mot · G7022803 · 1984-04-11 00:00:00 — m. fl. Exportfrämjande verksamhet (prop. 1983/84:168) är för sitt välstånd starkt beroende av utrikeshandeln. Mer än hälften av den svenska industripolitiken går till export. Exportfrämjandet är därför en viktig nationell angelägenhet. Det är också viktigt att de statliga insatserna för export av varor och tjänster samordnas. I detta avseende gör , och dess utlandsorganisation, liksom de svenska beskickningarna i utlandet och handelskamrarna betydelsefulla insatser. En viktig förutsättning för fortsatta framgångar för svensk export är att frihandeln kan upprätthållas. bör på alla sätt motverka protektionistiska tendenser och införandet av nya handelshinder. Vi måste då självfallet för egen del avstå från att introducera hinder för importen av varor och tjänster till . Vi måste därför t. ex. bortse från andelen inhemska komponenter i svenska exportprodukter och avvisa tanken att EK.N skall beakta andelen svenska komponenter vid bestämmandet av förlusttäckningsgraden. I propositionen föreslås nu vissa åtgärder för att främja export från små och medelstora företag och föreslås få ett smärre anslagstillskott i detta syfte. Vi vill i sammanhanget påminna om att såväl 1981 som 1982 på förslag av den dåvarande regeringen beslöt om ökade resurser till den exportfrämjande verksamheten. Det är tillfredsställande att regeringen nu fullföljer dessa satsningar, som sannolikt bidragit till bl. a. de senare årens exportframgångar på . Inom ramen för anslagen till exportfrämjande verksamhet har särskild uppmärksamhet ägnats de små och medelstora företagen. Dessa har ofta i motsats till storföretagen inga egna exportavdelningar och utlandskontor och heller ingen egen erfarenhet av affärsumgänge med andra länder. Exportframgångar är inte enbart beroende av bra och prisvärda produkter. Därutöver krävs kännedom om främmande länders ekonomi, kultur och politik, liksom om lagregler och sedvänjor inom affärslivet. I dessa senare avseenden krävs stöd och hjälp till de små och medelstora företagen i deras exportansträngningar. Det är naturligt att man inom mindre företag känner osäkerhet inför en oviss och ofta kostbar exportsatsning. De insatser i detta avseende som görs av och som föreslås utvecklade i propositionen är i huvudsak positiva. Det är bra att handelssekreterarna kan göra marknadsanalyser för företagens räkning, och projektet exportchef att hyra har också uppfattats som positivt. Man kan emellertid inte bortse från den tveksamhet som kan finnas inom de mindre företagen att ta på sig kostnader för t. ex. deltagande i mässor eller marknadsanalyser innan man alls kan bedöma en mässas eller utlandsmarknads potentiella möjligheter. Det borde därför vara möjligt för handelssekreterarna eller utlandsbeskickningarna att i något större utsträckning göra preliminära marknadsanalyser, som debiteras först när företaget kommit in på marknaden. Initialkostnaderna för marknadsinträde skulle då belasta företagen först när företaget etablerat sig på marknaden. I sammanhanget kan också nämnas den tveksamhet inför kravet på samarbete mellan flera företag som finns på sina håll. Några remissinstanser har också påpekat att man i vissa fall borde kunna göra avkall på detta krav och medge stöd även till småföretag som vill göra individuella insatser. Det sagda utesluter givetvis inte att det i många fall är av avgörande betydelse om ett samarbete kan komma till stånd mellan flera olika svenska företag, t. ex. vid projektexport. I propositionen finns ett kort avsnitt om utbildningsfrågor. Det är angeläget med exportutbildning inom olika utbildningar och på olika nivåer. Arbetet på att göra vissa utbildningar mera exportinriktade måste intensifieras. Propositionen är i detta avseende otillräcklig. Både gymnasie- och högskoleutbildningen bör internationaliseras och i några fall göras mera exportinriktad. Språkutbildningen bör beakta aktuella och potentiella exportmarknader. Det pågående samarbetet mellan UHÄ och bör utvecklas ytterligare och stöd ges till de i viss mån exportinriktade utbildningar som finns inom högskolan, t. ex. utbildningslinjen för internationell ekonomi och utbildningen i industriell ekonomi vid tekniska högskolan i . Arbetet med att introducera internationell marknadsföring i bl. a. ekonomutbildningen bör understödjas. Vi vill i sammanhanget hänvisa till folkpartimotionen 1982/83:295. Exportkreditvillkoren är av stor betydelse för både små och stora företag i deras exportansträngningar. Vi måste på alla sätt söka nå fram till hållbara internationella överenskommelser som eliminerar eller reducerar de subventionerade exportkrediterna. I avvaktan därpå bör de svenska reglerna för exportkrediter och exportkreditgarantigivning utformas så att våra egna exportansträngningar inte missgynnas. EKN:s principer för garantigivning och riskspridning har i allt väsentligt kunnat tillgodose dessa krav. Det gäller också den service som måste lämnas till de mindre företagen som ofta saknar erfarenhet av exportkrediter och exportkreditgarantier och som därför även av detta skäl kan känna tveksamhet inför en eventuell exportsatsning. EKN bör även fortsättningsvis ägna särskild uppmärksamhet och information åt företag som planerar att inleda exportsatsningar. I sammanhanget nämns i propositionen de skatteregler som finns för svenskar som tjänstgör utomlands. Kombinationen av dubbelbeskattningsavtal och den s. k. ettårsregeln kan i vissa fall leda till en skattesitua tion för den enskilde som gör det ytterst oförmånligt med utlandstjänstgöring. Dessa frågor bör som påpekas i propositionen utredas skyndsamt. Självfallet skulle dock även detta problem reduceras om vi fick lägre marginalskatter och ett mera arbetsvänligt skatteklimat i . Som en möjlighet till finansiella insatser på central nivå nämns i propositionen den s. k. Småföretagsfonden. har yrkat avslag på inrättandet av denna fond, som utgör en del av systemet med kollektiva löntagarfonder. Företagens möjligheter att själva finansiera en exportsatsning skulle naturligtvis varit större om man inte tvingats avstå medel till löntagarfonderna. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställer vi 1. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om exportmöjligheter och exportfrämjande för små och medelstora företag, 2. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om exportutbildning, 3. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om exportkreditgarantier och exportkrediter. () ()