mot · G7022002 · 1984-01-24 00:00:00 — Den föreslagna reduceringen av antalet kronofogdedistrikt I proposition 1983/84:100 bil. 9 redovisas bl. a. resultatet av kronofogdemyndigheternas indrivning av statsverkets fordringar. Det nämns också att tänker höja effektiviteten inom exekutionsverksamheten och det vill man göra genom reducering av antalet kronofogdedistrikt från 81 till 45. Till grund för detta förslag ligger en översyn som gjorts och bearbetats inom . Emellertid synes förslag främst vara inriktat på kostnadsbesparingar som skall ske genom nedskärning och centralisering av verksamhet. Det är svårt att förstå hur besparingar på 30-35 milj. kr. genom minskad personal skall öka effektiviteten. Hellre bör det framstå som mera angeläget att öka effektiviteten genom att förbättra indrivningsresultat. Besparingar på några få tiotals milj. kr. för hela landet på kostnadssidan framstår som mer eller mindre betydelselösa jämfört med de mycket stora fordringar, 11 300 milj. kr. försenaste år, som det totalt rör sigom för enbart statsverkets del. 2 700 milj. kr. drevs in, 8600 milj. kr. avskrevs eller var oåtkomliga för direkta indrivningsåtgärder enligt senaste årsredovisning. Det är angeläget ur rättvisesynpunkt att berättigade fordringar i så stor utsträckning som möjligt kan komma in till den som har fordran. Det gäller såväl statsverkets fordringar som andras. I sammanhanget kan exempelvis också erinras om arbetet som pågår för bekämpandet av den ekonomiska brottsligheten. Har inte exekutionsväsendet en viktig roll i det sammanhanget? Inte kommer det att fungera bättre med centralisering och mindre närkontakt och sämre person- och lokalkännedom. Starka skäl talar för att den goda lokal- och personkännedomen i de mindre distrikten har en positiv inverkan på indrivningsresultatet och också håller tillbaka utvecklingen av ekonomisk brottslighet. De problem som kan råda beträffande indrivningsverksamhetens resultat inom t. ex.storstadsdistrikten bör lösas på annat sätt än genom indragning av myndighetsfunktioner i de mindre distrikten. Vad gäller län har föreslagit att länet indelas i två distrikt med kronofogdemyndigheter i och . Nuvarande KFM (kronofogdemyndighet) i skall enligt förslaget dras in, bantas väsentligt och ombildas till lokalkontor. Den föreslagna nya indelningen innebär en påtaglig geografisk obalans. Västerviksdistriktet skulle genom sin utsträckning i nord-sydlig riktning medföra betydande reselängd vid förrättning. Avståndet från södra delen av området till är . Det nya stordistriktet blir således föga rationellt. Det mesta talar för bibehållen myndighetsindelning i län vilket innebär i stort sett att kriterierna länsgräns, kommungräns och domsagogräns uppfylls inom acceptabla avstånd, vilket är en förutsättning för väl fungerande kronofogdemyndigheter. I sammanhanget kan nämnas att resultatet för indrivningsverksamheten i distrikten i län med klar marginal överstiger medeltalet för hela riket. Oskarshamnsdistriktet uppvisar f. ö. det bästa resultatet i länet trots stora företagskonkurser (Varvet, Emsfors Bruk). Det vore således felaktigt att slå sönder nuvarande kronofogdemyndighetsorganisation i län. Organisationen av olika samhällsorgan har i allmänhet mycket stor regionalpolitisk betydelse. Vad olika statliga myndigheter har att beakta är fastlagt i förordningen om regionalt utvecklingsarbete (SFS 1982:877). Där stadgas bl. a. att statliga myndigheter efter sina förutsättningar i sin planering skall ta hänsyn till verksamhetens betydelse på sysselsättningen, servicen och miljön i olika regioner och inom sina verksamhetsområden även i övrigt verka för att de regionalpolitiska målen uppnås. I det förslag som presenterat synes regionalpolitiska värderingar inte ha beaktats. Med utgångspunkt från bestämmelserna i nämnda förordning finns det stor anledning att beakta de regionalpolitiska konsekvenser som organisationsförslag skulle innebära i län. Flera kommuner som berörs har redan mycket låg andel statlig verksamhet inom sin arbetsmarknad och även låg andel sysselsatta i övrigt inom tjänstesektorn. Ur denna synpunkt är det synnerligen angeläget att inte ytterligare försämringar av arbetsmarknadsstrukturen sker genom statliga myndigheters åtgärder. Den offentliga sektorns betydelse för de regionala förändringsförloppen har uppmärksammats och betonats allt mer. Agerandet inom det offentliga området kommer därför både direkt kortsiktigt och indirekt i ett långsiktigt perspektiv att alltmer utgöra en av de grundläggande förutsättningarna för strävandena att nå de regionalpolitiska målen. Det har fastlagts att prövning av konsekvenserna för de regionalpolitiska målsättningarna skall ske främst vid tillfällen då förändringar av offentliga myndigheters organisation aktualiseras. skäl talar då för bibehållande av bl. a. kronofogdemyndigheten i . Med hänvisning till det anförda föreslås 1.att hos regeringen begär att nuvarande förslag från om kronofogdemyndigheternas arbetsorganisation ej skall läggas till grund för omstrukturering av exekutionsväsendet, 2. att hos regeringen begär att för beslut om kronofogdemyndighetsorganisation skall beaktas i enlighet med vad som anförts i motionen.