mot · G7021433 · 1984-01-24 00:00:00 — m. fl. Privatisering och systemförändring inom den kommunala sektorn Ca en tredjedel av kommunernas verksamhet sker i form av entreprenad. Det är främst på bygg- och anläggningsområdet främmande tjänster utnyttjas. De mindre kommunerna är mer hänvisade till utomstående resurser. Läget har varit tämligen oförändrat. Möjligen finns nu hos de stora kommunerna en tendens till överkapacitet på grund av besparingssträvanden och därmed en ökad vilja att slå vakt om de egna arbetsuppgifterna. Inom landstingen sker blott en ringa del av verksamheten i form av entreprenad. Någon samlad översikt eller statistik över den kommunala egenregiverksamheten kontra entreprenadverksamheten finns inte. Den offentliga statistiken redovisar dels kommunernas externa utgifter däribland för s. k. främmande tjänster , dels kommunernas investeringar och kapitalutgifter områdesvis: Kommunernas externa utgifter ()' (inkl. underhåll) samt lokal- och Inköp av fastigheter, inventarier m. m. Landstingens externa utgifter ()' Inköp av fastigheter, av inventarier m. m. ' Källa: SCB 1 1983/84. Utgifterna för främmande tjänster kan jämföras antingen med de egna personalutgifternas utveckling inkl. vissa investerings- och förbrukningskostnader eller med de totala utgifternas utveckling. Utgiftsökning 19771982 (%)' Främmande tjänster 72 112,5 Summa utgifter 80 91,5 Andelen entreprenad synes ha ökat mer inom landstingssektorn, men däri ingår också utbyggnaden av kollektivtrafikbolag. Totalt sett anlitar kommunerna entreprenörer i större utsträckning än landstingen. Primärkommunerna utförde byggnads- och anläggningsarbeten i egen regi för ca , motsvarande av samtliga arbeten. Endast undantagsvis användes då inhyrda maskiner för den egna verksamheten. Enligt har läget sedan dessa uppgifter redovisades varit tämligen oförändrat. Möjligen kan det enligt förbundet finnas en tendens till minskning av entreprenadandelen. De kommunala besparingsansträngningarna leder i vissa fall till övertalig egen personal och till att kommuner och fackklubbar slår vakt om de egna arbetstillfällena. Det är bygg- och anläggningsverksamhet inkl. gatuarbeten som svarar för den helt dominerande delen av entreprenadköpen. Inom byggverksamheten räknas ske i form av entreprenad. På energiområdet har kommunerna ofta egna bolag. Måltidsverksamheten vid pensionärshem, liksom skol- och daghemsmåltider, är ett område där egen regi dominerar, men där entreprenad kan komma att bli vanligare. För landstingen har bildandet av länstrafikbolagen haft betydelse. För sophämtning och städning har kommunerna oftast valt en totallösning: antingen helt entreprenad eller helt egen regi. Det finns enligt enkät (674/1981) inte någon avgörande skillnad i det praktiska valet av regiform beroende på politisk majoritet i kommunerna. Däremot finns en klar tendens att andelen egenregiverksamhet ökar med kommunens storlek. Inom utfördes en utredning rörande entreprenadverksamheten i kommunen. I materialet till den senare femårsbudgeten redovisades några förslag som syftade till att bättre slå vakt om de egna arbetstillfällena, dvs. att systematiskt försöka öka andelen egenregiverksamhet, men det har inte resulterat i några större förändringar vad gäller verksamhet och budget. Ett exempel som ofta nämnts som jämförelse mellan privata och offentliga tjänster är det i relativt nystartade CityAkuten, bakom vilket projekt står privatläkarnas bolag . 1 Källa: SCB gör själv följande jämförelse mellan offentlig och privat vård: Kostnad per läkarbesök I98T Offentlig vård Privat vård Allmän internmedicin 520 155 Allmän kirurgi 575 164 Ortopedisk kirurgi 500 164 Siffrorna motsvaras inte helt av de genomsnittssiffror SPRI m. fl. räknat fram, där man också pekar på de paraply-funktioner någon måste bära inom sjukvården som helhet. Enligt hälso- och sjukvårdsförvaltningen inom var besökskostnaderna vid de offentliga mottagningarna i länet 1982: Distriktsläkare 305: /besök (på sjukhus) I dessa siffror ingår personalkostnader, kapital- och avskrivningskostnader m. m. Därutöver kommer kostnader för den centrala organisationen av sjukvården samt kostnader som utgör säkerhetsmarginaler eller beredskapsmarginaler för sjukvården som helhet. Tillkommer gör även kostnader för samordning och kontakt med distrikt och primärkommunér. Då man jämför besök vid en privatläkarmottagning motsvarar detta snarare en vårdcentral än en akutmottagning. Skillnaden är dels att CityAkuten har jouröppet. Även inom sjuk- och hälsovårdsförvaltningen har dock öppettiderna diskuterats. Ett principbeslut om förlängt öppethållande föreligger och vissa förvaltningsdistrikt har långt gällande planer på utvidgad service. Genomsnittskostnaderna för riket och för 2 Källor: (SPRI resp. RFV) 1* 1983/84. skiljer sig föga åt. En distriktsläkare kostar i genomsnitt i riket . Kommunerna utför, som påvisats i det föregående, i stor utsträckning arbeten i egen regi inom s. k. sidoverksamheter eller stödverksamheter till den egentliga huvudverksamheten. Det gäller byggnads- och anläggningsarbeten, verkstadsarbeten, köksverksamhet, tvätteriverksamhet, städning, vissa transporter etc. Det här slaget av tjänster skulle med fördel kunna upphandlas hos externa leverantörer. En ökad upphandling skulle ju inte innebära att kommunen avhände sig ansvaret för eller kontrollen över sina huvuduppgifter, dvs. de uppgifter som från olika utgångspunkter ansetts lämpliga att utföra under kommunalt huvudmannaskap. I stället skulle ökad upphandling på marknaden av dessa tjänster med stor sannolikhet leda till lägre kostnader. En förskjutning från egen regi till upphandling innebär att arbetsuppgifter förs över från kommunen till den privata sektorn. Detta leder i princip inte till minskad sysselsättning totalt sett. Vi måste privatisera och införa konkurrens i den offentliga sektorn, framför allt i kommunerna, för att pressa kostnaderna och öka effektiviteten. Det är inte nödvändigt att kommunerna i egen regi bedriver så mycket verksamhet som . Samhällsekonomin tillåter inte heller en utbyggnad av den kommunala sektorn i nuvarande takt. Den nödvändiga anpassningen av den kommunala sektorns verksamhet och omfattning till vad som är förenligt med samhällsekonomisk balans bör sålunda åstadkommas genom en allmän dämpning av denna verksamhet, som åtskilliga av uppgifterna i fråga överförs till den enskilda sektorn, med dess effektivitetsfrämjande konkurrens. En dylik utveckling bör delvis kunna främjas genom förändringar i gällande lagstiftning. Sålunda bör exempelvis för kommuner och landsting i praktiken gällande upphandlingskungörelser kompletteras på sådant sätt att vid varje upphandling skall prövas huruvida förekommande egenregitillverkning erbjuder det för kommunen och dess invånare gynnsammaste alternativet. En dämpning av den kommunala konsumtionsökningen påverkar med nödvändighet antalet yrkesverksamma inom kommuner och landsting. Detta samband framförs ofta som motiv för att tillåta högre expansion i kommunerna. Kommunerna måste expandera för sysselsättningens skull, sägs det. Bakom detta ligger en avgörande felsyn. En ökning av den kommunala verksamheten sker alltid på bekostnad av hushållens köpkraft genom att den kommunala verksamheten måste finansieras med ökade kommunalskatter. Hushållens köpkraft minskar i motsvarande mån som kommunalskatterna ökar, och därigenom minskar den privata efterfrågan. Genom att flytta över arbetstillfällen från privat sektor till offentlig vinnes ingen lägre arbetslöshet. I har det skett en kraftig ökning av antalet yrkesverksamma inom sektor. utgör antalet kommunalanställda en fjärdedel av hela arbetskraften. Denna kraftiga ökning har skett på bekostnad av framför allt sysselsättningsutvecklingen i den privata tjänstesektorn. har jämfört med andra länder därigenom fått en annorlunda fördelning av arbetskraften. Däremot kan det inte göras gällande att den kraftiga ökningen av offentlig sysselsättning skulle ha medfört en lägre arbetslöshet än vad som annars skulle varit fallet. Flera av de länder som har en liten offentlig sektor uppvisar en mycket låg arbetslöshet. Det finns även exempel på motsatsen. Något samband mellan andelen verksamma i offentlig tjänst och arbetslöshetsnivåerna kan inte spåras. Övergripande statliga besluts inverkan på kommunens ekonomi måste bli föremål för en genomgripande förändring för att underlätta privatisering och systemförändringar. En omfattande avreglering är nödvändig. Under en följd av år har kommunerna ålagts uppgifter och därmed kostnader beroende på beslut fattade av riksdag och olika statliga myndigheter. Kommunerna har därigenom blivit upplåsta för vissa verksamheter och därigenom inte fått möjlighet att själva prioritera verksamhetsinriktningen inom tillgängligt ekonomiskt utrymme. har olika normer och regler, exempelvis standard- och ytkrav inom skilda områden, avsevärt fördyrat och försvårat för kommunerna att nå en bättre effektivitet, särskilt i dagens trängda ekonomiska läge. bör därför hemställa hos regeringen att låta göra en översyn av de beslut som avsevärt inverkar på kommunernas ekonomi i syfte att dels klargöra hur stor omfattningen av dessa är, dels skapa möjlighet för en omprövning av desamma genom avregleringar etc. Stat kommun-beredningen (C 1983:02) tillsattes . Enligt direktiven (Dir. 1983:30) skall beredningen ta upp frågan om kommunernas roll i närings- och sysselsättningspolitiken, samverkan mellan stat och kommun samt därvid aktualisera åtgärder som leder till bättre resursutnyttjande och bättre samhällsservice, mot bakgrund av de samhällsekonomiska problemen. De frågor som måste aktualiseras för att åstadkomma en ökad privatisering och systemförändringar, enligt vad som anförts i denna motion, kan lämpligen åläggas statkommun-beredningen att utreda med särskild förtur. bör därför hos regeringen anhålla om tilläggsdirektiv till beredningen av denna innebörd. Därtill bör kommuner och landsting uppmuntras generellt att pröva även andra alternativ än kommunalt huvudmannaskap när det gäller bl. a. service, vård och olika former av omsorg. Detta bör aktualiseras i samband med de fortlöpande överläggningar som sker mellan regeringen och kommunförbunden rörande den samhällsekonomiska utvecklingen. bör göra ett uttalande av denna innebörd. Sammanfattningsvis kan kommunerna om staten t. ex. på sätt som anges i motionen medverkar till en avreglering, privatisering och systemförändringar inom den kommunala sektorn ges bättre förutsättningar att ta sin del av ansvaret och medverka till att målen för de samhällsekonomiska stabiliseringsåtgärderna skall kunna nås så snabbt som möjligt. Med åberopande av vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att hos regeringen hemställa om en översyn av de beslut som avsevärt inverkar på kommunernas ekonomi i syfte att dels klargöra hur stor omfattningen är, dels skapa möjlighet för en omprövning av desamma genom avregleringar etc., 2. att beslutar att hos regeringen hemställa om tilläggsdirektiv till statkommun-beredningen i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om överläggningar mellan regeringen och främja en ökad privatisering och systemförändring inom den kommunala sektorn. () () () . () () PER-R1CHARD MOLÉN (m) () PER () ()