mot · G802142 · 1984-11-13 00:00:00 — Motion 1984/85:142 m. fl. Styrelseordförande i affärsbank (prop. 1984/85:35) Bankerna är underkastade en mycket omfattande insyn och inflytande från det allmänna. För att få till stånd att bedriva bankverksamhet krävs tillstånd av regeringen, s. k. oktroj. Sådan beviljas bara om bankrörelsen befinnes vara "nyttig för det allmänna". Därutöver sker tillsyn från samhällets sida avbankinspektionen, , , , datainspektionen samt offentliga styrelseledamöter. Offentliga styrelseledamöter kan tillsättas både i en banks centrala styrelse och i dess regionala styrelser. En offentlig ledamot i en banks huvudstyrelse har också rätt att närvara när ett ärende behandlas i direktionen eller annan persongrupp med särskilda uppgifter inom banken, såsom särskilt kreditutskott och utlandsförvaltning. I proposition 1984/85:35 föreslås nu att regeringen skall godkänna valet av styrelseordförande i affärsbankerna. Några sakargument för förslaget har över huvud inte redovisats i propositionen. Föredraganden säger bara att "med hänsyn till den roll som affärsbankerna har inom samhällsekonomin anser jag emellertid att samhällets inflytande över styrelsernas sammansättning bör stärkas". Detta trots att departementschefen medgivit att systemet med offentlig representation i affärsbankernas styrelser fungerat i stort sett tillfredsställande. Regeringen kan således inte visa på några exempel där affärsbankerna brustit i samhällsansvar. Det enda fall där en styrelseordförande agerat på ett sätt som inte kan anses varit i överensstämmelse med en banks samhällsansvar gällde en av regeringen tillsatt (och sedermera avskedad) ordförande. Det reella skälet för förslaget är som alla vet, även om det ej utskrivits i propositionen, det krav på socialisering av bankerna som funnits inom socialdemokratiska partiet och LO. Regeringen har tydligen inte nu varit beredd gå fullt så långt, men valt det framlagda förslaget som ett delsteg i den riktningen. Om styrelsens val av ordförande ej godkänns, skall regeringen utse annan ordförande. I så fall uppstår emellertid just de problem som enligt propositionen avhållit departementschefen från att föreslå att regeringen redan från början utser styrelseordförande. Propositionen föreslår också att regeringens godkännande får återkallas, om ordföranden inte längre uppfyller de krav som ställs för godkännandet. Detta innebär ett ständigt hängande hot över ordföranden om han misshagar regeringen, eftersom inga preciseringar finns vad som krävs för att ordföranden skall anses verka för samhällets intressen. Ordföranden kan därigenom hamna i svåra lojalitetskonflikter mellan bolagsstämman och regeringen. I remissbehandlingen har ingen remissinstans ansett att det framlagda förslaget är bra. De flesta remissinstanser har varit helt negativa. Några har anfört vissa betänkligheter, men valt att som slutsats inte ta direkt avstånd. har t. ex. ansett att en utvärdering av det offentligas hittillsvarande inflytande och insyn bort ha skett innan ytterligare steg tas. LO har för sin del velat gå längre än propositionen och föreslagit att regeringen skall utse styrelseordförande i affärsbankerna. som i sin grundläggande ideologi är motståndare till socialisering avvisar bestämt förslaget. Vi anser att samhällets inflytande och insyn i bankerna är fullt tillräckligt. Skulle en bank bedriva en verksamhet som inte är förenlig med samhällets intressen och de nuvarande tillsyns- och inflytandeformerna inte förmår banken ändra sitt agerande, bör det legala remediet vara att regeringen vägrar banken ny oktroj när tiden för denna utgått. När det gäller och Föreningsbankernas bank är dessa integrerade delar av starkt folkligt förankrade bankrörelser. Det gör det extra stötande om regeringen även i dessa fall skulle ges rätt att avvisa en i demokratisk ordning vald ordförande. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar avslå proposition 1984/85:35. () () () () () () () () () () minab/gotab 1984 79275