mot · G7022045 · 1984-01-24 00:00:00 — Dessa situationer uppstår vid skilsmässor och dödsfall då de blir ensamma men också för de män som inte finner någon partner att sammanbo med. Den arbetsuppdelning man haft i en familj kommer också att prägla rollerna mellan makar efter pensionering. För många män innebär det att de egentligen inte har någon roll alls. Mot den bakgrunden ser många fram mot sin pensionering med rädsla. Männens mycket utsatta position på äldre dar understryks särskilt om de blir ensamma. Då kan ett hårt traditionsbundet liv hastigt omvandlas till social misär. Inte bara från jämställdhets- utan också jämlikhetssynpunkt är det nödvändigt se till att detta inte inträffar. Informationen och opinionsbildningen i jämställdhetsfrågor bör ha som utgångspunkt att både män och kvinnors hem- och yrkesroller måste ändras. Detta måste ske i alla sammanhang, i skolan, och inte minst i det frivilliga studiearbetet. Här behövs stöd från en statlig institution på det sätt som vi Det är bra att jämställdhetsministern tillsatt en arbetsgrupp inom för att diskutera frågan, men det räcker inte. De stora skillnaderna i kvinnors och mäns villkor består till stor del i traditionellt tänkande och fördomar. Arbetet på att ändra attityder och bearbeta fördomar måste därför ständigt pågå parallellt med allt annat jämställdhetsarbete. Här spelar naturligtvis arbetet inom folkrörelserna, politiska och fackliga organisationer och studieorganisationer avgörande roll. Men det är också viktigt att opinionsbildningen på detta område ges prioritet i samhällsorgan. och dess sekretariat gjorde här betydelsefulla insatser. I den omorganisation av jämställdhetsarbetet som regeringen genomfört och som inneburit att jämställdhetskommittén avvecklats och dess uppgifter överförts till andra organ har tydligen opinionsbildningsarbetet helt fallit bort. Detta är djupt beklagligt. F. n. bedrivs jämställdhetsarbetet i motvind, och det är angeläget att den offentliga debatten i ämnet hålls vid liv. Men debatten har tystnat och ingen känner tydligen ansvar för att hålla den vid liv. Jämställdhetsministern och hennes jämställdhetssekretariat gör det inte, jämställdhetskommitténs sekretariat är borta och ingen annan har fått ett klart formulerat uppdrag att ha ansvar för detta område. Kvinnooch andra organisationers möjligheter har också minskat genom att de inte har något organ som kan hjälpa till med fakta och statistik. Det behövs en dokumentationscentral för alla som arbetar med jämställdhetsfrågor. har redan informationsuppgifter. Hon har fått i uppdrag att ge ut Jämsides. Vi föreslår att regeringar ger jämställdhetsombudsmannen i uppdrag att svara för information, opinionsbildning och dokumentation på hela jämställdhetsområdet och får den personal som är nödvändig inom ramen för departementets samlade resurser för jämställdhetsarbetet. I budgetpropositionen redovisar statsrådet särskilt jämställdhetskommitténs betänkande Förvärvsarbete och föräldraskap. Betänkandet har varit ute på remiss och fått ett så gott som odelat positivt mottagande. Inledningsvis beklagar vi att jämställdhetsministern inte tagit upp kommitténs många positiva förslag till allvarlig behandling. Flertalet av de förslag som över huvud taget tas upp i budgetpropositionen avfärdas lättvindigt med att olika statliga myndigheter redan nu kan genomföra förslagen. är det inte vad de kan göra som är viktigast utan vad de i Vi anser att det behövs en betydligt mer offensiv inställning från jämställdhetsministerns och regeringens sida, annars finns det stor risk att arbetet för att nå reell jämställdhet mellan kvinnor och män hamnar i bakvatten. Vissa av kommitténs förslag har vi redan behandlat. Här nedan tar vi upp några ytterligare av de förslag som lagts fram av kommittén. Kommittén föreslår att i utvecklingsfondernas stadgar bör skrivas in att fonderna skall verka för jämnare fördelning mellan kvinnor och män i privat företagsamhet. Vi tror det är viktigt att utvecklingsfonderna får ett särskilt ansvar för att stimulera kvinnor till privat företagsamhet liksom att det på fondernas sekretariat finns någon med speciellt ansvar för att arbeta med frågan. Inte minst viktigt är det att utbilda kvinnliga småföretagare i marknadsföring och försäljning. Vi tänker på de många små företag som växt upp, framför allt i glesbygderna där kvinnor med utgångspunkt i sitt eget kvinnokunnande startar tillverkning och försäljning. Det kan gälla slöjd av olika slag, bakning, bärplockning och produktion i samband med denna etc. Tyvärr saknar dessa företagare ofta elementära kunskaper om försäljning och får därför ofta sämre utbyte än som varit nödvändigt. Här borde utvecklingsfonderna kunna hjälpa till. Vidare föreslår kommittén att lantbruksnämnder och skogsvårdsstyrelser bör åläggas att ägna ökad uppmärksamhet åt arbetstillfällen för kvinnor inom området. Kommittén avser både jord-, trädgårds- och skogsbruk och deras möjligheter att till sådana företag knyta annan verksamhet såsom naturvård, skogsvård och turism. Vi tycker detta är ett viktigt förslag. I glesbygderna är det de areella näringarna som utgör grunden för arbetstillfällena. Vi vet också att den kvinnliga förvärvsfrekvensen är låg i glesbygderna. Kommitténs förslag om att försöksverksamhet bör bedrivas för att få fram förslag hur man genom en mer systematiskt bedriven yrkesvägledning genom skolans alla stadier skall kunna bryta det traditionella yrkesvalet avfärdar jämställdhetsministern med att det inte behövs någon försöksverksamhet. Skolan och yrkesvägledningen har nämligen redan de uppgifter som kommittén vill skall ingå i försöksverksamheten. Vi tror tvärtemot att en försöksverksamhet skulle kunna bidra till att finna nya vägar för arbetet inom ett av skolans svåraste områden, speciellt om man som kommittén föreslår förlägger försöksverksamheten till skolor där lärare och yrkesvägledare har grundläggande kunskaper och särskilt intresse för jämställdhetsfrågor. Vi föreslår alltså att den av kommittén föreslagna försöksverksamheten kommer till stånd. Som tidigare nämnts är omkring hälften av kvinnorna på arbetsmarknaden deltidsarbetande mot för männen. Flertalet av kvinnorna väljer detta själva eller i samråd med familjen. Det kan finnas olika skäl till detta, den främsta orsaken tycks vara en önskan om mer tid för barn. Från att tidigare ha varit starkt negativa till alla former av deltidsarbete har socialdemokraterna nu gjort en helomvändning och såväl i propositionen om särskilda sysselsättningsåtgärder åtgärder för /84 (1983/84:26) som i årets budgetproposition anslutit sig till den uppfattning som alltid haft att det skall vara möjligt för människor att variera sin arbetstid i förhållande till behov av tid för annat under loppet av en livscykel. På förslag av dåvarande socialminister genomfördes t. ex. rätt till 6 timmars arbetsdag för småbarnsföräldrar. Socialdemokraternas omvändelse" tycks ha kommit mer som ett resultat av den höga arbetslösheten än som en önskan att tillmötesgå människors önskemål. Det är emellertid angeläget att deltidsarbetande så långt detta är möjligt får samma sociala trygghet som heltidsarbetande, i varje fall bör de inte diskrimineras i förhållande till dessa. Förbättringar i detta avseende har skett men fortfarande återstår en del orättvisor. Vi vill här särskilt ta upp en olöst fråga. Av olika skäl - såväl med utgångspunkt i arbetstagarnas som arbetsgivarens önskemål - kan deltiden förläggas på olika sätt. Om arbetstiden förläggs t. ex. till eller kan arbetstagaren i fråga komma att vid korttidssjukdom eller vid vård av sjukt barn endast kompenseras för av den berättigade sjukpenningen. Denna beräknas nämligen efter årslönen utslagen . Vi anser att deltidsarbetande med ovan beskrivna arbetstider skall erhålla sjukpenning i förhållande till det reella inkomstbortfallet vid korttidssjukdom. Med stöd av vad som anförts i motionen hemställer* vi 1.att beslutar uttala sig för att en uppdatering görs av utredningen om allmän arbetslöshetsförsäkring så att de ekonomiska konsekvenserna av förslaget i dagens situation blir belysta, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om kvinnorepresentation i statliga styrelser och kommittéer, 3. att beslutar föreslå regeringen att jämställdhetsombudsmannen får i uppdrag att svara för information, opinionsbildning *Se även motionena 1983/84:2046-2050. och dokumentation på hela jämställdhetsområdet och får den personal som är nödvändig inom ramen för departementets samlade resurser för jämställdhetsarbete, 4. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om männen och jämställdhetsarbetet. () () () ()