mot · G7021747 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Värderingen av utländsk högre utbildning Det är allmänt omvittnat att det ofta är svårt, nästan omöjligt, för högskoleutbildade personer, som kommit till , att få sin utbildning erkänd för ett yrke eller tillgodoräknad för vidare studier. Många invandrare och flyktingar och även svenskar som studerat utomlands tvingas studera vidare, trots att de har en utländsk högskoleutbildning som i stort sett borde motsvara svenska krav. Den som ger sig tid att undersöka enstaka fall kan ofta notera en njugg inställning hos dem som har att bedöma utländska utbildningar. Detta är till stor del ett informationsproblem. Universitet och högskolor saknar ofta resurser att klara ut vad en utländsk högre examen är värd vid en jämförelse med en svensk examen. Detta gäller också för myndigheter som berörs, t. ex. eller . Det handlar också om värderingar och attityder: I ett val mellan en utländsk arbetssökande som verkar passande och en svensk med likvärdig utbildning går oftast den med svensk utbildning före, så länge som kunskaper i invandrarspråk och erfarenheter från andra länder inte värderas högre än vad som sker i . Allt detta leder till personliga tragedier för dem som inte får en utbildning erkänd. Det är också ett slöseri med samhällets resurser att så många tvingas göra om hela utbildningen. kom en rapport från universitets- och högskoleämbetet: Värdering av utländsk högskoleutbildning (1983:19), som i allt väsentligt stöder det ovan beskrivna läget. Flera myndigheter bl. a. , och statens invandrarverk deltog i arbetet med rapporten. En kartläggning av stickprovskaraktär gav vid handen, att det totala antalet förfrågningar angående meritvärdering rör sig om ca 3000. Arbetsgruppen, som tog fram rapporten, bedömde att en mer omfattande undersökning, som skulle bli både dyrbar och tidskrävande, knappast skulle tillföra någon ny kunskap. Snarare skulle en sådan undersökning bara ytterligare bekräfta vad alla inblandade redan vet: Problemet är av betydande omfattning och förfrågningarna angående meritvärdering är flera tusen . Huvudförslaget i rapporten är att UHÄ får ansvaret för bedömningen av utländsk högre utbildning. Bland exempel på undantag märks vissa vårdutbildningar och veterinärutbildning, där ansvaret skall ligga kvar hos resp. lantbruksstyrelsen. Arbetet skall organiseras så att UHÄ tar emot ansökningar rörande bedömningar och gör utlåtanden. Eventuella utredningar skall ske ute på högskoleenheterna. har en arbetsgrupp i , där bl. SÖ, UHÄ och invandrarverket ingått, avgivit en promemoria av vilken framgår att arbetsgruppen delar UHÄ:s uppfattning vad gäller bedömningen av utländska utbildningar. Vidare framgår av promemorian att också övriga mobilitetsfrågor, dvs. information och dokumentation inom andra områden än meritvärdering bör samordnas centralt. Arbetsgruppen konstaterar dessutom att genom att ansluta sig till en rad internationella konventioner och genom att ställa sig bakom har förbundit sig att undanröja hinder för och främja utbyte av högskolestuderande, lärare och forskare. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas, så att frågan om värdering av utländska högskoleutbildningar kan få en lösning enligt ovan nämnda riktlinjer. () ()