mot · G7022703 · 1984-03-28 00:00:00 — Motion 1983/84:2703 m. fl. Mottagandet av flyktingar och asylsökande m. m. 1983/84:124) I proposition 1983/84:124 föreslås att det statliga ansvaret för överföring och mottagande av flyktingar i förs över från () till statens invandrarverk(). Vidare föreslås ett helt nytt system för mottagande av flyktingar, där får i uppdrag att träffa överenskommelser med olika kommuner om mottagande av asylsökande och flyktingar mot statlig ersättning. Propositionen innehåller vidare en rad förslag som innebär en hård styrning av flyktingars och asylsökandes bosättning i olika kommuner i landet. Det föreslagna systemet lämnar nästan inga valmöjligheter för asylsökande och flyktingar vad gäller bosättningsorten, utan det bestäms helt av som med hänsyn till tillgången på bostäder, arbetsmarknaden, utbildningskapacitet osv. och i samarbete med kommunerna skall sörja för flyktingars och asylsökandes placering i olika delar av landet. Som huvudsakligt skäl till behovet att styra flyktingars och asylsökandes bosättning anförs den starka koncentrationen av flyktingar till vissa kommuner. Det gäller särskilt dem som kommer hit på egen hand och söker uppehållstillstånd under åberopande av politiska skäl. Det hävdas att koncentrationen till vissa kommuner har inneburit problem för en del av dessa kommuner. Flera kommuner har i olika sammanhang ställt krav på ett ökat statligt ansvarstagande såväl i fråga om geografisk fördelning av invandringen som för kostnaderna för hjälp åt asylsökande, flyktingar och andra invandrare. Den starka koncentrationen av flyktingar till vissa kommuner har ibland också ytterst inneburit problem för flyktingar genom att kommunerna har haft svårt att ge tillfredsställande social service och utbildning. Vpk delar inte helt uppfattningen om invandrarkoncentrationens negativa effekter. Utan att underskatta de svårigheter som många kommuner har när det gäller att ge flyktingar och asylsökande en tillfredsställande social service och utbildning, menar vi att de svårigheterna beror mera på bristande ansvarstagande från statens sida och mindre på själva koncentrationen. En viss koncentration av flyktingar till vissa orter har många fördelar som inte går att underskatta. För det första blir det möjligt för kommunerna att erbjuda utbildning och modersmålsundervisning på ett effektivare och billigare sätt. För det andra är en viss koncentration av flyktingar en förutsättning för flyktingars föreningsverksamhet, som är av ovärderlig betydelse för deras funktionella integrering i det svenska samhället, deras möjligheter att bibehålla och utveckla sin egen kultur och deras möjligheter att upprätthålla kontakten med ursprungslandet. För politiska flyktingar är det dessutom ytterst viktigt med föreningsverksamhet som gör det möjligt för dem att få information, diskutera och aktivera sig kring utvecklingen i hemlandet. Detta är en förutsättning för deras målsättning, nämligen att åvervända till sitt hemland, när den politiska utvecklingen tillåter det. Det Finns en rad andra fördelar med en viss koncentration av flyktingar som propositionen helt bortser från. Man koncentrerar sig i resonemanget uteslutande till kommunernas ekonomiska svårigheter och man försöker dela de svårigheterna till flera kommuner genom en statlig styrning. Den synen förutsätter att man uppfattar flyktingar enbart som en ekonomisk belastning och inte som en resurs som kan utvecklas och utnyttjas. När man därför beskriver de utgångspunkter som bör ta hänsyn till vid placeringen av flyktingar till olika kommuner, nämner man i första hand tillgången på bostäder, arbetsmarknadssituationen osv. Vårt partis bestämda uppfattning när det gäller kriterierna för placeringen av flyktingar och asylsökande i olika kommuner är att möjligheterna för flyktingar att bedriva föreningsverksamhet är av minst lika stor betydelse som tillgången på bostäder. Dessutom vill vi fästa uppmärksamheten på en fara som ligger i den praktiska tillämpningen av förslaget när det gäller placeringen av flyktingar i olika kommuner. Vi befarar att det idealiska förhållandet sällan kommer att inträffa att alla kriterier för placeringen av flyktingar till en kommun finns för handen, dvs. att en kommun har dels tillgång till bostäder, dels en förhållandevis bra arbetsmarknadssitutation, bra utbildningsresurser och förutsättningar för flyktingars föreningsverksamhet och sociala kontakter. Mest realistiskt är att förvänta sig en situation som tvingar att välja och prioritera mellan de olika kriterierna för placering. Då uppstår en risk som innebär att flyktingmottagandet förvandlas till ett bostadspolitiskt instrument som främst syftar till att fylla de tomma lägenheter som finns i olika kommuner. Man bör påpeka att områden med tomma lägenheter ofta har en dålig social miljö, och segregationen är ett faktum i många fall. Som ett medel för att styra flyktingars bosättning till olika kommuner tänker man använda sig av socialtjänstlagen. Man säger att om en asylsökande av någon anledning inte accepterar ett bostadserbjudande i en kommun utan i stället på eget initiativ söker sig till en annan kommun har vistelsekommunen enligt socialtjänstlagen ett ansvar för att vederbörande får stöd och hjälp, under förutsättning att hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Ett statligt erbjudande om bostad och social service i planerade former kan vara av betydelse vid prövningen av biståndsbehovet. Detta förslag till användning av socialtjänstlagen innebär att kommunerna kan vägra social hjälp och stöd till en flykting med hänvisning till ett statligt erbjudande om bostad och social service på annan ort. Det utesluter helt flyktingars valmöjligheter och kan därför inte accepteras. I propositionen föreslås också att den nuvarande generella schablonersättning på av socialbidragskostnaderna och att en schablonersättning för andra kostnader än ekonomisk hjälp lämnas endast till de kommuner som träffar överenskommelse med om mottagning av flyktingar. Vi menar att det förslaget inte kan accepteras därför att det försvårar kommunernas aktiva flyktingengagemang och minskar kommunernas initiativmöjligheter när det gäller insatser för flyktingar. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att med ändring i proposition 1983/84:124 som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om riktlinjer för mottagande av flyktingar och asylsökande, 2. att med ändring i proposition 1983/84:124 som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ersättning till kommunerna för åtgärder för flyktingar. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)