mot · G702691 · 1984-01-18 00:00:00 — m. fl. tillkännagavs, ovanför huvudena på fackföreningar och kommuner, att den rostfria specialstålsindustrin köps upp av Johnsongruppen () med som huvudägare. Medköpare är även med Skånska Cement som huvudägare. De skall mellan sig dela upp /och med som den stora jätten. och avhänder sig därmed specialstålet. I och med detta köp har i och i gjort sig fria från ansvar för stålorterna. behåller de lönsamma rikedomarna och överlämnar stålet till och för att verkställa nedläggningar. Hela denna ägarkoncentration kännetecknas av att nedläggningar skall ske av produktionsenheter och att inga nysatsningar blir av. Antalet arbetstillfällen beräknas minska med uppåt 2 000 på de berörda stålorterna. Detta köp är slutresultatet av den specialstålskommission som regeringen tillsatte för . Kommissionens arbete utmynnade i att dåvarande ägarna gjorde en avsiktsförklaring där grundvillkoret var att staten skrev av lån och det bildades två nya bolag. Detta sprack på att regeringen avvisade förslaget. I stället har och tagit på sig rollen som ägare och skall genomföra de tänkta nedskärningarna och personalminskningarna. Avskrivningen av lån blir emellertid mycket mindre än vad som var avsikten i avsiktsförklaringen. Den strukturrationalisering som skall genomföras löser inga problem för specialstålstillverkningen och Bergslagen. I stället kommer problemen att öka på stålorterna. Grunden för krisen i specialstålet och därmed sysselsättningen på bruksorterna kan härledas från det stora exportberoende som denna bransch har. Utvecklingen har ensidigt underordnats exporten, och en angelägen utveckling mot större samordning mellan specialstål och annan industriutveckling har helt försummats. Fortsätter dagens utveckling inom specialstålsindustrin hotas tiotusentals människor i Bergslagen av arbetslöshet. Den utvecklingen kan bara vändas genom en verklig rehabilitering av svensk industri, en nedtonad exportinriktning, minskat beroende av importerade insatsvaror i vår verkstadsindustri, en kvalitativ och kvantitativ utveckling av svensk verkstadsindustri med en vidgning av hemmamarknaden och självförsörjningen, vilket är en stomme i en ny industrialisering. En sådan omgestaltning kan endast ske i mer församhälligade former. Inom stålindustrin krävs satsning på ny teknik, ny motivation, en omfattning anpassad till den nya industriinriktningen, mer kreativitet där framför allt de arbetande mobiliseras och där de skall vara med och ha ett helt avgörande inflytande över utvecklingen. Enligt vpk:s mening kan en sådan utveckling ske endast om hela stålindustrin förstatligas. Kravet på samhällelig kontroll kan inte tillgodoses med mindre. Framför allt kan inte den önskvärda utvecklingen garanteras med mindre än att den inhemska och utländska storfinansen kopplas bort från inflytande. En nationalisering i traditionell bemärkelse är emellertid inte nog. Nationaliseringen är bara det organisatoriska medlet. Det kan, som sker i många statsindustrier , användas för att anpassa branschen till en kapitalistisk utveckling. Men vpk anser att ett förstatligande skall vara ett led i en ny, progressiv politik, präglad av självständiga målsättningar och grundad på arbetarklassens långsiktiga intressen. Det sistnämnda förutsätter både en intensivare politisk och facklig kontroll och en aktiv medverkan av fackföreningsrörelsen och de arbetande själva. Den nya specialstålsstrukturen som följer av och ägardominans kommer att innebära en prövningens tid för bruksorterna. De kommer att spelas ut mot varandra. Kommunerna kan blott registrera en minskad sysselsättning inom stålindustrin. Ägarna har visserligen köpt sig fria genom att satsa 100 milj. kr. för att skaffa fram nya jobb på orterna. 100 miljoner för dessa finansjättar är en billig slant för att slippa ansvar för sysselsättningen och en hel regions framtid. Om samhällsintressena stillatigande åser denna utveckling är det en total kapitulation för de kapitalistiska marknadskrafterna. Vpk anser därför att det skall tillsättas en ny specialstålskommission som får helt andra och vidare uppgifter än den gamla. Denna kommission bör ha två huvudsyften, dels att framlägga förslag om hur ansvar skall utkrävas av de gamla ägarna för sysselsättningen under ett övergångsskede, dels att föreslå en långsiktig omstrukturering av specialstålstillverkningen. Den nya specialstålskommisionen bör få i uppgift att lägga förslag om hur den minskande sysselsättningen inom specialstålsindustrin kan ersättas med andra arbetstillfällen inom eller utom själva stålindustrin; det skall vara företagens skyldighet att skapa dessa nya arbeten, stålindustrins utveckling mera kan svara mot hemmamarknadens behov och de framtidssatsningar som måste ske inom verkstadsindustrin, samordning av en starkt ökad forskning och utveckling bör ske och hur användningen av ny teknik och teknik som redan finns men inte utnyttjas kan öka, ägarsamordning inom specialstålsindustrin bör ske så att hela specialstålsindustrin, tillsammans med övriga grenar av gruv- och stålindustrin, inlemmas i ett Svenskt metallbolag. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar hemställa hos regeringen om åtgärder för att trygga sysselsättningen på bruksorterna enligt vad i motionen anförs, 2. att beslutar hemställa hos regeringen om att en ny specialstålskommission tillsätts för att utveckla svensk specialstålsindustri enligt vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) HANS (vpk) i