mot · G702971 · 1984-01-23 00:00:00 — band som på ett trovärdigt sätt kan ingripa mot och avhålla främmande makters kränkande av territoriet. Påvisade brister inom ubåtsskyddsområdet kan först avhjälpas. Nedläggningen av J 35-divisioner är en allvarlig åtgärd. när trovärdigheten i den svenska neutralitetspolitiken är under debatt kan dessa förhållanden leda till att vår vilja och förmåga att fullfölja vår säkerhetspolitiska linje kommer att ifrågasättas. Den ekonomiska situationen innebär ytterligare genomgripande reduceringar av såväl krigs- som fredsorganisationens omfång och kvalitet. Detta leder till konsekvenser beträffande vår mobiliserings- och insatsberedskap inom vissa geografiska områden, där begränsningar av ekonomiska skäl måste göras av allsidigheten. Så har t. ex. den beredskapen och försvarsförmågan på och reducerats på grund av nedskärningar av freds- och krigsorganisation. I takt med att begränsningar även måste göras av ledningssystem, rörlighet och baseringsmöjligheter minskar våra insatsmöjligheter inom de drabbade områdena. Liknande förhållanden gäller även inom många andra funktioner. De av regeringen nu anvisade ekonomiska resurserna kommer för försvarsmaktens del sammantaget att innebära att den inledningsvis beskrivna urholkningsprocessen ges ett kraftigt accelererande förlopp. Detta medför att försvarsmaktens krigsavhållande förmåga avtar, inte minst beroende på reduceringarna inom luftförsvaret. Statsmakternas reella säkerhetspolitiska handlingsfrihet kommer att minska. Försvarets operativa effekt kommer snabbt att försvagas i så hög grad att det kan få allvarliga konsekvenser för försvarets trovärdighet såväl inom som utom landet. Den förändrade inriktningen torde tidigt uppmärksammas. Detta kan därför snabbt teda till att det svenska bidraget till den nordiska stabiliteten ifrågasätts. Regeringen har inte ansett att det varit möjligt att framlägga något förslag till försvarsbudget i samband med budgetpropositionen på grund av den försvarsekonomiska krisen. Efter en genomgång av de försvarsekonomiska förutsättningarna och olika möjliga lösningar på krisen, som sker i samråd med företrädare för de i försvarsutskott företrädda partierna, avser regeringen att återkomma till . I realiteten handlar det då om ett nytt försvarsbeslut. Detta skall brygga över den försvarsekonomiska krisen under resten av den period som omfattas av försvarsbeslut. Det skall innebära, att en fast grund läggs för det nya femåriga försvarsbeslut som skall fattas 1987. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning finns det ingenting som talar för att de krav som säkerhetspolitiken ställer på försvarets styrka, sammansättning och beredskap har mildrats i förhållande till situationen 1982. Snarare är motsatsen fallet. Detta medför, att det inte är ansvarsfullt att planera för lägre försvarspolitiska ambitionsnivåer än de som sattes upp av regering och riksdag 1982. Snarare borde det vara aktuellt att diskutera vissa förstärkningar på det sätt som senare skett på ubåtsskyddsområdet. Enligt vår mening innebär detta, att ett betydande ramtillskott fordras för försvaret budgetåren 1984/85 1986/87. Den exakta storleken av detta är icke möjlig att ange. Vid fastställandet av storleken på detta ramtillskott måste utgångspunkten dels vara möjligheterna att tillgodose de krigsorganisatoriska mål som fanns försvarsbeslut, dels de ytterligare möjligheter som kan finnas för att göra nedskärningar på fredsorganisationens kostnader. Det är också viktigt, att försvarsbeslut inte föregriper de ställningstaganden till försvarets framtida struktur och styrka som skall göras i samband med försvarsbeslut. Det bör vara en gemensam strävan för de inom försvarsutskottet företrädda partierna att söka så långt möjligt gemensamma vägar ur dagens allvarliga försvarsekonomiska kris. Även om denna till dels orsakats av åtgärder som medvetet vidtagits av den socialdemokratiska regeringen, torde större delen av det stora gap mellan resurser och planer som uppkommit vara en effekt av icke förutsedda åtgärder. I ett läge där dessa nu riskerar att få långt större konsekvenser för försvarets framtida styrka och struktur än vad som motsvarar skillnaderna mellan partiernas uppfattning t. ex. i samband med riksdagsbehandlingen av försvarsbeslut borde det vara ett gemensamt intresse att nå fram till lösningar som ser till att det är politiska beslut snarare än försvarsekonomiska tillfälligheter som avgör försvarets styrka och sammansättning. Sedan åtskillig tid tillbaka har luftförsvaret getts en central plats i det svenska försvaret. Utvecklingen av svenska stridsflygplan i kombination med en svensk basfilosofi och en inhemsk framtagning av avancerade luftbevaknings- och stridsledningssystem har gjort svenskt luftförsvar till en respekterad och betydelsefull del av den säkerhetspolitiska bilden i . Luftförsvarets närmare utformning har varit föremål för överväganden vid ett flertal tillfällen . Till grund för beslutet om utveckling och anskaffning av JA 37 låg de mycket omfattande studier som gjordes inom ramen luftförsvarsutredning. Dennas resultat pekade på riktigheten i en utveckling och anskaffning såväl av JA 37-systemet som av RBS 70 för skydd av främst arméförbanden. De omfattande jämförelserna mellan flygplan- och robotalternativ som gjordes av LFU 67 pekade entydigt på betydelsen av ett starkt och allsidigt jaktflyg. Den inriktning som angavs i LFU 67 var en inriktning mot en anskaffning av tio divisioner JA 37. I förening med de övriga åtgärderna på bl. a. robotsidan som föreslogs ansågs detta vara nödvändigt för att klara de krav som ställdes på luftförsvaret . I senare försvarsbeslut har emellertid anskaffning av JA 37 kommit att reduceras från tio till åtta divisioner som uppsättningen av dessa senarelagts. I syfte att i någon utsträckning kompensera för denna reducering av jaktflyget med en femtedel fattades i samband med försvarsbeslut beslut om att dessutom livstidsförlänga fyra divisioner J 35 Draken intill mitten av . Beslutet om livstidsförlängningen av de fyra J 35-divisionerna skall inte enbart eller ens främst ses som ett försök att kompensera neddragningen av JA 37-anskaffningen, utan som ett direkt resultat av de säkerhetspolitiska studier som entydigt visade på luftförsvarets stora och växande betydelse. har främst stormakternas taktiska luftstridskrafter utvecklats på ett sätt som gör det möjligt för dem att operera med stora vapenlaster också över stora avstånd. Detta innebär inte enbart att kan nås av t. ex. i baserat taktiskt flyg på ett helt annat sätt än tidigare, utan det innebär dessutom att svenskt luftterritorium kan bli attraktivt som genomgångsområde icke bara för strategiskt långdistansflyg utan också för taktiskt flyg på väg mot mål i t. ex. nordvästra eller i . 1 förening med den ökade strategiska betydelse som tillmäts den norska Atlantkusen och innebär detta delvis skärpta krav på det svenska luftförsvaret. förefaller dessa utvecklingstendenser ytterligare att ha förstärkts. Den amerikanska satsningen på flyg- och sjöburna kryssningsrobotar, som teoretiskt kan komma att använda sig av anflygningsbanor över , förefaller nu att följas av en sovjetisk satsning på motsvarande typer av robotar. Något av en renässans för det strategiska bombflyget förefaller dessutom att ske. I utvecklas såväl det avancerade men i sina huvuddrag konventionella bombflygplanet B som det radarosynliga . I kompletteras produktionen av bombflygplanet nu med utprovningen av det nya strategiska bombflygplanet . På det taktiska flygets område finns det anledning att fästa betydande vikt vid den roll som successivt tilldelats som basområde för betydande allierade flygstridskrafter i händelse av en förstärkning av NATO-styrkorna i . Det finns anledning att tro, att denna utveckling kommer att fortsätta. Såväl i som sker en intensiv utveckling av nya flygsystem med lång räckvidd. Betydelsen av det nordeuropeiska och nordatlantiska området tar sig uttryck i en ökad uppmärksamhet på möjligheterna av luftoperationer i området. Sådana kommer med mycket stor sannolikhet att beröra svenskt luftrum. Till detta skall läggas den ökade vikt som i bägge maktblocken getts olika typer av luftlandsättningsförband. Mest markant är detta i , vars luftlandsättningsdivisioner och luftanfallsbrigader utgör slagkraftiga förband för snabba insatser från luften också på djupet av en motståndares territorium. Det är mot denna bakgrund som beslutet om livstidsförlängning av fyra divisioner J 35 Draken skall ses. Förutom att uppehålla det svenska jaktflygets kvantitet i avvaktan på ersättningen av såväl JA 37 som J 35 med JAS 39 , ger dessa divisioner luftförsvaret en starkt ökad möjlighet till yttäckning och till insatser mot olika typer av lufthot. J 35 kommer knappast att vara kapabel att ta sig an de mest avancerade av de flygplan som kan komma att uppträda mot , men kommer i gengäld att vara ett effektivt hinder mot t. ex. luftlandsättningar eller försök att utnyttja svenska luftrum för mer omfattande överflygningar. försvarsbeslutsrevision ingick en nedläggning av den s. k. tolfte jaktdivisionen, dvs. den division J 35 som f. n. svarar för närförsvar i luften. I den nu aktuella prövning av möjligheterna att klara resterande år anses en nedläggning av resterande tre divisioner J 35 aktuell för den händelse icke betydande extra resurser kan ställas till försvarets förfogande. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning är en sådan försvagning av luftförsvaret icke acceptabel. Ett bibehållande av minst tre divisioner J 35 intill mitten av innebär den billigaste vägen att nå den nivå på luftförsvaret som ett delvis förändrat säkerhetspolitiskt läge ställer krav på. Att försvaga luftförsvaret i en situation där det ställs ökade krav på just denna komponent i luftförsvaret vore oansvarigt. Luftförsvaret är emellertid inte enbart flygplansystemen. 1 detta ingår också flygplanens beväpning liksom deras bas-, luftbevaknings- och stridsledningsorganisation. I samtliga dessa fall krävs moderniseringar. Det gäller fullföljande av den planerade utbyggnaden med olika typer av radarstationer, utvecklingen av flygburen radar för framtiden, utbyggnaden av de mer utspridda krigsbaserna för flyget, moderniseringen av stridsledningssystemet samt anskaffning av moderna jaktvapen till främst JA 37-systemet. Det är av avgörande betydelse, att luftförsvarets styrka inte eftersätts i någon av dessa delar. års försvarsbeslut kommer det, med all sannolikhet, att finnas anledning att ägna luftförsvarsfrågorna speciell uppmärksamhet. Då måste bl. a. studeras de möjligheter som kan finnas till förstärkningar av svenskt luftförsvar för att möta den delvis förändrade säkerhetspolitiska situation som då kan befaras. presenterade moderata samlingspartiet i en rapport ubåtshotet! en serie förslag till åtgärder för att trygga våra skärgårdar och kusthav från främmande ubåtskränkningar. I rapporten framfördes följande förslag till snabba åtgärder från regeringens sida: snabbt ikraftträdande av nya IKFN-bestämmelser t. ex. genom att det klargjordes att ÖB intill dess att de nya bestämmelserna formellt träder i kraft har möjlighet att operativt agera som om de redan gällde, diplomatiska framstötar för att i första hand till framföra det allvar med vilket såg på de fortsatta ubåtskränkningarna efter ubåt 137-incidenten, ett klarläggande av vilka immunitetsregler som gäller för främmande örlogsfartyg som medvetet tränger in på svenskt inre vatten eller på annat sätt kränker vårt oberoende, en snabb förstärkning av ubåtsjakthelikoptrarna genom att ett antal av flygvapnets tunga helikoptrar moderniseras och överförs till marinen för ubåtsjaktuppgifter, studier av möjligheterna att även använda flygplan för spaning och insatser mot inträngande främmande ubåtar med bl. a. hydrofonbojsystem, en omdisponering av resurserna inom försvaret för att möjliggöra en ökad beredskap för snabba insatser mot framtida kränkningar, öppen redovisning av så mycket som möjligt kring de incidenter som inträffat. Som ett resultat av den s. k. Hårsfjärdenincidenten tillsatte regeringen . Dess betänkande, som avlämnades , kom i många hänseenden att ansluta sig till de synpunkter och förslag som förts fram i den moderata rapporten . förslag innebar, att ytterligare 250 milj. kr. skulle tillföras försvaret för försvarsbeslutsperioden för att möjliggöra en snabbare förstärkning av ubåtsskyddsresurserna. I samband med att förslag redovisats i proposition för , har moderata samlingspartiet redovisat de principer enligt vilka ubåtsskyddet enligt vår uppfattning bör utvecklas. har ubåtskränkningarna fortsatt. ÖB:s redovisningar till regeringen och ger vid handen, att över 60 rapporter som med hög sannolikhet tyder på intrång av främmande ubåtar registrerades . Detta innebär en ökning med i förhållande till motsvarande siffra . Antalet observationer av mycket allvarliga kränkningar förefaller större 1983 än 1982. Det är självfallet av yttersta vikt, att försvarets förmåga till effektiva insatser mot ubåtskränkningar förbättras så snabbt som detta över huvud taget är möjligt. måste understrykas, att detta inte får leda till att försvarets förmåga att möta en invasion försämras. verklighet som ubåtskränkningarna är ett exempel på borde i stället ge anledning att förstärka försvarets förmåga att också kunna möta ett direkt anfall mot . Av olika skäl är den snabbhet i uppbyggnaden av ubåtsskyddet som skulle vara önskvärd knappast möjlig. av materiell och personell nedprioritering av ubåtsskyddet tar att reparera. I det nu aktuella arbetet med förnyade ställningstagande till försvarets utveckling års försvarsbeslut bör möjligheterna till en ytterligare förstärkning av ubåtsskyddsinsatserna prövas. I motion 1983/84:200 begärde moderata samlingspartiet en redovisning av möjligheterna till ett snabbare uppsättande av den andra ubåtsskyddsstyrka som i dagens planering inte kommer att sättas upp förrän . Tidigareläggning av beställning av t. ex. planerade tillkommande robotbåtar/kustkorvetter borde kunna ge en möjlighet att sätta upp denna andra ubåtsskyddsstyrka väsentligt snabbare. avslog emellertid detta krav på en redovisning av dessa möjligheter. Trots detta anser vi, att möjligheterna till en sådan tidigareläggning med största allvar måste prövas i det nu pågående arbetet. Åtgärder som skulle inskränka handlingsfriheten i detta hänseende kan inte accepteras. Ubåtsskyddsfrågan måste självfallet bli central också i det arbete som den kommande försvarsutredningen skall uträtta års försvarsbeslut. poängterade, att dess s. k. 250 miljonersprogram skulle ses som ett etappmål, och att den vidare utvecklingen av ubåtsskyddet borde prövas i samband med kommande försvarsbeslut. Det finns anledning att understryker vikten av att detta verkligen sker. har, mot bakgrund av det säkerhets- och militärpolitiska läget, det svenska försvarets beredskap i det väsentliga varit långsiktsinriktad. Resurserna har satsats på utbildning och anskaffning av utrustning på lång sikt och har därigenom möjliggjort en till numerär och kvalitet relativt stark krigsorganisation. Stående förband beredda till omedelbar krigsinsats har inte bedömts nödvändiga. Förändringar i det säkerhets- och militärpolitiska läget innebärande mer närliggande och omedelbara hot mot oss har bedömts komma att föregås av så tydliga signaler, att vår krigsorganisation hinner mobilisera och utgångsgrupperas. Både den säkerhets- och militärpolitiska utvecklingen innebär emellertid att dessa svenska doktriner riskerar att i olika hänseenden undermineras. De mycket stora stående förband hos stormakterna som finns i vår omedelbara närhet, deras sammansättning och övningsverksamhet inger från svensk beredskapssynpunkt betydande oro. Större manövrar hos omgivande stater har tett sig direkt hotfulla. En manöver kan lätt övergå till verklighet. Bakom detta ligger i sin tur en teknisk utveckling som innebär att spanings-, lednings- och sambandssystem, precisionsstyrda vapen med stor eldkraft, elektronisk krigföring, transportsystem m. m. har gjort det möjligt för en angripare att påbörja ett anfall direkt från fredstida manövergrupperingar på sådant sätt att förvarningstiden för den anfallne blir mycket kort. Tiden kan bli så kort att den anfallande, i vart fall om hans syfte med anfallet är geografiskt eller politiskt begränsat, snabbt kan lyckas med att skapa en fait accompli-situation. Utöver högre beredskap för våra flyg- och stridskrafter och olika basförband, gör sig kravet på snabbt insatsberedda styrkor i känsliga områden i olika situationer gällande också för svenska arméförband. Beredskapsplutonssystemet är sannolikt för svagt. Förbanden rekryteras ur inneliggande åldersklass och är inte förrän i slutet av grundutbildningen kapabla till någon verkningsfull insats. Den väg som nu tvingas pröva är, förutom beredskapsplutonerna, en kombination av på ÖB:s eget initiativ snabbinkallade repetitionsutbildningsförband och större flexibilitet och spridning av repetitionsövningarna. Syftet bör vara att åstadkomma en i tiden mer heltäckande repetitionsövningsverksamhet med koncentration till de operativt utsatta delarna av landet samt en hög beredskap att med transportflyg kunna lyfta förband till vilken del av landet som helst . Det bör ankomma på regeringen att snabbt föranstalta om en prövning av olika möjligheter att öka vår beredskap mot snabbt uppkommande hot. Detta bör ge regeringen till känna. Fri villiga försvarsorganisa tion er De frivilliga försvarsorganisationerna utgör en omistlig del av vårt totalförsvar. Med tillfredsställelse ser vi att de har en fortsatt god ökning av medlemsantalet. Som ett uttryck av svenska folkets försvarsvilja är detta av stort värde för säkerhetspolitiken i vidare mening. Moderata samlingspartiet har ihärdigt framhållit frivilligorganisationernas stora betydelse för vårt totalförsvar och också noterat att det statliga stödet till deras verksamhet är ett prioriterat ändamål. Vid föregående riksdagsbehandling av anslag till frivilliga försvarsorganisationer uttalade försvarsutskottet enhälligt att om anslaget visar sig vara otillräckligt bör regeringen i samband med prisregleringen medge överskridande av anslaget för angelägen verksamhet. Utskottet framhöll särskilt att även de frivilligorganisationer som får anslag från andra huvudtitlar borde få anslag enligt här nämnd målsättning. Uttalandet antogs också av . Från tionde huvudtiteln utbetalades bidrag till organisationer som utbildar personal som avses för huvudsakligen lantbruket, sjukvårdens krigsorganisation och civila transporter. Samhällssektorer som är livsviktiga och sårbara i ett krigsläge. Detta blir extra kännbart då många inom dessa verksamheter är värnpliktiga som i ett krigsläge ingår i det militära försvaret. Stora delar av landet har under denna vinter fått påtaglig påminnelse om hur sårbara transporter, lantbruk och många andra verksamheter är t. ex. vid elavbrott. Elavbrott och andra störningar kommer att inträffa i ett krisoch krigsläge. Trots ställningstagande arbetar de frivilliga försvarsorganisationerna särskilt de som får anslag från tionde huvudtiteln med otillräckliga anslag. Inom dessa organisationer är medlemstillströmningen mycket god, som behovet av utbildad personal är mycket stort. Endast ca hälften av framräknade behov har kunnat fyllas med avtalsbundna frivilliga. Den normala utveckling som frivilligorganisationerna behöver för att vara rustade och handlingskraftiga är nu på väg att övergå i ett stillastående och en begynnande tillbakagång därför att frivilligorganisationerna inte erhåller en rimlig kompensation för normala fördyringar för instruktörer, rese- och portokostnder, kost- och logikostnadsökningar m. m. Till detta kommer att de ökande medlemstalen medger en snabbt ökad tillgång till viktig avtalsbunden frivillig totalförsvarspersonal om medel anvisades för angelägen utbildningsverksamhet. Ur beredskapssynpunkt är det mycket angeläget att regeringen fullföljer den målsättning för frivilligorganisationerna som 1983/riksdag beslöt. Frivilligorganisationerna är en viktig länk i totalförsvaret, och ett ökat statligt stöd till deras verksamhet är ett effektivt sätt att stärka landets försvar och folkets försvarsvilja. Civil beredskapsplanering och totalförsvarssamordning Civilbefälhavarens uppgifter inom totalförsvaret på högre regional nivå har utretts och belysts i flera utredningar . Samstämmigt har konstaterats att civilbefälhavarens kanslier i fredstid inte är dimensionerade för de ökande och alltmer centrala uppgifterna att planera och leda den civila totalförsvarsverksamheten inom civilområdet. Också försvarsutskottet har uttalat att personella förstärkningar bör komma till stånd. Det är nödvändigt att denna fråga snabbt får en lösning. bör således uttala, att de förutsatta personella förstärkningarna vid civilbefälhavarnas kanslier genomförs nästa budgetår. Mot bakgrund av samhällets ökade sårbarhet uttalade i samband med försvarsbeslut att regeringen borde överväga hur man i samhällsplaneringen skall uppmärksamma försvarsaspekter i rätt tid och av rätta instanser. gav regeringen i uppdrag åt totalförsvarets chefsnämnd att utreda hur totalförsvarets intressen skall kunna tillgodoses i den fredstida samhällsplaneringen. Enligt direktiven skall resultaten av arbetet redovisas för att därefter ges en parlamentarisk utredning. Det är bra att detta arbete har kommit i gång. har orsak att följa det uppmärksamt. Mot denna bakgrund hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bibehållande av den säkerhetspolitiska ambitionsnivå för det militära försvaret som lades fast försvarsbeslut, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att minst den ambitionsnivå för luftförsvaret som fastställdes försvarsbeslut ligger fast, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att kvarvarande tre jaktdivisioner med J 35 Draken skall bibehållas till mitten av enligt gällande planering, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att försvarets förmåga att kunna möta invasion inte får tillåtas nedgå som en följd av nödvändig och angelägen skärpt beredskap mot bl. a. ubåtskränkningar, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att möjligheterna till ett snabbare uppsättande av en andra ubåtsskyddsstyrka bör prövas enligt vad som i motionen anförts, 6. att som sin mening ger regeringen till känna att en förnyad prövning av den långsiktiga uppbyggnaden av ubåtsskyddssystemet sker inom ramen för den kommande försvarsutredningen, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av en förbättrad beredskap inom såväl det militära försvaret som olika civila totalförsvarsmyndigheter, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om frivilliga försvarsorganisationer. () () (m) () () () () () ()