedlande organ som en auktoriserad organisation arbetar med. har i sitt remissvar framhållit att det finns en viss risk för att detta bidrar till att förstärka kostnadsökningarna för internationella adoptioner. påpekar vidare att s. k. privatadoptanter som vänder sig till institutioner i många fall har visat sig vara beredda att betala för att få välja barn och för att få förtur och en snabbehandling av sitt ärende. framhåller också att dessa föräldrar inte alltid känner samma ansvar för vad följderna av detta blir för verksamheten i stort samt för andra efterkommande adoptanter och för familjer, vilkas ansökan förmedlas av en organisation. pekar på att en familj kan söka sitt andra adoptivbarn från den svenska organisationens utlandskontakt utan att gå genom den organisation genom vilken de fått sitt första barn och att detta innebär risk för oetiskt utnyttjande av organisationernas kontakter. Genom den föreslagna nyordningen i propositionen kommer en familj som adopterar utan medverkan av en auktoriserad organisation i sitt medgivande få inskrivet varifrån barnet avses komma, medan den familj som adopterar genom en auktoriserad organisation endast har angivet att adoptionen skall gå genom en sådan organisation. Detta kan av utländska myndigheter och domstolar uppfattas som att svenska staten prioriterar den sökande som har namnet på det utländska förmedlande organet inskrivet i medgivandet. föreslår därför att adoptioner som sker utan medverkan av auktoriserad organisation bör begränsas till kontakter med vilka ingen svensk adoptionsorganisation samarbetar. I propositionen avvisas detta med argumentet att det inte är möjligt att från reglera hur de utländska förmedlande organen skall arbeta och att detta bör lösas genom överenskommelser mellan de auktoriserade organisationerna och de förmedlande organ som organisationerna samarbetar med i utlandet. Lagstiftning och överenskommelser inebär att alla adoptioner till sker genom auktoriserade organisationer från bl. a. och . Det kan dock, även om inte helt kan ställa sig bakom den beskrivning av riskerna som framförs av , inte uteslutas att vissa negativa effekter kan uppkomma när adoptioner sker via utlandskontakter som adoptionsorganisationer auktoriserat utan att dessa medverkar i adoptionen. är dock inte berett att tillstyrka ett förbud mot att ge medgivande för adoptioner från sådana utlandskontakter. En sådan utlandskontakt kan vilja förmedla ett adoptivbarn till en viss familj, utan medverkan av den auktoriserade organisationen, t. ex. därför att familjen i samband med en längre tids utlandsvistelse har kommit i kontakt med denna. Detta bör vara möjligt. bör i dessa fall ha möjlighet att begära att familjen som söker medgivande visar att utlandskontakten vill förmedla ett adoptivbarn till dem. reform syftade till att skapa ett flertal adoptionsorganisationer. Organisationerna arbetar litet olika, vilket är till fördel för de adoptionssökande familjerna. Det är däremot inte acceptabelt med konkurrens om barnen. Trots det stora antalet övergivna barn råder det en viss brist på barn som är aktuella för adoption, även om de långa väntetider som fanns numera inte finns. Ett efterfrågeöverskott kan här, liksom på andra område, leda till en risk för höjda kostnader och oetiskt agerande om inte åtgärder vidtas för att stävja sådana tendenser. Adoptionskostnaderna har ökat mycket kraftigt , framför allt som en följd av den höga dollarkursen. var den normala adoptionskostnaden inom , som förmedlar en stor del av de barn som kommer, ca . uppgår kostnaden vanligtvis till . Huvuddelen av kostnaderna utgörs av resekostnad och av kostnader för vård, advokat m. m. i utlandet. De höga adoptionskostnaderna medför att vissa familjer på grund av bristande ekonomiska resurser tvingas avstå från att adoptera. Det förefaller vara särskilt vanligt att adoptivbarn inte får några syskon därför att familjen inte har råd med ytterligare en adoption. har tidigare föreslagit ett ökat stöd till de auktoriserade adoptionsorganisationerna för att uppnå lägre adoptionskostnader. Detta har dock avslagits av . Vid den senaste behandlingen av denna fråga uttalade socialutskottet (SoU 1983/84:18) följande: Utskottet vill liksom understryka att det är angeläget att kostnaderna för de internationella adoptionerna hålls nere så att inte bara de ekonomiskt starka får råd att adoptera barn från utlandet. utgår från att regeringen vid sin beredning (av frågor rörande internationella adoptioner) beaktar vilka möjligheter som finns att få en bättre kontroll över kostnadsutvecklingen. Propositionen innehåller dock inga överväganden om adoptionskostnaderna. Frågan nämns över huvud taget inte. anser fortfarande att det är angeläget med åtgärder för att sänka adoptionskostnaderna. gen bör därför uppdra åt regeringen att göra en översyn av vilka möjligheter som finns att hålla nere adoptionskostnaderna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi 1. att bifaller proposition 1984/85:16, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om s. k. privata adoptioner, 3. att hos regeringen begär en översyn av vilka möjligheter som finns att uppnå lägre adoptionskostnader. () ()