mot · G7022435 · 1984-01-25 00:00:00 — och och vägar i Inför de allt dyrare transportkostnader som vi har att emotse, måste vi nu så snabbt som möjligt bygga ut de kollektiva och billigare färdmedlen. Järnvägstransporter är ett sådant alternativ. En järnvägslinje som åter kan bli en vital kommunikationsled i det tätbefolkade sydvästra är den som går Malmö-Staffanstorp-DalbyVeberöd-Sjöbo-Tomelilla. används nu för godstrafik mellan och de först nämnda orterna. Den upprätthålls även av strategiska skäl som tung trafikförbindelse till regementet i Revinge. Från till exempelvis går en ganska tung godstrafik, varför denna del av banan är av godtagbar standard. Enligt SJ:s kalkyler skulle en viss upprustning krävas av banan. Framför allt gäller detta de bandelar som saknat trafik . Nedanstående kalkyler är hämtade ur ett yttrande av i : , då den successiva indragningen av trafiken skedde, var resandefrekvensen i avtagande. Befolkningsunderlaget var också mycket mindre än . Särskilt i tätorterna längs banan var folkmängden knappast mer än hälften jämfört med . Tätorterna är fortfarande i tillväxt och har en folkmängd på närmare 40000 personer. Särskilt , och har ökat kraftigt. i har i begärt yttrande till över det framtida utnyttjandet av bl. a. denna järnvägslinje för godstrafik gjort en mycket intressant utredning om banan och dess regionalpolitiska betydelse. I det regionalpolitiska avsnittet anförs bl. För att kunna minska behovet av långväga pendling och motverka den stora obalansen i tillgång på arbetstillfällen mellan olika länsdelar krävs bl. a. att åtgärder sätts in för en långsiktig uppbyggnad av näringslivet i de inre och sydöstra delarna av länet. Länet utgörs till mycket stor del av värdefull jordbruksmark, vilket ställer särskilda krav på planeringen av utbyggnaden i länet av bl. a. bostäder och De från jordbrukets synpunkt mest värdefulla jordarna återfinns i ett band längs den västra och . Den allmänna regionalpolitiska målsättningen om en jämnare fördelning av bebyggelsen i länet ger således en god samstämmighet med målet för markhushållning att bevara den mest brukningsvärda jordbruksmarken. För att realisera långsiktiga regionalpolitiska målsättningar är det således från både regionalpolitisk och markhushållningssynpunkt angeläget att förutsättningar skapas för insatser på en långsiktig uppbyggnad av näringslivet i de inre och sydöstra delarna av länet. Därför är det angeläget att den kollektiva trafiken från dessa områden till och förstärks och anpassas till kraven på arbetsresor. Om godstrafiken skriver : har dock kostnadsökningen för transporter med lastbil varit brantare än för järnvägstransporter. Därmed har intresset från näringslivets sida för järnvägstransporter ökat. har sedan via förfrågningar hos en mängd företag utmed linjen med direkta uppgifter kunnat verifiera deras intresse för att använda sig av godstransporter per järnväg. Om persontrafiken har gjorts en undersökning av pendlingsfrekvensen till och orterna däremellan. Som ett resultat av denna undersökning anser att det åter bör bli motiverat att sätta in pendeltåg på den aktuella linjen. Vidare har även SJ till denna undersökning anfört att godstrafiken bör efter upprustning kunna framföras med en hastighet av . För att kunna framföra pendeltåg med en hastighet av krävs emellertid att man minskar sliperavståndet i rälsen. Sysselsättningstillfällena har minskat starkt i länet, varför en upprustning av här berörda bandelar skulle hälsas som ett välkommet tillfälle till arbete. Berörda kommuner, företag och många invånare är säkerligen mycket intresserade av att trafiken återupprättas på denna järnväg. Järnvägstrafiken minskar Malmös infartsproblem. Vid högtrafik exempelvis under morgontimmarna förekommer trafikstockningar vid väginfarterna österifrån till . Även om dessa nu till en del åtgärdas, skulle ytterligare förbättring uppstå om inpendlare också använde järnvägen i stället för att belasta väginfarterna. Med tåget kommer man på ett smidigt sätt till centrum eller dess närhet och kan därefter använda stadens interna kommunikationsnät. Vidare bör persontrafiken behållas på linjen och banan rustas upp. Den är av stor regionalpolitisk betydelse för hela . har alltid slagit vakt om ett gott vägunderhåll. Dåligt vägunderhåll medför stor kapitalförstöring. Budgetpropositionen 1982 innebar i det hänseendet ett trendbrott. Anslaget för drift av statliga vägar fick då ett realt påslag . Anslagen till vägunderhåll måste i rimlig omfattning även tillförsäkras länsvägar och enskilda vägar. Medan vi oftast har en god standard på Europa- och riksvägarna behöver ännu mycket göras åt de mindre vägarna. Inom ramen för anslag sker ofta en prioritering som strider mot vår målsättning. Nya markslukande och dyra vägsträckningar projekteras och byggs relativt nära befintliga vägsträckningar, trots att det till väsentligt lägre kostnader än nybyggnadskostnaderna skulle gå att ur kommunikationssynpunkt nå en fullgod lösning genom förbättring av befintlig vägsträckning. Ett exempel skall här anföras: en helt ny motortrafikled mellan och till en beräknad kostnad penningvärde på ca 60 milj. kr. Vägen avses få en totalbredd av 13 m, 7 m körbana plus vägrenar . Inte minst ur kostnadssynpunkt är detta projekt betänkligt. Nuvarande sträckning av väg 12 är av god standard med hårdgjorda vägrenar och är i princip fyrfilig. Förutom de ekonomiska aspekterna är ianspråktagandet av en betydande areal av bästa samt intrånget i jordbruksdriften av så allvarlig natur att vi måste reagera mot såväl detta som liknande projekt. I det här aktuella fallet går den projekterande vägen rakt igenom odlingslandskapet och berör ett tjugotal jordbruksfastigheter inom kommun. Den nu föreslagna motortrafikleden ligger i sin huvudsakliga sträckning 100-400 m från . Om trafikunderlaget utvecklas så, att nuvarande väg 12 - även vid ovan föreslagna upprustning av järnvägen Malmö-Sjöbo- inte har tillräcklig kapacitet, så borde det vara möjligt att till rimligaste kostnader dels förbättra ovan nämnda länsvägar, dels göra en upprustning av väg 12. Detta kan tänkas ske genom att lägga en ny vägbana parallellt med och i omedelbar anslutning till nuvarande sträckning där inte breddning är möjlig. Därmed skulle mycken jordbruksmark sparas och ägosplittring undvikas. I det kärva ekonomiska klimat vårt land befinner sig i, är det inte försvarbart att de medel disponerar används till oerhört dyra investeringar i nya onödiga vägsträckningar. Om vi över huvud taget skall kunna upprätthålla en godtagbar standard på befintligt vägnät, så måste mer av tillgängliga resurser satsas där. Vi kan inte fortsätta att göra mångmiljoninvesteringar i relativt korta nya sträckningar av våra riksvägar när vi till väsentligt lägre kostnader borde kunna uppnå fullt godtagbara lösningar genom förbättring av befintliga sträckningar. Sker inte en omprioritering , så kommer standarden på våra länsvägar och enskilda vägar att snabbt sänkas med en oerhörd kapitalförstöring som följd. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för att åter starta persontrafik och även utökad godstrafik längs järnvägslinjen , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om järnvägslinjen , 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om prioriteringen av väganslagen.