ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7022292 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2292 Medel för fasta lärarvikarietjänster Medel till kommunerna för ersättning av lärarvikarier utgår ur två olika statsbidrag, tilläggsbidraget och förstärkningsresursen. I skolförordningens 15 kap 12 § anges bl. a. att i inrättas tjänster som lärare i den omfattning som fordras för att uppehålla undervisningen. I 15 kap 8 § anges att utöver vad som följer av ovannämnda 2 § får, efter länsskolnämndens medgivande, inrättas tjänster tillsammans omfattande högst av undervisningen på de tre stadierna i . Av flera skäl, framför allt pedagogiska men också ur fast skolorganisationssynpunkt, och ur sysselsättningssynpunkt, är det angeläget att vikarier i skolan i så stor omfattning som möjligt utgörs av behöriga och fast anställda lärare. Detta utgör den bästa grundgarantin för kvalité, kontinuitet och god undervisning även vid ordinarie lärares bortovaro. Den möjlighet till anställning av fasta lärarvikarier, finansierade med tilläggsbidraget, som skolförordningens 15 kap 8 § medger, utnyttjas därför av i stort sett landets samtliga kommuner. har undersökt huruvida en överföring av medel från tilläggsbidraget till förstärkningsresursen, motsvarande de tre-procentiga fasta vikariekostnaderna, skulle underlätta kommunernas resurshantering inom ramen för tilldelat statsbidrag. Av 25 vidtalade kommuner är 24 positivt inställda till en sådan omläggning. En omfördelning av medel från tilläggsbidraget till förstärkningsresursen skulle öka den lokala friheten och för kommuner och rektorsområden möjliggöra ett utnyttjande av resurserna på ett utifrån skilda lokala förutsättningar mera adekvat sätt. Eftersom de flesta kommuner utnyttjar systemet med fasta lärarvikarier är det ett naturligt steg i utvecklingen avseende den fria resursanvändningen, att medlen för fasta lärarvikarietjänster också överförs från tilläggsbidraget till förstärkningsresursen. En lika naturlig konsekvens, vilket också är den allmänna uppfattningen hos kommunerna, är att kommunerna själva får fatta beslut om inrättande av fasta lärarvikarietjänster, vilket enligt ovan angiven paragraf fordrar länsskolnämndens medgivande. En omfördelning enligt ovan av medel avseende de fasta lärarvikarierna bör tillföras den undervisningsbundna delen av förstärkningsresursen. och bör av kommunerna användas för anställning av fasta lärarvikarier. De medel som utgår för anställande av vikarier bör samlas i ett och samma statsbidrag, över vilket kommunerna förfogar enligt ovan, utan omväg via länsskolnämndens medgivande. Utöver pedagogiska fördelar medför en överföring av medlen för fasta lärarvikarier från tilläggsbidraget till förstärkningsresursen inte bara utökad lokal frihet utan alltså även en betydande förenkling och rationalisering. bör därför besluta att medel för fasta lärarvikarietjänster överförs från tilläggsbidraget till förstärkningsresursen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande överföring av medel för fasta lärarvikarietjänster.
mot · G7022293 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2293 och antal folkhögskolekurser för arbetslösa Särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa (SVUXA) har inrättats fr. o. m. efter beslut av . Till stödet anvisas under /85 50 milj. kr. ur den ingående reservationen på anslaget Vuxenstudiestöd m. m. Stödet beviljas för studier på grundskole- och gymnasienivå vid /statlig vuxenutbildning, på folkhögskolor, i gymnasieskolor m. fl. Stödet är avsett att hjälpa arbetslösa med finansieringen om minst vilket skall ses som ett positivt alternativ till arbetslöshet. Stödet har emellertid tillkommit då ett antal besparingsåtgärder drabbar bl. a. folkhögskolorna. Deras statsbidragsberättigade volym begränsas av den volym som genomfördes /82, och föredragande statsrådet föreslår även en sänkning av bidragskoefficienten från 0.0037 till 0,0036 vid beräkningen av schablonbidraget av kostnaden för lärarlön. I och med att folkhögskolorna har en mycket begränsad tilldelningsram kommer ett stort antal av de skolor som ligger i de län där arbetslösa kan söka SVUXA ej att kunna erbjuda dessa några kurser eftersom antalet tilldelade bidragsveckor redan är inplanerade och använda i den ordinarie verksamheten. I förslaget till särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa påminner emellertid föredragande statsrådet om att regeringen har utnyttjat sitt bemyndigande att överskrida ramarna för antalet undervisningstimmar inom vuxenutbildning för att göra det möjligt att anordna kurser för arbetslösa. Om samma möjlighet gavs aktuella folkhögskolor, att utöver tilldelade bidragsveckor kunna anordna kurser för arbetslösa, som uppbär SVUXA, skulle utbildning kunna erbjudas dessa med mycket kort varsel. Med anledning härav hemställs att beslutar att folkhögskolekurser, som vänder sig till arbetslösa, som uppbär SVUXA, blir statsbidragsberättigade, alternativt genom omfördelning, eller utöver den i budgetpropositionen föreslagna statsbidragsberättigade volymen. () ()
mot · G7022294 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 2294 Inrättande av en riksprofessur i handkirurgi fick som första land i världen handkirurgi erkänt som en självständig medicinsk specialitet och ett eget verksamhetsområde. fanns i en professur i ortopedisk kirurgi, särskilt handkirurgi. Den innehades av professor och handkirurgin hade därmed en akademisk förankring. I samband med pensionering övergick professuren till att bli en professur i enbart ortopedisk kirurgi. Därmed försvann all akademisk representation för verksamhetsområdet handkirurgi. Handkirurgin är en relativt sett liten specialitet. I finns 40 specialistkompetenta handkirurger. De handkirurgiska avdelningarna är knutna till undervisningssjukhusen, och detta innebär att handkirurgin förväntas svara icke enbart för ren sjukvård utan även för forskning och undervisning. Således meddelar de verksamma handkirurgerna undervisning till medicine kandidater, blivande sjukgymnaster och arbetsterapeuter samt s. k. randutbildning för blivande ortopedkirurger. Genom den bristande akademiska representationen har det ställt sig svårt att hävda verksamhetsområdets behov av undervisningstid. Detta medför att handkirurger upplever hur den bristande undervisningen inom verksamhetsområdet lett till dåliga primära behandlingsresultat. Under sin allmäntjänstgöring efter avslutade medicinstudier kommer samtliga blivande legitimerade läkare att få behandla ett stort antal mindre handskador, och här gör sig bristen på utbildning speciellt gällande. Bristen på akademisk förankring har varit klart märkbar vad beträffar såväl forskning som sakkunnigfrågor. Trots denna brist har det dock varit möjligt att producera åtskilliga doktorsavhandlingar. har ca 10 gradualavhandlingar framlagts inom ämnet. I landet finns f. n. 13 disputerade handkirurger, varav 5 innehar docentur. Trots att det absoluta talet är lågt får man dock anse att den procentuella andelen disputerade är hög. Fortlöpande forskning bedrivs och kvaliteten är ansedd som hög. Så kan nämnas att vid and möten i Orleans förekom en sittning benämnd Highlights of the meeting. Till detta hade bland de 58 föredrag som hållits vid det handkirurgiska mötet, 15 utvalts. Bland dessa hade två föredrag svenska forskare som författare. Trots att såväl forskning som undervisning bedrivits är dessa dock klart betjänta av ledande krafter och naturliga representanter i forskningsråd och liknahde institutioner. Bristen på en professur har även i dessa sammanhang gjort sig kännbar. En riksprofessur i handkirurgi skulle innebära en stor stimulans för forskningen inom detta verksamhetsområde och ge möjlighet till en förbättrad samverkan mellan olika forskningsprojekt. Professuren skulle dessutom innebära att verksamhetsområdet fick en företrädare på det akademiska planet, något som är synnerligen väsentligt för en numerärt sett liten, men dock synnerligen viktig del av medicinen. Med hänvisning till vad i motionen anförs hemställs att hos regeringen begär förslag om inrättande av en riksprofessur i handkirurgi.
mot · G7022296 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2296 En svårighet som alltför ofta möter handikappade i deras försök att leva ett normalt liv ute i det öppna samhället är negativa och undvikande attityder hos allmänheten. Mest torde detta bero på okunskap och bristande förmåga att förstå de handikappades villkor. Våra attityder i frågor som dessa grundläggs . Det är därför av stor betydelse alt kunskaper om de handikappade förmedlas via skolan. På många håll sker en sådan kunskapsförmedling via de kommunala förskolorna. Även på lågstadiet förekommer ibland en del information om hur det är att leva som handikappad, om olika hjälpmedel m. m. Däremot kommer dessa frågor mycket sällan in i undervisningen högre upp i och i gymnasiet. Handikappkunskap borde på ett naturligt sätt ingå i den samhällsorienterande undervisningen på alla stadier. Läroplanen ger möjlighet för sådana inslag i undervisningen, men det är sällsynt att handikappfrågor ägnas någon uppmärksamhet. Det är pedagogiskt tämligen lätt att göra handikappkunskap till ett åskådligt, opinionsbildande och attitydförändrande inslag i undervisningen. Det är av värde inte bara för de handikappade att deras integrering i samhället underlättas. Vi har alla behov av att i arbetslivet och kunna umgås mer naturligt med handikappade medmänniskor. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär åtgärder som ökar kunskaperna i handikappfrågor bland grundskole- och gymnasieelever. () HÄKAN ()
mot · G7022297 · 1984-01-25 00:00:00 — 1983/84 2297-2305 1983/84: 2297 Förändrat betygssystem för intagning till gymnasie- och högskoleutbildning, m. m. Den nuvarande situationen på högstadiet och gymnasieskolan när det gäller elevernas arbetssituation är klart otillfredsställande. De övergripande mål för skolan som talar om utveckling av hela personligheten med hänsynstagande till kvaliteter som samarbetsförmåga och självständigt tänkande har svårt att få genomslagskraft med nuvarande betygssystem. Höstterminsintagningen till gymnasiet har å sin sida gjort att stressen har ökat enormt, där eleverna som regel har upp till 5-6 skriftliga prov , ett förhållande som direkt strider mot läroplanens intentioner. På samma sätt har gymnasieeleverna en ofta närmast omänsklig arbetsbörda under sina sista skolår, genom att de betyg som man får är definitiva. finns fortfarande kvar en stark tendens att välja taktiskt. Enligt vår uppfattning är det därför av yttersta vikt, om skolans mål över huvud taget skall bli möjliga att nå för alla elever, att frågan om hur utvärdering av elevernas arbete skall gå till får en grundlig prövning. Sammanhängande med detta är också då frågan om urval till studier vid närmast högre skolformer. Det nuvarande betygssystemet har visat att det är olämpligt för sina ändamål. är vi klart medvetna om att ett betygs- och utvärderingssystem måste finnas. Ett nytt system skulle emellertid kunna utformas så att det tar hänsyn till flera kvaliteter hos eleven än de som direkt går att mäta i siffror. måste utvärderingen ske så att den inte koncentreras till en termin, utan fördelas jämt över året. Den dramatik som ligger i att betygen är definitiva och inte går att komplettera efter skolans slut måste också förändras, så att varje elev har en möjlighet till en ny chans. Det senare är i högsta grad viktigt för elever som mognar sent och har stora svårigheter. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi därför att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om förändrat betygs- och intagningssystem och möjligheter till komplettering av betyg. () ()
mot · G7022298 · 1984-01-25 00:00:00 — och ställning i skolutbildningen är ett litet land med stort beroende av handel och andra kontakter, inte minst kulturella, med andra länder. En grundförutsättning för detta är goda kunskaper och färdigheter i främmande språk. Vi svenskar kan inte isolera oss i vårt land. Vi måste själva tillägna oss förutsättningarna för internationell kommunikation om vi skall kunna uppfylla vårt behov av internationellt utbyte samt av kunskaper och erfarenheter från andra länder. Vi kan aldrig begära att människor i andra länder skall lära sig vårt språk. Inte heller skall vi tro att de har alltför mycket tålamod och överseende med svenskar som hackar och stakar sig fram på deras språk och därmed försvårar exempelvis förhandlingar. Goda handelsförbindelser kan gå oss förbi om vi inte kan uttrycka oss klart och förståeligt och smidigt. Likaså kan kulturell utarmning drabba oss om vi ej kan kommunicera. Många kategorier yrkesutövare behöver goda språkkunskaper. ger det den enskilde stor tillfredsställelse alt kunna förstå och uttrycka sig på främmande språk. Goda språkkunskaper och god språkfärdighet kan berika en människas liv genom att man kan tala med och lära sig förstå hur människor tycker och tänker. Därmed kan man skapa den förståelse över gränserna som är så viktig för frihet, fred och mänskliga rättigheter. Om man kan tala med varandra, ökar möjligheterna för förståelse och respekt. har tidigare vunnit aktning utomlands för sina ansträngningar att ge eleverna goda språkkunskaper. Men har språkens ställning försämrats. Medan behovet av språkkunniga människor har ökat, har timantalet för språkundervisningen i successivt minskat. Det särskilda behörighetskravet betr. engelska - särskild kurs - gäller inte längre vid intagning till tre och fyraårig gymnasial utbildning. Alternativkurserna i tyska och franska har upphört. behov av människor med goda färdigheter i olika språk med gedigna kunskaper om andra länder stämmer inte med trenden att undan för undan försämra språkens ställning. Snarare bör språkens ställning förbättras såväl i som i gymnasieskolan dels genom ökat timantal för varje språk, dels genom ökade tillvalsmöjligheter för eleverna. Mot bakgrund av vad vi ovan anfört anser vi det angeläget att såväl som gymnasieskolans språkprogram utvärderas och revideras i syfte att förstärka språkens ställning. I detta sammanhang vill vi understryka vikten av språklärarnas utbild ning och ämnesfortbildning. Väl utbildade språklärare är en förutsättning för en god språkundervisning. God ämnesfortbildning är viktigt för att språklärarna skall kunna bibehålla sin språkfärdighet och ha aktuell kunskap om det land vars språk man undervisar i. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering och revidering av såväl gnundskolans som gymnasiets språkprogram i syfte att förstärka språkens ställning. () ()
mot · G7022299 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2299 m. fl. Lokalisering till av yrkesteknisk högskoleutbildning Verkstadsindustrin har stor betydelse för läns ekonomi och sysselsättning. Vissa kommuner är starkt beroende av verkstadsindustrin för sin överlevnad. Det är därför väsentligt att denna industris fortbestånd underlättas bl.a. genom tillgång (ill kvalificerad personal. En lokalisering av yrkesteknisk högskoleutbildning, verkstadsindustrilinjen, till län skulle bidra till att verkstadsindustrin kan bli eller fortsätta att vara konkurrenskraftig. fyller särskilt väl de krav som kan ställas för att YTHutbildning skall kunna lokaliseras till en viss ort. Där finns verkstadsindustri, tillgång till utrustning, lokaler och lärare. Målgrupperna för YTH-utbildning är människor som redan är yrkesverksamma. De har ofta redan bildat familj och på olika sätt blivit geografisk orörliga. Det är därför viktigt att YTH-utbildningar förläggs till orter där speciella behov finns. En viss flexibilitet bör råda vid lokaliseringen. Vid prövningar om lokalisering av YTH-utbildning, verkstadsindustrilinjen, bör därför prövas att inrätta sådan vid högskolan i med lokalisering till . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att vid prövning av lokalisering av YTH-utbildning möjligheterna att inrätta verkstadsindustrilinjen vid högskolan i med lokalisering i bör prövas. () ()
mot · G7022301 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84: 2301 och av utbildningen i klinisk cytologi Utbildningen till laboratorieassistent vid kliniskt cytologiskt laboratorium omfattar f. n. laboratorieassistentutbildning företrädesvis från histopatologisk gren samt 24 veckors påbyggnadsutbildning i klinisk cytologi. Utbildningstiden har varit oförändrad (24 v). På grund av den kliniska cytologins utveckling med tillkomst av ett flertal nya undersökningsmetoder och förfining av befintliga metoder, framstår den nuvarande utbildningen som otillräcklig ur både kvantitativ och kvalitativ synpunkt. Detta verkar försvårande på såväl rekrytering som möjligheten att behålla redan yrkesverksam personal. Eftersom en del av det diagnostiska arbetet kan överlåtas på cytologassistenter kan en avlastningseffekt för läkare i klinisk cytologi erhållas, vilket är en förutsättning för att verksamheten skall kunna upprätthållas trots en besvärande läkarbrist inom specialiteten på vissa orter. Påbyggnadslinjen har koncentrerats på den gynekologiska cytologin. vilket är ett viktigt område som även fortsättningsvis måste ingå i utbildningen. Det är emellertid helt omöjligt att få in flera områden inom den angivna utbildningstiden . Övriga områden som t. ex. lungor och urinvägar blir sålunda f. n. helt ytligt eller ej alls behandlade. Det är sålunda ytterst angeläget att förlänga nuvarande utbildning till 40 poäng för att en tillfredsställande utbildningsnivå skall kunna uppnås. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att utbildningen i klinisk cytologi skall förlängas till 40 poäng. () ()
mot · G7022302 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2302 Förlängning av påbyggnadslinje i blodgruppsserologi Utvecklingen inom detta område går mycket snabbt. Sedan utbildningens omfattning fastställdes har en rad nya metoder och uppgifter tillkommit i arbetet vid blodcentraler. Utvecklingen inom transplantationsområdet ställer ökade krav på immunologiska kunskaper. Det är således nödvändigt att utbildningen fördjupas och förbättras för anställning vid blodcentral och transplantationslaboratorier. Det kan nämnas att blodcentralerna i ökad omfattning får uppgifter av klinisk-immunologisk karaktär, varför en förlängd utbildning inom detta område även bör inkludera klinisk immunologi. är påbyggnadslinjens utbildning 6 poäng. Vi anser att utbildningen bör förlängas till att omfatta 20 poäng. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar att utbildningen i påbyggnadslinjen förlängs till att omfatta 20 poäng, 2. att beslutar att denna linje benämns påbyggnadslinjen inom blodserelogi och immunologi. () ()
mot · G7022303 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:2303 Från många håll framförs bristande språkkunskaper som ett hinder för att nå framgångar på vissa exportmarknader. När det gäller utbildningsmöjligheter i de språk som talas i är vårt utbildningssystem väl utbyggt och vittförgrenat. När det gäller östeuropeiska språk, främst ryska, måste utbildningsmöjligheterna anses som acceptabla. Framtida marknader för svensk export finns också i mer fjärran delar av världen där mer svårstuderade språk talas. Det är emellertid angeläget att vi kan bredda språk- och kulturkunnandet när det gäller framför allt arabiska, kinesiska och japanska. När det gäller studier i dessa språk tillkommer komplikationen att de avviker mycket starkt från de västeuropeiska språken varför studierna kan bli mycket krävande för att bli framgångsrika. Framför allt tar det att på ett fullgott sätt behärska något av dessa språk. Enligt vad vi erfarit kommer det att bli möjligt att läsa dessa språk som s. k. C-språk i gymnasiet. Detta hälsar vi med tillfredsställelse. Vi vill därutöver framföra önskemål om att försöksverksamhet igångsätts med vad som skulle kunna kallas språkgymnasier. Efter att i en första årskurs ha prövat något av de ovan nämnda språken som C-språk skulle elever som visat sig särskilt lämpade att tillägna sig intensiv språkutbildning kunna slussas vidare till särskilda undervisninggrupper där en utvidgad och intensifierad träning i det aktuella språket erbjuds. De särskilda idrottsgymnasier som tidigare byggts upp och de särskilda estetisk-praktiska linjer som regeringen nu föreslår kan tjäna som förebilder vid uppbyggnaden av en försöksverksamhet av det slag vi angivit här. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer att får i uppdrag att utarbeta förslag till försöksverksamhet med särskilda språkgymnasier i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen.
mot · G7022304 · 1984-01-25 00:00:00 — m. fl. Vidareutveckling av högskolan i är en viktig faktor i den värmländska samhällsstrukturen och den bygger på ett naturligt sätt vidare på den mångåriga traditionen av lärår- och vårdyrkesutbildningen i länet. För del är det utomordentligt viktigt, att den typ av medelstor högskola som högskolan i representerar får möjlighet att vidareutvecklas och att högskolan får arbeta i samspel med samhällets och arbetslivets utveckling och behov. Ökade möjligheter till forsknings- och utvecklingsverksamhet Det är viktigt, att så långt som möjligt utnyttja det allmänna intresse och det engagemang som finns för långsiktigt regionalt utvecklingsarbete inom länet. Möjligheten till ökad FOU-verksamhet vid högskolan i bör förstärkas i enlighet med det förslag som lagts av UHÄ. och verksamheten prioriteras fr. o. m. /85 på sätt som föreslagits i annan motion. Högre teknisk utbildning i En ökning av den högre tekniska utbildningen vid högskolan i är en viktig del i arbetet för en bättre utveckling i . En viss ökning sker genom förslaget i budgetpropositionen om utbyggd yrkesteknisk högskoleutbildning. En ytterligare ökning är emellertid önskvärd. Det är angeläget att den successivt förnyade värmländska industrins behov av kunnig teknisk personal kan tillgodoses. Detta bör uppmärksammas i det fortsatta arbetet med utveckling av teknisk högskoleutbildning, som aviseras i budgetpropositionen. Förstärkning av den systemvetenskapliga linjen Systemvetenskapliga linjen har visat sig fylla ett snabbt växande utbildningsbehov på arbetsmarknaden. Med hänsyn till den starka utvecklingen inom dataområdet är det angeläget att utbildningen fyller högt ställda krav på att ge de studerande en god grund för kommande yrkesverksamhet. Utbildningsministern har i årets budgetproposition dock inte ansett det möjligt att föreslå särskilda medel för en förstärkning av utbildningen. Däremot har ett antal nybörjarplatser vid andra högskolor föreslagits. Vi anser en förstärkning av förefintlig utbildning mer angelägen. Med stöd av ovanstående föreslår vi att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om högskolan i beträffande a) ökad satsning inom FOU-verksamheten, b) fortsatt utveckling av den högre tekniska utbildningen, c) förstärkning av den systemvetenskapliga linjen. () () () ()