mot · G7021140 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1140 Först vice talman avskaffande Förmögenhetsskatten står endast för en mycket liten del av statens inkomster. Statsinkomsterna för /85 beräknas till . Härav beräknas mervärdeskatten ge , lagstadgade socialavgifter nära , skatten på inkomst, realisationsvinst och rörelse . Förmögenhetsskatten beräknas /84 till 1984/85, då den tillfälliga höjningen liksom höjningen av skatteskalan i alla skikt med 0,påverkar bedömningen till . Undantas den tillfälliga höjningen bidrar förmögenhetsskatten med omkring 1/av statens inkomster. Trots sin förhållandevis ringa statsfinansiella betydelse medför förmögenhetsskatten stora nackdelar för den enskilde och samhället genom betydande negativa konsekvenser för produktivt sparande, investeringar och företagande. Beskattningen av kapital är en kombination av inkomst- och förmögenhetsbeskattning. Avkastningen på det sparade kapitalet skall därför kunna bära både inkomst- och förmögenhetsskatt. Men det gör den ofta inte. För börsaktier med en utdelning på ofta endast 2 å räcker behållningen efter inkomstskatt sällan till att i förekommande fall också betala förmögenhetsskatten. För större förmögenheter är beskattningen ofta avsevärt av avkastningen. Det är därför knappast ägnat att förvåna att flera större förmögenheter lämnat i samband med ägarens emigration. Detta är beklagligt. Men av vida större betydelse för den svenska ekonomin är att sparandeviljan hos hundratusentals individer påverkas av en vansinning beskattning av kapitalinkomster, skriver professorn i nationalekonomi (SvD ). Underskottet i den offentliga sektorn i dess helhet är fem gånger större än det totala hushållssparande i . I stället för att missgynna produktivt sparande i bank, eget hem eller egen lägenhet, rörelse, aktier - borde det tvärtom underlättas. Särskilt allvarligt är förmögenhetsbeskattningen av det arbetande kapitalet i mindre och medelstora företag. Trots nedsättningen av förmögenhetsvärdet till i dessa fall tvingas företagarna ofta till omfattande löneuttag ur rörelsen, enbart för att kunna betala förmögenhetsskatten. Många företagare tvingas t. o. m. att avveckla delar av rörelsen för att kunna betala detta löneuttag med ty åtföljande arbetsgivaravgifter. Detta kan inte vara ett vettigt sätt att komma till rätta med de otillräckliga investeringarna eller den alltför höga arbetslösheten. Ett slopande av förmögenhetskatten i dessa företag skulle innebära en väsentlig förstärkning av soliditeten, viljan och förmågan att investera och därmed av överlevnadsförmågan. Detta föreslogs också av majoriteten företagsskattekommitté. Kostnaden för detta understiger 100 milj. kr. Inte börsnoterade aktier inkl. tas vid förmögenhetsbeskattningen av substansvärdet eftersom förmögenhetsvärdet följer reglerna för beskattning av arbetande kapital. Börsaktier skall däremot tas upp till hela börsvärdet . Inte ens den betydande latenta skatteskuld som kan följa med aktieinnehavet dras ifrån. Den olika behandlingen av börsnoterade aktier resp. inte börsnoterade aktier kan i många fall medföra en snedvridning av aktiemarknaden. Skulle förmögenhetsskattereglerna skärpas för , som ibland föreslås, försvåras familjeföretagens möjlighet att få nytt kapital genom aktieförsäljning. Många mindre och medelstora företag skulle kunna stanna i växten i brist på pengar. En betydligt bättre lösning är att befria allt arbetande kapital i mindre och medelstora företag från förmögenhetsskatt och att detta successivt också får gälla börsaktier. I moderata partimotioner 1983/84 yrkas att mindre och medelstora företag skyndsamt befrias från förmögenhetsskatten på det arbetande kapitalet. I motion 1983/84:1065 (m) om upphävande av diskrimineringen av aktiesparandet begärs förslag från regeringen om att börsaktier endast skall tas upp till sitt belåningsvärde, dvs. till av börsvärdet. bör förmögenhetsskatten också för börsaktier nedsättas ytterligare, så att skattereglerna mellan olika slag av aktier blir mer neutrala. Förmögenhetsskattereglerna medför även i övrigt många problem. Gränsen för förmögenhetsskatteplikten är densamma för ensamstående som för äkta makar och deras ev. barn tillsammans. Två samboende personer med . vardera i förmögenhet slipper helt förmögenhetsskatt. Skulle de emellertid gifta sig eller få gemensamma barn debiteras de en förmögenhetsskatt på . trots att deras skattekraft ingalunda ökar. Upprörande är också att fosterbarns förmögenhet sambeskattas med fosterföräldrarnas även om de inte har någon som helst gemensam ekonomi. I sambeskattningsfallen tillämpas inte heller lindrigare skattesatser. Fastigheter belastas, liksom aktier, av en lantent skatteskuld på grund av den realisationsvinstskatt som kan uppstå vid en försäljning. Inte heller för fastigheter tas någon hänsyn till detta vid förmögenhetsbeskattningen. Den latenta skatteskulden kan uppgå till betydande belopp inte minst då uppskov har erhållits i samband med byte av hus. Över huvud taget har förmögenhetsbeskattningen tillsammans med inkomst- och realisationsvinstskatterna inneburit en flykt från sparande i nyttiga och produktiva investeringar till icke-produktiva investeringar i guld, konst, diamanter, frimärken. Vid årsskiftena är det dessutom för många lönsamt att t. o. m. placera pengarna i byrålådan. Missgynnandet av det produktiva sparandet är ägnat att fördröja framåtskridandet och över huvud taget möjligheterna att lösa våra ekonomiska problem. Den enda långsiktigt hållbara lösningen torde vara att målmedvetet sänka förmögenhetsskatten och ta bort den helt utom för mycket höga förmögenheter. Förmögenhetsskatten bör inte heller då vara så hög att den tillsammans med inkomstskatten får konfiskatoriska effekter. Det för samhällsekonomin, investeringsbenägenheteten och sysselsättningen djupt olyckliga missgynnandet av allt produktivt sparande i förhållande till icke-produktiva investeringar skulle då motverkas och vi får en mer neutral beskattning av olika slag av sparande. Förmögenhetsskatten som är exceptionellt hög i jämförelse med förhållandena i andra länder skulle då också nedbringas till en internationellt konkurrenskraftig nivå. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning om förmögenhetsskattens långsiktiga utformning i enlighet med vad som i motionen anförs.