ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G7021912 · 1984-01-24 00:00:00 — Bo Finnkvist m. fl. Åtgärder för att öka sysselsättningen i m. m. Arbetsmarknadssituationen på många orter i har utvecklats på ett mycket oroande sätt . Den största orsaken till denna negativa utveckling är det ensidigt inriktade näringslivet och därav följande höga känslighet vid strukturförändringar. Förändringarna inom den svenska specialstålsindustrin har satt djupa spår i form av minskade arbetstillfällen på många orter. Svårigheterna har visat sig vara stora när det gäller att få fram ersättningssysselsättning för de arbetstillfällen som har försvunnit. Industrin har alltid förändrats och kommer även att förändras fortlöpande för att anpassas till efterfrågan. Detta förhållande gäller i särskilt hög grad exportindustrin. De mycket omfattande ägarförändringarna inom stora delar av specialstålsindustrin inger extra oro för framtiden. Förändringarna sker i en mycket snabb takt. Underlaget för kanske en hel orts existensmöjligheter kan i sämsta fall försvinna genom ett enda beslut. Kraven om ersättningsindustrier skall ju i första hand riktas mot de nuvarande ägarna av de industrienheter som är utsatta för förändringar. Detta sker också, men resultaten av dessa framstötar har varit små. Den överenskommelse som regeringen medverkat till mellan de rostfria tillverkarna har också fått som resultat att ett investmentbolag bildas. Detta bolags ansträngningar skall inriktas på att skapa ny sysselsättning på de orter som kommer att förlora arbetstillfällen genom denna samordning. Det är positivt att regeringen har lyckats medverka till en uppgörelse om detta investmentbolag, men de nu aktuella bruksorterna och andra har redan förut varit hårt drabbade av industriavvecklingen. Det är därför nödvändigt med ytterligare åtgärder. Enbart inom den värmländska stålindustrin har ca 3000 arbetstillfällen försvunnit - detta innan de nu aviserade förändringarna kommit till stånd. Både i antal och procent har drabbats mycket hårt - ca 800 eller mer än halva industrisysselsättningen. Till detta skall läggas det nuvarande varslet på ca 150 anställda och eventuellt ytterligare neddragningar som följd av samordningen inom de rostfria tillverkarna. Exemplen på denna typ av minskad industrisysselsättning på bruksorter är många enbart i . Extraordinära åtgärder måste sättas in på de drabbade orterna från samhällets sida så att dessa orter får bättre möjligheter att utveckla nya företag eller ny sysselsättning inom de gamla. utlokalisering av statlig verksamhet, förbättrade kommunikationer m. m, är åtgärder som bör övervägas för att hjälpa upp situationen på de hårdast drabbade orterna. En särskild delegation med uppgift att kartlägga situationen och komma med förslag till åtgärder på bruksorterna i Bergslagen bör inrättas. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskilda åtgärder för sysselsättningen i och andra bruksorter. BO FINNKVIST (s) () () () () ()
mot · G7021913 · 1984-01-22 00:00:00 — Förfarandet vid utseende av verkställande direktörer i Samhällsföreiags länsstiftelser fattade beslut om att verkställande direktörerna i skall utses av den centrala stiftelsen. motsatte sig detta. Erfarenheterna visar nu att det var ett mindre lyckat beslut eftersom verkställande direktörerna nu kan komma i en lojalitetskonflikt. Man är anställd av den centrala stiftelsen, men är i det praktiska arbetet underställd och ansvarig inför länsstiftelsen. Därför anser vi att man bör återgå till den tidigare ordningen, vilket innebär att förordningens 5§ förändras så att verkställande direktören i länsstiftelserna utses av styrelsen efter hörande av den centrala stiftelsen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utseende av verkställande direktör i . () ()
mot · G7021915 · 1984-01-25 00:00:00 — Byggarbetsnämnderna är ett organ, vilket är direkt underställt länsarbetsnämnden inom resp. län. I några län finns fler än en byggarbetsnämnd. Så är exempelvis förhållandet i , där det finns två BAN-områden. Länsarbetsdirektören är självskriven ordförande. I nämnderna finns representanter från kommunerna, byggmästare samt berörda fackliga organ. Ett femtontal personer brukar regelbundet delta i nämndens sammanträden. Byggarbetsnämnderna bildades då det var önskvärt att åstadkomma en såväl geografisk som tidsmässig fördelning av byggnationerna. Byggverksamheten har kraftigt minskat. Som exempel härpå kan noteras att antalet nyproducerade lägenheter förväntas endast uppgå till 30000 å 35 000 lägenheter. Industrins byggnadsinvesteringar är låga liksom även det offentliga byggandet. För ett antal olika byggnationer krävs tillstånd från byggarbetsnämnden - i vissa fall även från länsarbetsnämnden - för att byggstart skall få ske. lämnas dessa tillstånd helt i enlighet med önskemål som byggherren framställt. Därest byggherren inte uppmärksammat kravet att söka tillstånd kan det innebära att en önskvärd byggstart skjuts fram en månad. Enligt min bestämda uppfattning kan byggarbetsnämndernas verksamhet och existens endast uppfattas som ett inslag i byråkratin och ett organ, vilket helt saknar aktualitet. Mot denna bakgrund föreslås att byggarbetsnämnderna avskaffas liksom kravet på att byggherren skall inhämta tillstånd att påbörja byggnationen. Nödvändig information till länsmyndigheter och kommuner om planerade och pågående byggnationer bör kunna lämnas på annat sätt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar begära att regeringen tar erforderliga initiativ i syfte att avskaffa byggarbetsnämnderna och tillståndsprövningen för igångsättning av byggnation i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G7021917 · 1984-01-25 00:00:00 — Lagstiftning om negativ föreningsrätt Ingen ifrågasätter den självkara rätten att fritt organisera sig på arbetsmarknaden. Denna rätt är skyddad i grundlagen och för arbetsmarknaden också infogad i 7§ medbestämmandelagen. Enligt denna paragraf ges rätt för arbetsgivare och arbetstagare att tillhöra arbetsgivare- eller arbetstagarorganisation att uttnyttja medlemskapet och verka för organisationen eller för att sådan bildas. Någon motsvarande rätt att stå utanför en arbetsmarknadsorganisation finns inte inskriven i lag trots att en sådan rätt i en demokratisk stat bör vara lika självklar. Frågan om ett skydd också för den negativa föreningsrätten behandlades av nya arbetsrättskommittén som trots arbete inte kom fram till att en negativ föreningsrätt skulle införas. Kommittén drog slutsatsen att en sådan lag, som skulle utsträckas att omfatta även arbetssökande, i sak blir en fråga om man skall lagstifta mot s. k. organisationsklausuler, dvs. förbehåll i kollektivavtal om att en arbetsgivare åtar sig att endast anställa arbetskraft som tillhör en viss organisation. Så kan naturligtvis bli fallet. Vi menar emellertid att den enskildes rätt att fritt välja om vederbörande vill ansluta sig till en ideell organisation eller ej måste överordnas arbetsmarknadens parters möjligheter att utestänga arbetsgivare/arbetstagare från att erhålla arbete enbart på den grund att vederbörande inte är medlem i en avtalsslutande organisation. Behovet av en negativ föreningsrätt kan bl. a. illustreras med att en av de största organisationerna på arbetsmarknaden. , tillämpar ett system som i princip omöjliggör medlems utträde. I uttalas att "fackföreningsrörelsens principiella inställning till utträdesrätt för medlem ur ett fackförbund är den att sådan rätt saknas. Enligt en dom i högsta domstolen är detta system ägnat att inge allvarliga betänkligheter ur rättssynpunkt. Någon ny utredning för att bereda frågan behöver emellertid inte tillsättas för att utreda denna självklara rätt att i en demokratisk stat stå utanför en förening. Det bör därför ankomma på regeringen att utarbeta ett förslag till negativ föreningsrätt. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till lagstadgad negativ föreningsrätt. () () () () () ()
mot · G7021919 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. För många människor utgör deltidsarbetet en positiv möjlighet att kombinera förvärvsarbete med andra sysslor. har ett stort intresse för deltidsarbete dokumenterats särskilt bland kvinnor. Förhoppningsvis kommer ett växande intresse också bland män att ta ett större ansvar för hem och familj att leda till en könsmässig utjämning bland deltidsarbetande. Många människors vilja att engagera sig i folkrörelsearbete, samhällsverksamhet m. m. utan att för den skull behöva offra familjelivet gör det också angeläget att deltidsarbete framstår som ett realistiskt alternativ. Den viktigaste invändningen mot deltidsarbete är att det inte ger full social trygghet. Många förmåner, särskilt avtalsreglerade sådana såsom grupplivförsäkringar, avgångsbidrag, gruppsjukförsäkringar och tilläggspensioner är ofta knutna till ett krav om en genomsnittlig arbetstid om minst . Även på andra områden kan deltidsarbetande ha en svagare ställning än heltidsarbetande. Frågan om de deltidsarbetandes villkor har varit föremål för utredning i olika sammanhang. Några mera långtgående åtgärder för att brygga över de skillnader som finns har dock inte vidtagits. Det vore naturligt att staten föregår med gott exempel. Regeringen borde således ta initiativet till åtgärder som förbättrar de deltidsarbetandes villkor. Detta skulle förmodligen få efterföljd på arbetsmarknaden i övrigt. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att förbättra de deltidsarbetandes förmåner på den statligt reglerade arbetsmarknaden. () () () () () ()
mot · G7021921 · 1984-01-24 00:00:00 — Lokalisering till av ett industricentrum riksdag beslutade att på de orter där det fanns gott om arbetskraft men ont om arbete skulle skapas möjligheter att bygga industrilokaler för utbyggnad eller nyetablering av företag. För att underlätta detta skapades industricentra. Sedan starten arbetade man på försök /79. Erfarenheterna av den försöksperioden visade sig så goda att fattade beslut om att industricentra skulle fortsätta. har industricentraverksamhet främs gällt Norrlandskommuner ner till . Eftersom bristen på sysselsättning numera även omfattar tidigare industririka län som anser motionärerna att industricentras verksamhet framöver även bör sträcka sig längre söderut. beslutade styrelsen för att i sin helhet upphöra med de av i tillverkade boardprodukterna och friställa de inom tillverkningsindustrin sysselsatta, vilka uppgick till ca 400 personer. Genom starka protester från olika håll har verksamheten vid boardfabriken i delvis kunnat fortsätta under ny regim, varvid dock arbetsstyrkan reducerats eller till f. n. Undertecknade har därför med stort intresse följt de intentioner och beslut som riksdag och regering fattat angående uppförande av statliga industricentraanläggningar för att underlätta företagsetableringar i stödområdet och härigenom öka sysselsättningen inom kommunerna. tillhör stödområde C. Med hänvisning till ovanstående synpunkter och för att ersätta de genom förlorade arbetstillfällena i får vi härmed föreslå att industricentra bör etableras i . Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om industricentra.
mot · G7021923 · 1984-01-24 00:00:00 — 1983/84 1923-1930 m. fl. Arbetsmarknadsministern anmäler i budgetpropositionen slutbetänkande SOU: 1983:22 (kommittén för arbetsmarknadsutbildning och företagsutbildning) och avser att senare framlägga en proposition i anledning av nämnda utredning. Arbetsmarknadsministerns anmälan innehåller ställningstaganden som, om de förverkligas, kan få allvarliga följder för arbetsmarknadsutbildningens roll i samhället. Vpk vill peka på två huvudprinciper som bör ligga till grund för arbetsmarknadsutbildningen . För det första bör utbildningen vara allsidig och bred, både för de som tvingas till omskolning och de som är arbetslösa och behöver en grundläggande utbildning. Kvaliteten på utbildningen skall ha som mål att ge en bra utgångspunkt för att klara arbetslivets uppgifter på lite . Den andra huvudprincipen är att utbildningen inte skall företagsanpassas så att företagens kortsiktiga behov skall styra arbetsmarknadsutbildningens insatser. Det får inte heller vara så att företagsanpassning av utbildningen innebär att samhället bakvägen kommer att ta över en del av företagens personalkostnader. Vad beträffar utbildningens kvalitet har vpk i annan motion till årets yrkat att de lärarlösa lektionerna inom AMU avskaffas. har som huvudförslag, att AMS skall bli ensam huvudman för arbetsmarknadsutbildningen. SÖ:s roll skall kopplas bort. Arbetsmarknadsministern har i budgetpropositionen förordat en huvudman och gett AMS, SÖ, och statskontoret i uppdrag att utreda om detta kan ske i s.k. fristående form, stiftelse, bolag eller uppdragsmyndighet. Ett skäl som anförs för detta ändrade huvudmannaskap är att AMU är tungrodd och svår att överblicka. Vpk:s ståndpunkt är att utbildningen skall hållas på en så hög och allsidig nivå som möjligt. AMS verksamhet och dess praktiska resultat är att sätta folk i någon form av verksamhet (arbete, utbildning etc.). Denna inriktning, med en kraftig företagsanpassning, kommer direkt att strida mot utbildningens kvalitet och inriktning. Vi uppfattar SÖ:s medverkan i arbetsmarknadsutbildningen som en garanti för en god nivå på utbildningen och som en garanti för kvalitet och jämförbarhet med övrig utbildning. SÖ bör ha ett avgörande inflytande över läroplaner och pedagogisk tillsyn. Dessutom vill vi redan nu klargöra att vi inte är beredda att medverka till någon fristående form av huvudmannaskap över AMU, som kan innebära ett minskat politiskt inflytande över verksamheten, till förmån för något administrativt organ. Skall förändringar göras inom arbetsmarknadsutbildningen bör en förstahandsåtgärd vara att tillvarata elevernas erfarenheter och kunskaper i utbildningen. Elevinflytandet måste stärkas, och det bör vara en förstahandsuppgift för regeringen att förverkliga detta. Med hänvisning till det ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad motionen anför om utbildningskvalitet, företagsanpassning, huvudmannaskap och elevinflytande inom arbetsmarknadsutbildningen. (vpk) (vpk)
mot · G7021924 · 1984-01-24 00:00:00 — och av statliga utredningar till kvinnoförbunden Arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män är främst en fråga om att påverka värderingar och attityder så att ingen människa blir behandlad på ett diskriminerande sätt på grund av sitt kön. Detta arbete måste bedrivas inom alla områden. De politiska kvinnoförbunden bedriver ett intensivt arbete för att påverka attityder. Eftersom kvinnorna har varit och är missgynnade inom en lång rad områden i samhällslivet - inte minst i politiken och på arbetsmarknaden - måste kvinnoförbunden bevaka kvinnors situation i många olika frågor, inte bara de som traditionellt och lite slarvigt brukar benämnas kvinnofrågor. Det händer ofta att åtgärder som i sig är könsneutrala drabbar kvinnorna negativt därför att kvinnorna inom det området det är fråga om är eftersatta. Kvinnoförbunden måste sålunda bevaka hela det politiska fältet för att kunna fullgöra sin uppgift att bevaka kvinnornas situation. När statliga utredningar skickas ut på remiss, får dock kvinnoförbunden så gott som endast remisser som rör samlevnadsfrågor, jämställdhet o. d. Remisser som rör löntagarfonder, skatter, boende osv. skickas i regel inte till kvinnoförbunden. Därigenom får inte kvinnoförbunden möjlighet att granska och påverka om och hur utredningsförslagen rör kvinnornas situation. Självfallet har de poltiska kvinnoförbunden inte resurser att besvara alla remisser. Vi anser det dock väsentligt att få möjlighet att besvara de remisser vi anser viktiga. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande remiss till de politiska kvinnoförbunden av statliga utredningar. () ()
mot · G7021926 · 1984-01-24 00:00:00 — Stödet till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet beslutade att införa ett nytt statligt stöd till kvinnoorganisationer, i första hand för att förbättra kvinnans ställning i samhället och främja jämställdheten mellan män och kvinnor. Moderata samlingspartiet avvisade då förslaget med motiveringen att det statsfinansiella läget nödvändiggör en stram hushållning med statens resurser. Även principiella invändningar riktades mot förslaget, nämligen att större delen av stödet kommer att tillfalla de politiska partiernas kvinnoförbund och därför kan betraktas som ett nytt partistöd. Vi delar även denna uppfattning. Kvinnoorganisationer får stöd bl. a. i form av s. k. projektbidrag för olika ändamål. Vi är kritiska till dessa bidrag, som genom sin karaktär styr organisationernas arbete i stället för att stödja dem. Vi föreslår därför att projektbidragen omformas till ett generellt bidrag till de icke-politiska kvinnoorgaisationerna och yrkar därmed avslag på regeringens anslag till kvinnoorgaisationernas centrala verksamhet. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar avslå regeringens förslag att till Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet för /85 anvisa , 2. att hos regeringen begär förslag om ändring av det s. k. projektbidraget till kvinnoorgaisationer i enlighet med vad som förordas i motionen. () ()
mot · G7021927 · 1984-01-24 00:00:00 — Samhällsföretags prissättning skall ske efter centrala rekommenderade riktlinjer. Prissättningen grundas på ett fastställt kalkylsystem samt bedömningen av vad som i rådande konkurrenssituation får anses vara normalt marknadspris. Eftersom Samhällsföretags förluster belöper sig på på utbetald lönesumma med arbetsgivaravgifter så förstår var och en att prissättningskalkylen saknar allt samband med de faktiska kostnaderna och att det är fråga om en fiktiv kalkylering. Ett speciellt farlig situation uppstår när Samhällsföretag har en stor marknadsandel av en hårt prispressad bransch/produkt. Det kan då lätt uppstå en situation då hela branchen i princip säljer till priser som är för låga. Samhällsföretag kan i och för sig hävda att de inte säljer billigare men i ett läge då alla pressas till för låga priser blir det alltid så att det blir Samhällsföretag som överlever. Samhällsföretags prissättning kommer alltid att vara en svår avvägningsfråga. Det gäller emellertid att det skapas så stort förtroende som möjligt mellan Samhällsföretag och framför allt de mindre företagen. Samhällsföretag bör därför regelbundet samråda med näringslivets organisationer centralt och regionalt inför större investeringsbeslut och beslut om upptagande av nya verksamhetsgrenar. Samråd bör också ske om gränser för hur stor andel av den totala produktionen inom ett givet produktområde som Samhällsföretag kan få ta. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om prissättning på Samhällsföretags produkter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om samråd mellan Samhällsföretag och näringslivets organisationer centralt och regionalt, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om överläggning om hur stor marknadsandel av den lokala produktionen inom ett givet produktområde som Samhällsföretag kan få ta. () ()
mot · G7021928 · 1984-01-23 00:00:00 — m. fl. Ökad sysselsättning i glesbygd får varje budgetår egna medel att genomföra och samordna sysselsättnings- och serviceåtgärder i länets glesbygder. i har för /84 erhållit 40 milj. kr. till anslaget C 3 Regionala utvecklingsinsatser. Anslaget som resp. länsstyrelse själv har disponerat över upplevs som mycket värdefullt och har medfört att många nya investeringar har kommit till och många nya långsiktiga sysselsättningstillfällen har skapats i länets glesbygder. I en utvärdering av glesbygdsstödet som har utfört framgår att enbart företagsstödet har medfört förbättrade utkomstmöjligheter i 400 företag med ett direkt sysselsättningstillskott på 300 personer. IKS-verksamheten ger omräknat till årsverken sysselsättning åt ca 100 personer i länet. Men många projekt har ändå inte kommit till på grund av att tillräckliga medel har saknats. I och kommuner fanns av innevarande budgetår klara anspråk på minst 3,3 milj. kr. i avskrivningslån utanför den ram som är disponibel för företagsstöd. Förhållandena är lika i övriga glesbygdskommuner. Bristen på medel för samtliga 11 berörda kommuner i kan uppskattas till flera tiotal milj. kr. enbart för företagsinvesteringar. Behovet av medel för IKS-arbeten är då inte beaktade. I t. ex. står 29 IKS-objekt på väntelista utanför tilldelad ram. Det är mot denna bakgrund mycket angeläget att ytterligare resurser tillförs länet för genomförande av angelägna glesbygdsprojekt. Projekt som står och väntar på att starta om medel erhålls. För sysselsättningen i och ur regionalpolitisk synpunkt är det viktigt att medel inte fattas för angelägna glesbygdsprojekt. Dagsverken som utförs av glesbygdsmedel blir genomsnittligt klart billigare för staten än AMS dagsverken. Det blir alltså i det korta perspektivet flera arbetstillfällen av en summa pengar ur glesbygdsmedel än av motsvarande belopp som tilldelas AMS. Glesbygdsmedlen har dessutom den stora fördelen att de ger långsiktiga arbetstillfällen. Enligt vår mening bör därför med fördel AMS-medel kunna omfördelas till anslaget för glesbygdsmedel. Eftersom berörda områden av vårt län har en bekymmersam arbetsmarknadssituation som det finns många lämpliga projekt som väntar på utförande så är det önskvärt att tilldelas ett förhöjt anslag för nästa budgetår. Vi föreslår ej höjning från 40 milj. kr. till 65 milj. kr. Enligt en framställning från de fyra norra länsstyrelserna så råder det brist på glesbygdsmedel även i andra län. För att någorlunda tillgodose angelägna behov av glesbygdsmedel så bör dessa utökas för riket med minst 200 milj. kr. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1.att beslutar att omfördela 200 milj. kr. från AMS beredskapsmedel till anslaget C 3 Regionala utvecklingsinsatser, 2. att besluta att ur den föreslagna ökningen på 200 milj. kr. tilldelas 25 milj. kr. (totalanslag 40 + 25 milj. BORJE HORNLUND (c) () () () (vpk)