mot · G7022214 · 1984-01-25 00:00:00 — Motion 1983/84:2214 m. fl. Samordning av fortifikationsförvaltningen och Den av chefen för försvarsdepartementet tillsatta utredningen med uppdrag att överväga möjligheterna dels till strukturförändringar och ytterligare kostnadsreduceringar inom försvarets s. k. gemensamma myndigheter, dels till ökad samordning med övriga statliga myndigheter har avgivit sitt betänkande. I avsnittet om byggnads- och anläggningsförsörjning behandlas möjligheterna att uppnå besparingar genom samordning eller sammanläggning av fortifikationsförvaltningen (FortF) och (). Samordning av gemensamma funktioner med myndigheter utanför FortF och KBS kan enligt utredningen ge besparingar på 15-34 milj. kr. medan samordning enbart mellan FortF och KBS ger 38 milj. kr. En total samordning skulle således ge en besparing av 1842 milj. kr. Vi anser att de besparingsmöjligheter som utredningen påvisar genom samordningsåtgärder såväl mellan FortF och KBS som gentemot övriga statsförvaltningen i huvudsak torde kunna realiseras. Enligt vår mening har utredningen dock gjort en alltför försiktig bedömning av besparingsmöjligheterna av sådana åtgärder. Vi bedömer att en utvecklad satsning med långt driven samverkan och köp av tjänster i konkurrens samt avveckling av dubbelorganisation kan ge besparingar som är större än de kommittén nu presenterat. En sådan inriktning har också fördelen att den kan förverkligas successivt vilket ger utrymme för en planmässig personalanpassning, minskar störningarna i det löpande arbetet såväl hos byggnadsorganen som hos användarna samt ställer begränsade krav på engångsinsatser för avveckling resp. nyinvesteringar. Svårigheterna att genomföra en långt gående samordning får dock inte underskattas. Härvid kan arbetet att samordna den statliga fastighetsdriften utgöra ett exempel. Kostnaderna för att, inom ramen för ett samordningsalternativ, avveckla resurser på platser där flera myndigheter har lokala organ kan också visa sig vara betydande och bör därför studeras närmare. Vi anser att bilden av möjliga samordningsområden mellan FortF och KBS är ganska klar. Någon ytterligare utredning av detta torde inte erfordras. Det bör ankomma på de berörda myndigheterna att genomföra de förändringar som kan ge rationaliseringsvinster. En sådan verksamhet pågår redan och FortF avser att ta upp överläggningar med KBS om en intensifiering och vidgning av detta samarbete. Enligt vår mening skulle detta underlättas genom lämpligt utformade direktiv från regeringen. Enligt utredningen skulle emellertid en större besparing kunna uppnås om byggnads- och anläggningsanskaffningen vid övriga myndigheter som har egna resurser för detta samordnades med motsvarande verksamhet inom FortF resp. KBS. Vi delar denna uppfattning och anser att en närmare analys av detta bör vara den centrala uppgiften för en fortsatt huvudstudie. Sammanläggning av FortF och KBS Sammanläggningen av FortF och KBS ger enligt utredningen en vinst på 12-15 milj. kr. att jämföra med vad som uppnås genom enbart samordning (18-42 milj. FortF och KBS utgör var för sig landets största byggherremyndigheter med ca en tredjedel vardera av statens byggnads- och förvaltningsproduktion. Vinster kan främst erhållas inom den återstående tredjedelen där verksamheten är splittrad på ett flertal olika myndigheter. Om så sker och med de produktionsvolymer som utredningen förutser kommer FortF och KBS var för sig att vara tillräckligt stora för att fungera effektivt. Här vill vi även hänvisa till en av statskontoret genomförd studie av intemadministrationen vid statliga myndigheter (INKA). Där framgår bl. a. att optimal storlek för en myndighet med hänsyn till internadministrationen är omkring 700 personer. FortF och KBS företer i fråga om arbetssätt och relationer till avnämarna betydande olikheter. Inom ramen för försvarets ledningssystem behandlas lokalförsörjningen så att ansvaret för verkställigheten för huvuddelen av fastighetsförvaltningen ligger hos den lokalbrukande myndigheten (LM) medan ansvaret för produktionen av byggnader och anläggningar åvilar FortF. FortF medverkar dessutom aktivt i fastighetsförvaltningen i övrigt i egenskap av fackmyndighet. Även om FortF har olika roller i fastighetsförvaltnings- resp. byggnadsverksamheten i övrigt är fack- och produktionsuppgifterna starkt integrerade. Utredningen har koncentrerat sina överväganden till FortF:s produktionsuppgift och motsvarande verksamhet inom KBS och därvid för FortF:s del bortsett från dennas starka samhörighet med fackuppgiften. inom försvarsmakten kan inte förväntas nå upp till vad som krävs av ett rationellt funktionsområde om inte alla medverkande parter har möjlighet att på avsett sätt kreera sina roller i FPE-systemet från LM till FortF och huvudprogrammyndighet. En ny sammanslagen myndighet skulle därför behöva arbeta med dubbla planeringssystem vilket i värsta fall även kan komma att leda till i flera fall dubblerade funktioner och därigenom minskad rationaliseringsvinst. torde heller inte vara rationellt för beställaren/avnämarna. Utredningen har föreslagit att en huvudstudie genomförs inom byggnadsoch anläggningsverksamheten. Huvudstudien bör enligt utredningen inriktas mot att närmare belysa konsekvenserna av en sammanslagning av (delar av). Utredningen har även idémässigt ansett att olika alternativ för kompetensområdets befästningar kan bli aktuella. Den centrala och regionala nivåns utformning och lokalisering bör också övervägas samt även samordning med statsförvaltningen i övrigt. Utredningen har inte belyst statsmakternas övergripande policy när det gäller fastighetsförvaltning och byggande inom statsförvaltningens civila områden. Inom försvaret är FortF:s uppgift stringent angiven genom FPEsystemet. Det synes inte meningsfullt att utan övergripande överväganden i dessa frågor studera en sönderslagning av organisationen för fastighetsförvaltningen och byggandet inom försvaret genom en sammanläggning av FortF och KBS. Kommittén har i sitt betänkande visat att merparten av besparingspotentialen (70 milj. kr./år och ) fås genom samordningsåtgärder och mindre del genom en sammanläggning av FortF och KBS. Utredningen har inte preciserat de betydande investerings- och omställningskostnader som uppstår i ett sammanläggningsaltemativ. I detta sammanhang kan heller inte bortses från de kostnader som följer av det ökade personalbehov som uppstår vid militära staber och förband vid en sammanläggning. Risk föreligger att en eventuell sammanläggningsvinst byts till en sammanläggningsförlust. Därmed synes som tidigare nämnts vara en riktigare väg att nå besparingar inom det statliga fastighetsförvaltnings- och byggnadsområdet att pröva ökade samordningsmöjligheter mellan FortF och KBS och övrig statsförvaltning. Vidare bör möjligheten prövas att också inom det civila förvaltningsområdet finna motsvarigheter till de militära etablissemangen att utnyttjas som kärna i lokala/regionala fastighetsförvaltningsenhet. Denna förvaltningsform har hög rationalitet. Mot denna bakgrund kan vi inte finna det lämpligt att en huvudstudie genomförs med den inriktning kommittén föreslagit. I stället bör fortsatta studier inriktas mot ökad samordning inom hela statsförvaltningen dvs. utöver FortF och KBS och andra statliga verk även affärsdrivande verk och statliga bolag. Genomförandet av samordningsåtgärder bör ske successivt. Vi anser alltså att en fortsatt huvudstudie måste ta sin utgångspunkt i beställarens/användarnas behov och därifrån belysa hur dessa kan tillgodoses mer effektivt genom förändrade arbetsformer och en mer rationell organisationsstruktur vad beträffar byggherre- och fastighetsförvaltningsfunktionerna. Betydande vinster torde enligt FortF:s uppfattning kunna uppnås genom en systematisk genomförd samordning av fort- och byggnadsverksamheten inom försvaret och motsvarande aktiviteter inom den civila sektorn. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om möjligheter till samordning mellan fortifjikationsförvaltningen och . () ()