mot · G7022644 · 1984-03-21 00:00:00 — m. fl. Industriell tillväxt och förnyelse (prop. 1983/84:135) Regeringen har lagt en särskild proposition som har fått det uppfordrande namnet Industriell tillväxt och förnyelse. Honnörsorden präglar också mycket av propositionen. Det fagra talet och de många sidorna med förslag till åtgärder är egentligen inte något annat än ett sätt att dölja de effekter som ökade regleringar och höjda skatter har för företagen. Regeringen borde i stället ha redovisat förslag i överensstämmelse med de riktlinjer vi lagt fram i vår näringspolitiska partimotion (1983/84:851). På en rad områden har det blivit svårare att vara företagare. Sedan den nuvarande regeringen tillträdde har förmögenhetsbeskattningen skärpts. Vidare höjdes arbetsgivareavgiften med 2,. Den ändrade B-skatteuppbörden innebär försämrad likviditet och förlorade ränteinkomster för många egenföretagare. Energibeskattningen har också ökat. En del företag kommer att drabbas av fastighetsavgiften. Sist men allvarligast är löntagarfondssystemet, som genomdrevs trots näringslivets kompakta motstånd och att en stor folkmajoritet var emot förslaget. De stödåtgärder som industriministern redogör för i propositionen, är ett uttryck för den socialdemokratiska industripolitikens inriktning på selektiva insatser. Propositionen förefaller vilja ge intryck av att regeringen skulle kuunna leda svensk industri till förnyelse och ökad tillväxt. Den ansats med ytterligare insatser som förordas har emellertid inte förutsättningar att bli framgångsrik. 2 Vårt alternativ allmänna riktlinjer En marknadsekonomi präglas av mångfald. Genom pris och kvalitet konkurrerar en stor mängd varor och tjänster med varandra. På investeringssidan tävlar många olika projekt och placeringsmöjligheter. Denna konkurrens ger upphov till dynamik, förnyelse och anpassning av näringslivet efter omvärldens behov och förhållande. Statens uppgift är att fastställa de spelregler enligt vilka företagen och individen måste agera. Staten har också ett ansvar att skapa goda förutsättningar för näringslivets verksamhet. Politikens inriktning måste ändras så att marknadernas funktion tillerkänns den centrala rollen. Statliga regleringar och stödåtgärder stör marknadens funktion. Med en fungerande kredit- och kapitalmarknad finns det endast i undantagsfall anledning för staten att medverka i industriprojekt. Småföretagen utgör ett mycket viktigt element i ekonomin. Ca 1,3 miljoner personer är anställda i små och medelstora företag. För ett dynamiskt växande näringsliv är det väsentligt att skapa goda förutsättningar för småföretagssektorns tillväxt. De mindre företagen uppmärksammas endast i liten utsträckning i jämförelse med storföretagen, men småföretagssektorn har vuxit kraftigt . Det är också från denna sektor som många idéer kommit som inneburit industriell förnyelse. De förbättrade resultat som uppkommit på grund av devalveringen och den pågående konjunkturuppgången har endast i mindre grad kommit de små företagen till godo. Dels har dessa inte i samma utsträckning kunnat dra nytta av framgångar på utlandsmarknaderna, dels har de drabbats hårdare av nya skatter och avgifter. De förslag till förändringar i skattesystemet och andra generella åtgärder, som vi föreslagit tillsammans med en ekonomisk politik som syftar till att återställa balans medför att det inte kommer att finnas behov att stödja småföretagen genom selektiva bidrag. De höga marginalskatterna gör att många anser att det inte lönar sig att arbeta hårdare. Detta leder till ett mindre nyföretagande än vad som annars skulle vara fallet. Vi har i vår partimotion (1983/84:747) angående reformerad inkomstbeskattning föreslagit sänkta marginalskatter . bör flertalet heltidsarbetande ha en marginalskatt på högst och den maximala marginalskatten bör inte överstiga . 3.2 Skattens konsekvenser för sparande Enskilt sparande är en förutsättning för ökat eget företagande. missgynnas sparandet av skattereglerna. Vi har i en särskild motion angående sparandets villkor (1983/84:2474) föreslagit ett flertal åtgärder för att stimulera sparande. Dagens höga ränteläge gynnar visserligen sparande men innebär en besvärande belastning för många småföretag. Regeringens ekonomiska politik bidrar i stor utsträckning till det höga ränteläget främst genom den omfattande statsupplåningen. Vi har i vår ekonomisk-politiska partimotion (1983/84:2031) visat på lämpliga besparingar i syfte att minska budgetunderskottet. Skärpningen av förmögenhetsskatterna som skedde har drabbat småföretagare och tvingat många småföretagare att kraftigt höja sina löneuttag för att ha möjlighet att betala förmögenhetsskatten. Med nuvarande marginalskattesatser leder detta till mycket höga kostnader för företagen. Förmögenhetsbeskattningen av arbetande kapital i små och medelstora företag bör därför avskaffas. 3.4 Skatternas effekter på risktagande En av konsekvenserna med den s. k. skattereformen har blivit att underskott i en förvärvskälla inte kan kvittas mot överskott i en annan. Detta kommer att få kännbara negativa konsekvenser för nyföretagare i ett uppbyggnadsskede. Vi har i andra sammanhang krävt en ändring av dessa regler. Den sänkning av bolagsskattesatsen som genomförts är ett steg i rätt riktning. har dock många företag, främst de som inte drivs i bolagsform, drabbats av de ändrade lagernedskrivningsreglerna. Detta missförhållande bör rättas till. Dubbelbeskattningen av aktieutdelningar bör därutöver avskaffas för att uppnå likvärdiga beskattningsregler och därmed konkurrensvillkor som övriga . Fr. o. m. infördes en 2-procentig löneskatt allmän löneavgift. Detta har lett till ökade lönekostnader som minskat företagens konkurrensförmåga och villighet att anställa ny arbetskraft. Löneskatten bör avskaffas . Som en delfinansiering av löntagarfondsystemet belastas företagen med en löneavgift på . Denna bör avskaffas. Några av de många fördelarna med småföretag är korta ordervägar, snabba beslutsprocesser och en samlad överblick över företagets personalresurser. Sådana fördelar möjliggör att det sida vid sida kan finnas såväl storföretag som småföretag. De snabbt ökande offentliga regleringarna har under förskjutit balansen till småföretagens nackdel. Skatter, arbetsrätts- och arbetsmiljöregler tillsammans med många andra bestämmelser drabbar småföretagen hårdare än andra eftersom de oftast inte har resurser att sätta sig in i dessa frågor. Vi har bl. a. i motion (1983/84:2138) pekat på nödvändigheten att gå från ord till handling beträffande avreglering. I motion angående arbetsrätt (1983/84:2029) har vi lämnat förslag på åtgärder som skulle ge oss en mer verklighetsanpassad arbetsrättslagstiftning som den enskildes ställning skulle stärkas. Det är också väsentligt att ekonomisk brottslighet, vare sig den riktas mot enskilda individer och företag eller mot statsmakterna, beivras. Lagbrott är aldrig acceptabla. Regeringens s. k. har i många av sina förslag gått ett steg vidare och föreslagit åtgärder som drabbar inte bara ekonomiska brottslingar utan hela yrkesgrupper. En del av förslagen inskränker näringsfriheten på allvarligt sätt. Vi vill i detta sammanhang påpeka att vi har understrukit behovet av att näringsfriheten skyddas i grundlagen. Regeringen bör därför visa stor restriktivitet i sin behandling av förslagen från den Heurgrenska . Enligt vår mening understryker arbete ytterligare nödvändigheten att sänka skattetrycket och förenkla skattesystemet. Ett sänkt skattetryck kan förväntas leda till en förbättrad skattemoral. SIND handhar verksamheten med branschfrämjande åtgärder. Stöd utgår till utbildning, marknadsföring inom och utom landet, konsultinsatser och som rent finansiellt stöd. För /85 föreslås ca 30 milj. kr. Statligt stöd bör inte utgå för denna typ av verksamhet, och anslagen bör därför upphöra när påbörjade projekt avvecklats. De positiva samordningseffekter som kan ha uppnåtts inom ramen för projekten bör kunna fullföljas av branschorganisationer. För nästkommande budgetår bör 10 milj. kr. anslås för branschfrämjande åtgärder. 3.9 De regionala utvecklingsfonderna SIND disponerar ett anslag för s. k. småföretagsutveckling, vilket föreslås uppgå till nära 147 milj. kr. Detta utgår till s. k. strategisk företagsutveckling, serviceprojekt, nyetableringsinsatser och utbildningstjänster. De regionala utvecklingsfonderna svarar för fördelningen av huvuddelen av dessa medel. Fonderna bedriver också finansieringsverksamhet. Regeringen föreslår nu att fondernas maximala engagemang skall höjas från 3 milj. kr. till 5 milj. kr. Vi anser att de regionala utvecklingsfonderna ej bör ägna sig åt egen kreditverksamhet. Bankerna har ett mer vittförgrenat kontaktnät och större kompetens att bedöma olika företag. Bankerna bör ges möjlighet att i större utsträckning ge motsvarande krediter. Utvecklingsfonderna bör koncentrera sig på rådgivnings- och konsultinsatser så att de mindre företagens kompetens inom t. ex. ekonomisk planering och marknadsföring förbättras och nya tekniktillämpningar underlättas för dessa företag. Utvecklingsfondernas tjänster bör emellertid i princip baseras på marknadsmässiga villkor, dvs. kostnaderna skall täckas av avgifter. Detta skulle förbättra kvaliteten i fondernas tjänster. Vi har närmare utvecklat våra åsikter angående de regionala utvecklingsfondernas framtida verksamhet i motion 1983/84:1896. Styrelserna i de regionala utvecklingsfonderna bör vidare sammansättas av personer med praktisk erfarenhet av olika delar av näringslivet, såväl anställda som arbetsgivare. Dagens system med politisk representation har tyvärr inte alltid medfört tillräcklig företagsekonomisk kompetens i styrelsearbetet. Anslaget till småföretagsutveckling bör minskas med 43 milj. kr. Småföretagarfonden är en del av löntagarfondssystemet. Vi avvisar även denna del av löntagarfondsförslaget med samma styrka och beslutsamhet som kännetecknade vårt och de övriga borgerliga partiernas ställningstagande inför huvudförslaget. 1 väntan på att upphäver beslutet om löntagarfonder och föranstaltar om dess avveckling bör medlen avsedda för denna småföretagarfond kvarstå inom AP-fonderna. Regeringen föreslår inrättandet av ett Design Center. Det finns ingen anledning att staten engagerar sig på detta sätt. Det finns redan många sätt för småföretag att komma i kontakt med designers. bör således avvisa förslaget om ett Design Center. I den mån SIND har gjort några avtalsmässiga utfästelser gentemot Föreningen bör detta täckas ur SIND:s anslag till Småföretagsutveckling. Socialdemokratisk industri- och regionalpolitik har länge präglats av en mycket stark tilltro till selektiva åtgärder. Det torde vara ytterligt svårt .att kunna peka på några gynnsamma resultat av denna politik. Politiken har i stället varit en svår belastning på statskassan och medverkat till dagens stora statsskuld. Dessutom har dessa selektiva ingrepp stört marknadens normala funktion. Den fria konkurrensen på lika villkor för varor och tjänster har satts ur spel. Vår utgångspunkt är att myndigheter och politiker varken bör eller kan avgöra vilka företag eller projekt som skall stödjas. Om regeringen förde en välavvägd ekonomisk politik som syftade till att minska den offentliga sektorn och säkra näringslivets konkurrensförmåga bortfaller behovet av olika stödåtgärder i form av subventioner till näringslivet. Vi har ytterligare utvecklat våra åsikter i partimotionen om ekonomisk politik (1983/84:2031) och om näringspolitik (1983/84:851). Industrifonden har efter en snabb expansion ett eget kapital på 750 milj. Likväl föreslår regeringen ett ytterligare tillskott om totalt 600 milj. kr. Det är uppenbart att det något förbättrade läget för svensk industri och därigenom förbättrad likviditet inom företagen har minskat behovet av externa finansiärer vid expansion. har goda möjligheter att på affärsmässiga grunder utvärdera och finansiera riskfyllda projekt. Tanken att staten på grund av sin storlek skulle kunna ta risker till lägre kostnad än någon annan bygger på ett felaktigt tankesätt. Industrifonden bör därför successivt avvecklas genom att inte engagera sig i nya projekt och efter hand inleverera influtna medel till statskassan. Kapitalmarknaderna har utvecklats i en mycket positiv riktning . Det finns en mångfald och flexibilitet på marknaden som tidigare saknades. Investeringsbanken behövs därför inte längre. Industriministerns förslag syftar till att blåsa liv i banken genom att låta den expandera in på nya områden. Vi menar att banken i stället gör kunna avvecklas. Regeringen bör återkomma med förslag till hur detta kan ske. Staten har lämnat lånegarantier till en lång rad företag i s. k. krisbranscher. Regeringen föreslår nu att ett reservationsanslag på 160 milj. kr. anslås för att täcka de förväntade förlusterna. Vidare föreslås att SIND bemyndigas rätt att låta utestående industrilånegarantier uppgå till 1 050 milj. kr. och att ramen för strukturgarantier skall uppgå till 444,5 milj. kr. Denna typ av lånegarantier får på många sätt samma konsekvenser som statlig långivning. Riskbedömningen av olika projekt snedvrids, vilket kan leda till resursslöseri. Några nya lånegarantier bör inte lämnas. Regeringen föreslår ett särskilt stöd till forskningsverksamhet i mindre och medelstora företag som ej är börsnoterade. har regeringen avskaffat de generella forskningsavdragen varigenom näringslivet gått miste om ca 200 milj. kr. Dessa avdrag bör återinföras. Om detta skulle ske föreligger inte heller något behov för speciella selektiva stöd till teknikintensiva småföretag. Det kan i speciella fall finnas motiv för särskilda utvecklingsinsatser genom teknikupphandling. Detta gäller på områden där utvecklingsarbetet är förenat med exceptionellt stora risker eller där det är nödvändigt att avdela resurser hos universitet och högskolor, statliga institutioner och industriföretag för att nå vissa väl definierade mål. Genom teknikupphandling kan producenter i samarbete med krävande beställare höja den svenska tekniska kunskapsnivån inom mikroelektroniken. Denna kunskapsnivå är av central betydelse för att svenska företag och statsmakten skall kvarstå som intressanta samarbetsparter på området. Genom återinförandet av forskningsavdraget och en ökning av anslagen till forskning kring halvledartekniken på högskolorna som vi föreslagit i motion 1983/84:2634 minskar behovet av särskilda statliga medel för teknikupphandling. Kravet på samarbete mellan högskola och industri ökar med vårt förslag. Det anser vi vara positivt. Vi kan följaktligen inte acceptera medelstilldelningen. Enligt uppgifter vi inhämtat får de främsta företagen på området en minskad skattebelastning genom återinförandet av forskningsavdraget med ca 7 milj. kr./år. Därutöver föreslår vi i vår partimotion om forskning (1983/84:2634) att en ökad satsning på forskningen inom halvledartekniken kommer till stånd enligt vår flerårsplan. Vi anser därför att statsmaktens kostnader för nämnda teknikupphandling minskas med motsvarande belopp i och med att de utgår för motsvarande ändamål men med annan mottagare. Vi finnér heller inga bärande motiv för att inrätta ett särskilt programråd för projekten med vår uppläggning. Återstoden av budgetanslaget för teknikupphandling utöver redan gjorda utfästelser från försvaret, och det ekonomiska försvaret bör delas lika mellan försvaret och . Regeringen föreslår ett anslag om 24 milj. kr. till teknikupphandlingsdelegationen för att stimulera teknikupphandling bland företag och myndigheter i allmänhet. Till skillnad från mikroelektronikområdet föreligger det inga speciella skäl för att staten skall engagera sig i så odefinierade projekt med insatser på denna nivå. STU bör däremot inom ramen för sina anslag svara för en viss informations- och kontaktförmedlande verksamhet. TEMU-bolagen, som är en följd av tidigare försök att med statliga insatser främja teknikupphandling, har inte visat sig framgångsrika. Att skjuta till ytterligare medel skulle bara leda till att en förlustbringande verksamhet fortsatte. I stället bör verksamheten avvecklas. Regeringen föreslår stöd till framtagning av flexibla tillverkningssystem om sammanlagt 15 milj. kr. Svensk industri har visat sig vara mycket benägen att dra nytta av ny produktionsteknik, exempelvis industrirobotar. Det finns all anledning att förvänta att s. k. FMS-teknik också kommer att nyttjas i den mån detta kommer att vara lönsamt. Det saknas därför anledning till statliga stöd. Regeringen föreslår att delegationen för havsresursveksamhet skall erhålla 20 milj. kr. för nästkommande budgetår att förbruka . Utveckling av kompetens inom havsindustriell verksamhet kan vara värdefullt för svensk industri. Svenska företag är redan framgångsrika inom t. ex. off-shore och arktisk sjöfart. Det finns ingen anledning för särskilda anslag till havsindustriell kompetensutveckling. I den mån verksamheten avser forskning och teknisk utveckling bör detta tillgodoses inom ramen för forskningsområdens och STU:s ordinarie anslag. 6 Verksamheten vid SIND Den allmänna omläggningen från selektiva till generella metoder för att stimulera näringslivet som vi förespråkar kommer att medföra att SIND kommer att avlastas de flesta av sina nuvarande uppgifter vad beträffar administrationen av olika stödåtgärder. Förutom detta bedriver SIND en omfattande utredningsverksamhet. Enligt vår mening kan denna utredningsverksamhet reduceras betydligt. Det Finns därför enligt vår mening inte någon anledning att bibehålla SIND såsom separat ämbetsverk. Vi har tidigare framfört krav på en neddragning med sikte på snar avveckling. av SIND och STU Regeringens förslag innebär ökad byråkrati, där den centrala styrningen av näringslivet byggs ut. Den offentliga sektorn tillåts växa ytterligare med de ökande driftskostnader som detta successivt medför i takt med förslagens genomförande. Regeringens proposition 1983/84:107 måste därför i motsvarande del avslås av . Ett nytt organisationsförslag bör upprättas i enlighet med följande riktlinjer: selektiva industri- och regionalpolitiska stödformer skall successivt avvecklas till förmån för generellt verkande åtgärder, SIND skall avvecklas som fristående ämbetsverk, kvarvarande verksamhet hos SIND skall inordnas i STU, handläggningen av kvarvarande selektiva regionalpolitiska åtgärder skall överföras till länsstyrelserna. Större ärenden avgörs av regeringen, besvärsrätt över länsstyrelsebeslut i regionalpolitiska frågor hos regeringen skall finnas även fortsättningsvis i principiellt viktiga frågor, bl. a. med hänsyn till rättssäkerheten, beslut om frisläppande av investeringsfonder läggs t. v. hos AMS i avvaktan på utredningen om AMS framtida verksamhet, SIND:s uppgifter beträffande industrins energianvändning, dvs. utrednings- och rådgivningsverksamhet på energiområdet, överflyttas till , ett tekniskt forskningsråd bildas som en fristående enhet inom STU för handläggningen av anslagsverksamheten till forsknings- och utvecklingsverksamhet i enlighet med vad som anförts i motion 1983/84:2634 med anledning av proposition 1983/84:107 om forskning. Vi föreslår därför en minskning av anslaget med . jämfört med regeringens förslag. Med stöd av det ovan anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om branschfrämjande åtgärder, 2. att beslutar att till Branschfrämjande åtgärder för /85 anvisa ett reservationsanslag av , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om de regionala utvecklingsfondernas verksamhet, 4. att beslutar att till Småföretagsutveckling för /85 anvisa ett reservationsanslag av , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om åtgärder för att främja industridesign, 6. att beslutar avslå regeringens förslag att till Åtgärder för att främja industridesign för /85 anvisa ett reservationsanslag av , 7. att avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om fonden för industriellt utvecklingsarbete, 9. att beslutar avslå regeringens förslag att till Stöd till industriellt utvecklingsarbete anvisa ett reservationsanslag av . för /85, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om , 11. att beslutar avslå regeringens förslag till ram för strukturgarantier och särskilda strukturgarantier, 12. att beslutar avslå regeringens förslag till ram för statlig garanti enligt förordningen (1978:507) om industrigarantilån, m. m., 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag, 14. att beslutar avslå regeringens förslag till anslag för F 17, forskningsbidrag till teknikbaserade företag, 15. att beslutar avslå regeringens förslag till medelstilldelning för forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag för budgetåren 1985/86 och 1986/87, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om mikroelektroniskt utvecklingsarbete, 17. att beslutar att till Industriell utveckling inom mikroelektroniken för /85 anvisa ett reservationsanslag av , 18. att beslutar att medge att under budgetåren 1985/86 och 1986/87, utöver /85 ej disponerade medel, . får användas till stöd för industriell utveckling inom mikroelektroniken, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om åtgärder för teknikupphandling och underleverantörsutveckling, 20. att beslutar avslå regeringens förslag att till Åtgärder för att främja teknikupphandling och underleverantörsutveckling för B 20 anslå ett reservationsanslag av . 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om stimulans till spridning av flexibla tillverkningssystem, 22. att beslutar avslå regeringens förslag att till Stimulans för spridning av flexibla tillverkningssystem /85 för B 14 anvisa ett reservationsanslag på , 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om havsindustriell kompetensutveckling, 24. att beslutar avslå regeringens förslag att till Åtgärder för havsindustriell kompetensutveckling /85 anvisa ett reservationsanslag av , 25. att beslutar att med avslag på proposition 1983/ 84:135 anhålla om organisationsförslag beträffande SIND och STU i enlighet med vad som anförts i motionen, 26. att beslutar att till B 1, ; förvaltningskostnader och B 12, ; Utredningsverksamhet, för /85 anslå ett gemensamt reservationsanslag av . () () . () PER () () () () ()