mot · G8023062 · 1984-01-01 00:00:00 — och (prop. 1984/85:118) Regeringens proposition 1984/85:118 om kemikaliekontroll är så allmänt hållen att den i praktiken inte innebär några förbättringar inom miljöområdet. Under det kommande decenniet kommer en allt större uppmärksamhet att ägnas åt kemikalieproblemen. 1970-talets intresse för naturmiljön kommer att utvecklas till ett motsvarande intresse för kemikaliesamhällets problem. Några omständigheter kommer att medverka till detta. Ny teknik ger möjlighet till förfinade analyser. Ämnen, som inte kunnat identifieras annat än i relativt höga koncentrationer, kommer med nya analysmetoder att kunna avslöjas även om dosen är mycket låg. Ett exempel på detta är att det nu - med förfinade analysmetoder - är möjligt att identifiera mycket låga halter av det cancerframkallande ämnet dioxin i exempelvis rökgaserna från våra avfallsförbränningsanläggningar. I takt med att analysmetoderna förbättras kommer behovet av fullständiga kunskaper om i vilka produkter som olika ämnen finns att växa. En möjlig framtida utvecklingsväg är att i ökad utsträckning söka undvika användning av den typ av produkter (eller undvika att vid kemisk tillverkning använda sig av ämnen) som man vet ger upphov till besvärande avfalls- eller destruktionsproblem. Den ökande användningen av kemiska ämnen i allmänhet kommer att leda till betydande ackumuleringsproblem - av samma slag som vi nu möter i dagens försurningsproblem. Bildligt uttryckt är det fråga om en smygande utveckling, där invasionen är genomförd innan fienden ens upptäckts. En av försurningens obehagliga effekter är att försurning kan reaktivera eller accentuera dolda kemikalieproblem. Utfällning av tungmetaller i försurningens spår innebär risker för betydande hälso- och miljöproblem, men denna diskussion befinner sig bara i ett inledande skede. Det finns dock oroande tecken på att tungmetaller som kvicksilver, aluminium och bly kan komma att ge upphov till bekymmersamma s. k. sena skador. Det senaste årets intensiva debatt omkring dioxiner är i första hand resultatet av att forskare med hög kompetens fått möjlighet att systematiskt analysera kemikalisamhällets konsekvenser. Vid har forskargruppen med professor i spetsen gjort betydelsefulla insatser. har genom sin höga kompetens främst inom kemiområdet men även inom biokemi, ekologi, miljö- och yrkesmedicin goda förutsättningar att bidra med värdefulla forskningsinsatser för att analysera och värdera kemikalieproblemen. Dock saknas en utomordentligt betydelsefull länk i detta sammanhang: den toxikologiska kompetensen, såväl vad gäller humantoxikologi som djurtoxikologi, måste byggas ut vid . Genom att komplettera de resurser som finns vid med kvalificerad toxikologisk kompetens, skapas förutsättningar för ett komplett miljöforskningscentrum i . Det är angeläget att forskning om kemisamhällets problem bedrivs av oberoende forskningsinstitutioner. Därför är det av särskild betydelse att miljöforskningscentrum av detta slag skapas. Regeringen bör ställa särskilda resurser till förfogande härför samt uppdra åt UHÄ och att forma ett miljöforskningscentrum. 1. att beslutar begära att regeringen ger UHÄ och i uppdrag att forma ett miljöforskningscentrum vid , i enlighet med vad som redovisas i motionen, 2. att beslutar ställa erforderliga medel till förfogande så att kvalificerad toxikologisk kompetens kan tillföras .