mot · G7021673 · 1984-01-24 00:00:00 — Motion 1983/84:1673 m. fl. Socialdemokraterna har i genom ledande företrädare sagt att ett dåligt statsfinansiellt läge inte får förhindra staten att låta biblioteksersättningen följa den allmänna löneutvecklingen (jfr motion 1980/81:949) författare, översättare och bokillustratörer skall inte behandlas sämre än andra yrkesgrupper. Det var en rättvisefråga. I regeringsställning har socialdemokraterna inte omsatt sin uppfattning i handling, trots att det ansvariga statsrådet sagt sig vilja verka för att biblioteksersättningen skall följa den allmänna löneutvecklingen; det är ju faktiskt fråga om ersättning för utnyttjande av utfört arbete, en ersättning för allmänhetens utnyttjande via folk- och skolbiblioteken av författarnas, översättarnas och illustratörernas verk. Upphovsmännens krav på förhandlingsrätt om ersättningens storlek och konstruktion är av gammalt datum. Den frågan är föremål för övervägande i upphovsrättsutredningen. Det man tyvärr måste konstatera är att socialdemokraterna sedan regeringsskiftet inte förmått höja biblioteksersättningens grundmultipel med sammanlagt mer än - och med ytterligare en ettöring - eller 5,. har upphovsmännen som egenföretagare påförts en allmän löneavgift om . Dessutom har regeringen i finansplanen och bedömt löneutvecklingen till resp. , dvs. Vpk har den uppfattningen att upphovsmännens krav på någon form av värdesäkring av utgående ersättning är välgrundat. Genom att anknyta den till utvecklingen av arbetskostnadsindex har upphovsmännen visat sig beredda att ta ett ansvar av samma slag som löntagarna. Urholkningen av biblioteksersättningen får inte fortsätta. Såvitt vi kan förstå finns det i en enighet kring detta. De senaste årens riksdagsbehandling av frågan ger faktiskt klart besked på den punkten. Upphovsmännen själva har visat den realismen att de har krävt just en värdesäkring enligt arbetskostnadsindex och ingenting annat, dvs. ingen favoriserad behandling i förhållande till övriga grupper. har också visat på att biblioteksersättningen är den sekundärersättning, dvs. ersättning för återutnyttjande av författares utgivna verk, som haft den klart sämsta utvecklingen . Det förtjänar i sammanhanget också nämnas att med sin största kommersiella motpart, , träffat ramavtal för förlagsavtal och honorarsavtal som täcker in de olika genrerna och olika nyttjandeformer. Det är inte hedrande för staten att upphovsmännen än i denna dag inte har ett reellt inflytande över biblioteksersättningen. Trots att det egentligen finns en bred majoritet för det, har ej heller för egen del uttalat sin principiella ståndpunkt beträffande biblioteksersättningens utveckling. lånas nu 100 miljoner böcker på våra bibliotek. Det är ett mycket omfattande utnyttjande, och staten får inte längre dröja med att ta ansvaret fullt ut för ersättningen till upphovsmännen för samhällets intensiva utnyttjande av deras verk. Därtill kommer att en i sammanhanget eftersatt grupp nämligen översättarna skulle gynnas genom en höjning av biblioteksersättningen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att i avvaktan på upphovsrättsutredningens ståndpunktstaganden - uttalar att biblioteksersättningen ej ytterligare får urholkas utan i stället bör följa den allmänna löneutvecklingen, 2. att beslutar att ersättningen åt författare m.fl. för utlåningen av deras verk genom bibliotek m.m. för /85 skall utgå med , 3. att beslutar att med ändring av proposition 1983/ 84: 100 bilaga 10, F 8, Ersättning åt författare m. fl. för utlåning av deras verk genom bibliotek m. m. uppta ett i förhållande till regeringens förslag med . (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)