mot · G8022264 · 1984-01-01 00:00:00 — Bilismen är en av de stora förorenarna av miljön. Den är en direkt bidragande orsak till den allt snabbare fortgående försurningen både i vårt land och internationellt. Denna insikt vinner nu allt snabbare insteg i framför allt skogsdödens spår. I , detta motorvägarnas och de höga farternas förlovade land, diskuteras nu på allvar införandet av generella hastighetsbegränsningar för att minska de försurande utsläppen från bilarna. På vissa sträckor har man redan infört sådana begränsningar. Katalytisk avgasrening är på väg i hela och är redan införd i och . Biltrafiken svarar framför allt för utsläppen av kväveoxider, där den är den dominerande nedsmutsaren i vårt land och bidrar starkt till den försurning, som alltmer framstår som det största, akuta hotet mot vår miljö. Det är således av största vikt att utsläppen från biltrafiken minskas. Tekniken finns i den katalytiska avgasreningen och den bör enligt vpk:s mening införas på den svenska fordonsparken. För att detta skall vara möjligt krävs det att de oktanhöjande blytillsatserna i det svenska bränslet tas bort. Vpk har i ett fempunktsprogram krävt en sådan övergång. 1 det miljödokument som antogs av partiets kongress föreslås att detta skall underlättas genom skatterabatter på blyfri bensin och etanol. Etanolen är särskilt intressant i sammanhanget, genom att den kan ersätta blyet som oktanhöjande medel. Det behövs inte heller någon ombyggnad eller justering av motorerna vid en mindre inblandning etanol i bensinen. Internationellt sett används blandningar av etanol och bensin redan i stor omfattning. är det land som gått längst i dessa fall men också i förekommer etanolinblandning i ökande grad. Det finns möjligheter att framställa etanol i baserad på inhemska råvaror. Det är framför allt spannmål men även ved som kan komma i fråga, och goda resultat har uppnåtts vid den försöksanläggning som varit i drift i . Det kan tyckas vara omoral att i en värld som svälter förvandla säd till drivmedel, men det inte minst intressanta med försöksanläggningen i är de biprodukter som erhålls, där särskilt den stora återvinningen av foderproteiner utgör en motvikt till den import av sådana varor som i stor omfattning pågår från många utvecklingsländer. Utöver detta erhålls stärkelse och kolsyra, som ju är användbara i många industriella och livsmedelsproducerande verksamheter. Det är självklart ett egetintresse hos jordbrukarna och deras organisatio 1** 1984/85. ner att på detta sätt placera hela eller större delen av det svenska spannmålsöverskottet i en industriell verksamhet. Här finns en motsättning inbyggd. Överskottet av spannmål är till en del nära förknippat med och beroende på den enligt vpk:s mening överdrivna användningen av konstgödsel i det svenska lantbruket. Denna övergödning måste minskas. Den är en av de stora försurningskällorna i vårt land och får inte bibehållas med hjälp av att den därigenom erhållna överproduktionen av spannmål förvandlas till inhemskt bränsle. Men det finns och utvecklas andra metoder för gödning som kan garantera en viss överproduktion också i fortsättningen, varför en inhemsk etanolproduktion är väl värd att satsa på. Med hänvisning till det anförda föreslås* att hos regeringen begär förslag om ett program för inhemsk etanolframställning, byggt på erfarenheter från försöksanläggningen i och baserat på överskottet i den svenska jordbruksproduktionen. (vpk) (vpk) * Se även motionerna 1984/85:2265 2266.